GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<אתי בנדלר: אולי כדאי, אני מציעה, ברשותך, אדוני, שעורכת הדין חנה ויינשטוק-טירי תציג קודם באופן כללי את ההוראות בלי לקרוא, - -
אבישי ברוורמן: ואז ניתן לכל אחד להתייחס.
<אתי בנדלר: - - ונשמע הערות כלליות.
<אתי בנדלר: ואחר כך אפשר יהיה, כן.
אבישי ברוורמן: כלליות, שאחרי זה נעבור לפרטים.
<חנה ויינשטוק-טירי: אנחנו רוצים להחיל את החוק על עסקה – אני מקריאה: "עסקה עם מכון כושר, כהגדרתו בחוק מכוני כושר (רישוי ופיקוח), התשנ"ד-1994, וכן עם מי שנותן שירותי ספורט ומועדון בריאות לרבות בריכת שחייה, תרגילי התעמלות ועיצוב הגוף, מרחץ אדים, אמבט זרמים, למעט חוגים המבוססים על תכנית לימודים, ושמועד ההצטרפות לעסקה קבוע מראש - - -".
<חנה ויינשטוק-טירי: והביטול הוא על ידי מסירה של הודעת ביטול.
<חנה ויינשטוק-טירי: "- - - נמסרה הודעת ביטול לעוסק כאמור בסעיף 13ד(א)(2)".
<חנה ויינשטוק-טירי: אז אנחנו בעצם רוצים להחיל את החוק על עסקה עם מכון כושר, אבל לא רק עסקה עם מכון כושר, כי מכון כושר מוגדר בצורה די מצמצמת בחוק מכוני כושר, של שימוש במכשירים.
<חנה ויינשטוק-טירי: אנחנו רוצים להחיל את זה גם על כל מיני אירובי, - -
אבישי ברוורמן: בריכות שחייה.
<אתי בנדלר: - - - ספורט, למעשה.
<חנה ויינשטוק-טירי: - - קאנטרי קלאב שמכילים גם מכון כושר, גם התעמלות, גם בריכת שחייה, גם סאונה, ג'קוזי.
<חנה ויינשטוק-טירי: ניסינו למצוא את המילים העבריות לאותם שירותים שניתנים.
<חנה ויינשטוק-טירי: כלומר, ההגדרה שלנו היא די רחבה, אבל אנחנו החרגנו את כל – אנחנו קראנו לזה חוגים.
<חנה ויינשטוק-טירי: קראנו לזה חוגים, ואמרנו: מה זה חוג?
<חנה ויינשטוק-טירי: כשהוא מבוסס על תכנית לימודים, ושמועד ההצטרפות לעסקה קבוע מראש.
<חנה ויינשטוק-טירי: זאת אומרת, הביטול של עסקה לתקופה קצובה, הכוונה היא לעסקה מתמשכת.
<חנה ויינשטוק-טירי: זאת אומרת, אתה יכול להצטרף לעסקה מתי שאתה רוצה, אתה יכול לצאת מתי שאתה רוצה וכולי.
<חנה ויינשטוק-טירי: ואמרנו כמו קורס, למשל, אותו דבר חוג.
אבישי ברוורמן: בואי ניקח חוג.
אבישי ברוורמן: נניח שיש חוג ליוגה, שבו אתה לוקח עשרה שיעורים אם אתה משלם מראש.
אבישי ברוורמן: אז מה קורה כאן?
<חנה ויינשטוק-טירי: עכשיו, אם החוג עצמו, יש לו מועד פתיחה אחיד לכולם; זה לא שאני יכולה להיכנס מתי שאני רוצה.
<חנה ויינשטוק-טירי: אם אני יכולה להיכנס לשיעורי יוגה מתי שאני רוצה, זה לא נחשב חוג.
אבישי ברוורמן: רק כשזה מתוחם או במועד פתיחה - - -
<חנה ויינשטוק-טירי: ואם יש מועד מוגדר, מתוחם – אז זה כנראה כמו - - -
<אתי בנדלר: ושזה מבוסס על תכנית לימודים שלבית, שבעצם מתקדמים משיעור לשיעור.
<אתי בנדלר: תכנית - - -
<חנה ויינשטוק-טירי: בדיוק.
אבישי ברוורמן: זה קורס מיוחד.
<חנה ויינשטוק-טירי: נכון.
<חנה ויינשטוק-טירי: וזו לא עסקה מתמשכת מבחינתנו, זה כמו עסקה חד פעמית.
<חנה ויינשטוק-טירי: זה שהיא נמשכת שבוע-שבועיים או אפילו - - -.
<חנה ויינשטוק-טירי: אותו דבר קורס: יש מועד, אתה חייב להירשם ולהתחיל באותו מועד, והוא מסתיים - - -
אבישי ברוורמן: אתה לא יכול להצטרף יותר מאוחר.
<חנה ויינשטוק-טירי: אתה לא יכול להצטרף מתי שאתה רוצה.
<חנה ויינשטוק-טירי: כשאתה יכול להצטרף מתי שאתה רוצה, - -
אבישי ברוורמן: אז זה כבר on going.
<חנה ויינשטוק-טירי: - - אז זה כבר משהו אחר.
<חנה ויינשטוק-טירי: זו עסקה מתמשכת - - -
<חנה ויינשטוק-טירי: אנחנו קבענו מבחינת ביטול – קודם כל, הוא צריך למסור הודעת ביטול, כאמור בסעיף 13ד(א)(2).
<חנה ויינשטוק-טירי: סעיף 13ד(א)(2) מדבר על ביטול של עסקה מתמשכת.
<חנה ויינשטוק-טירי: זה סעיף כללי שמדבר על חובות גילוי בעסקה מתמשכת, וביטול עסקה מתמשכת.
<חנה ויינשטוק-טירי: הוא לא מקנה זכות ביטול, אבל הוא קובע את חובות העוסק לגלות מה תנאי הביטול, ולפעול על פי תנאי הביטול שלו.
<חנה ויינשטוק-טירי: אז אפשר בעצם, על פי הסעיף הזה, לבטל את העסקה בכל אחת מהדרכים שמינויות שם: בעל פה, בכתב.
<חנה ויינשטוק-טירי: כן, בעל פה או בטלפון או בהודעה בעל פה, בכתב, בדואר רשום או בדואר אלקטרוני.
<חנה ויינשטוק-טירי: - - - אני יכולה לבטל בכל אחת מהדרכים האלה.
<חנה ויינשטוק-טירי: והעסקה תתבטל בתוך המועדים הקבועים בסעיף 13ד(ג).
<חנה ויינשטוק-טירי: וסעיף 13ד(ג) אומר שאם אתה קבעת בחוזה זכות לבטל עסקה; שוב פעם, אני מדגישה: הסעיף הזה לא מקנה זכות ביטול, אבל הוא אומר: אתה, העוסק, צריך לפעול בהתאם לתנאי הביטול שקבעת בחוזה.
<חנה ויינשטוק-טירי: ולכן אם הקנתה זכות ביטול, בתנאים כאלה או אחרים, והיה גילוי נאות והכול היה בסדר, והצרכן ביקש לבטל, אז הסעיף אומר שהעסקה מסתיימת בתוך שלושה ימי עסקים מיום שנמסרה הודעת ביטול; ואם זה היה בדואר רשום, אז בתוך שישה ימים.
<חנה ויינשטוק-טירי: לא מצאנו מקום לסטות מההוראה הכללית במקרה של מכוני כושר.
<חנה ויינשטוק-טירי: עכשיו, לגבי תוצאות הביטול, אנחנו קבענו כך: "ביטל הצרכן את העסקה, ישיב העוסק לצרכן את מלוא התמורה ששילם או יבטל את חיובו; הוחל בעשיית העסקה, ישלם הצרכן את התמורה היחסית בעד השימוש שעשה".
<חנה ויינשטוק-טירי: ופה אנחנו מוכנים לשנות את זה ולומר:
<חנה ויינשטוק-טירי: ישלם הצרכן את התמורה היחסית בעד זכות השימוש שעמדה לרשותו עד מועד ביטול העסקה.
<חנה ויינשטוק-טירי: כי הייתה איזושהי הערה – מה קורה כשהוא לא עשה שימוש בזה, אז מה המשמעות של זה.
<חנה ויינשטוק-טירי: אז אנחנו מוכנים לבוא לקראת ולשנות את זה.
<חנה ויינשטוק-טירי: "העוסק רשאי לגבות דמי ביטול - - -".
<חנה ויינשטוק-טירי: עכשיו, לגבי דמי הביטול – קבענו פה הוראה מיוחדת לעניין של ביטול: "העוסק רשאי לגבות דמי ביטול שהם ההפרש שבין מחיר חודשי בעסקה לתקופה קצובה לבין המחיר החודשי בעסקה שאינה קצובה במכפלה של מספר החודשים שהצרכן צרך את השירות, ובלבד שהעוסק גילה לצרכן בטרם עשיית העסקה כי קיימים מסלולים חלופיים ומה המחיר בכל מסלול; בכל מקרה, ההפרש שיידרש לא יעלה על 20%, ואולם בשליש השני של העסקה לא יעלה על 17%, ובשליש השלישי לא יעלה על 13%".
אבישי ברוורמן: אנא, פרשי.
<חנה ויינשטוק-טירי: מאחר ובכנסת הקודמת הם טענו שבעצם החוק הזה לא מקנה להם להציג מסלולים חלופיים, ובעצם העסקה לתקופה קצובה מטיבה עם הצרכן במובן הזה שאם אתה קשור בעסקה לתקופה קצובה אני יכול לתת מחיר נמוך יותר.
<חנה ויינשטוק-טירי: כי אני יוצא מנקודת הנחה שיש לי צרכן שקשור אליי לתקופה של שנה, והוא לא ייצא בתקופה של שנה.
<חנה ויינשטוק-טירי: ולכן, במקום שהוא ישלם 2,500 שקל על מינוי חודש בחודשו – ככה קראנו לזה באותם דיונים – לתקופה לא קצובה, אתה תשלם - - - 2,000 שקלים.
<אתי בנדלר: אגב, מדוע את קוראת למינוי לחודש "תקופה שאינה קצובה"?
<אתי בנדלר: גם זאת תקופה קצובה, לתקופה של חודש.
<אתי בנדלר: אני חושבת שאנחנו צריכים - - -
<חנה ויינשטוק-טירי: זאת אומרת, כל חודש הוא מתחדש.
<חנה ויינשטוק-טירי: זאת אומרת, אתה משלם על כל חודש, אבל - - -
אבישי ברוורמן: אוטומטית, כמו הוראת קבע כזאת.
<חנה ויינשטוק-טירי: כן, בדיוק.
<אבי אלמוג: בסוף הם - - -
<חנה ויינשטוק-טירי: אין לך תקופה קצובה.
<חנה ויינשטוק-טירי: אתה כל חודש משלם, עד שאתה אומר: אני לא רוצה.
<חנה ויינשטוק-טירי: ואז הם אומרים: אם אתה הולך למסלול כזה, אז אתה לא תשלם את המחיר החודשי של השנה של עסקה לתקופה קצובה, אלא מחיר גבוה יותר.
<חנה ויינשטוק-טירי: ככה שהמחיר החודשי ייצא גבוה יותר.
אבישי ברוורמן: אם זה חודש בחודשו – 2,500 כפול 12 – זה - - -.
אבישי ברוורמן: אם לא, תקבל את זה ב-2,000 לשנה.
<חנה ויינשטוק-טירי: אז אנחנו אומרים: בסדר, אין שום בעיה, אנחנו לא רוצים לבטל את המסלולים האלה; ואם זה פועל לטובת הצרכן, אנחנו גם לא רוצים לפגוע בצרכן.
<חנה ויינשטוק-טירי: אבל אנחנו בכל זאת רוצים לתת את זכות הביטול.
<חנה ויינשטוק-טירי: ואנחנו הגענו לפתרון הזה לאחר התייעצות שקיימנו עם הסוכנות לעסקים קטנים, ואמרנו: בסדר, בואו נכיר באמת בזכות להציע מסלולים חלופיים, ואתה באמת חייב להציע לצרכן מסלולים חלופיים; וכאשר הצרכן מבטל את העסקה, אז אתה תהיה רשאי לגבות את ההפרש בין המסלולים.
אבישי ברוורמן: אז בואי, תתני לנו דוגמה, אני חסיד הדוגמאות.
אבישי ברוורמן: בואי ניקח לדוגמה.
<חנה ויינשטוק-טירי: דוגמה מספרית?
אבישי ברוורמן: אדם הלך - - -
<חנה ויינשטוק-טירי: אז רגע, אני הכנתי.
אבישי ברוורמן: יופי, בדיוק.
אבישי ברוורמן: דוגמה עם איזה חוג שאת רוצה לשנה או אדם שנכנס למכון כושר.
אבישי ברוורמן: במקום חודשי הלך לשנה, ואז אמר: לא רוצה יותר.
אבישי ברוורמן: ואז תסבירי - - -
<אתי בנדלר: אחרי חודשיים הוא אמר: לא - - -
אבישי ברוורמן: אחרי חודשיים – לא רוצה יותר.
אבישי ברוורמן: ואז צריכים להציע לו מסלולים, מה האלטרנטיבות, כל הדברים.
<חנה ויינשטוק-טירי: זאת אומרת, אני מגיעה למכון כושר, והם אומרים לי: תשמעי, אם את עושה עסקה לתקופה קצובה, לשנה, תשלמי לשנה 2,000 שקל.
<חנה ויינשטוק-טירי: כלומר, לחודש – 166 שקלים;
<חנה ויינשטוק-טירי: ואם את עושה עסקה לא לתקופה קצובה, את תשלמי לחודש 200 שקלים.
<חנה ויינשטוק-טירי: אוקיי?
<חנה ויינשטוק-טירי: כאיילו שילמתי לשנה 2,400 שקלים.
<חנה ויינשטוק-טירי: ואז אנחנו אומרים: אם אתה מבטל; זאת אומרת, אם הלכת על העסקה לתקופה - - -
אבישי ברוורמן: אני מבטל אחרי חודשיים.
אבישי ברוורמן: לקחתי - - - לשנה, ביטלתי אחרי – כמה שאת רוצה – חודשיים?
<חנה ויינשטוק-טירי: כן, בוא נאמר חודשיים.
אבישי ברוורמן: מה בדוגמה שלך?
אבישי ברוורמן: חודשיים.
<חנה ויינשטוק-טירי: אז אני אומרת, בעצם התשלום הוא ההפרש בין 200 שקלים ל-166 שקלים, שזה יוצא 34 שקלים, כפול החודשים שהיית בשירות.
<חנה ויינשטוק-טירי: זאת אומרת, אתה צריך להחזיר למעשה את ההטבה שנתנו לך.
<שי שטרית: 68 שקלים.
אבישי ברוורמן: זאת אומרת, אתה, סך הכול, רק על החודשיים האלה משלם, ואתה משלם את הפער שהיה לגבי חודש בחודש.
<חנה ויינשטוק-טירי: נכון, זה דמי ביטול.
<אתי בנדלר: אם היית נכנס למסלול החודשי.
אבישי ברוורמן: כמו שאמר אותו - - -: 68 שקלים.
<חנה ויינשטוק-טירי: עכשיו, כמובן צריכה להיות השבה.
<חנה ויינשטוק-טירי: הם צריכים להחזיר לך את החודשים שלא ניצלת.
<אתי בנדלר: אם שילמת.
<חנה ויינשטוק-טירי: הם צריכים להחזיר לך את שמונת החודשים האחרים.
אבישי ברוורמן: את כל החודשים.
<חנה ויינשטוק-טירי: אבל אני בתור הצרכן משלם דמי ביטול.
<חנה ויינשטוק-טירי: בעצם, את ההפרש.
<חנה ויינשטוק-טירי: זה מה שאנחנו אומרים.
אבישי ברוורמן: אבל מה ההמשך עם האחוזים האלה?
<חנה ויינשטוק-טירי: קודם כל, אנחנו הבנו מהסוכנות לעסקים קטנים ובינוניים שבדרך כלל ההפרשים בין העסקאות, זה בדרך כלל 20%.
<חנה ויינשטוק-טירי: בין 20% ל-25%.
<חנה ויינשטוק-טירי: זה ההבדלים המקובלים ביותר.
אבישי ברוורמן: אז אמרת שזה יהיה המקסימום.
<חנה ויינשטוק-טירי: אז אמרנו: זה יהיה המקסימום.
<חנה ויינשטוק-טירי: כי אני לא רוצה שפתאום יגידו: הפערים מאוד גדולים.
<חנה ויינשטוק-טירי: וגם אנחנו רוצים שמראש יגידו לצרכן את שני המסלולים החלופיים.
<חנה ויינשטוק-טירי: זאת אומרת, שזה יהיה משהו שקבוע אצלם.
<חנה ויינשטוק-טירי: לא שפתאום ימציאו - - -
אבישי ברוורמן: הוא יידע והוא יבין בדיוק את הסיפור.
<חנה ויינשטוק-טירי: שלא יבואו - - -
אבישי ברוורמן: אם אתה פורש, לא יפתיעו אותו.
<חנה ויינשטוק-טירי: או גם שלא ינקבו פתאום במחיר חודשי בעסקה שלא לתקופה קצובה, במחיר שהוא גבוה מאוד.
אבישי ברוורמן: הבנתי לחלוטין.
<חנה ויינשטוק-טירי: ואז ייווצר חוסר כדאיות להשתחרר מהעסקה.
אבישי ברוורמן: והפרוגרסיביות או הירידה הזאת – 20%, 17%, 13%.
<חנה ויינשטוק-טירי: עשינו פרוגרסיביות כי את ההפרש אנחנו מכפילים במספר החודשים, ולא רצינו לגרום למצב שלמשל אחרי שמונה חודשים לא יהיה לי שווה להשתחרר מהעסקה כי תשלום דמי הביטול יהיו יותר גבוהים מהחודשיים שנשארו לי.
<חנה ויינשטוק-טירי: וזהו, זה הרעיון.
אבישי ברוורמן: ואז הורדתם - - -.
אבישי ברוורמן: למה בחרתם 17% ו-13%?
<חנה ויינשטוק-טירי: התייעצות.
<חנה ויינשטוק-טירי: פשוט זה היה, מה שנראה לנו נכון - - -
אבישי ברוורמן: - - זה, כן, ככה זה.
אבישי ברוורמן: כל החיים זה מספרים.
<אתי בנדלר: - - - יש את הסוכנות לעסקים קטנים ובינוניים?
אבישי ברוורמן: קודם כל, הסוכנות לעסקים קטנים ובינוניים קיבלה מאיתנו אש וגופרית לפני שבוע.
אבישי ברוורמן: אז עכשיו ניתן לה את זכות הדיבור.
<נעמי הימנרייש: כן, אנחנו מוכרחים את עבודתנו בפועל.
<נעמי הימנרייש: אז יש לנו יחסית - - -
אבישי ברוורמן: רק השם לפרוטוקול.
<נעמי הימנרייש: נעמי הימנרייש.
<נעמי הימנרייש: כמו שעורכת-הדין חנה ויינשטוק-טירי אמרה, עשינו עבודה משותפת ומאומצת ביחד כדי להגיע לזה, כאשר הרציונל הוא באמת לתת, להשאיר על כנה את האופציה של מסלול קבוע ומסלול חודשי, ולא לעקר את המסלולים מתוכן.
<נעמי הימנרייש: וחשוב לזכור שהמסלול הקבוע, התמחור שלו, הוא גבוה יותר כי הוא מתמחר את הסיכונים.
<נעמי הימנרייש: לא את הסיכונים – ההיפך, את הביטחון שהמינוי הזה מעניק לעסק, ובעצם עכשיו הביטחון הזה נעלם ברגע שקיימת אופציה לצאת ממנו בכל רגע נתון.
<נעמי הימנרייש: לגבי דמי הביטול, האחוזים, ההפרשים: אנחנו הגענו לנוסחה שהיא מנקודת ראות של העסק, מבחינת הראות של העוסק, מאוד הולכת לכיוון הצרכן.
<נעמי הימנרייש: זאת אומרת, צריך להבין שבפועל יש עוד עלויות נוספות שהעוסק, בסופו של דבר, יצטרך לספוג אותן, ואני בטוחה שזה יעלה פה.
<נעמי הימנרייש: אז חשוב לזכור שהאחוזים האלה, איך שהם עכשיו, מבחינת העסקים זה צעד לקראת הצרכנים, כדי שבאמת יהיה להם משתלם, בסופו של דבר, לבטל, ולא בסוף התקופה של המינוי יצטרכו לחשוב פעמיים על העניין הזה.
<נעמי הימנרייש: ומכאן גם יצאו האחוזים הלא עגולים, כי זו איזושהי סימולציה שעשינו.
אבישי ברוורמן: עכשיו אני נותן לנציגים.
אבישי ברוורמן: אני רואה, קודם כל, לפי הסדר שנרשמו אצל הגברת לאה ורון.
אבישי ברוורמן: הראשון – אבי אלמוג, יושב ראש ארגון מנהלי בריכות ומרכזי ספורט בישראל.
אבישי ברוורמן: מר אבי אלמוג, בבקשה.
<אבי אלמוג: ראשית, יש לי שאלה לסדר, רגע, להבין את הסעיף הזה: עורכת-הדין חנה ויינשטוק-טירי, מינוי שביטל אחרי שבעה חודשים, בסדר?
<אבי אלמוג: האם אני מחשב לו ארבעה חודשים לפי 20%, ושלושה חודשים לפי 17%?
<חנה ויינשטוק-טירי: לא, אתה מחשב את כל שבעת החודשים לפי - - -
<אבי אלמוג: מדוע?
<חנה ויינשטוק-טירי: אז מה זה יוצא, בשליש השני או בשליש השלישי?
אבישי ברוורמן: בשני.
<חנה ויינשטוק-טירי: שבעה חודשים – זה יוצא בשליש השלישי.
<אבי אלמוג: זאת אומרת, כל העלות הנוספת שגם - - -
<חנה ויינשטוק-טירי: לא, לא, זה לא הולך ככה שאתה, לא התכוונו - - -
אבישי ברוורמן: זה לא אינטגרל מצטבר.
<אבי אלמוג: זו שאלה.
<חנה ויינשטוק-טירי: לא - - - לזה.
<חנה ויינשטוק-טירי: התכוונו שאם הוא מבטל בשליש השלישי, אז ההפרש לא יעלה על 3%.
<חנה ויינשטוק-טירי: זה הנוסח.
<חנה ויינשטוק-טירי: לדעתי, הנוסח ברור.
<חנה ויינשטוק-טירי: וזאת הייתה גם הכוונה.
אבישי ברוורמן: אוקיי, אז אנחנו נאשר את זה, כי באמת יש מי שיכול לפרש.
אבישי ברוורמן: יש את העניין של אינטגרל, איך אתה לוקח את - - -
אבישי ברוורמן: כאן זה, מה שבסוף סופר את הכול.
אבישי ברוורמן: תודה על שאלת ההבהרה.
אבישי ברוורמן: הצבעה בעד – פה אחד נגד – אין נמנעים – אין סעיף ב לתוספת הרביעית להצעת חוק הגנת הצרכן (תיקון מס' 36) (ביטול עסקה לתקופה קצובה), התשע"ב-2012, אושר.
<אבי אלמוג: לגופו של עניין, אם אנחנו מדברים כבר על התוכן ועל - - -
אבישי ברוורמן: על התוכן אנחנו מדברים, כן.
<אבי אלמוג: אוקיי.
<אבי אלמוג: כאמור, אני מייצג את ענף בריכות השחייה.
<אבי אלמוג: כמו שכתבתי גם ליושב ראש הוועדה – אם המכתב הגיע אליך – אפקט העונתיות הוא למעשה המרכיב הדומיננטי בפעילות שלנו.
<אבי אלמוג: למעלה מ-70% מהבריכות בארץ הן בריכות עונתיות שפועלות בין החודשים מאי עד ספטמבר.
<אבי אלמוג: מציעות מינוי לחודש, מציעות מינוי לשלושה חודשים, מציעות מינוי קיץ, מציעות מינוי ערב – כל מיני.
<אבי אלמוג: לא שמעתי כאן שום התייחסות לגבי כל אותם מינויים - - -
אבישי ברוורמן: מה הייתה ההצעה שלך?
אבישי ברוורמן: בוא ניקח את - - - הזה.
אבישי ברוורמן: בוא נתקדם, כי אני תמיד חושב על פתרונות.
אבישי ברוורמן: מכיוון שאתה צודק.
אבישי ברוורמן: אנשים בארץ מעדיפים לשחות בקיץ ולא בחורף.
אבישי ברוורמן: אני התחלתי לשחות בחורף, עכשיו, ובאמת מספר השוחים בחורף הוא לא גבוה.
אבישי ברוורמן: אני שוחה בבריכה לא מקורה, אז אתה יכול לתאר לעצמך איפה אני שוחה.
אבישי ברוורמן: ולכן הנקודה שלנו - - - חשובה: מה היית מציע כפיתרון?
<אבי אלמוג: ראשית, המספרים כאן: ה-20%, וה-17%, וה-13% – לעולם לא יוכלו לפצות גוף שעיקר הכנסותיו, סדרי גודל של עד 75% מהפעילות העסקית שלנו - - -
אבישי ברוורמן: בעצם, אתה אומר, מר אבי אלמוג, שבריכות שחייה זה באמת, כמו שדיברנו - - - זה אייטם נפרד בגלל בעיית העונתיות, שהיא שונה מכל מכוני הכושר.
<אבי אלמוג: לגמרי.
<אבי אלמוג: גם קנטרי-קלאבים שמפעילים היום, כמו שכבוד היושב-ראש שוחה בבריכה מחוממת.
אבישי ברוורמן: שלא נציין את שמה.
אבישי ברוורמן: לא, לא מחוממת.
<אבי אלמוג: אבל גם בקנטרי-קלאבים שמפעילים, כמובן, כמו שנאמר כאן, חדרי כושר וחוגים וכך הלאה, גם אז הסיפור של בריכות השחייה עצמן הוא - - -
אבישי ברוורמן: איך היית מציע, מר אבי אלמוג?
אבישי ברוורמן: אנחנו, תמיד, גם ישבנו פה לפני שבוע בנושא של רכב ודברים אחרים, והייתה חכמה קולקטיבית, הגענו לדברים האלה.
אבישי ברוורמן: אז אני מבין את הנושא של עונתיות בבריכות שחייה.
אבישי ברוורמן: איך היית מציע, למשל, לצוות כאן, לעובדים, לעורכת-הדין חנה ויינשטוק-טירי, איך לנסח?
אבישי ברוורמן: האם היית מחריג את בריכות השחייה, ואז איזו נוסחה?
אבישי ברוורמן: כי אני, תמיד כשיש בעיה, אני גם עושה את זה פה.
אבישי ברוורמן: כשאני מבקר את שר האוצר אני מציע מה אני הייתי עושה במקומו.
אבישי ברוורמן: אותו דבר, אתה יושב בכיס כאן והבעיה קיימת.
אבישי ברוורמן: הלוא בעבר ידענו באמת שאנשים מקבלים חוזים, ופתאום עוזבים.
אבישי ברוורמן: כולם אוהבים להירשם, והתמדה זו בעיה קשה.
אבישי ברוורמן: אז לכן, איזה פיתרון היית מציע?
<אבי אלמוג: ראשית, ההתייחסות למינוי קצר, מינוי עונתי קצר, היא שונה לגמרי.
<אבי אלמוג: אני חושב שהיא בכלל לא צריכה להיכנס לסיפור כאן.
<אבי אלמוג: מי שעושה מינוי לתקופות של שלושה חודשים, ארבעה חודשים, חמישה חודשים, זו לא תקופה שאפשר לקרוא לה אפילו עסקה כובלת.
<אבי אלמוג: מדובר על טווחי זמן מאוד-מאוד-מאוד קצרים.
<אבי אלמוג: - - - מי שעושה מינוי קיץ - - -
אבישי ברוורמן: זאת אומרת, מי שאומר: אני בא לשחות בקיץ, יש בזה מההיגיון.
אבישי ברוורמן: אבל איך מוצאים פיתרון?
<אבי אלמוג: הוא בכלל לא בלופ הזה.
<אבי אלמוג: הוא בכלל לא - - -
אבישי ברוורמן: יש בזה היגיון.
אבישי ברוורמן: אבל אני, עוד פעם, המטרה שלי שתמצאו פיתרון, כי זה ברור לי שיש כאן, בנושא הזה באמת.
אבישי ברוורמן: אנשים הולכים לשחות בתקופה קצובה יותר – היא לא השנה, היא לא זה – וצריכים למצוא פה פיתרון שהצרכן לא ייצא נפגע, וגם המספק לא ייצא נפגע.
<אתי בנדלר: רגע, אתה מדבר רק על מינויים עונתיים.
<אתי בנדלר: ומה קורה אם מחייבים לעשות או לא מוכנים לעשות מינוי, אלא לתקופה של שנה, למשל?
<אבי אלמוג: למיטב ידיעתי, ואני מוכן לעשות סקירה מדן ועד איילת, אין היום; אני אומר אין בביטחון מלא.
<אבי אלמוג: יעידו גם חבריי כאן – אין היום גוף אחד בתעשייה שלנו, גם בבריכות השחייה וגם במכוני הכושר, שמציע מסלול אחד לשנה.
<אתי בנדלר: אז אני אגיד לך מה עושים: שההפרש בין מינוי עונתי לבין מינוי שנתי הוא זניח לחלוטין.
<אתי בנדלר: את זה אתה מכיר?
<אתי בנדלר: שאם נניח מינוי לשנה עולה 12 אלף שקלים, אז מינוי עונתי שהוא לארבעה חודשים, לצורך העניין, ואני לא יודעת אם אלה המחירים, עולה עשרת אלפים שקלים.
<חיים פרנקל: אבל זה לא קיים במועדוני הכושר.
אבישי ברוורמן: רגע, רגע - - -
<חנה ויינשטוק-טירי: אפשר רק להעיר הערה קטנה?
אבישי ברוורמן: בבקשה - - -.
אבישי ברוורמן: מה שקורה, יש נושאים, אתה יודע, רוב האנשים, למשל, יש פה ועדה, שאני לא אזכיר את שמה, על ריכוזיות, של אנשים שחלקם לא כל כך מבינים את העניינים.
אבישי ברוורמן: בסיפור הזה יש שעושה מכון כושר, יש ששוחה.
אבישי ברוורמן: כולנו יודעים, אז לכן פה יש בעיה.
<חנה ויינשטוק-טירי: אני רוצה רק אולי לחדד, שמה שאנחנו מדברים עכשיו על בריכת שחייה זה כשאני רוצה להירשם רק לבריכת שחייה.
<חנה ויינשטוק-טירי: אבל אם, למשל, אני נרשמתי לקנטרי-קלאב שכולל כל מיני דברים ביחד, - -
אבישי ברוורמן: לא - - -
<חנה ויינשטוק-טירי: - - אז מסתכלים על העסקה - - -
<חנה ויינשטוק-טירי: וזה שיש בתוך זה גם בריכה, זה לא אומר שאנחנו - - -
אבישי ברוורמן: אז בואו נסתכל עכשיו לשאלה הזו.
אבישי ברוורמן: בהנחה שיש מינויים אך ורק לבריכות שחייה, נכון מר אבי אלמוג?
<אבי אלמוג: בהחלט.
אבישי ברוורמן: עכשיו, האם לבריכות שחייה, וגם לשאלה של עורכת-הדין אתי בנדלר, האם המינויים האלה, שנאמר, לארבעה-חמישה חודשים, אתם באמת לוקחים את עודף הצרכן בצורה כזאת משמעותית, שבעצם על העונה הזו אתם לוקחים מחיר מאוד גבוה, ובעצם פותרים.
אבישי ברוורמן: זאת השאלה ששאלת.
<אבי אלמוג: כן.
<אבי אלמוג: רק הדוגמה, אני חושב שהייתה מאוד-מאוד קיצונית.
אבישי ברוורמן: נו, בסדר, אבל בכיוון.
אבישי ברוורמן: אז לכן, למה צריך להגן עליכם?
<אבי אלמוג: ברור שמינוי לארבעה או חמישה חודשים, כשכל הוצאות העסק מרוכזות על תקופה כזאת קצרה, ברור שגם רמת הסיכון והכול, אני אקח סכום יותר גבוה.
<אבי אלמוג: אני לא מכיר דוגמאות כאלה - -
אבישי ברוורמן: את זה תעשו ביניכם בזמנכם החופשי - - -
<אבי אלמוג: כן, כן.
<אבי אלמוג: - - שבטווחים כאלה קצרים אנשים - - -
אבישי ברוורמן: אבל השאלה שאני - - -: אם היינו מצמצמים את זה – לשיחה, רק אני אומר – לבריכות שחייה בלבד; לא מכון כושר שמכיל גם בריכת שחייה וגם את כל המכשירים וכולי; אז בעיית העונתיות, איך היית מציע פיתרון שהוא באמת הוגן לנושא הזה?
<אבי אלמוג: להוציא לגמרי את המינויים הקצרים האלה מכל העסק.
<אתי בנדלר: מה זה מינוי קצר?
אבישי ברוורמן: מה זה "להוציא"?
אבישי ברוורמן: תגדיר "קצר".
<אבי אלמוג: עד שישה חודשים.
<אתי בנדלר: שישה חודשים זה לא קצר.
<אבי אלמוג: מאוד.
<חנה ויינשטוק-טירי: זה לא קצר.
<חנה ויינשטוק-טירי: אני עוד פעם שואלת את השאלה האם יש הצדקה?
<חנה ויינשטוק-טירי: כי אני אומרת, אני יכולה לבוא, הם יכולים להציע לי ולהגיד לי: תשמעי, כדאי לך לעשות מינוי מתמשך, לא עונתי, ותשלמי מחיר נמוך יותר כי את פה עושה עסקה.
<חנה ויינשטוק-טירי: אבל אם תעשי - - -
אבישי ברוורמן: מה זה "מתמשך"?
<חנה ויינשטוק-טירי: מתמשך זאת אומרת או שיכולים להגיד לי: או שתעשי עסקה לתקופה של שנה - - -
אבישי ברוורמן: רק תגדירי לי, בשבילי – מה זה "מתמשך", זה לשנה?
<חנה ויינשטוק-טירי: למשל.
אבישי ברוורמן: למשל.
אבישי ברוורמן: תני לי דוגמה.
<חנה ויינשטוק-טירי: לתקופה ארוכה יותר – לזה התכוונתי.
אבישי ברוורמן: שנה.
<חנה ויינשטוק-טירי: לשנה.
<חנה ויינשטוק-טירי: והם אומרים מראש שתעשי לתקופה של שלושה חודשים, כשאם אני עושה לתקופה של שלושה חודשים אני, מן הסתם, אשלם יותר, ואם אני עושה לתקופה ארוכה אז - - -
אבישי ברוורמן: יש - - - discount ברור.
אבישי ברוורמן: אוקיי, נו.
<חנה ויינשטוק-טירי: ברור.
<חנה ויינשטוק-טירי: השאלה אם אין גם פה מקום לקבוע שדמי הביטול יהיו ההפרש בין, כמו שקבענו, את אותו מנגנון, קבענו פה - - -
אבישי ברוורמן: השאלה היחידה שאני אומר, רק הטענה היחידה שיש פה, שהיא תקרא לבריכות השחייה למרות שחלקן מקורות; שבמקורות זה גם לא כל כך תקף, כי אתה יכול לשחות - - -.
אבישי ברוורמן: אבל עדיין אנשים, אולי בחורף, לא רוצים לצאת מהבית יותר, אז אני יכול לראות את האלמנט הזה.
אבישי ברוורמן: אז באלמנט הזה של העונתיות, יש פה איזה תיקון מסוים שאתם תשבו ביחד ותמצאו.
אבישי ברוורמן: זה הדבר היחיד שאני רואה פה.
אבישי ברוורמן: כי את כל הדברים האחרים, איך אומרים בלעז, עושים שכל.
<חנה ויינשטוק-טירי: בכל אופן, לדעתי, לא יותר משלושה חודשים.
<חנה ויינשטוק-טירי: כי תקופה שהיא יותר מזה היא כבר, בעיניי, תקופה שהיא יכולה להיות תקופה כובלת.
<חנה ויינשטוק-טירי: אבל אין לי עמדה - - -
<אתי בנדלר: על איזו תקופה את דיברת?
<חנה ויינשטוק-טירי: לא יותר משלושה חודשים.
<חנה ויינשטוק-טירי: אבל אני רוצה לחשוב על זה, ואולי לשמוע פתרונות, כי אין לי כרגע - - -
אבישי ברוורמן: תחשבי על זה.
אבישי ברוורמן: מה שאני מציעה, מה שאני מבקש, מר אבי אלמוג, שתשבו ביחד ותמצאו פתרון.
אבישי ברוורמן: הלוא המטרה היא למצוא דברים שעובדים.
אבישי ברוורמן: אבל בוא נעשה את זה, הלוא יש לנו דיון.
אבישי ברוורמן: נדחה את הדיון כי יש לנו ישיבה שתתמשך על הנושא של יחידות הנופש.
אבישי ברוורמן: זה נכון לפתור את הבעיה של העונתיות.
אבישי ברוורמן: אנא, שבו שניכם ושניכם יחדיו, ותמצאו פתרון שהולם את הנקודה העונתית.
אבישי ברוורמן: אחרי מר אבי אלמוג, מר חיים פרנקל, מנכ"ל SPACE.
<חיים פרנקל: חשוב לי לציין, גם בנקודה שלנו, של מועדוני הכושר, בהמשך למה שמר אבי אלמוג אמר, יכול להיות שזה פחות קיצוני מבריכות השחייה, אבל גם לנו יש עונתיות שמתבטאת או לפני הקיץ שכולם רוצים להגיע חתיכים ויפים, והמוטיבציה יורדת לאחר הקיץ בצורה דרסטית.
<חיים פרנקל: אז גם אצלנו.
<חיים פרנקל: מלבד הנושא של להגיע לעונת הקיץ במצב גופני יותר טוב.
<חיים פרנקל: וגם שם יש לנו את ההרשמה המוגברת, ולקוחות יכולים לבוא ולהתאמן בחודשי הקיץ ובחודשי החרף לעזוב בהשלמה של אחוזים נמוכים.
<חיים פרנקל: יש לנו את נושא החגים, שזו תקופה שהרבה אנשים, נוסעים, עוזבים, לא נמצאים בארץ, ואין לה התייחסות, ומכוני הכושר ממשיכים לשלם את החשמל, את המים, את הארנונה, את כל המשכורות.
אבישי ברוורמן: מה הם עושים?
אבישי ברוורמן: הם עושים השעיה בתקופה הזאת?
<חיים פרנקל: בהנחה, היום הם עושים השעיה, אנחנו מאפשרים להם.
<חיים פרנקל: בהנחה ויכול להיות שייכנס חוק במתווה הקיים, זה יכול לגרום לגל ביטולים מאוד-מאוד גדול, כי אני לא צריך להסביר לכבודו שאחרי שבן אדם עושה הפסקה של שבוע-שבועיים כי הוא נסע לחוץ לארץ, לחזור לתקופת אימונים זה לא דבר קל, זה דבר קשה.
אבישי ברוורמן: כן, אני יודע את זה.
<חיים פרנקל: אנחנו משקיעים משאבים אדירים בשיחות, בטלמרקטינג, במיילים, באס.
<חיים פרנקל: אמ.
<חיים פרנקל: אסים, על מנת להביא מתנות, הטבות.
<חיים פרנקל: אני בטוח שגם חבריי פה משקיעים את האנרגיה.
אבישי ברוורמן: זה ברור, ברגע ששוברים קשה לחזור, כן.
<חיים פרנקל: חשוב לציין, ואף אחד לא מתעסק, אנחנו היום במועדון כושר, בסטנדרט, וכמו שנמצאים פה חבריי, מחזיקים כ-50, 60 עובדים במועדון כושר.
<חיים פרנקל: אנחנו לא מדברים כרגע על המועדונים הקטנים, אנחנו מדברים על המועדונים הגדולים שמעסיקים הרבה עובדים.
<חיים פרנקל: אנחנו נותנים מגוון רחב של פעילויות.
<חיים פרנקל: הפעילויות האלה נקבעות בהתחייבות מהצד שלנו למספר חודשים קדימה.
<חיים פרנקל: אני היום מפעיל בכל מועדון בין 70 ל-100 שיעורים בשבוע.
<חיים פרנקל: ואני מתחייב כלפי העובדים לספק להם פרנסה.
<חיים פרנקל: אם קורה תהליך של – אני יכול להגיד, לתת אפילו דוגמה, כמו שקרה בשנה שעברה: לי יש מועדון באשקלון.
<חיים פרנקל: בשנה שעברה הייתה מיני מלחמה.
<חיים פרנקל: ירו טילים על אשקלון, המצב לא היה טוב.
<חיים פרנקל: כמות הלקוחות שהגיעה ונרשמה הייתה כמעט אפסית.
<חיים פרנקל: גם כמות הלקוחות שפקדה את הסניף הייתה כמעט אפסית.
<חיים פרנקל: ואנחנו, מלבד יום אחד שנאלצנו לבטל, לסגור את המועדון בהוראת פיקוד העורף, המשכנו להפעיל את המועדון.
<חיים פרנקל: אנחנו ספגנו את כל העלויות הגדולות של ההפעלה על מנת לתת לפלח קטן מהאוכלוסייה - - -.
<חיים פרנקל: רק במקרה כזה באשקלון אתה יכול לסגור את הדלתות של הסניף.
אבישי ברוורמן: בסדר, אבל זה נושא יותר רחב, שכל הארץ מטווחת, ומה יהיה פה - - -
<חיים פרנקל: לא, אשקלון זה לא - - -
<אייל אריאל: - - - על הביטול.
<אייל אריאל: הוא מדבר על הביטול - - -
אבישי ברוורמן: בסדר, עזוב, אני לא רוצה לדבר על אשקלון.
אבישי ברוורמן: השאלה שלי היחידה, ועורכת-הדין חנה ויינשטוק-טירי, הלוא כולנו פה מקשיבים, באמת הלוא אנשים לא מתמידים.
אבישי ברוורמן: זה טבע האדם.
אבישי ברוורמן: וכשאנשים מתחילים, הם מפסיקים; ויש את הבעיה של החגים, ויש את הבעיה של הזה - - -
<חיים פרנקל: והם חוזרים.
<חיים פרנקל: אוכלוסייה גדולה חוזרת.
אבישי ברוורמן: והם חוזרים - - -
<אבי אלמוג: ופה נותנים פרס על חוסר התמדה.
אבישי ברוורמן: במחשבה שלכם אתם לקחתם את זה בחשבון?
אבישי ברוורמן: והגברת נעמי הימנרייש, אתם לקחתם את זה בחשבון?
אבישי ברוורמן: את הנושא הזה שבאמת אנשים לקראת חגים - - -.