GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<איתי עצמון: מה גדר שיקול הדעת במקרה הזה?
<איתי עצמון: האם תמיד יידרש אישור כזה?
<שרית זוכוביצקי-אור: הסיטואציה היא שככלל צריך אישור מעבדה מוסמכת.
<שרית זוכוביצקי-אור: דווקא הסיטואציה הרווחת היא לא לבקש אישור ממעבדה מוסמכת.
<שרית זוכוביצקי-אור: ההערה הזאת נשמעה, ואחרי ששקלנו את ההערה הזאת אנחנו חושבים לקבוע שתמיד צריך אישור מעבדה מוסמכת ויהיו מקרים שלא יהיה צריך.
<שרית זוכוביצקי-אור: אבנר, תיתן דוגמא.
<אבנר פלור: כלומר, הכלל יהיה שתהיה חובה.
<שרית זוכוביצקי-אור: בדיוק, להפוך את הסדר.
<איתי עצמון: למה בעצם תמיד?
<איתי עצמון: מה הסיבה לכך שתמיד יידרש אישור?
<אבנר פלור: המעבדה המוסמכת בעצם מפקחת על המפעל, והיא בעצם בודקת ורואה שתהליך הייצור הסדרתי והשוטף הוא בהתאם לדגם האבטיפוס.
<אבנר פלור: היא, בעצם, גם בודקת את הציוד, המכשור וכוח-האדם של אותו מפעל מבחינת הרמה הכללית.
<אבנר פלור: לכן, מעבדה מוסמכת בכל מקרה אמורה להיות, והיא בעצם מפקחת על המפעל.
<אבנר פלור: יחד עם זאת, מה שאנחנו מבקשים פה גם הוא שבנוסף לזה המעבדה גם תאשר את האבטיפוס עצמו, בעצם היא מאשרת את האבטיפוס שעל פיו מאושרים כל הדגמים הבאים מבחינה זו.
<שרית זוכוביצקי-אור: הייצור הסדרתי.
<אבנר פלור: הייצור הסדרתי.
<אבנר פלור: אבל, כמו ששוחחנו בנושא זה, יכול להיות גם מצב שאנחנו, מבחינתנו, לא כל ייצור של אבטיפוס יצטרך את אישור המעבדה.
<אבנר פלור: למה אני מתכוון?
<אבנר פלור: אתן דוגמה כללית, ותמיד אני נותן דוגמאות, של וו גרירה.
<אבנר פלור: אם אני מתקין את זה בתוצר רכב מסוים ויש לי כבר את כל המפרט ואופן ההתקנה והכל, אז אני לא צריך תעודת מעבדה לכל רכב ורכב; עשיתי לרכב אחד – ואז הוא מייצר את זה לגבי כל הדגמים.
<אבנר פלור: לכן, חשוב שלשר תהיה האפשרות לתת את ההחרגה הזאת.
<שרית זוכוביצקי-אור: לא לשר – למנהל.
<אבנר פלור: זה: למנהל.
<איתי עצמון: מה ההצעה שלכם?
אבישי ברוורמן: מה הצעת הנוסח?
<שרית זוכוביצקי-אור: אקריא נוסח טיפה שונה של סעיף (3), ואולי אקריא זאת באופן מלא.
<איתי עצמון: אני מציע שפשוט תאמרי מה העיקרון.
<שרית זוכוביצקי-אור: העיקרון יהיה שהמבקש לקבל אישור דגם יידרש להציג אישור מעבדה מוסמכת לרכב לצורך הוכחת עמידתו של הרכב בדרישות כאמור, והמלים "המנהל רשאי לדרוש מהמבקש" יימחקו, ואז זה יהיה חלק מרשימת התנאים.
<שרית זוכוביצקי-אור: ואז, אני מציעה להוסיף סעיף פטור: "המנהל רשאי לפטור מבקש מהצגת אישור מעבדה מוסמכת כאמור אם שוכנע כי בידיו מידע מספיק בדבר עמידת הרכב בדרישות כאמור".
<לאה ורון: אולי אפשר לקבל את הנוסח לטובת חברי-הכנסת, ואנחנו נצלם אותו?
<איתי עצמון: יש לכם נוסח כתוב?
<שרית זוכוביצקי-אור: זה בכתב יד.
<לאה ורון: גם כתב יד זה בסדר, אבל שפשוט יראו.
אבישי ברוורמן: העיקרון ברור.
אבישי ברוורמן: שרית, אנא קראי עוד פעם כדי שאיתי יוכל לרשום.
<שרית זוכוביצקי-אור: "המנהל רשאי לפטור מבקש מהצגת אישור ממעבדה מוסמכת כאמור אם שוכנע כי בידיו מידע מספיק בדבר עמידת הרכב בדרישות כאמור".
אבישי ברוורמן: אוקיי, מקובל.
<שמואל השמשוני: אני שמואל השמשוני.
<שמואל השמשוני: יש לי שאלה: במקרה והרכב, שאותו רוצים לייצר, קיבל אישורים מהאיחוד האירופי, זאת אומרת יש לו אישור ייצור מגוף אירופאי שהתקינה שלנו עומדת לפיהם, האם זה יחסוך ממנו את המעבדה המוסמכת או שהוא יצטרך עוד פעם לעשות את כל ההליך?
<אבנר פלור: אתה נכנס לפרטים עצמם.
<אבנר פלור: אם זה תהליך של ייצור שגם מבוצע בארץ בנוסף למה שבאירופה, אנחנו כן מסתמכים על בדיקות שנערכו באירופה, אבל זה מקרה פרטי ופרטני.
<שמואל השמשוני: את התקינה אנחנו לקחנו מאירופה, והשאלה היא האם גם לגבי הוראות הייצור.
<אבנר פלור: אנחנו מדברים פה על הייצור המקומי, ומה שאתה מדבר זה על נושא ייבוא.
<שמואל השמשוני: לא.
<שמואל השמשוני: אני מדבר על נושא של ייצור.
<אבנר פלור: אמרתי, ואני שוב חוזר ואומר: ישנם מקרים, שבהם בדיקות שמבוצעות במעבדות אירופאיות, אנחנו כן מקבלים אותם בתהליך עצמו, אבל אי-אפשר לכתוב כל דבר כזה בחוק.
<אבנר פלור: זה בתהליך עצמו של אם זה תקנות ואם זה הוראת נוהל, אבל אי-אפשר להיכנס לפרטים בחוק.
<שרית זוכוביצקי-אור: שוב, יש לו סמכות פטור, במקרה שיש לנו את המידע הדרוש.
<שרית זוכוביצקי-אור: זה, בדיוק, הנושאים האלה.
<שרית זוכוביצקי-אור: אל תשכח שאבטיפוס זה דגם שיוצר פה.
אבישי ברוורמן: עורך-הדין פרידמן, אחרי זה עורך-הדין עצמון ואני רואה גם את עורך-הדין שניידר.
<זאב שמואל פרידמן: אדוני היושב-ראש, למרות שאין כאן היבט צרכני ישיר, ברשותכם, --
אבישי ברוורמן: כולם רוצים את התשומה שלך לכל דבר מהבנתך כי רבה.
<זאב שמואל פרידמן: תודה.
<זאב שמואל פרידמן: --נדמה לי שיש כאן איזה מין gap כאן שכדאי לכסות אותו.
<זאב שמואל פרידמן: אנחנו מבקשים מהיצרן להוכיח שהאבטיפוס של דגם הרכב, שאותו הוא מבקש לייצר, או שינוי עומדים בדרישות של מפרט וכיוצ"ב.
<זאב שמואל פרידמן: אני חושב שאחד הדברים שהוא צריך להוכיח הוא שיש לו יכולת לייצר את הדגמים או את הרכב עצמו בהתאם לאותו אבטיפוס כפי שהוא אושר, ולמעשה זה מובלע באיזה סעיף שאומר "המנהל רשאי לדרוש מהמבקש להציג אישור מעבדה לצורך הוכחת עמידתו של הרכב בדרישות".
<איתי עצמון: הוא לא יהיה רשאי.
<איתי עצמון: עכשיו הוא מחויב להציג.
<זאב שמואל פרידמן: אני אומר שגם עם השינוי זה אומר שכאילו בנקודת זמן מסוימת השר רשאי לבצע בקרה לעניין.
<זאב שמואל פרידמן: זה ברור, וזה goes without saying.
<זאב שמואל פרידמן: אני חושב שצריך לומר, באופן מפורש, שבין הדברים שהוא צריך להוכיח זה שיש לו את היכולת לייצר בהתאם לאבטיפוס.
<זאב שמואל פרידמן: זה מאד נהוג ומקובל באותם מקומות שבהם יש דרישות בטיחות כמו למשל בתקינה, שבה יש דברים שבהם באים ודורשים מבן-אדם "תוכיח שיש לך, למשל, את מערכת ה-ISO שמאפשרת לך ליצור מערכת שהיא מייצרת בדיוק בהתאם לאותו מדגם שמסרת לבדיקה וכיוצ"ב".
<איתי עצמון: פסקה (2) לא נותנת מענה?
<שרית זוכוביצקי-אור: לא פסקה (2).
<שרית זוכוביצקי-אור: למעשה, סעיף 18 מבטיח את יכולת הייצור.
<שרית זוכוביצקי-אור: זאת אומרת, מבחינתנו, אנחנו נותנים אישור דגמים למי שיש לו יכולת ייצור, ויכולת הייצור זה המבנה, המקום והמהנדס שעומד לרשותו והסדרי הפיקוח.
<שרית זוכוביצקי-אור: למעשה, כל אלה נועדו להבטיח שפס הייצור יהיה לפי האבטיפוס.
<זאב שמואל פרידמן: שרית, למרות מה שאת אומרת, נדמה לי שהיה ראוי והיה רצוי להוסיף גם את הפסקה הזאת כדי לוודא שזה אחד התנאים.
<שרית זוכוביצקי-אור: אבל, זה כתוב ב-18(4).
<שרית זוכוביצקי-אור: תקרא.
<שרית זוכוביצקי-אור: זה בדיוק זה.
<זאב שמואל פרידמן: שוב, זה לא הסדרי הפיקוח.
<זאב שמואל פרידמן: צריך להוכיח.
<שרית זוכוביצקי-אור: אין דרך.
<שרית זוכוביצקי-אור: הפועלים עושים פה פעולת ייצור, ומישהו מפקח שזה לפי האבטיפוס.
<זאב שמואל פרידמן: אני לא יודע במה אני צריך ואיזה מערכות יהיו שם.
<זאב שמואל פרידמן: לא מספיק לי שיש לו מערכות פיקוח.
<זאב שמואל פרידמן: אני צריך להוכיח יכולת מוכחת.
<שרית זוכוביצקי-אור: מה זה "יכולת מוכחת"?
<זאב שמואל פרידמן: את התוצאה אני צריך.
<שרית זוכוביצקי-אור: היכולת המוכחת זה מקום, מבנה, ציוד, הסדרי פיקוח.
<שרית זוכוביצקי-אור: אין יותר מזה.
<זאב שמואל פרידמן: אם זה מספק אתכם, זה בסדר.
<יערה למברגר: יש גם את הסעיפים הבאים.
<יערה למברגר: זה העניין של אישור הדגם לאבטיפוס.
<יערה למברגר: הסדרת ייצור רכב, כמו שגם ראינו אגב בחוק הטיס, מורכבת מכמה חלקים.
<יערה למברגר: זה החלק של הדגם ושל האבטיפוס.
<יערה למברגר: אתה מדבר על ההמשך, על הייצור במפעל עצמו.
<יערה למברגר: תסתכל גם על סעיף 21, על הסעיפים של ההמששך, זאת אומרת יש כן את המשך החיים.
<יערה למברגר: זה השלב הראשוני באמת עם הדגם והאבטיפוס, ואחר כך יש את הייצור עצמו.
<זאב שמואל פרידמן: בסדר.
<זאב שמואל פרידמן: אמרתי שמבחינתי זה פחות קריטי.
<שרית זוכוביצקי-אור: אני אומרת שרישיון הייצור נועד להבטיח תנאי יכולת ייצור.
<איתי עצמון: בעיניי, זה בסדר.
אבישי ברוורמן: איתי, הערות.
<איתי עצמון: יש לי עוד שתי הערות קטנות.
<איתי עצמון: לגבי פסקה (4), האומרת "הוא הוכיח למנהל כי ביכולתו לתת שירותי תחזוקה לרכב", אני חושב שצריך להגיד "לדגם הרכב".
<איתי עצמון: הערה או שאלה נוספת לגבי סעיף קטן (ג) הוספתם על תוקף האישור לייצור דגם – אני מבין שהאישור הזה ניתן לשנה שמתחילה ב-1 בינואר עד ה-31 בדצמבר.
<איתי עצמון: מה אם ניתן רישיון לייצור רכב ושיווקו באמצע השנה?
<עוזי יצחקי: אז זה יהיה עד סוף השנה.
<יערה למברגר: זה עד סוף השנה.
<יערה למברגר: זה לא יהיה שנה שלמה.
<יערה למברגר: זה יהיה עד סוף שנה, ואז זה יטפס ויהיה כל פעם מינואר.
<שרית זוכוביצקי-אור: רק אסביר: אין התאמה מלאה בין תוקף רישיון הייצור לבין האישור.
<שרית זוכוביצקי-אור: האישור הוא אישור קלנדרי בגלל שינויים בתקינה.
<שרית זוכוביצקי-אור: כמובן שגם אם יש דגם אבטיפוס בתוקף ורישיון הייצור לא בתוקף, אי-אפשר לייצר לייצר.
<שרית זוכוביצקי-אור: זאת אומרת, ללא רישיון ייצור בתוקף אי-אפשר לייצר.
<איתי עצמון: הסיבה לכך שתוקף האישור מוגבל לשנה היא דרישות בין-לאומיות?
<איתי עצמון: תקינה בין-לאומית?
<שרית זוכוביצקי-אור: התאמת הדגם אכן לתקינה המעודכנת.
<אהוד שניידר: לא.
<אהוד שניידר: אבנר, אני גם לא הבנתי את ההערה שלך ביחס לסעיף (ג), מפני שגם כשיש תקן חדש באירופה, אז יש תקופת מעבר עד התקן נכנס לתוקף.
<אהוד שניידר: זאת אומרת, דגמי רכב שתוכננו לפני כניסת התקן החדש – יש זמן שממשיכים לייצר אותם, שלוש שנים לפחות, --
<שרית זוכוביצקי-אור: זה אישור מחודש.
<אבנר פלור: זה כמו הגבלה של הוראת רישום.
<אהוד שניידר: -- ומותר למכור אותם.
<אהוד שניידר: אבל, לפי מה שאתם כותבים פה, היצרן הישראלי מופלה לרעה יחסית ליצרן האירופאי.
<שרית זוכוביצקי-אור: למה?
<אבנר פלור: לא, ממש לא.
<אהוד שניידר: מפני שהרישיון שלו יוגבל לשנה אחת.
<אבנר פלור: אסיר עוד פעם.
<אבנר פלור: אני עושה את ההקבלה להוראת רישום שהיבואנים מקבלים.
<אבנר פלור: הוראת הרישום מתקבלת לשנה.
<אבנר פלור: התנאי להנפקת הוראת הרישום זה עמידה בדרישות התקינה העדכנית.
<אבנר פלור: אני עושה אנלוגיה לגבי ייצור רכב מקומי.
<אבנר פלור: אני לא בא להחמיר אתו, אני לא בא לדרוש ממנו דרישות שעדיין באירופה לא קיימות – ממש לא – בתהליך עצמו.
<אהוד שניידר: אבנר, סליחה, אבל, לדעתי, זה לא אותו דבר.
<אהוד שניידר: נניח שיצרן רכב ישראלי השקיע שנתיים ופיתח דגם מסוים והוא עומד בתקינה הישראלית והוא התחיל לייצר ביוני של שנה מסוימת.
<אהוד שניידר: באוגוסט אותה שנה השתנתה התקינה הישראלית באיזו שהיא סיבה או החמרתם את דרישות התקינה.
<אהוד שניידר: האם עכשיו, ב-1 בינואר, הרישון שלו יפסיק והוא יצטרך להתאים את אותו דגם להחמרה בתקינה החדשה?
<אהוד שניידר: בעיניי, זה לא סביר, וגם באירופה זה לא מהש נדרש מיצרני רכב.
<שרית זוכוביצקי-אור: הדרישות הקונקרטיות שמתחדשות כל שנה לא כתובות פה, זאת אומרת גם אצל יבואני הרכב הדרישות מתחדשות מדי שנה ונכון שיש את הפרוצדורה של דגם ממשיך.
<שרית זוכוביצקי-אור: המשמעות היא שניתן יהיה לחדש באופן קל יותר את הוראת הרישום לשנה הבאה.
<שרית זוכוביצקי-אור: אותו הדין יחול פה.
<אהוד שניידר: אז אתם חייבים לעגן את זה בחוק, אחרת אתם - - -
<שרית זוכוביצקי-אור: אנחנו רוצים שליטה.
<שרית זוכוביצקי-אור: אנחנו רוצים שבסוף השנה אנחנו נוכל לבדוק לשנה הבאה בהינתן אישור מחדש לשנה שאחרי.
<שרית זוכוביצקי-אור: זה בדיוק כמו ברישיון רכב.
אבישי ברוורמן: עורך-הדין עצמון, אתה יכול לעזור לי במחלוקת הזאת?
<איתי עצמון: אני מנסה לשמוע את תגובת משרד התחבורה לראות האם יש טעם באמת בהערות.
<איתי עצמון: אני מבין שאתם אומרים שהתוקף של האישור הזה הוא בכל מקרה לשנה קלנדרית אחת החל מה-1 בינואר.
<שרית זוכוביצקי-אור: ואז אנחנו בודקים את עצמנו בסוף השנה.
<איתי עצמון: בכל סוף שנה אתם רוצים לבדוק אם לחדש את האישור, אבל בעצם אין בכך כדי לגרוע מתוקף הרישיון לייצור רכב ושיווקו.
<איתי עצמון: מדובר רק לגבי --
<שרית זוכוביצקי-אור: הדגמים.
<איתי עצמון: --אישור דגם מסויים.
<לאה ורון: קבלת האישור כרוכה באגרה כלשהי?
<אבנר פלור: של אבטיפוס?
<אבנר פלור: – כן.
<לאה ורון: מה גובהה בערך?
<אבנר פלור: העלות שלה?
<אבנר פלור: – זה תלוי בסוג הרכב, ואם זה פרטי או מסחרי.
<לאה ורון: בין לבין מה הם הסכומים?
<עוזי יצחקי: כמה מאות.
<אבנר פלור: נדמה לי שזה בין 150 שקלים ל-200 ומשהו שקלים.
<שרית זוכוביצקי-אור: יש פה סעיף שמסמיך את השר, בהסכמת שר - - -
<אבנר פלור: אדוני היושב-ראש, אם אפשר, יש לי רק הערה.
<אבנר פלור: בסעיף 20(א)(3) רוצים לבטל את "ובכל דרישה אחרת שקבע השר", ובמחשבה שנייה הפסקה הזאת לא סתם נכתבה כאן במסגרת הסעיף הזה.
<אבנר פלור: לדעתי, כן צריכים אותה, כי יכולים להיות גם מקרים שבהם אנחנו קובעים דרישות מסוימות שהן לא קשורות לאיכות ובטיחות, אבל בכדי לבדוק ולוודא את תהליך הייצור של המפעל.
<אבנר פלור: יש פה מקרים שאנחנו כן מבקשים, וחשוב שזה יהיה.
<שרית זוכוביצקי-אור: עדיין יקבע אותן השר.
<אבנר פלור: כן, עדיין יקבע אותן השר, אבל זה חשוב.
<קריאה: איזה דרישות?
<אבי גונן: אני אבי גונן, מהנדס ראשי לרכב.
<אבי גונן: לא כל אחד יכול להצהיר על עצמו שהוא יצרן.
<אבי גונן: הוא צריך שיהיו לו יכולות: יכולות עם ניסיון, ניסיון מוכח וגם יכולת הנדסית לייצר את זה.
<אבי גונן: once שהוא מוכיח לנו שיש לו את היכולות לייצר וגם מראה לנו, אנחנו נותנים לו את האישור.
<אבי גונן: הדרישות הנוספות, שאבנר אומר ומציג אותן, הן בעצם אותן דרישות שלפעמים אנחנו דורשים שגם חברות הביטוח בודקות את האיכות.
<אבי גונן: בעצם, אלה דרישות שקיימות בנוהל.
<יערה למברגר: אבל מה לא קשור לאיכות ובטיחות?
<יערה למברגר: אם אתה אומר "בודקות את האיכות", זה עדיין אותו עולם תוכן.
<אבי גונן: כן, אבל יכול להיות אדם שי שלו איכות אבל אין לו כושר הנדסי לייצר רכב.
<אבי גונן: אין לזה קשר לנושא הזה.
<אבי גונן: מה שעורך-הדין פרידמן העיר נכון.
אבישי ברוורמן: עורך-הדין עצמון, תציע את הניסוח.
<איתי עצמון: אני חושב שאם אנחנו נכתוב "בדרישות שקבע השר ובכלל זה בדרישות של איכות ובטיחות", יהיה ברוש שסמכות השר לקבוע בתקנות דרישות לא רק בנושא איכות ובטיחות תהיה מעוגנת בחוק אבל הוא יוכל להתייחס במסגרת אותן תקנות גם לדרישות של איכות ובטיחות.
אבישי ברוורמן: אם כך, נוסח סופי הוסכם?
אבישי ברוורמן: חבר הכנסת אשר, נכנסת בדיוק לזכות ההצבעה.
<איתי עצמון: האם יש צורך לשנות את סעיף קטן (ג) – בעצם: אישור לייצרו דגם רכב ניתן לשנה?
<שרית זוכוביצקי-אור: אפשר במקום "יהיה" לכתוב "ינתן".
<איתי עצמון: בעצם, התוקף שלו יהיה לפחות משנה, אם רישיון לייצור רכב ושיווקו ניתן באמצע השנה.
<שרית זוכוביצקי-אור: זה מה שאמרתי.
<שרית זוכוביצקי-אור: אלה שני דברים נפרדים.
<שרית זוכוביצקי-אור: רישיון לעסוק בייצור תמיד צריך להיות בתוקף, זאת אומרת ברגע שרישיון הייצור לא בתוקף – גם אם יש דגמים בתוקף - - -
<קריאה: זה הייצור.
<קריאה: אנחנו מדברים עכשיו על האישור.
<איתי עצמון: ברור.
<איתי עצמון: אנחנו מדברים על האישור.
<שרית זוכוביצקי-אור: על האישור.
<שרית זוכוביצקי-אור: האישור – תוקף של שנה.
<יערה למברגר: לדעתי, לא צריך לשנות את הנוסח, כי הוא אומר שזה עד ה-1 בינואר ולכן לא משנה מתי זה ניתן.
<איתי עצמון: אבל, פשוט אם נצטרך לעשות איזה שהוא שינוי, שהעיקרון יהיה ברור: שזה העיקרון שאתם מבקשים כאן.
אבישי ברוורמן: אוקיי, איתי?
<איתי עצמון: אפשר להצביע פה על השינויים.
אבישי ברוורמן: חבר הכנסת אשר, אנחנו מצביעים בעד?
יעקב אשר: בעד – פה אחד
יעקב אשר: נמנעים – אין
אבישי ברוורמן: רבותי, אושר.
<איתי עצמון: לא יודע.
<שרית זוכוביצקי-אור: אלה בדיוק החובות.
<שרית זוכוביצקי-אור: אחרי שניתן רישיון הייצור ואחרי שאישרנו דגמים לייצור אנחנו רוצים להבטיח שייצור הסדרתי במפעל יהיה: (א) בטיחותי; (ב) בהתאם לאבטיפוס.
<שרית זוכוביצקי-אור: זאת אומרת, אנחנו רוצים להבטיח פה ייצור סדרתי אחיד ובטיחותי.
אבישי ברוורמן: עורך-הדין עצמון, הערות?
<איתי עצמון: רציתי להעיר לגבי התיבה "תנאי ייצור הולמים".
<איתי עצמון: אני לא בטוח שהנוסח הזה מבטא את מה שאתם מבקשים להציע כאן, כי "תנאי ייצור הולמים" יכול לתת לנו איזו שהיא אינדיקציה אולי לתנאי עבודה, ואני לא חושב שלכך אתם מכוונים.
<איתי עצמון: הייתי אולי כותב: "יחזיק מתקנים וציוד מתאימים שנדרשים או לצורך הייצור" או משהו בסגנון הזה, כדי שיבהיר על מה מדובר.
<שרית זוכוביצקי-אור: כן, על זה אנחנו מדברים.
<שרית זוכוביצקי-אור: המטרה היא להבטיח מתקנים.
אבישי ברוורמן: עורך-הדין פרידמן, אתה מנענע בראש.
<זאב שמואל פרידמן: הוא מתקרב למה שהתכוונתי למעשה.
<זאב שמואל פרידמן: זה מה הפריע לי.
אבישי ברוורמן: אז אולי תקחו ניסוח כי זו הכוונה אולי בניסוח הזה.
<שרית זוכוביצקי-אור: מה שהוא אמר נכון.
אבישי ברוורמן: עורך-הדין עצמון, בבקשה תנסח.
<איתי עצמון: אני מציע למחוק את התיבה "תנאי ייצור הולמים" ולכתוב: בעל רישיון לייצור רכב ושיווקו יקיים במפעל הייצור או יחזיק במפעל הייצור מתקנים וציוד מתאימים הנדרשים לתהליך הייצור או לצורך הייצור.
<שרית זוכוביצקי-אור: בסדר גמור.
אבישי ברוורמן: תגיד: מתקנים --
<זאב שמואל פרידמן: תהליך הייצור בהתאם לרישיון.
<איתי עצמון: --וציוד מתאימים הנדרשים "לשם הייצור" או "לשם תהליך הייצור".
<שרית זוכוביצקי-אור: תהליך הייצור.
אבישי ברוורמן: "לשם תהליך הייצור".
<אבנר פלור: לתהליך ייצור.
<איתי עצמון: אני מבין שהכל אמור להיקבע בתקנות.
אבישי ברוורמן: הלאה לסעיף הבא, סעיף 22.
אבישי ברוורמן: יש הערות.
<עוזי יצחקי: זה כבר קיים היום.
<אריה אשד: אני אריה אשד מאיגוד המוסכים.
<אריה אשד: למה רק למוסכי השירות שלו?
<אריה אשד: למה לא לכל מוסכי השירות המורשים על-ידי משרד התחבורה?
<אבנר פלור: כי פה מדובר בקריאה חוזרת על חשבון היצרן ועל-פי הוראה שלו.
<אבנר פלור: זו קריאה בטיחותית,ואיפה שזה מבוצע – זה איפה שהיצרן בעצם קובע.
<לאה ורון: סדרתית.
<עוזי יצחקי: סדרתית בטיחותית.
<אבנר פלור: סדרתית בטיחותית.
<שרית זוכוביצקי-אור: אולי צריך להבהיר שזה ללא תשלום, ואז זה יהיה ברור.
<אבנר פלור: זה ללא תשלום.
<עוזי יצחקי: אלא אם כן אתם רוצים לשלם.
<עוזי יצחקי: אם הוא מוכן לספוק זאת, אין בעיה.
<איתי עצמון: אני מציע להוסיף: ללא תשלום.
<חיים פילצר: זה יכול להיות למוסכי השירות המורשים על ידו ולא רק שלו, כי יכול להיות שיש לו שני מוסכים וברחבי הארץ יש עשרה מוסכים.
<חיים פילצר: פה נרשם: "למוסכי השירות שלו".
<חיים פילצר: האם לא כדאי להוסיף "למוסכי השירות המורשים על ידו"?
<שרית זוכוביצקי-אור: יש הגדרה ל"מוסך שירות".
<אבנר פלור: יש הגדרה.
<עוזי יצחקי: זה לפי הגדרה.
<שרית זוכוביצקי-אור: תכף אגיד.
<יערה למברגר: מוסך שירות של יבואן.
<יערה למברגר: אולי לומר: מוסך שירות של היבואן, כי יש הגדרה אחרת גם.
<שרית זוכוביצקי-אור: זה לא היצרן.
אבישי ברוורמן: מה שאני רק מבקש פה: זה שינוי בתקנות, כן?
<איתי עצמון: "בדרך ובמועד שקבע השר" – מדובר על תקנות.
אבישי ברוורמן: התקנות באישור ועדת הכלכלה, אם אלה תקנות כלליות ולא דבר טכני.
<איתי עצמון: עם השלכה צרכנית חשובה.
אבישי ברוורמן: עם השלכה צרכנית.
אבישי ברוורמן: אנחנו פותחים פה עכשיו את כל נושא הצרכן.
אבישי ברוורמן: שרית נענעה בראש, אז זה בסדר.
<איתי עצמון: מה ההחלטה לגבי מוסכי השירות?
<יערה למברגר: הוא צודק לגבי "מורשים על ידו", כי "שלו" זה כאילו שאלת בעלות, ואני לא בטאוחה שאת רוצה להגיד בעלות.
<שרית זוכוביצקי-אור: אפשר להעביר.
<שרית זוכוביצקי-אור: זה בסדר גמור.
<איתי עצמון: אם כך" "המורשים".
<איתי עצמון: זו הערה נכונה.
<שרית זוכוביצקי-אור: "המורשים על ידו".
אבישי ברוורמן: אז ההערה מתקבלת?
<איתי עצמון: יתווסף כמובן שמדובר על טיפול ללא תשלום.
אבישי ברוורמן: איתי, אתה בשליטה?
אבישי ברוורמן: אם כך, אנחנו, חבר הכנסת אשר וחבר הכנסת ברוורמן, מאשרים.
<אבנר פלור: ברגע שהרכב עצמו יוצא מהמפעל בתהליך עצמו, הוא צריך להיות מסומן, אם זה בתוצר היצרן, בשם היצרן וכל מיני נתונים טכניים שלו בטבלת הזיהוי ובכל סימון אחר.
<אבנר פלור: בעצם, זה נמצא וקיים היום.
אבישי ברוורמן: מר שמשוני, בבקשה.
<שמואל השמשוני: אין סימון בין-לאומי ביחס למוצר?
<אבנר פלור: אנחנו נתבסס על סימונים בין-לאומיים ועל מה שקיים.
<אבנר פלור: אנחנו לא נמציא המצאות ישראליות ייחודיות – זה כן.
<שמואל השמשוני: זאת אומרת, לפי החוק פה הוא יכול לסמן מה שהוא רוצה.
<אבנר פלור: אבל, זה ייצור בארץ, אז צריכים להוציא איזו שהיא הוראת נוהל או תיקון תקנות.
<שרית זוכוביצקי-אור: השר יקבע.
<אבנר פלור: השר יקבע.
<שרית זוכוביצקי-אור: פה ברחו המלים.
אבישי ברוורמן: העברית לא כל כך צחה.
<שרית זוכוביצקי-אור: אפשר למחוק את המלים "ואם הוא שיווק".
אבישי ברוורמן: קודם כל, חסרים פה פסיקים.
<שרית זוכוביצקי-אור: פסיקים, וצריך לעשות הבהרות.
<שרית זוכוביצקי-אור: אני אסביר.
אבישי ברוורמן: צריך איזה עורך לשוני.
<יערה למברגר: זה נכתב עם התוספת ללא שזה עבר ניסוח.
אבישי ברוורמן: אבל, קודם כל תוכן – סעיפים (א), (ב) ו-(ג).
<שרית זוכוביצקי-אור: אסביר את הסעיף.
<שרית זוכוביצקי-אור: למעשה, זו ההוראה המשלימה.
<שרית זוכוביצקי-אור: כשאנחנו נותנים רישיון וקובעים תנאים לקבלת הרישיון ותנאים לקבלת אישור הדגם, אנחנו רוצים להבטיח שבעל הרשיון יתנהל לפי הכללים.
<שרית זוכוביצקי-אור: אנחנו התחלנו לקרוא את פרק החובות.
<שרית זוכוביצקי-אור: אני רק אומרת שכאשר יופרו החובות האלה, חלקם יאפשרו כמובן התליית רישיון או נקיטת צעדים מנהליים רגילים וחלקם יאפשרו – ואנחנו נגיע לזה בפרק העיצום הכספי – הטלת עיצום כספי.
<שרית זוכוביצקי-אור: אנחנו רוצים לאכוף, בצור היעילה, את החובות האלה.
<שרית זוכוביצקי-אור: לכן, הן כתובות בצורה מאד ברורה מהי החובה הקונקרטית, כדי שאנחנו נוכל אחר כך: אנחנו רוצים שזו כמובן תהיה החובה, ולדעתנו זו חובה מהותית, שהייצור יהיה לפי האבטיפוס, וכדי שנוכל לאכוף.
<שרית זוכוביצקי-אור: שוב, זו הוראה מהותית שמחייבת את בעל הרישיון לייצר במפעל שלו כלי רכב מדגמים שאנחנו אישרנו אותם.
<שרית זוכוביצקי-אור: אנחנו רוצים לאפשר למנהל להפסיק את הייצור, אם יוצרו במפעל כלי רכב לא לפי האבטיפוס, וכמובן לנקוט בפעולות לגבי רכב שיוצר לא לפי האבטיפוס ולא לפי התכנית שאושרה אם הרכב כבר נמכר, זאת אומרת שווק.
<שרית זוכוביצקי-אור: למעשה, זה הפסקת הייצור במפעל ונקיטת פעולות לגבי רכב שנמכר ולא יוצר לפי האבטיפוס.
<זאב שמואל פרידמן: מה קורה אם יש רכב שנמכר ולא ניתן להתאמה?
<קריאה: איך אפשר למכור רכב שלא אושר?
<שרית זוכוביצקי-אור: אנחנו מגלים את זה בדיעבד.
<שרית זוכוביצקי-אור: הוא עשה מה שרצה ולא - - -
<אבנר פלור: אולי רק אוסיף לגבי סעיף (ג), שזה היה בעקבות הערה שלכם, איגוד המוסכים, בנוגע לשאלה מה קורה במקרים שזה לא נקרא:
<אבנר פלור: recall בטיחותי ומה אתם מתייחסים.
<אבנר פלור: בעקבות ההערה שלכם הכנסנו את הסעיף הזה, כשיש לנו מקרים בהם הרכב הוא לא לפי תכנית הייצור או לא לפי המפרט שהיצרן בעצם תכנן אותו, ואז בעצם אנחנו נותנים לנו את ההסמכה פה, למנהל.
<איתי עצמון: הסיטואציה כאן מאד דומה לסיטואציה שכרגע דנו בה בסעיף 22, והשאלה היא האם לא צריך להתאים את ההסדר שקבענו בסעיף 22 לסעיף 24(ג).
<איתי עצמון: מדובר גם על הזמנת בעל הרכב לצורך תיקון הרכב והתאמתו לתכנית הייצור.
<איתי עצמון: אם אני מבין, מדובר על פעולה ללא תשלום.
<איתי עצמון: אז צריך להוסיף גם את זה.
<שרית זוכוביצקי-אור: נוסיף.
<זאב שמואל פרידמן: מה קורה כשזה לא ניתן לתיקון, כשהשינויים הם כאלה שהוכנסו שם מכלולים שאינם ניתנים לתיקון?
<אבנר פלור: במסגרת ההגדרה של האחריות, גם אפשר להחליף רכב.
<זאב שמואל פרידמן: אז, לפי זה צריכים להסמיך את המנהל לנקוט גם בצעדים הדרסטיים יותר, זאת אומרת: "ורשאי הוא להורות".
אבישי ברוורמן: מר פרידמן, נקודה טובה מאד.
<איתי עצמון: איך אתם מבקשים לעגן את התיקון הזה?
<שרית זוכוביצקי-אור: תיקון או החלפת הרכב.
<זאב שמואל פרידמן: לרבות.
<שרית זוכוביצקי-אור: יש הגדרת אחריות, ושם אנחנו נותנים זאת.
<שרית זוכוביצקי-אור: אז אפשר לעשות פתרון דומה.
<שרית זוכוביצקי-אור: אם אי-אפשר לתקן, אז שיחליף.
<יערה למברגר: זהו.
<יערה למברגר: גם באחריות התייחסנו לתיקון או החלפה.
<שרית זוכוביצקי-אור: כשאני חושבת על זה, לפעמים אנחנו מגלים, נניח, שמישהו מייצר רכב שלא לפי התכנית אושרה, והוא למעשה מפסיק לייצר את הרכב.
<שרית זוכוביצקי-אור: אז אולי זו אפשרות של פיצוי במקום החלפה.
<איתי עצמון: אולי אתם רוצים לומר: "לשם התאמת הרכב לתכנית הייצור בהתאם לאחריות", ואז בעצם אנחנו כוללים את כל המקרים.
<שרית זוכוביצקי-אור: המלה "אחריות" פה לא מתאימה, כי זו לא אחריות לתקינות.
<שרית זוכוביצקי-אור: זאת אומרת, בעצם, אתה מכרת לו.
<שרית זוכוביצקי-אור: הוא ייצר רכב בניגוד לתנאי הרישיון ובניגוד לדגם, ולא תמיד אפשר לעשות שינויים ולא תמיד אפשר להחליף רכב ברכב.
<שרית זוכוביצקי-אור: לפעמים, הוא מפסיק לייצר.
<איתי עצמון: אבל צריך למנוע מצב שבו יטרטרו את הצרכן.
<שרית זוכוביצקי-אור: אני חושבת שצריך לתת את שתי האופציות.
<שרית זוכוביצקי-אור: תיקון הסדרנו, אבל אם לא ניתן לתקן - - -
<יערה למברגר: תיקון, טיפול או החלפה של הרכב כדי להבטיח את תקינותו.
אבישי ברוורמן: יפה, ואם לא הייתה אופציה אחת – אופציה שנייה.
<איתי עצמון: אם לא ניתן לתקן, יוחלף הרכב ללא תשלום?
<שרית זוכוביצקי-אור: החלפה או פיצוי, כי לפעמים הם מפסיקים את הייצור.
אבישי ברוורמן: נכון, או ייצור.
<אהוד שניידר: אני חושב שזה מיותר.
אבישי ברוורמן: עורך-הדין שניידר, תכף תקבל את זכות הדיבור.
<שרית זוכוביצקי-אור: אם הוא לא יכול להחליף והוא מפסיק לייצר, אז מה?
<שרית זוכוביצקי-אור: הוא מכר לו משהו שלא לפי תכנית הייצור.
<אבנר פלור: אולי יש משהו דומה.
<אהוד שניידר: אני יכול לנסות לעזור.
אבישי ברוורמן: עורך-הדין שניידר, בוא ותיתן לנו פתרון חייטי.
אבישי ברוורמן: תתפור את החליפה.
<אהוד שניידר: אם הרכב יוצר בניגוד לדין, שזו בעצם המסקנה שעולה מהסעיף הזה, --
<אהוד שניידר: --מן הסתם צריך להוריד אותו מהכביש.
<אהוד שניידר: הרי משרד התחבורה לא יאשר לרכב כזה להמשיך לנסוע.
<אהוד שניידר: התוצאות של הורדת הרכב מהכביש הן תוצאות שלא קשורות לחוק הזה, ואני לא חושב שצריך להסדיר אותו.
<אהוד שניידר: זה ביחסים שבין הלקוח לבין היצרן.
<אהוד שניידר: בשביל זה יש את חוק החוזים.
<יערה למברגר: אני לגמרי מסכימה עם עורך-הדין שניידר.
אבישי ברוורמן: עורכת-הדין למברגר, את מסכימה?
<יערה למברגר: אני מסכימה עם עורך-הדין שניידר.
<יערה למברגר: אני חושב שנושא הפיצוי הוא נושא שהוא בעולם האזרחי.
<לאה ורון: למה לא להשיב לצרכן את כספו?
<זאב שמואל פרידמן: זה פתרון קל מדי.
<זאב שמואל פרידמן: אם המנהל הוא זה שלוקח על עצמו את האחריות לפקח, לאשר ולוודא הכול, אם משהו עבר מתחת לעיניים שלו והוא לא עשה כלום, יתכבד לכל הפחות ויורה, ועל אחת כמה וכמה כאשר הוא נוטל ערבויות מראש וכיוצ"ב, ושידאג שהצרן יפוצה.
אבישי ברוורמן: מה הניסוח של פרידמן?
אבישי ברוורמן: מר פרידמן, תן לי את הניסוח.
<איתי עצמון: השאלה היא האם צריך לעגן את זה כאן.
<זאב שמואל פרידמן: בוודאי שכן.
<יערה למברגר: אבל, המנהל, באופן מסורתי, לא עושה תפקיד כזה.
<יערה למברגר: למנהל אין מומחיות להתעסק בפיצוי.
אבישי ברוורמן: המנהל הלך להיות סמנכ"ל – ייקח עוד את הדבר הזה.
<יערה למברגר: לסמנכ"ל יש מומחיות בתחום שלו.
<יערה למברגר: הוא לא יודע להתעסק בפיצוי.
אבישי ברוורמן: אנחנו קצת דואגים לצרכנים.
<זאב שמואל פרידמן: אני מציע לקבל את ההצעה של - - -
<שרית זוכוביצקי-אור: פיצוי – זה לא טוב.
<שרית זוכוביצקי-אור: זה רחב מדי.
<זאב שמואל פרידמן: לא.
<זאב שמואל פרידמן: להשאיר - - -
<שרית זוכוביצקי-אור: החזר התמורה?
<זאב שמואל פרידמן: כן, החזר התמורה.
<זאב שמואל פרידמן: בסדר גמור.
אבישי ברוורמן: עורך-הדין פרידמן, אנא.
<זאב שמואל פרידמן: אני חושב שזו ההצעה שהציע עורך-הדין עצמון לפצל את הסעיף למצב שניתן לתקן ולמצב שלא ניתן לתקן, ורשאי הוא להורות גם על השבת התמורה או החלפת הרכב.
<איתי עצמון: ואם לא ניתן לתקן, יחליפוׂ או ישיב את התמורה?
<שרית זוכוביצקי-אור: זו סיטואציה שלא ניתן לתקן.
<זאב שמואל פרידמן: או ישיב או להורות על - - -
<אהוד שניידר: אבל, בשביל מה חוקקתם את חוק החוזים (תרופות)?
<אהוד שניידר: אני לא מבין.
<אהוד שניידר: זה מייתר את החוק הזה?
<אהוד שניידר: אתם רוצים לעשות חקיקה ספציפית לחוק הזה?
אבישי ברוורמן: מנהלת הוועדה, לאה ורון, שהיה לה שיג ושיח עם משפחתה עם כל הקריו, אומרת לי –
<לאה ורון: פניית ציבור של הוועדה.
אבישי ברוורמן: --שמעבר למשפחתה, פונים לפה אנשים בלי סוף.