GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<יעלה רענן: זו התשובה: בבית אי אפשר כרגע.
<תניב רופא: א', אני מקבלת את עצתך לשבת יחד ולדווח לך בעוד שבוע משום שזה טיפה מורכב להגיד פה ונתייחס שם גם לנושא של הבית.
אבישי ברוורמן: ואז אני רוצה לשמוע מהנציגים כאן באמצעות החברים שהדבר הזה שיפר את המצב ואיפה הבעיות שנשארו.
<תניב רופא: בשמחה, זה לעניין המים.
אבישי ברוורמן: בבית, המים בבית.
עפו אגבאריה: לא, אבל מה עם המים בבית?
עפו אגבאריה: הרי העדרים - - -
<תניב רופא: לעניין המים באופן כללי, גם בבית וגם בחוץ.
<יעלה רענן: אפשר יהיה לקבל מים בבית במחיר חקלאי?
<תניב רופא: תלוי אם זה לחקלאות ואם העדר יושב במקום שיש לו אישור לשבת.
<יעלה רענן: אבל בבית בכפר לא מוכר אפשר לקבל אישור לשבת?
<תניב רופא: אני כרגע לא יודעת אם השטח מוסדר או לא מוסדר.
<יעלה רענן: לא מוסדר.
<תניב רופא: כשלא מוסדר יש עם זה בעיה.
<יעלה רענן: אז זה עדיין מדובר על כל מגדלי הצאן, לא מדובר על חלק, מדובר על כל מגדלי הצאן.
חנא סוייד: אני חייב ללכת אבל צריך שהם ילכו הביתה עם משהו לפחות.
<תניב רופא: חוק המים מחייב אותנו מתן מים לחקלאות כנגד מחזיק בזכויות בקרקע כדין, לא בעלות.
אבישי ברוורמן: אבל אחת השאלות שלנו – הלוא מה היתה הבעיה?
אבישי ברוורמן: שכל הכפרים הלא מוכרים הוקמו, הבעיה היתה כבר לפני שנים, אני גם המלצתי שאפשר להכיר בחלק מהדברים ולהתקדם.
אבישי ברוורמן: ישנם אנשים שמסתובבים בכפרים לא מוכרים, אז לא ניתן להם את זכויות המים?
אבישי ברוורמן: מה שאני רוצה, אני מבקש שאתן שתיכן תשבו ביחד, תתנו לנו דיווח תוך שבוע מה אפשר לסדר במים, דברים שיש בעיות בגלל רישום הקרקע, כדי שנוכל אולי להציע חוק או תקנה או משהו בדברים האלה באמצעות איתי כדי לפתור את הבעיה.
אבישי ברוורמן: זה נושא המים, הנושא הבא.
<תניב רופא: הנושא הבא שאני ארצה להתייחס אליו זה נושא של העדר הרשום שנרשם בשנת 2011.
<תניב רופא: בשנת 2001 רשמו את כל מי שהיה, מאז כמובן יש דינמיקה רגילה, ובשנת 2009 נכנס הנושא של רישום ספרים כדין.
<תניב רופא: זה היה בבג"ץ ובג"ץ גיבה את משרד החקלאות בנושא הזה כי יש חשיבות לתת כנגד מי שעומד ביתר התנאים.
אבישי ברוורמן: כן, מר אבו-פרחה אמר שרוצים לעשות בכבוד אבל שהדברים יהיו מוסדרים.
<תניב רופא: ומשנת 2012 למעשה אנחנו נותנים תמיכה ברעיה, גם לעדרים שרועים באופן חלקי, לא כל השנה.
<תניב רופא: אנחנו נותנים תמיכה כל השנה לרעיה לכל מי שרועה, לכל מי שמקבל קרקע לרעיה.
<תניב רופא: מ-2012 אנחנו נותנים גם לרעייה עונתית מתוך רצון להעצים את הרעיה העונתית ולאפשר להם פרנסה יותר טובה.
אבישי ברוורמן: לא הבנתי את הנקודה, אני רוצה לשאול אותה.
אבישי ברוורמן: השאלה היא כזאת: מה שנאמר כאן, ואת תתקני אותי, היה רישום מסוים בשנת איקס, אנשים רוצים להגדיל את המקנה אשר להם, נכון?
אבישי ברוורמן: אנחנו חונכנו כך בתנ"ך, רוצים – למה זה לא מתאפשר להם?
<תניב רופא: נכון להיום יוצא קול קורא ויש קול קורא באוויר לשטחים של 56,000 דונם וכל מי שעומד בתנאים, שזה אישור ניהול ספרים - - -
אבישי ברוורמן: יכול להגדיל את הצאן ברשותו.
<תניב רופא: יכול להגיש בקשה לשטח אם הוא רשום ומחוסן.
<נדב גלאון: אבל שטחי המרעה משאב מוגבל.
<תניב רופא: בסדר, אבל עדיין לא הקצינו את כל מה שאוויר, יש שטחים פנויים שלא הוקצו למגדלים.
<יעלה רענן: ולשנה הבאה?
אבישי ברוורמן: מר אבו-פרחה, בבקשה, כן.
<מוחמד אבו-פרחה: לגבי מה שהיא אמרה, אני רוצה לתת דוגמה שלי, העדר שלי רשום במשרד החקלאות: אבו-פרחה 200 ראש במשרד החקלאות.
<מוחמד אבו-פרחה: אבל העדר שלי גדל בעוד 70 ראש, משרד החקלאות מכיר רק ב-200 ראש, 70 ראש קח אותם אצלך.
אבישי ברוורמן: זאת השאלה, ד"ר רופא, זאת השאלה.
אבישי ברוורמן: הוא התחיל עם 200, יש לו 270, איך הוא דואג לשאר?
עפו אגבאריה: זה גידול טבעי, ריבוי טבעי.
אבישי ברוורמן: הבנתי, גם פרופ' מבין את זה.
אבישי ברוורמן: הנקודה, איך מאפשרים את הגידול הטבעי הזה שירשם כדת וכדין?
<מוחמד אבו-פרחה: אני רק רוצה להוסיף עוד מילה.
<מוחמד אבו-פרחה: בקשר ל-6 חודשים, מרעה שנותנים לבדואים הוא ל-6 חודשים, עונתי.
<מוחמד אבו-פרחה: מרעה עונתי הוא ל-6 חודשים, אחרי 6 חודשים בעל העדר מחזיר את העדר הביתה, לא מכירים בו כחקלאי בכלל בשום דבר, לא במים ולא במכלאה ולא בשום דבר אחר.
<מוחמד אבו-פרחה: תודה.
<לאה ורון: ומה קורה בפעם הבאה, בעונה הבאה?
<לאה ורון: אפשר להירשם, אתם צריכים?
<מוחמד אבו-פרחה: אנחנו חקלאים ל-6 חודשים במשרד החקלאות, אך ורק.
<תניב רופא: תלוי איפה הוא שם את העדר.
אבישי ברוורמן: יש פה אי בהירות לדברים האלה, למשל של הזמניות, מי נותן את האישור למרעה, זה משרד החקלאות?
אבישי ברוורמן: מינהל מקרקעי ישראל?
<יעלה רענן: אדם במשרד החקלאות, רק אדם אחד.
<נדב גלאון: מחוז הנגב, משרד החקלאות.
אבישי ברוורמן: משרד החקלאות.
אבישי ברוורמן: גברתי, השאלה היא נורא פשוטה: אני מסתכל רק על דוגמאות תמיד, אמר מר אבו-פרחה, יש לו 200 ראש ועכשיו יש לו 270, למה הוא לא מקבל אישור ל-270?
אבישי ברוורמן: ואיך כל פעם מחדשים?
אבישי ברוורמן: איך העסק הזה עובד?
אבישי ברוורמן: איך זה עובד אצל היהודים ואיך זה עובד אצל הבדואים?
אבישי ברוורמן: בבקשה, גברתי, את אחראית במחוז דרום על הנושא הזה?
<שולמית אליהו: אני מנהלת אגף הקצאות ושיווק במגזר הבדואי בבאר שבע ברשות מקרקעי ישראל, לשעבר מינהל מקרקעי ישראל.
אבישי ברוורמן: אז את ברשות, לא במשרד החקלאות.
אבישי ברוורמן: אוקיי, בבקשה.
<שולמית אליהו: התחלתי את תפקידי במאי 2013 וכבאר-שבעית וכמי שרואה את מצוקתם, ואני שכנה של הבדואים, אני מתגוררת ביישוב להבים, התחלתי לשאול כל מיני שאלות, שאלות תם, שאלתי למה, איך וכו'.
<שולמית אליהו: ואני חייבת לומר שהרמתי את הכפפה, היו הרבה אנשים שלא הבינו איך אני אמיצה ומאיפה, היו מספר ועדות ברשות מקרעי ישראל ואני רוצה ראשית להגיד שכמדיניות, כל תוכנית מפורטת היום של רשות להסדרת הבדואים ורשות מקרקעי ישראל יוזמים, הם מתכננים גם קרקע למכלאות צאן בכלל.
<שולמית אליהו: ובאופן פרטני אני יודעת שממש על שולחן הנהלת המינהל נמצאת עכשיו הצעה לגבי הסדרת מכלאות צאן על פי תכנון מפורט.
<יעלה רענן: לאיזה יישובים?
אבישי ברוורמן: יש לך לוח זמנים?
<שולמית אליהו: כן, לדעתי זה יידון בשבוע הבא, מכלאות צאן בחורה.
אבישי ברוורמן: שבוע הבא, אנחנו רושמים, תדווחי לנו על זה.
<יעלה רענן: איפה?
<יעלה רענן: בחורה.
<שולמית אליהו: בחורה.
<יעלה רענן: ובביר הדאג'?
<יעלה רענן: ובאום אתנאן?
<יעלה רענן: ובקסר-אסיר?
<שולמית אליהו: בביר הדאג' אינני מכירה את הנושא אבל אני יכולה לבדוק.
אבישי ברוורמן: אנא תבדקי ותדווחי לנו.
<שולמית אליהו: בסדר.
<שולמית אליהו: אני יודעת גם שמשרד החקלאות ביחד עם רשות מקרקעי ישראל וכל הגורמים הקשורים לכך מתכננים אתר ענק, יש כבר תוכנית ענקית באתר דודאים וגם לשם מתוכננים להעביר את כל עדרי הצאן מהאזור.
<יעלה רענן: זה לאנשי רהט.
<שולמית אליהו: אתמול שאלתי גם מה קורה ברהט, אמרו לי שברהט אין תכנון.
<שולמית אליהו: כמובן שדיברתי עם החברה המנהלת שם, אנחנו עכשיו קיבלנו מלא חברות מנהלות, דיברתי בערב עם אחד האנשים וביקשתי בכל תוכנית מפורטת להכניס מכלאות צאן כי יש מצוקה אמיתית ואני מבקשת שכך יהיה.
<שולמית אליהו: אני יודעת שגם בואדי אנעם יש תוכנית כזו ואני יודעת שגם בזיידנה.
<שולמית אליהו: יותר מזה לא.
אבישי ברוורמן: גב' אליהו, קודם כל יפה מאוד שהחזקת – את הכבשה לא – אבל את השור בקרניו.
אבישי ברוורמן: במקום שאין אנשים תהיי את אישה ומובילה כי בסופו של דבר צריך להוביל מול מה שהיה וכו'.
<יעלה רענן: אנחנו נשמח לשבת אתה.
אבישי ברוורמן: מה שאני מבקש, כי אני בכלל מאמין בכוח של אנשים שרוצים לשנות, יש פה שלישיה במקרה, תסלחו לי, נשים חזקות: גב' אליהו, ד" רופא, ד"ר רענן, אנא שבו בבקשה שלשתיכן, תנו לי דיווח תוך שבוע מה צריך לעשות, מה צריך לחבר, אולי ללחוץ פה ראש עיר, פה שר, כל זה, כדי שגם אני אוסיף את משקלי כי יש פה רצון טוב, אנחנו מעוניינים להתחיל לפתור בעיות, לא לבוא רק למסע קיטורים.
אבישי ברוורמן: עכשיו מה לגבי הנושא של הסדרת שוק?
<שולמית אליהו: אני יודעת שבחודש יוני 2013 אישרה ועדת העסקאות שברשותי עסקת הקצאה לשגב שלום, אני לא יודעת מה קרה אתה.
עפו אגבאריה: מה זה "הקצאה", שיפתח שוק בשגב שלום?
<שולמית אליהו: אנחנו הקצינו את הקרקע, אני לא יודעת מה הרשות המקומית עשתה אתה.
אבישי ברוורמן: אז אני מבקש, ראש המועצה של שגב שלום איננו פה, נכון?
אבישי ברוורמן: אני כבר מבקש שיקשרו אותי אתו אחרי הישיבה, אני רוצה לצלצל אליו, לשמוע מה קורה כי אני הולך עכשיו אישית להיכנס לזה.
אבישי ברוורמן: אני רוצה לדעת מכם, אנא תבררי, אם זה שגב שלום, בואו נקים את שוק הצאן הזה בשגב שלום ולהעביר את זה.
<יעלה רענן: אבל שבוע הבא.
אבישי ברוורמן: הכול לשבוע הבא.
<שולמית אליהו: באחריות אני מודיעה כאן לוועדה שרשות מקרקעי ישראל אישרה עסקת הקצאה.
אבישי ברוורמן: נהדר, אז איפה זה תקוע?
<שולמית אליהו: צריך לשאול במועצה המקומית מה קרה עם זה.
אבישי ברוורמן: אנחנו כולנו רוצים להגיע ביצוע, לא מחפשים לא אשמים ולא כלום, אני רואה שיש פה מנהיגות.
<שולמית אליהו: ודאי שלא.
אבישי ברוורמן: אני אומר, את מאוד חיובית, זה נהדר.
אבישי ברוורמן: אני שומע פה את אנשים כאן.
אבישי ברוורמן: מה שאני מבקש זה רק דבר אחד, אני רוצה לקבל מכם דיווח – גם אני אצלצל לראש המועצה – לדעת איפה תקוע העסק ואיפה שתקוע אם צריך אנחנו נביא את זה עוד פעם לוועדה.
אבישי ברוורמן: אני מבקש מהשרים הרלוונטיים לשים את האצבע, אני ארד לשטח כדי לעזור ולפתור את הבעיה.
<שולמית אליהו: אני רוצה פשוט לזמן כאן כל אחד מהאנשים, אם יש בעיה אתם יכולים לבוא אלי.
אבישי ברוורמן: בבקשה, הכתובת זו גב' אליהו.
<שולמית אליהו: אתם מוזמנים לבוא אלי.
אבישי ברוורמן: ביתי ביתכ, הבית שלה הבית שלכם.
<שולמית אליהו: בוודאי.
<דחללה אבו גרדוד: שמע אותנו עד הסוף, אתה שמעת חלק, אבל הדברים החשובים והיותר גרועים אתה לא שמעת.
אבישי ברוורמן: אני רק מנסה להתקדם.
<דחללה אבו גרדוד: תודה לחברי הכנסת שהזמינו את המקום הזה שאנחנו נשב ונדבר.
<דחללה אבו גרדוד: משרד החקלאות באזור באר שבע זה שלטון צבאי, הסיירת הירוקה שלטון צבאי.
<יעלה רענן: הוא צודק.
<דחללה אבו גרדוד: פיצו"ח זה שלטון צבאי.
<דחללה אבו גרדוד: כמה אנחנו שומעים דברים טובים בישיבות, אנחנו שומעים אותם רק בישיבות, אבל ברגע שאנחנו עוברים את הדלת החוצה כל זה נעלם.
<דחללה אבו גרדוד: אסור לנו למכור, אסור לנו לעבור ממקום למקום, רק באישורים מתחנת הסגר, אסור לקנות מחקלאי – אסור לקנות, רק לפתוח תיק, תיק עסק.
<דחללה אבו גרדוד: אמרתי: חבר'ה, אנחנו מעוניינים לפתוח תיק עסק כמו שאתם אמרתם, אף אחד לא יברח מהמע"מ של המדינה, זה גם טוב בשבילנו, אבל תרשמו את העדרים שלא רשומים.
<דחללה אבו גרדוד: יש אנשים שגידלו עדרים לפני כמה שנים, כבר הלכו לקיבינימט.
<דחללה אבו גרדוד: מי שנשאר לו תעודה על 50 ראש אז, לפני כמה שנים 50 ראש, זה כבר מוכר לו.
<דחללה אבו גרדוד: אבל אני, שגידלתי עדר לפני 20 שנה, יש לי 200 ראש אבל לא רשומים במשרד החקלאות, מחוסנים, מסודרים, מסומנים, הכול: לא, לך תפתח תיק.
<דחללה אבו גרדוד: אבל תרשום אותם, תן לי מקום.
<דחללה אבו גרדוד: ברגע שאני עושה עסק אני לא עושה עסק על כביש, אני עוסק עסק בבית.
אבישי ברוורמן: שוקרן, הבנתי.
עפו אגבאריה: מכלאות יעני.
<דחללה אבו גרדוד: והכול אני צריך לקבל.
<דחללה אבו גרדוד: בתחום אצלנו בביר הדאג' אנחנו יותר מ-20,000 ראש רק ביישוב אחד, בביר הדאג'.
<דחללה אבו גרדוד: יותר מ-20,000.
<דחללה אבו גרדוד: 3 מהם פתחו תיקים, כמו שאמר אבו-פרחה, הוא חקלאי 6 חודשים.
אבישי ברוורמן: הבנתי, אני רוצה להתקדם ולפתור.
אבישי ברוורמן: אז עכשיו אני מבקש מד"ר רופא התייחסות לכאן.
<דחללה אבו גרדוד: תן לי להשלים, בבקשה.
אבישי ברוורמן: כן, אני סוגר את הישיבה פה ב-11:00, אם אתה רוצה תהיה הדובר האחרון.
<דחללה אבו גרדוד: את העגלים שלהם, של הקיבוצים, הולכים לעזה, הנה, תיקחו בעזה.
<דחללה אבו גרדוד: דברים שלהם עוברים בכל מקום, לנו אין שוכרים.
<דחללה אבו גרדוד: את הכבשים מביאים מאוסטרליה למדינה, לחברון, אין לנו משהו, לוקחים מהבשר שלנו, זו בעיה מאוד רצינית.
אבישי ברוורמן: הבנתי, אני רוצה לעזור ולהתקדם, שוקרן.
אבישי ברוורמן: ד"ר רופא.
<תניב רופא: רק מילה להשלים, אין לנו זמן, אני רק רוצה להגיד שהרישום שהיה בזמנו הוא כבר לא רלוונטי.
אבישי ברוורמן: אז לעשות רישום עכשיו.
<תניב רופא: אנחנו מקצים לפי הבקשות, כמובן שיש מחסור בשטחי מרעה.
אבישי ברוורמן: אז הנה עכשיו כאן ניקח קונקרטי את הדוגמה שלו.
<תניב רופא: חוק המרעה יסדיר גם את הנושא הזה לכן יש חשיבות רבה לכמות המרעה, והגמלים גם נכנסים שם כענף חקלאי אז הקטע הזה סגור, כבר אישרנו את זה.
עפו אגבאריה: זה עכשיו אושר?
<תניב רופא: לא, זה חוק המרעה.
<לאה ורון: לא, זה לא אושר, היום ביקש יושב-ראש הועדה להעמיד על סדר-היום.
אבישי ברוורמן: רבותי, אני ביקשתי, גם עם השר שמיר דיברתי, אני רוצה את חוק המרעה כאן במהירות.
אבישי ברוורמן: מתי הוא עולה אצלנו כבר?
אבישי ברוורמן: מר ליברמן, מתי עולה חוק המרעה?
<אמנון ליברמן: על פי מנהלת הוועדה בינואר.
אבישי ברוורמן: בינואר שמתי את החוק הזה כבר, קבעתי חוק המרעה.
אבישי ברוורמן: בינואר אני מעביר פה את חוק המרעה לגבי כל ההקצאות, כולל ההרשמות של הדברים האלה ויהיה סדר ויהיה צדק גם לבדואים.
אבישי ברוורמן: לגבי השוק כבר אמרנו, אנחנו נבדוק את הדברים האלה.
אבישי ברוורמן: איזה עוד נקודות יש עוד על הפרק?
<נדב גלאון: אני רוצה להגיד קודם כל לגבי שוק ברהט, נפגשתי יחד עם מנהל הלשכה אליס גרוס ביום חמישי עם ראש העיר החדש הנבחר ברהט ומבחינתו השוק יכול להיפתח שם תוך שבועות ספורים.
אבישי ברוורמן: יפה, אז אני גם אצלצל לטלאל אלקרינאוי וגם נבדוק את הנושא הזה.
<נדב גלאון: לגבי סימון וחיסון, אנחנו למעשה משתדלים לעשות העדפה מתקנת של הבדואים ולפתור אותם מתשלום שכל חקלאי אחר בארץ מחויב, מגדל צאן, זאת כדי בעצם להתמודד עם מחלת הברוצלוזיס, קדחת מלטה, שהיא מחלה שבעיקר קורית בנגב ואצל הבדואים גם בצאן וגם בנגב.
<נדב גלאון: ולכן צריכה להיות יכולת להגיע לכל כבש וכבש ולחסן.
אבישי ברוורמן: אני מבקש עכשיו להגדיל את זה לרמת הביצוע.
עפו אגבאריה: מה עם הקנסות?
עפו אגבאריה: זה דבר מאוד חשוב, שהם עוברים ממקום למקום בשביל כבש לשלם כל כך הרבה.
אבישי ברוורמן: עו"ד אביאני, את יודעת שיש לנו ביקורות הרבה לגבי הנושא של קנסות גם בדיונים אחרים, עו"ד עצמון, על המידתיות.
<אפרת אביאני: אני יכולה לספר מה הבסיס המשפטי של העניין.
<אפרת אביאני: הבסיס המשפטי הוא שבעצם כל העבירות על התקנות לפי פקודת מחלות בעלי חיים הפכו לעבירות מינהליות והקנסות נקבעו בתקנות העבירות המינהליות שאושרו פה על ידי ועדת חוקה.
<אפרת אביאני: ובעצם זה לא, כמו שחבר הכנסת אגבאריה אמר או מישהו אחר אמר פה, שבאופן אוטומטי כל העברה של צאן ללא היתר דינה 30,000 שקל קנס, ה-29,500 זה הקנס המקסימלי אבל זה כנראה מהצטברות של הובלה של מספר כבשים ביחד.
<יעלה רענן: כל כבשה 500 שקל.
<אפרת אביאני: בדיוק.
<יעלה רענן: אבל זו עלות של כבשה לפעמים.
<אפרת אביאני: זה הקנס שנקבע שהוא קנס - - -
<יעלה רענן: אז צריך לשנות את זה.
<אפרת אביאני: רק צריך להבין שאלה קנסות שהן לכל המדינה, גם מי שמוביל ללא היתר בצפון.
<יעלה רענן: אבל זה גם על פרה, שלמכור פרה מקבלים יותר מ-500 שקל.
<אפרת אביאני: נכון, אז אנחנו לא יכולים לעשות דין אחד לצפון הארץ ודין אחד לדרום הארץ, אם תהיה החלטה - - -
עפו אגבאריה: אבל תסכימי שלהביא כבש מתנה לחתונה זה לא להעביר סחורה.
<אפרת אביאני: אנחנו כן יכולים לשקול להפחית את הקנס לראש.
אבישי ברוורמן: מה שאני מבקש מכם, אני יודע שזה לא אצלי, זה בוועדת החוקה, אבל אני רוצה שעם עו"ד עצמון תבחנו את האפשרות איך אפשר פה גם להביא לקולא בנושאים האלה שאנשים מעבירים כבש בשביל שחיטה ותחזרו במסגרת הדיון שיהיה.
עפו אגבאריה: לעשות מידתיות לפחות בדבר הזה, כן.
<יעלה רענן: וגם להבדיל בין כבש שהוא מחוסן לכבש לא מחוסן, הרי אתם רוצים סדר.
עפו אגבאריה: בין כבש מתנה למסחר.
אבישי ברוורמן: ד"ר רופא, בשילוש הקדוש שלכם תכניסו גם את הנושא הזה בהתייעצות, צריך גם את ד"ר גלאון אז שיהיה גם גבר לרפואה, גם גבר לרופא.
אבישי ברוורמן: רבותי, נשאר עוד דבר אחד נדמה לי.
עפו אגבאריה: אבו וילן רוצה לדבר.
אבישי ברוורמן: אני אתן לאבו וילן, איך אני לא אתן לאבו וילן?
אבישי ברוורמן: כשסוף סוף יש יהודי שקוראים לו אבו אז אני לא אתן לו? היה עוד נושא אחד שנדמה לי לא דיברנו, מים דיברנו, ניהול ספרים דיברנו – גמל.
<תניב רופא: אמרנו, חוק המרעה.
אבישי ברוורמן: נכנס, גמל זה חקלאי פרופר.
אבישי ברוורמן: רבותי, חוק המרעה יעבור אצלי כאן בתחילת ינואר, לעשות את כל הסדרים האלה, כבר לאה שמה את זה על הנקודה.
אבישי ברוורמן: ומילה אחרונה לידידי אבו וילן, בבקשה.
אבשלום וילן: אדוני היושב-ראש.
אבישי ברוורמן: אתה קצת הפסדת את הדיון.
אבשלום וילן: אני יודע, אני מתנצל, פשוט הייתי עם הדבוראים על בעיה אחרת.
אבישי ברוורמן: הדבוראים אוכלים אתי צהרים היום.
אבשלום וילן: הנקודה העיקרית פה במחירי המים היא שבעצם הם משלמים מחירים של צרכן ביתי לצרכים חקלאיים.
אבשלום וילן: אנחנו עם משרד החקלאות לפני כ-3 שנים החלטנו לנסות ולהתלבש על כל הנושאים במכלול אחד ולהגיע דרך התאחדות חקלאי ישראל לפתרון של כל הסוגיות, גם של המס, גם של החיסונים, גם של המים.
אבשלום וילן: לצערי המשרד לאחר כשנתיים הודיע שאין לו מקור תקציבי והפרויקט הסתיים, אבל היה שם דבר אחד שלפי דעתי חייבים להמשיך אותו, הוקמו אגודות מים.
אבשלום וילן: ברגע שהוקמו אגודות מים אין שום בעיה לספק מים חקלאיים במחירים - - -
<יעלה רענן: יש.
<יעלה רענן: הם הפסיקו את זה.
<יעלה רענן: עיאד הוא אחד מאגודות המים האלה, הגיע אליו סעיד אבו סיאם ממשרד החקלאות במחוז הנגב ואמר לו: תוותר על תביעות הבעלות שלך, נספק לך מים במחיר חקלאי.
אבישי ברוורמן: מתנים את זה בהסדר הקרקעות?
<תניב רופא: לא, לא, לא בדיוק משרד החקלאות.
אבישי ברוורמן: תכף אני אתן לאנשים, רגע.
אבשלום וילן: לכן אני חושב, כמו עם החקלאים, בדיוק כמו שעושים חקלאים ישראליים אחרים.
אבישי ברוורמן: יהודים, לא ישראלים, הם ישראלים כמונו.
אבשלום וילן: יהודים, כמו שעושים חקלאים יהודים, אגודת מים, יש לה הסדר, יש לה כתובת, היא מאגדת תמיד כמה חקלאים, או קיבוץ, או מושב, כך עובדת כל מדינת ישראל.
אבשלום וילן: זה לא תלוי לא במר אבו סיאם, לא במר זה, לא במר אבו וילן, כך עובדת מדינה.
אבשלום וילן: עשינו כבר שתי אגודות.
אבישי ברוורמן: מה התשובה, איך אנחנו מיישמים את זה, ד"ר רופא?
<תניב רופא: קודם כל, מה ששמעתי פה עכשיו זו לא מדיניות משרד החקלאות, כפי שאמרתי, מדיניות משרד החקלאות כתובה בתקנות עליהן חותם השר, תקנות המים.
אבישי ברוורמן: עזבי משרד החקלאות, ממשלת ישראל, איך אנחנו מסדרים את מה שהוא אמר?
אבישי ברוורמן: איך פותרים את זה?
<תניב רופא: אז אמרנו, אנחנו נשב, נחדד את כל הסוגיות ונעדכן אותך.
אבישי ברוורמן: יופי, ותגישו את החוזרים אלי, תודה רבה.
אבישי ברוורמן: אדוני, מילה אחרונה, בבקשה.
<ד"ר אליס גרוס: אני מנהל לשכה וטרינרית ואני השוטר שכן נותן או לא נותן אישורים להעברת בעלי חיים.
<ד"ר אליס גרוס: אני רוצה להזכיר לכולכם שהסיבה שאנחנו כן נותנים אישורים או לא נותנים אישורים זה בגלל מחלות בעלי חיים.
אבישי ברוורמן: כן, אמר את זה ד"ר גלאון.
<ד"ר אליס גרוס: לא שמעתי, בסדר.
<נדב גלאון: יחד עם זה ראוי שבאמת שתהיה קול קורא לתקצב את תוכנית הברוצלוזיס.
אבישי ברוורמן: כמה כסף עולה לתקצב את תוכנית הברוצלוזיס?
אבישי ברוורמן: אני רוצה גם, ד"ר רופא, בדוח – אני אומר לך את הדברים שאתם מגישים – כמה תקצוב.
אבישי ברוורמן: אולי אני אחייב שיורידו במשכורת של מר ליברמן ויעבירו את זה לברוצלוזיס.
עפו אגבאריה: באחד הפגישות אנחנו הזכרנו את הברוצלוזיס, כשהיה פה השר.
<נדב גלאון: פרופ' נדב דוידוביץ' ואבישי גולדברג מאוניברסיטת באר שבע טוענים שעל כל שקל שמשקיעים במניעה חוסכים 3 שקלים על טיפול.
אבישי ברוורמן: אני רוצה שתעבירו גם בדוח בשבוע הבא ואנחנו נדאג שמשרד החקלאות יעזור לתקצב את זה.
אבישי ברוורמן: תודה רבה לכם, שוקרן.
<יעלה רענן: חבר הכנסת ברוורמן, אפשר לבקש דיון נוסף בנושא אדמות למרעה והיחס לצבא?
אבישי ברוורמן: אני חושב שגם בדיון הזה תעבירו לי את הנקודות האלה ואנחנו נתייחס.
אבישי ברוורמן: שלום, אני פותח את הישיבה בנושא תקנות האפוטרופוס הכללי (השקעה בכספים), התשע"ד-2013.
<לאה ורון: אני רוצה להעיר הערת אגב.
<לאה ורון: התקנות מועברות לוועדת הכלכלה באיחור רב.
<לאה ורון: השרה מבקשת מהוועדה לאשר את התקנות עד ה-1 בדצמבר, כשהמכתב שלה נושא את התאריך של ה-27 בנובמבר, אבל התקנות מועברות לוועדה עוד יומיים לאחר מכן.
<לאה ורון: אז אולי קודם שהנציגים של המשרד ושל האפוטרופוס הכללי יתייחסו לנושא.
אבישי ברוורמן: כן, כי יש לנו תופעה די מקובלת היום במשרדי הממשלה, שברגע האחרון או ברגע שאחרי האחרון מביאים את הדברים בדחיפות.
אבישי ברוורמן: אלה דברים כאלה מסובכים שלא יכולים להביא את זה חודשיים קודם, לשלוח את החומר?
אבישי ברוורמן: למה תמיד כל דבר בישראל נעשה בדחיפות אדירה כאילו שזה משבר חירום, ובמשבר חירום הגורמים לא מתואמים?
אבישי ברוורמן: זה, לפחות, לא עניין חירום.
<נועה סרברו: התקנות הותקנו במהלך החודשים האחרונים בעקבות תיקון החקיקה של חוק האפוטרופוס הכללי במסגרת - - -
אבישי ברוורמן: מדוע לא קיבלנו את זה לפני חודש – זו השאלה.
<נועה סרברו: העברנו את זה, אחרי תיאומים בינינו, ללשכת השרה.
<נועה סרברו: לא נמצא כאן - - -
אבישי ברוורמן: בשבילי הכול זה משרד המשפטים.
אבישי ברוורמן: אני בטוח שאתם עשיתם את העבודה.
אבישי ברוורמן: אנא תמסרי לשרת המשפטים, עם כל הכבוד, למה שהדברים יתעכבו סתם בלשכה וישבו חודש שלם, ואז אנחנו באים - - - ?
אבישי ברוורמן: ככה הייתי שולח את החומר קודם, מסתכלים.
אבישי ברוורמן: אנחנו בכל זאת רוצים שיהיו תקנות, אנחנו מעריכים את האפוטרופוס הכללי.
אבישי ברוורמן: רוצים להעביר את זה, אבל צורת העבודה הזאת לא מקובלת עלינו.
אבישי ברוורמן: לצערי, היא גם דוגמה לכל צורת העבודה היום – שברגע האחרון מעבירים משהו, וזהו.
אבישי ברוורמן: חבל, אתם עשיתם את העבודה, הדברים היו מוכנים קודם.
<נועה סרברו: אני מקבלת את הביקורת בשם המשרד.
<נועה סרברו: אני מתנצלת.
אבישי ברוורמן: אז בואו נתקדם.
<לאה ורון: מי רוצה להציג את התקנות?
<נועה סרברו: אני אציג.
<נועה סרברו: התקנות האלה משלימות מהלך של תיקון חוק האפוטרופוס הכללי, שנערך לאחרונה במסגרת החוק לשינוי סדרי עדיפויות לאומיים לשנים 2013–2014.
<נועה סרברו: במסגרת התיקון נוספה אפשרות להשקעת כספים שאינם נדרשים לאפוטרופוס הכללי לצורכי הניהול השוטף דרך השקעה ישירה בפיקדון נושא תשואה במשרד האוצר, בהתאם למנגנון השקעה שייקבע בתקנות של שר המשפטים, באישור של ועדת הכלכלה.
<נועה סרברו: נקבע בתיקון הזה גם שהתקנות יפרטו את הדרכים ואת האופן להשקעת כספים שמנוהלים בידי האפוטרופוס הכללי גם באמצעות ועדת ההשקעות, כולל קווים מנחים ושיקולים לבחירת הדרך להשקעת הכספים.
<נועה סרברו: אלו שני הנושאים העיקריים שהתקנות עוסקות בהן.
אבישי ברוורמן: יש למישהו הערות?
אבישי ברוורמן: חבר הכנסת זחאלקה, בבקשה.
ג'מאל זחאלקה: שנים רבות האפוטרופוס הכללי העביר כספים של הווקף האסלאמי לצורכי האוכלוסייה המוסלמית.
ג'מאל זחאלקה: כשהיה יועץ לענייני ערבים במשרד ראש הממשלה הכספים האלה הפכו למלגות לסטודנטים מוסלמים, חולקו כל שנה יותר ממיליון שקל.
ג'מאל זחאלקה: עכשיו זה יותר מ-12 שנים שלא מחולקות מלגות.
ג'מאל זחאלקה: איפה הכסף?
ג'מאל זחאלקה: אסור להשתמש בכסף הזה, על פי חוק.
ג'מאל זחאלקה: כלומר, אני לא יודע איפה שמו אותו, ואנחנו דורשים אותו בחזרה.
ג'מאל זחאלקה: זו שאלה ראשונה.
ג'מאל זחאלקה: לפחות הכסף הזה שהיה תחת האור.
ג'מאל זחאלקה: כלומר, אנחנו ראינו אותו, האפוטרופוס הכללי בעצמו העביר את הכסף למשרד ראש הממשלה.
ג'מאל זחאלקה: ראש הממשלה ושר האוצר הקימו ועדה משותפת.
ג'מאל זחאלקה: יש לי התכתבות ארוכה מאוד אתם וכל הזמן זה נופל, הם אומרים: אין יועץ.
ג'מאל זחאלקה: אז אפשר למנות יושב-ראש, אפשר למנות ועדה, זו לא בעיה.
ג'מאל זחאלקה: זה עניין אחד.
ג'מאל זחאלקה: עניין שני, אם יש כספים נוספים שאסור להשקיע אותם, אסור לעשות בהם שימוש על פי החוק הישראלית.
ג'מאל זחאלקה: כלומר, שהם צריכים להיות בשימוש של האוכלוסייה המוסלמית לפיתוח וכו'.
ג'מאל זחאלקה: ואנחנו נמצאים במצב שאין כסף למסגדים, אין כסף למואזינים, אין כסף לזה ואין כסף לזה.
ג'מאל זחאלקה: לפחות הכסף של הווקף האסלאמי שבידי האפוטרופוס הכללי, מן הדין שיועבר לאוכלוסייה המוסלמית.
ג'מאל זחאלקה: אלה דברים מאוד ישנים, כבר משנות ה-50'.
ג'מאל זחאלקה: בשני המקרים האלה אני שואל איפה הכסף.
ג'מאל זחאלקה: יש דברים אחרים שלא מחולקים.
אבישי ברוורמן: אני מודה לך, חבר הכנסת ד"ר זחאלקה.
אבישי ברוורמן: מי עונה לחבר הכנסת זחאלקה?
<דורון סמיש: אני מאגף התקציבים במשרד האוצר, אם יורשה לי להתייחס.
<דורון סמיש: האפוטרופוס שאחראי על נכסי המוסלמים הוא האפוטרופוס לנכסי נפקדים ולא האפוטרופוס הכללי.
<דורון סמיש: כעת, בדיון מקביל בוועדת הכספים, מועברת פנייה שמטרתה לתקצב את אותן מלגות ווקף לסטודנטים מוסלמים, שדיברת עליהם.
<דורון סמיש: יועבר כ- - -
אבישי ברוורמן: אז אולי רק תדאג שהתשובה תועבר לחבר הכנסת זחאלקה.
אבישי ברוורמן: תדאג שהוא יקבל אותה, ונראה אם היא מספקת.
ג'מאל זחאלקה: אני מתנצל.
אבישי ברוורמן: יש לנו עוד משהו להקראה?
<מרב תורג'מן: אולי לפני כן כדאי לציין בפני חברי הוועדה את הרציונל שעמד מאחורי התיקון שאושר במסגרת החוק לסדרי עדיפויות.
<מרב תורג'מן: מה גם שבהצעת המחליטים היתה איזושהי החלטה לצבוע את הכספים האלה.
<מרב תורג'מן: זאת אומר, כספים שיופקדו בפיקדון האוצרי ישמשו למטרות מסוימות.
<מרב תורג'מן: אני חושבת שכדאי להבהיר את הנקודה הזו לפני שאנחנו בכלל ניגשים לתקנות.
<סיגל יעקבי: אתייחס לזה.
<סיגל יעקבי: אני סגנית האפוטרופוס הכללי.
אבישי ברוורמן: מי הוא האפוטרופוס היום?
<סיגל יעקבי: פרופ' דוד האן, שמתנצל שמפאת התחייבות אישית קודמת הוא לא יכול להופיע בעצמו בפני הוועדה.
<סיגל יעקבי: הרעיון המרכזי שעמד מאחורי התיקון לחוק הרעיון של זה נהנה וזה אינו חסר, מהלך שנועד לאפשר למדינה להשמיש כספים שממילא עתידים לעבור אליה בתוך פרק זמן של עד 15 שנים, במסגרת העברת נכסים שלא נמצאו להם יורשים לקניין המדינה.
<סיגל יעקבי: זה נועד לאפשר למדינה, מחד, להשמיש את הכספים האלה קודם ומאידך, ליצור אפיק השקעה שבמידה שיבואו בעלי הזכויות ובמידה שהכספים יידרשו לאפוטרופוס הכללי למלא את תפקידיו על פי חוק, יוחזרו אליו עם תשואה ריאלית והגיונית.
אבישי ברוורמן: אוקיי, אני עובר לקריאה.
<לאה ורון: יש פה מכתב עם התייחסות של איגוד לשכות המסחר.
<לאה ורון: הם תקועים פשוט בדרכים בגלל המצב של הכבישים שלאחר השלג בירושלים.
אבישי ברוורמן: ואנחנו נסיים לפני שהם יגיעו.
<מרב תורג'מן: אנחנו נציין איפה יוכנסו השינויים, בהתאם לפנייה שלהם.
<נועה סרברו: "תקנות האפוטרופוס הכללי (השקעת כספים), התשע"ד-2013.
<נועה סרברו: בתוקף סמכותי לפי סעיף 23(א)(3) לחוק האפוטרופוס הכללי, התשל"ח-1978 (להלן – החוק), ובאישור ועדת הכלכלה של הכנסת, אני מתקינה תקנות אלה: הגדרות 1.
<נועה סרברו: בתקנות אלה:" – כאן אנחנו מבקשים להוסיף הגדרה לאיגרת חוב, שתהיה כהגדרתה בתקנות קופות גמל.
<מרב תורג'מן: עורך דין סרברו מדברת על הוספת הגדרת איגרת חוב.
<מרב תורג'מן: איגרת חוב הייתה מוגדרת בתקנה 4, אבל הם מבקשים להוסיף גם אגרות שאינן סחירות, ולכן הם מבקשים להגדיר כל אגרות חוב בסעיף ההגדרות.
<נועה סרברו: "אגרת חוב ממשלתית צמודה" – אגרת חוב שהנפיקה המדינה לפי חוק מילווה המדינה, התשל"ט-1979, הצמודה למדד; "בורסה" – הבורסה לניירות ערך בתל-אביב בע"מ; "דירוג" – דירוג חוב" – כאן אנחנו מבקשים למחוק את המילה "בישראל".
<נועה סרברו: "דירוג חוב שקבעה מדרגת" – מכיוון שהדירוג מתייחס גם לדירוג של מדינות אחרות.
<נועה סרברו: "המדד" – מדד המחירים לצרכן שמפרסמת הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה; "ועדת ההשקעות" – כמשמעותה בסעיף 10 לחוק; "חברה מדרגת" – חברה שעיסוקה דירוג חוב לפי כושר הפירעון של מי שהוציא את אגרות החוב, שאישר הממונה על שוק ההון, ביטוח וחיסכון במשרד האוצר;"
<מרב תורג'מן: לעניין ההגדרה הזו, נאמר שהוועדה דנה בימים אלה בהצעת חוק להסדרת חברות הדירוג.
<מרב תורג'מן: כאן ההגדרה מפנה לכך שממונה על שוק ההון, ביטוח וחיסכון במשרד האוצר הוא זה שמאשר חברות הדירוג, אבל במסגרת הצעת החוק הסמכות לבצע רישום של חברות הדירוג יהיה בידי רשות ניירות הערך.
<מרב תורג'מן: אז השאלה היא האם אחרי שהתיקון יאושר תביאו תיקון לתקנות האלה או ש- - -