GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<רפאל פרבר: המספרים המדהימים האלה, אני לא יודע אם כולם יודעים אותם – אפרופו, באופן רכילותי, המוביל בתחום הזה הוא בנו של מנכ"ל משרד המשפטים ונציב שירות המדינה, מאיר גבאי, שמו יקיר גבאי, שהוא ענק בתחום הזה באירופה.
<רפאל פרבר: לשם הגיעו הישראליים.
אבישי ברוורמן: אנחנו מודעים לנקודה, שישראליים נמצאים בכל מקום.
אבישי ברוורמן: מה זה אומר לגבינו?
<רפאל פרבר: מה שזה אומר, שלא כדאי לבנות מלון במדינת ישראל מכיוון שלמרות שזה משתמע כדבר יקר, הרווחיות מאוד נמוכה.
<רפאל פרבר: כשאדוני מדבר על הדולר, כמו שהדולר הזה הורס את הייצוא, הוא הורס גם את התיירות הנכנסת למדינת ישראל.
אבישי ברוורמן: מה אתה ממליץ לעשות?
<רפאל פרבר: אני רוצה להסביר, כנראה התנאים הגאופוליטיים אינם מאפשרים הקמת בתי מלון.
<רפאל פרבר: עם כל הכבוד, שמנהל מקרקעי ישראל יעמיד ויעשה מכרזים.
אבישי ברוורמן: רפי, אני עוצר את זה כאן, מדוע?
אבישי ברוורמן: עמדתי האישית ברורה, גם עמדתה של מפלגתי, שישראל, אם לא רוצה להיות עם לבדד ישכון, היא חייבת להתקדם גם מבחינת השלום, מכל הסיבות, למנוע מדינה דו לאומית, יש מחלוקת בינינו, לא נדון על זה כאן, אני מוכן אפילו להזמין את השר ונשב ביחד באחת המסעדות של המלונות ונדון בפתרון הזה.
אבישי ברוורמן: אנחנו ברורים כאן.
אבישי ברוורמן: אבל אתה טוען, אם נתניהו לא יתקדם בדברים האלה, תהיה לזה משמעות גם מבחינה כלכלית.
<רפאל פרבר: גם אם יהיו מגרשים בהר הרכס, לא יבנו עליהם.
<רפאל פרבר: יקצו את המגרשים, הכול יהיה בסדר, אבל לא יבנו.
<רפאל פרבר: אין מימון, הבנק לא ייתן מימון כי הבנק חושש מזה, היזם חושש מזה.
<רפאל פרבר: אני רוצה לתת דוגמה אישית, אני בניתי מלון בירושלים, הבאתי פה כסף זר, פתחתי אותו בשנת 2000, זה מלון רציני מאוד בירושלים, מלון עץ הזית, 304 חדרים, השקעה משמעותית ביותר.
<רפאל פרבר: שנה לאחר מכן נשארתי לבד במלון, האורות כבו, העובדים הלכו הביתה וכך זה נמשך מספר שנים.
<רפאל פרבר: הסוף של זה הגיע לפשיטת רגל, ניצלנו ברגע האחרון כשהתיירות חזרה לעצמה.
עוזי לנדאו: בגלל תהליך השלום שאתה מדבר עליו.
עוזי לנדאו: אתה מדבר על אינתיפאדת אוסלו?
אבישי ברוורמן: רפי תקשיב, אני חייב תיכף לסגור את הישיבה הזאת.
אבישי ברוורמן: לגבי השלום, עמדתי כעמדתך.
אבישי ברוורמן: אם ישראל לא תתקדם בנושא הזה, בסופו של דבר היא גם תוכה מבחינה כלכלית.
אבישי ברוורמן: אבל פה יש לנו חילוקי דעות.
<רפאל פרבר: הוזלת עלויות, אדוני היושב ראש, זו החלטת ממשלה.
<רפאל פרבר: מה שנעשה במסגרת הזאת, זה ביטול המשגיח בחדר כושר.
אבישי ברוורמן: זאת אומרת, יש גם משגיח כשרות וגם משגיח כושר.
<רפאל פרבר: משגיח כשרות יישאר לעד שם.
<רפאל פרבר: הוזלת העלויות הכבדות של ארנונה, של הביטחון, גם הכשרות, לצערנו, כל הדברים האלה לא זזים וצריך לדחוף את זה קדימה כי זו החלטת ממשלה.
<רפאל פרבר: נקודה אחרונה, אנחנו צריכים להחליט, אם אנחנו מדינת תיירות בוטיק או מדינת תיירות - ספרד יש 40-50 מיליון איש, אותו הדבר בצרפת, זה מסות למדינות גדולות.
<רפאל פרבר: אנחנו מדינה קטנה.
<רפאל פרבר: כנסיית הקבר, התור לכנסיית הקבר.
<רפאל פרבר: לכן, אם נרבה בקמפינגים, אופניים וכדומה, כסף לא נכניס למדינת ישראל.
<אמיר הלוי: זה לא נכון.
<רפאל פרבר: דעתך שונה מדעתי.
<רפאל פרבר: הייתי רק שבע שנים מנכ"ל ועוד חמש שנים קונסול בארצות הברית, ואני מלונאי וקצת למדתי בחיים שלי.
<רפאל פרבר: הרבה שנים למדתי מכל הכיוונים האפשריים, אני סבור, עקב קוטנה של המדינה, עקב מגבלת התשתיות פה, אנחנו צריכים להתרכז בתיירים שמכניסים פה יותר כסף.
<רפאל פרבר: אני לא מדבר דווקא על דה-לקס שנפתח פה בירושלים, אני מדבר על מלונות ארבעה כוכבים וגם שלושה כוכבים.
אבישי ברוורמן: זאת אומרת רפי, אם אני מסכם, השר הולך להוביל תכנית אסטרטגית.
אבישי ברוורמן: בתכנית אסטרטגית קודם כל צריך לשים למה אתה רוצה להגיע.
אבישי ברוורמן: ופה השאלה המרכזית, אם המטרה להביא מטבע חוץ בצורה משמעותית ותעסוקה, אתה אומר, שהחזון לטווח הארוך, תיירות שמפתחת תיירות בוטיק, וההשלמה של המנכ"ל, אמיר הלוי, תהיה נהדרת, היא לא בהשקעה כזאת גדולה, היא תוסיף מסות של אנשים שיראו ויתאהבו בישראל.
אבישי ברוורמן: אבל הכסף הגדול והתעסוקה יהיה בחזון שמוגדר למלונות בוטיק.
<רפאל פרבר: כשאני אומר בוטיק, אני לא אומר תיירות עילית רק.
<רפאל פרבר: אני מאמין גדול בתיירות הצליינית, שהיא השלד המרכזי.
<רפאל פרבר: אבל בתחום הזה, לא בתחום של אכסניות נוער, כי משם לא ניוושע.
<רפאל פרבר: תודה רבה.
אבישי ברוורמן: מכיוון שאני נועל את הישיבה בשעה אחת עשרה, אני מבקש מעמי אתגר, לאחר מכן יעקב מיטרני, יושב ראש אגודת הדרך ותמי ליברמן, החברה להגנת הטבע.
אבישי ברוורמן: יש לנו אורחים שנכנסים לוועדה, סטודנטים מבן-גוריון בבאר שבע, ברוכים הבאים.
אבישי ברוורמן: בבקשה מר אתגר.
<עמיהוד אתגר: אנחנו בתעשיית התיירות מאוד אופטימיים אבל פה בדיון, פעם ראשונה ראיתי, שאת היעד של 5 מיליון הזיזו ל-2017.
<עמיהוד אתגר: אני רוצה להגיד לממשלה ולוועדת הכלכלה ולחברי הכנסת, ב-2006 הממשלה החליטה, אחרי שהקימה ועדה ציבורית, שנגיע ל-5 מיליון – אני מדבר אחרי האינתיפאדה – על 2011.
<עמיהוד אתגר: הדברים התעכבו ואחר כך הממשלה החליטה, בהחלטת ממשלה, שב-2015 נגיע ל-5 מיליון.
אבישי ברוורמן: מר אתגר, אתה אומר, שהאתגר שד"ר לנדאו מציב, הוא אתגר לא כל כך מרשים.
<עמיהוד אתגר: אני אומר, שזו תוצאה, בין היתר, מהעובדה שתעשיית התיירות, שהיא כל כך חשובה ושכולם כל כך מהללים את יכולתה לתרום לכל כך הרבה נושאים בכלכלה ובחברה ובדיפלומטיה, איננה מקבלת את הביטוי המתאים אופרטיבית, בתקציבי הממשלה ובהחלטות הממשלה.
<עמיהוד אתגר: אנחנו רואים בדבר הזה, את התקציב, שהוא לא במסגרת הוועדה הזאת, מחדל של ממשלת ישראל בקיצוצים שנעשו בתקציב של משרד התיירות, בתקציבי השיווק של משרד התיירות.
<עמיהוד אתגר: נגידת בנק ישראל נתנה ביטוי יפה לדברים שעולים כאן למה שהיא קוראת "צמיחה מכלילה", איך היא זורמת לכל החלקים בארץ, אל הנגב, אל הגליל.
<עמיהוד אתגר: בהקשר הזה אני רוצה לציין עובדה, התיירות במקומות האלה יכולה להיות תיירות שהיא תיירות של קבוצות מהרבה סיבות ואין לנו זמן להיכנס לדברים האלה.
<עמיהוד אתגר: מתוך 1.8 מיליון תיירים שנכנסים למדינת ישראל ולנים בבתי מלון, מיליון תיירים מגיעים בקבוצות.
אבישי ברוורמן: שאלה לגבי התקבולים למדינת ישראל.
אבישי ברוורמן: הקבוצות האלה שמגיעות, הן משמעותיות מבחינת ההכנסה או, כמו שטוען מר פרבר, שהתשומה, מבחינת הדולרים שהם משאירים, היא נמוכה?
<עמיהוד אתגר: הקבוצות האלה הן הרווחיות ביותר למדינת ישראל מהסיבות הבאות: אל"ף, הן לא מגיעות רק לתל-אביב, תל-אביב נמצאת בתפוסה של 75%, אי אפשר להביא לשם יותר תיירים.
<עמיהוד אתגר: התשתיות הפנויות יותר יחסית זה בטבריה, בנצרת, בחיפה, במידה מסוימת בירושלים.
<עמיהוד אתגר: בהקשר הזה של הקבוצות אני רוצה גם לציין את הנושא הזה של מספר חדרי בתי מלון.
<עמיהוד אתגר: מדינת ישראל חייבת להאיץ את התכנית שהציגו ברמה הרבה יותר גבוהה כי איפה שבונים בתי מלון זה בבית לחם.
<עמיהוד אתגר: בזמן שבישראל לא בנו חדרי בתי מלון, נבנו כ-2,000 חדרי בתי מלון בבית לחם.
<עמיהוד אתגר: שזה דבר טוב, אנחנו לא רואים בזה דבר גרוע, משום שזה מחזק את הכלכלה הפלסטינית.
<עמיהוד אתגר: יש הערכות שזה אחד הדברים שתורמים לשקט היחסי שנמצא.
<עמיהוד אתגר: אבל עדיין אנחנו לא רוצים שכל התיירות בירושלים - - -
אבישי ברוורמן: אז אתה אומר בצורה הכי פשוטה, למרות ההצהרות האופטימיות של השר ושל המנכ"ל, אם רוצים לקדם את הדברים האלה, צריך לקבל הרבה יותר פוש מהממשלה, אחרת נשב פה בעד שנה וחצי ויגידו, המטרה ב-2019 היא 5 מיליון.
<עמיהוד אתגר: אני רוצה להוסיף עוד נושא אחד, כשמדברים על הנושא של הדולר, הרבה פעמים התעשיינים יודעים, שאם יהיה סיוע כזה או אחר בגלל שער הדולר, תעשיית התיירות היא לא רק המלונות אלא בהקשר הזה צריך להתייחס לכלל המרכיבים.
<עמיהוד אתגר: עוד נושא אחד שלכאורה הוא שולי, אנחנו מבקשים שדברים שקשורים להדרכה, יש להוסיף, בדוח.
<עמיהוד אתגר: הקבוצות תורמות, בין היתר, כי מעסיקות אוטובוסים ומורי דרך, יש לנו הסכם עבודה עם אגודת מורי הדרך ואנחנו חושבים שהממשלה צריכה לדאוג שלהסכם הזה יהיה צו הרחבה.
אבישי ברוורמן: אתה יודע מה הבעיה כשאתה אומר שהממשלה צריכה.
<עמיהוד אתגר: זה לא צו הרחבה, יש יתרון יחסי רב מאוד למורי הדרך ולסוכנים במשרד התיירות.
אבישי ברוורמן: כשאומרים הממשלה, מה זה הממשלה?
אבישי ברוורמן: יושב פה שר בממשלה.
אבישי ברוורמן: לכן, בעיית הממשל הישראלי, שכל שר עובד לבד ואין תכלול.
אבישי ברוורמן: העוצמה של עוזי לנדאו, מפלגתו, חבריו, זה להגיע למצב שיהיה תכלול לבעיות האלה ויקבלו תקציבים.
<עמיהוד אתגר: חלקם לא קשורים לתקציבים, חלקם קשורים לתהליכים כאלה ואחרים.
אבישי ברוורמן: יעקב מיטרני, ואני מבקש בקצרה כי בעוד דקות אני סוגר את הישיבה.
<יעקב מיטרני: בקצרה.
<יעקב מיטרני: אני מצטרף לדבריו של רפי וגם של עמי כי אנחנו באים יחד מאותה מסגרת.
<יעקב מיטרני: המצגת היתה נהדרת, תודה לשר ותודה לצוות שהציג את הדברים כמו שאנחנו רוצים שיהיו.
<יעקב מיטרני: אנחנו באים מהמיקרו והדברים נראים קצת שונים.
<יעקב מיטרני: אתמול הייתי בעכו, אין שם תיירים.
<יעקב מיטרני: השקיעו שם מאות מיליונים ב-50 שנה ועוד לא מצאנו את הדרך לקחת את המסה של התיירות ולהזיז אותה מכפר נחום לעכו, ולהזיז אותם מירושלים עוד חצי יום למקום אחר.
<יעקב מיטרני: אז צריך להחליט איך עושים את זה.
אבישי ברוורמן: אז אני שואל אותך מר מיטרני, אם אתה היית היום המוביל, מה היית עושה כדי שתיירים יתחילו לבוא לעכו?
<יעקב מיטרני: מהצד שלי, אנחנו מורי הדרך, אנחנו הבסיס של המוצר התיירותי.
<יעקב מיטרני: אנחנו מלווים מיליון וחצי תיירים.
<יעקב מיטרני: זאת אומרת, כל מערכת של הכשרת מורי הדרך והטיפוח שלו - - -
אבישי ברוורמן: אתה חושב שהבעיה הזאת תיפתר אם יהיו עוד מורי דרך?
<יעקב מיטרני: לא.
<יעקב מיטרני: שיהיו יותר טובים ושיהיו מפוקסים בשיווק.
אבישי ברוורמן: יש פה בעיה מרכזית, שאלתי, איך פותרים אותה?
אבישי ברוורמן: עוד מורי דרך, זה טוב, צריך שתהיה להם האיכות.
אבישי ברוורמן: אבל, אני לא חושב שזאת הבעיה המרכזית.
<יעקב מיטרני: בעיה נוספת, ההתייחסות לרשות הפלסטינית ולמזרח ירושלים.
<יעקב מיטרני: יש פה מצגת שם והם לא נמצאים שם.
<יעקב מיטרני: זה לא יכול להיות שהם לא נמצאים שם.
אבישי ברוורמן: הדברים האלה אמרנו, יש לנו את השיחה הזאת בין עוזי לביני, פה ראש הממשלה יצטרך להחליט, זו ההחלטה שלו, הוא צריך להחליט.
אבישי ברוורמן: תקראו את הריאיון שהיה לי ב-1998.
אבישי ברוורמן: ב-1997 טסתי לתת דוקטור לאות כבוד לנלסון מנדלה בדרום אפריקה.
אבישי ברוורמן: שנה אחרי זה, בשנת החמישים לישראל, היה ערב יום כיפור, "ידיעות אחרונות" החליט להוציא מוסף על מנהיגות.
אבישי ברוורמן: בגלל הידידות האישית, דני קיפר שהיה עורך המוסף אמר לי, אנחנו רוצים לשים את מנדלה על הפרונט.
אבישי ברוורמן: צלצלתי לנשיא מנדלה, הוא קיבל אותי, ישבנו שלוש שעות יחד.
אבישי ברוורמן: הריאיון הזה שהתפרסם, כנראה התפרסם בידיעות אחרונות מחדש.
אבישי ברוורמן: לכן אני אומר בצורה ברורה, אני מאמין שההחלטה היא בידי ראש הממשלה להתקדם, כמובן גם בצד השני.
<יעקב מיטרני: נושא הניהול של התיירות הוא בעייתי, מי מנהל את התיירות?
<יעקב מיטרני: זאת אומרת, זורקים כסף, שמים אותו בעכו, שמים אותו בירושלים ואז מגיעים עשרות אוטובוסים למקום אחד והכול נתקע.
<יעקב מיטרני: המוצר התיירותי הוא עוד לא ראוי בקטעים מסוימים ואין מי שמנהל את זה.
אבישי ברוורמן: מה שאתה אומר מר מיטרני, שלמרות הכוונות הטובות של ד"ר לנדאו, מר אמיר הלוי, אתה חושב שניפגש כאן בעוד שנה שנתיים ואתה לא אופטימי.
<יעקב מיטרני: אני אופטימי.
<תמי ליברמן: אני מעוניינת לשאול שאלה בנושא של אילת, כפי שנאמר, היא עיר שבמהותה היא תיירותית והפרויקט של רכבת בנמל הופך להיות באילת כנראה.
<תמי ליברמן: האם יש מקום לבחון את ההשפעה התיירותית לאילת?
<תמי ליברמן: שהרי ידוע, שאם יהיה נמל בסדר גודל כזה והפרויקט בנמל, אילת תהפוך כלל הנראה לעיר נמל ולא עיר תיירות וזאת בעצם העיר התיירותית.
<תמי ליברמן: האם יש מקום לבדיקה מקיפה של המשרד בנושא הזה?
עוזי לנדאו: אני אישית התנגדתי ומתנגד לפרויקט הרכבת, לא רק בגלל אילת, מכל מיני סיבות, פרט לכך, שהנמל שאמור להיות, לפי הבנתי, יהיה בכלל צפונה לאילת.
עוזי לנדאו: אדרבא, הוא יסייע לאילת עוד יותר להיות עיר תיירותית כי הוא יפריד את פעילות הנמל בפעילות "התעשייתית", שהיום הנמל משבש באילת, הוא יעביר אותה צפונה.
עוזי לנדאו: כפי שאמרתי, אני מתנגד לפרויקט הזה.
אבישי ברוורמן: עד שתגיע הרכבת, בוא נתקדם בשנתיים הקרובות עם הפיתוח הקיים.
<נחום גוטנטג: אני רציתי לברך את כבוד השר על הראייה של תעשיית התיירות והראייה הכלכלית שלה.
<נחום גוטנטג: רציתי להעיר הערה שמקשרת בין הדברים שנאמרו בין המס לבין הבוטיק והחסמים שהתכנית רוצה לפתור.
<נחום גוטנטג: החסם שאני רוצה להעלות זה החסם של הנגישות ושל הזרימה במקומות.
אבישי ברוורמן: יש לנו מספר מקומות, אמר השר, כנסית הקבר וכו', כמה אפשר לדחוף שם?
<נחום גוטנטג: כמה אוטובוסים אפשר להגיע?
אבישי ברוורמן: זה בדיוק העניין, התכנון.
<נחום גוטנטג: זה קיבולת אבל זה גם זרימה של כל האנשים.
<נחום גוטנטג: אני מנסה לתאר לעצמי שבאירוע אחד רוצים לבוא הסינים להר הבית וחרדים לכותל - - -
אבישי ברוורמן: דובר פה על יותר פיזור של בוטיקים כי אחרת כולם יעמדו שם וויה דולורוזה באמת תהיה.
<נחום גוטנטג: מהניסיון שלי בחוץ לארץ, ראיתי שישנה זרימה של תיירים שיכולים להגיע ולעבור ממקום למקום, חניה - - -
אבישי ברוורמן: אז תציע לנו בכתב, אני אעביר להם.
<אמיר הלוי: בינתיים אנחנו בונים מעבורת שתיקח מחיפה לעכו כדי לעזור לעכו ולהביא תיירות יומית לעכו כי אין שם הרבה מקומות לינה.
אבישי ברוורמן: רות וסרמן לנדה, ראש מנהל קשרי חוץ, מה קורה עם לוד?
רות וסרמן לנדה: לוד במצב טוב, באמת לא הזכרת אותה.
רות וסרמן לנדה: למען גילוי נאות, אני גרה שם ובכובע ההתנדבותי שלי, אני גם עובדת שם הרבה בהקשר ההתנדבותי חברתי.
רות וסרמן לנדה: אבל בכובע המקצועי, אני עובדת במרכז השלטון המקומי, אני ראש אגף קשרי חוץ וסמנכ"ל במרכז השלטון המקומי.
רות וסרמן לנדה: דיברנו פה הרבה על חסמים, הייתי רוצה לומר מילה ברמת המיקרו, אבל אני חושבת שזה יכול לתת זרקור על כמה פתרונות יצירתיים אולי מעשיים.
רות וסרמן לנדה: זה לא יגלה את אמריקה, אבל זה כן יכול לתת מענה.
רות וסרמן לנדה: מגיעות המון משלחות למדינת ישראל מכל משרדי הממשלה, מכל הגופים הכלכליים, מכון הייצוא, התאחדות התעשיינים, איגוד לשכות המסחר, משלחות קונגרסיונליות ועסקיות, יש מגוון מטורף.
רות וסרמן לנדה: הייתי רוצה, אם יש אפשרות, שתינתן הנחיה, המלצה, לכל אותם גופים, לעבוד ביחד עם השלטון המקומי כדי שנפנה באמת לאותם אתרים, לא רק בתיירות המסורתית - - -
אבישי ברוורמן: זאת אומרת, מה שאת אומרת, שאין את התיאום הזה כרגע.
רות וסרמן לנדה: לא רק שאין אותו, אלא, הוא באמת מאוד פשוט, אפשר לפתור אותו בקלי קלות.
אבישי ברוורמן: אני מציע שתיפגשי עם אמיר הלוי ותתחילו להזיז את הדברים.
רות וסרמן לנדה: אפשר להפנות זרקור לפרויקטים אורבאניים ולתיירות לא מסורתית.
אבישי ברוורמן: אז בוא נסכם, שאם דבר אחד ייצא, לפחות שתיפגשו ותעבדו.
רות וסרמן לנדה: זה דבר אחד.
רות וסרמן לנדה: דבר שני, אנחנו בקשרי חוץ יכולים לעשות שיווק מאוד משמעותי מול כל שלטון מקומי בעולם.
רות וסרמן לנדה: כל ארגוני הגג - - -
אבישי ברוורמן: אני בטוח שהשר לנדאו, תיעזרו בדברים האלה.
רות וסרמן לנדה: אפשר לתת במה נרחבת מאוד להמון מהדברים שנאמרו פה היום.
רות וסרמן לנדה: דבר אחרון בהקשר של שימור אתרים, לא נרחיב את הדיבור, זה ברור, אבל עם עמותות שקשורות בדבר ועם ידע בינלאומי, בעיקר בצרפת, אבל לא רק, מאוד חשוב בעיניי שנקים איזה שהיא קבוצת חשיבה, זה בשביל הרשויות המקומיות, ופעם שנייה, זה מקור לתיירות מאוד מכניס.
אבישי ברוורמן: הערה של השר ואני אסכם.
אבישי ברוורמן: בבקשה אדוני השר.
עוזי לנדאו: כמה דברים.
עוזי לנדאו: הממשלה עם תקציבים, זה חסם אחד, יהיה תקציב, לא יהיה תקציב.
עוזי לנדאו: חסם ענק במדינת ישראל זה הפקידות הממשלתית, זה הביורוקרטיה המשפטית, זה משרד המשפטים.
עוזי לנדאו: לא לשכוח את הדברים האלה.
אבישי ברוורמן: צריך להיאבק.
עוזי לנדאו: אנחנו נאבקים ולא מצליחים לצערי.
עוזי לנדאו: המערכת הפקידותית והמשפטית מעמיקה את האחיזה שלה בצוואר של כולנו.
עוזי לנדאו: אני מדגיש, המצב יותר גרוע, לא יותר טוב.
עוזי לנדאו: מר מיטרני, אתמול הייתי בעכו, אתה היית בעכו, כולנו היינו בעכו, נפגשנו עם ראש העיר, היינו בחברה הכלכלית, אתמול, מספר אוטובוסים שהיו אמורים להגיע הודיעו שהם מבטלים בגלל הגשם.
<יעקב מיטרני: אלה ישראלים, תיירים לא יכולים לבטל.
עוזי לנדאו: שאלתי אם זה ישראליים או תיירים.
עוזי לנדאו: אני חושב שהם היו תיירים ולא ישראליים.
<יעקב מיטרני: תיירים לא יכולים לפחד מגשם.
עוזי לנדאו: מי שקובע הרבה פעמים את חבילות התיירות זה השוק הפרטי, אתה לא מציע שהממשלה תיכנס לשם.
עוזי לנדאו: אמר הנשיא רייגן בשעתו, כשפנה אליו אחד התעשיינים הגדולים בארצות הברית ואמר לו, הדבר שהוא פוחד ממנו יותר מכל, שיבוא אחד מפקידי המדינה ויאמר לו: אני בא מהממשלה, במה אני יכול לעזור לך?
עוזי לנדאו: הוא אמר, אל תפריעו לנו, אל תתערבו לנו.
עוזי לנדאו: המטרה של המשרד זה ליצור את התנאים.
עוזי לנדאו: אנחנו לא נגיד מתי לבוא לעכו ומי יבוא לעכו.
עוזי לנדאו: לגבי השלום - הוויכוח במדינת ישראל הוא לא מי בעד שלום ומי נגד שלום, כולם רוצים שלום, כולם יודעים שכאשר יהיה שלום, הוא יהיה מעורב בפשרה.
עוזי לנדאו: אנחנו לא רק עדות מלחמה, עכשיו הילדים והנכדים שלנו נמצאים שם, השאלה היא, מהי הדרך לשלום?
עוזי לנדאו: מי שמציע בוויכוח הזה לעשות הינתקות כי אחרי זה יהיה שלום, יקבל אחרי זה את נפילת התיירות בגלל "עופרת יצוקה".
עוזי לנדאו: מי שרוצה נסיגה מול לבנון ורוצה להתנהג מול החיזבאללה כפי שהתנהגנו ומול הטרור של ערפאת כפי שהתנהגנו, מקבל את אינתיפאדת אוסלו ארבע-חמש שנים, שאחרי זה היתה נפילה ענקית של התיירות.
עוזי לנדאו: מי שירצה את הנסיגה המהירה, לא רק מלבנון, גם מעזה, רואה בסוף מה קורה.
עוזי לנדאו: לכן חבר'ה, מי שמדבר על שלום, אנחנו לא מתווכחים על שלום, מתווכחים מה יביא לשלום.
עוזי לנדאו: ומי שיציע תהליכים שהתוצאה שלהם תהיה טרור, יפגע בתיירות, לא יועיל לה.
אבישי ברוורמן: אני עובר לסיכום.
אבישי ברוורמן: לפני כן, רק מילה לעורך דין תמר קלהורה ממשרד המשפטים, שהיתה מעורבת, והיא מרגישה שמשרד המשפטים לא מפריע.
<תמר קלהורה: אני קצת תוהה למה משרד המשפטים מפריע כאשר החלפה של חוק שירותי תיירותי, שהוא הבסיס לרגולציה של משרד התיירות, תזכיר חוק הופץ ב-2008, נוסח החוק הגיע אלינו ב-2009 - - -
עוזי לנדאו: אני אומר לך, אם אני צריך להוציא מכרז, ומכרז על מכרז - - -
<תמר קלהורה: אתם מוזמנים לפנות אלינו, אני יודעת על איזה ישיבה מדובר, הייתם אצלנו לפני למעלה משנתיים, אצל הגברת שרית דנה, לגבי המכרז של מספר מגרשים למלונאי אחד, ומאז לא שמענו דבר וחצי דבר מאף אחד.
עוזי לנדאו: זה לא מכרז אחד.
<תמר קלהורה: משרד המשפטים עומד לשירות
<תמר קלהורה: כם לכל דבר שתרצו.
<אמיר הלוי: עומד גמיש?
<תמר קלהורה: גמיש לחלוטין.
<אמיר הלוי: זה מה שאנחנו צריכים.
אבישי ברוורמן: רבותי, שבו ביחד, תפתרו בעיות.
<תמר קלהורה: אני גם אשמח להתעדכן, מה קורה עם תיקון החקיקה, שכאמור, מאז 2009 לא מתקדם וזה לא בגלל משרד המשפטים.
אבישי ברוורמן: תמר אני מאוד מודה לך.
אבישי ברוורמן: קודם כל הערה לגבי תהליך השלום.
אבישי ברוורמן: אני מכבד אבל אני חולק על ידידי עוזי לנדאו, אני גם חלקתי על ראש הממשלה הקודם אריאל שרון, עוד לא הייתי בכנסת, כי חשבתי שהטעות שלו וההתנתקות מעזה היתה בכך, שהוא לא ישב עם אבו-מאזן ולכן בהתנתקות הזאת הוא חיזק את החמאס.
אבישי ברוורמן: הדרך היתה לא נכונה.
אבישי ברוורמן: מצד שני, אנחנו לא מובטחים משום דבר, אבל כדי למנוע מדינה דו-לאומית, אני מכבד את יושב ראש הכנסת לשעבר ואחרים, שגם בימין וגם בשמאל רוצים שתהיה פה מדינה אחת ממערב לירדן של כל אזרחיה.
אבישי ברוורמן: אני חושב שברמת התודעה של השנים הנראות לעין, זה יהיה חיסול המדינה היהודית הדמוקרטית.
אבישי ברוורמן: ולכן אני אומר, עם כל הקשיים, זו ההזדמנות לראש הממשלה להתקדם קדימה, ללכת להתקדם לגבולות 67 פלוס גושי ההתנחלויות, עם הסדרי ביטחון.
אבישי ברוורמן: להתחיל בתהליך הזה, הוא לא יהיה פשוט, בצד השני אין פרטנרים פשוטים, אבל מסתכל מבחינת האינטרס הציוני הישראלי—
עוזי לנדאו: התיירותי.
אבישי ברוורמן: --והתיירותי, אנחנו נהפוך למדינה דו-לאומית.
אבישי ברוורמן: בתהליך הזה, אולי התיירות תשתפר במדינה דו-לאומית, אבל תהיה לנו בעיה עם מדינה יהודית.
אבישי ברוורמן: ואם לא נעשה את זה, היא גם לא תהיה דמוקרטית.
אבישי ברוורמן: אני ממליץ לשתף את אנשי תעשיית התיירות והמלונאות בדיונים על ההשקעה בתחום התיירות בטווח הקצר ובעיקר בתכנית האב כי אני חושב שהדבר המרכזי בתכנית האב זה החלטה מרכזית לאיפה הולכים.
<אמיר הלוי: זה נעשה יום יום.
אבישי ברוורמן: מר פרבר אמר דבר מאוד ברור, אתה אמרת דבר שונה, אפשר לשלב אותם.
אבישי ברוורמן: החשש הגדול שלי, אני נותן לכם את הערת האזהרה, הרי אחת עם ישיבות מסוג זה, שאנחנו אופטימיים ואנחנו עושים, אבל אנחנו לא רוצים להתעורר בעוד שנתיים עם אותה ישיבה.
אבישי ברוורמן: התקווה שלי שאתם תבואו בעוד שנה שנתיים ותגידו: עכו, טבריה, לוד, תיירות, בוטיקים, אופניים, יש התקדמות ו- 5 מיליון תיירים ב-2016.
אבישי ברוורמן: תודה רבה, אני מודה לכולם, הישיבה נעולה.
אבישי ברוורמן: אנחנו מעלים את הצעת חוק הגנת הצרכן (תיקון מס' 36), התשע"ג-2012 – מספרו של הפרוטוקול 142 – בדבר מתן סמכויות לרשות להגנת הצרכן לאכיפה ופיקוח והטלת עיצומים כספיים.
אבישי ברוורמן: אני כבר מודיע שהיום, גם בנושא הזה ובכל הנושאים האחרים שיעלו, לא יהיו הצבעות.
אבישי ברוורמן: כך ביקש ממני יושב-ראש הכנסת.
אבישי ברוורמן: רבים מן האנשים לא הגיעו, המצב עדיין איננו תקין.
אבישי ברוורמן: אני מוכן לציין גם שחלק מצוות הוועדה נמצא בירושלים ללא חשמל עדיין.
<אתי בנדלר: כולל העוזרת שלי שהיתה אמורה להשתתף בדיון, גברת אביגל כספי, שבדרכה לכאן היתה מעורבת בתאונת דרכים.
אבישי ברוורמן: לכן רק אעלה נקודה אחת בישיבה.
אבישי ברוורמן: אני רוצה לקרוא את הסיכום שהיה בישיבה הקודמת: "אני קורא לשר ולמנכ"ל משרד הכלכלה להסדיר את מעמד עובדי המשרד, להתייחס לסמכויות שניתנו לרשות להגנת הצרכן והסחר ההוגן.
אבישי ברוורמן: אני הולך לקרוא את החוק הזה במהירות ואני מקווה שיבוא לציון גואל וגם הבוס יהיה מרוצה.
אבישי ברוורמן: " קיבלתי פנייה מהמנכ"ל לקדם את הנושא.
אבישי ברוורמן: שוחחתי עם מר אריאל יעקובי, יושב-ראש ועד עובדי המדינה, ואומר את זה בקצרה.
אבישי ברוורמן: אני פונה עכשיו, לאחר ששוחחתי עכשיו גם עם אריאל יעקובי, לאור מה שאמר עמית לנג, לשבת במהירות, לקדם את הנושא ולהגיע לפתרון.
אבישי ברוורמן: מבחינתי אין יותר מה לדון בנושא הזה.
אבישי ברוורמן: ששניהם ישבו ויקדמו את הפתרון כדי שיהיה הסכם כדת וכדין לעובדים המסורים.
אבישי ברוורמן: האם יש למישהו מה להוסיף?
אבישי ברוורמן: בבקשה, מר בירנבאום, מר אלמגור.
<אברהם בירנבאום: בישיבה הקודמת, אדוני היושב-ראש, אמרת, ואני משתדל לצטט: "אני מבקש מהממונה על הגנת הצרכן, אני מבקש נתונים מפורטים על פעולות הרשות – כמה תביעות, סוג התביעות, נושא העובדים.
<אברהם בירנבאום: אני רוצה לקבל את כל הפרטים האלה בכתב, באופן יסודי, ואם אני מקבל את זה יקבלו את זה כל חברי ועדת הכלכלה, על פעילות הרשות".
<אברהם בירנבאום: היושב-ראש חזר על הדברים האלה גם מאוחר יותר.
אבישי ברוורמן: גברת ורון אומרת לי – בבקשה גברת ורון.
<לאה ורון: המסמך הכולל את הפירוט המבוקש הגיע לוועדה, הועבר ליושב-ראש והועבר לחברי הוועדה.
<אברהם בירנבאום: יופי, אז כל מה שאני מבקש, על-פי חוק חופש המידע, לספק גם לנו את זה.
<אתי בנדלר: בקשות לפי חוק חופש המידע לא מוגשות בצורה כזאת.
<אתי בנדלר: יש פרוצדורה, יש ממונה על חופש המידע בכנסת, יש אגרה.
<אתי בנדלר: אבל אנחנו נברר עם גברת פינקוס אם היא מוכנה שהמסמך הזה יהיה מסמך פומבי.
<אתי בנדלר: אם כן, נעשה את זה.
<שלמה אלמגור: אולי יש לנו השגות על זה.
<שלמה אלמגור: אבל זכותנו לדעת.
<אברהם בירנבאום: אנחנו רוצים לדעת על מה אנחנו דנים.
אבישי ברוורמן: עו"ד בנדלר, תבררי את זה עם עו"ד פינקוס.
<אתי בנדלר: הבנתי שגברת פינקוס בדרכה לכאן.
<אתי בנדלר: דיברתי עם היועצת המשפטית של הרשות להגנת הצרכן הבוקר, שנמנע ממנה להגיע לכאן כי גם היא ביישוב מבוצר, אבל היא אמרה לי שגברת פינקוס אמורה להגיע, שהיא בדרכה לכאן.
<שלמה אלמגור: אני רוצה להדגיש שהצרכן לא טופל, בוודאות.
<אברהם בירנבאום: אדוני היושב-ראש, אני מקווה שנקבל את זה, כי הרי אנחנו דנים בהצעת חוק שהנושא נוגע בה.
אבישי ברוורמן: לא אכנס פה לפרוצדורות.
אבישי ברוורמן: אני מחכה פה לנציג של עו"ד פינקוס.
<אברהם בירנבאום: הדבר השני הוא, לאחר הישיבה הקודמת פנה אליי מר אלמגור, ואחר-כך עוד חברים מוועד העובדים ואמרו לי דברים נכונים מאוד וחשובים מאוד.
<אברהם בירנבאום: ביקשתי מהם שיגידו את זה פומבית לוועדה.
<אברהם בירנבאום: אני מבקש שתשמע את מר אלמגור.
אבישי ברוורמן: מר אלמגור, אצלי אפילו לא צריך מתווכים.
אבישי ברוורמן: נתתי לך את זכות הדיבור, אבל מר אלמגור הוא בזכות דיבור בפני עצמו.
<שלמה אלמגור: קודם כול, אני מודה לך, אדוני היושב-ראש.
<שלמה אלמגור: יש לי הרבה מה להגיד אבל אגע בכמה נקודות.
<שלמה אלמגור: הראשונה שבהן, הבקשה שלנו, של העובדים, לא לקדם את נושא העיצומים לפני שהעניין שלנו נפתר, לפני שתנאי העסקתנו יוסדרו.
<לאה ורון: נושא העיצומים זה הצעת החוק.
<לאה ורון: אתה מדבר על הצעת החוק כולה.
<שלמה אלמגור: כן, כולה.
<שלמה אלמגור: לא להעלות את זה לקריאה שנייה ושלישית כל עוד לא יוסדרו תנאי העסקת העובדים.
אבישי ברוורמן: זאת היתה גם הבקשה שלי ופניתי.
<שלמה אלמגור: עוד דבר, אדוני, כבר אמרו חז"ל: "אין גוזרים גזירה על הציבור אלא אם יכול לעמוד בה".
<שלמה אלמגור: אני אומר לך, אדוני, במידה והעיצומים ייצאו לפועל אין זכות קיום יותר לאנשי העסקים הקטנים.
<שלמה אלמגור: אנשי העסקים הקטנים יסגרו בוודאות את העסקים שלהם.
<שלמה אלמגור: הדבר הזה יגרום לאבטלה גוברת והולכת.
<אתי בנדלר: למה אתה אומר את זה?
<אתי בנדלר: על מה אתה מבסס את הדברים שלך?
<שלמה אלמגור: אני רוצה לשאול אותך:
<שלמה אלמגור: אם יש 20 "קוקה קולה" על המדף ואין הצגת מחירים אז את מטילה קנס כפול 20, נניח 400 שקל כפול 20, בו בזמן שבעל החנות יכול היה לקבל על הכול קנס של 400-800 שקל, על כל החנות.
<אתי בנדלר: קודם כול, זה מחייב כמובן את התייחסות הרשות להגנת הצרכן והסחר ההוגן, שאני מבינה שכרגע אין אדם שיוכל להגיב לדבריך.
<אתי בנדלר: השאלה אם במקרה כזה באמת בשל כל בקבוק מטילים קנס, או בשל כל היחידות.
<אתי בנדלר: לא כל-כך ברור, וגם לא כל-כך ברור אם במקרה הראשון או במקרה השני, וכך הלאה.
<שלמה אלמגור: במקרה ידוע לי, גברתי, שאם בחלון הראווה יש 10 פריטים אז הקנס הוא כפול 10 פריטים.
<שלמה אלמגור: זה מה ששמענו.
<אברהם בירנבאום: אלה ההוראות שהם קיבלו.
<שלמה אלמגור: אלה ההנחיות, זה מה שקיבלנו.
אבישי ברוורמן: מר אלמגור, אין טעם עכשיו להעיר בלי שהנציגים נמצאים.
אבישי ברוורמן: הנקודה הראשונה שלך היא הנקודה החשובה.
<שלמה אלמגור: אבל שיירשמו בפרוטוקול השאלות שלי.
<אתי בנדלר: השאלה אם ההערות שלך הן בשביל הפרוטוקול או כדי שתהיה תגובה עליהן.
<שלמה אלמגור: תגובה שתהיה בישיבה הבאה.
אבישי ברוורמן: בסדר, בבקשה.
אבישי ברוורמן: אני מציע לך דבר עדיף.
אבישי ברוורמן: הם הרי לא יקראו את הפרוטוקול.
אבישי ברוורמן: אני מציע שבישיבה הבאה שתהיה – הרי אני סוגר פה את הישיבה הזאת מכיוון שאני רוצה להגיע- - -
<שלמה אלמגור: נציג ההסתדרות תקוע בכניסה, אין לו אישור כניסה.
אבישי ברוורמן: אני סוגר תיכף את הישיבה הזאת מכיוון שביקשתי שיגיעו לסיכום.
אבישי ברוורמן: דיברתי עם מר יעקובי וביקשתי שיישב ביחד עם מר לנג.
<שלמה אלמגור: אז תן לי בבקשה לגעת בזה.
<שלמה אלמגור: הם לא ישבו אתנו, לא דיברו אתנו.
<שלמה אלמגור: ביקשת שיישבו אתנו.
<שלמה אלמגור: פניתי למנכ"ל בכתב וכתבתי שאני רוצה להיפגש אתו, אחרי הישיבה אתך.
<שלמה אלמגור: הוא אמר שהוא לא נפגש עם העובדים אלא הוא נפגש עם אריאל יעקובי.
<שלמה אלמגור: אני רוצה להדגיש פה לפרוטוקול שהוא לא נפגש עם אריאל יעקובי אלא דיבר אתו בטלפון.
<שלמה אלמגור: יש הבדל בין ישיבה ובין שיחת טלפון.
אבישי ברוורמן: אבקש בצורה ברורה, קודם כול אני רוצה שהוא ייפגש עם מר יעקובי, אחרי זה שגם יישבו אתכם.