GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<שרה קנדלר: פריסת תשלום עיצום כספי "(א) הרשות רשאית, על פי בקשתו של מפר, להחליט על פריסת התשלום של עיצום כספי, אף אם החליטה על הפחתתו לפי סעיף 30(ב), ובלבד שמספר התשלומים לא יעלה על עשרה תשלומים חודשיים.
<שרה קנדלר: (ב) התשלום החודשי כאמור בסעיף קטן (א) יהיה מעודכן למועד תשלומו, בתוספת הפרשי הצמדה וריבית לפי חוק פסיקת ריבית והצמדה, התשכ"א–1961‏ (בפרק זה – הפרשי הצמדה וריבית); לא שילם המפר תשלום חודשי במועדו, יראו את החלטת הרשות על פריסת התשלום כאמור בסעיף קטן (א) כבטלה ויחולו על יתרת התשלום של העיצום הכספי הוראות סעיף 34.
<שרה קנדלר: " גם נראה לי ברור.
אבישי ברוורמן: בעד סעיף 33 – פה אחד
<שרה קנדלר: 34.
<שרה קנדלר: הפרשי הצמה וריבית "לא שילם המפר עיצום כספי במועד, ייוספו עליו, לתקופת הפיגור, הפרשי הצמדה וריבית עד לתשלומו.
אבישי ברוורמן: עו"ד בנדלר, מה היו ההערות שלך בעבר?
<אתי בנדלר: רוב הסעיפים כאן מגלמים תיקונים שנדברנו עליהם, ולכן הם הוטמעו כאן בנוסח.
אבישי ברוורמן: הם כבר הודפסו כשדרגת הנשך ירדה.
<שרה קנדלר: גבייה "עיצום כספי ייגבה לאוצר המדינה, ועל גבייתו תחול פקודת המסים (גבייה)‏.
אבישי ברוורמן: סעיף 36.
<שרה קנדלר: 36.
<שרה קנדלר: עיכוב תשלום והחזר "(א) אין בהגשת עתירה על דרישת תשלום לפי פרק זה, כדי לעכב את תשלום העיצום הכספי או את פרסום ההחלטה או הגשת הדוח המיידי לפי סעיף 37(ו), אלא אם כן הסכימה לכך הרשות או אם בית המשפט הורה על כך.
<שרה קנדלר: (ב) התקבלה עתירה כאמור בסעיף קטן (א), לאחר ששולם העיצום הכספי, יוחזר העיצום הכספי, בתוספת הפרשי הצמדה וריבית, מיום תשלומו עד יום החזרתו.
אבישי ברוורמן: בעד סעיף 36 – פה אחד
אבישי ברוורמן: סעיף 37.
<שרה קנדלר: 37.
<שרה קנדלר: פרסום ודיווח מיידי על דרישת תשלום "(א) נמסרה למפר דרישת תשלום, תפרסם הרשות באתר האינטרנט שלה וכן בדרך נוספת אם החליטה על כך, את הפרטים שלהלן, בדרך שתבטיח שקיפות לגבי הפעלת שיקול דעתה בקבלת ההחלטה להטיל עיצום כספי: (1) דבר הטלת העיצום הכספי; (2) מהות ההפרה שבשלה הוטל העיצום הכספי ונסיבות ההפרה; (3) סכום העיצום הכספי שהוטל; (4) אם הופחת סכום העיצום הכספי – הנסיבות שבשלהן הופחת סכום העיצום ושיעורי ההפחתה; (5) פרטים על אודות המפר, הנוגעים לעניין; (6) פרטים מזהים של המפר – אם הוא תאגיד.
<שרה קנדלר: (ב) הוגש ערעור על דרישת תשלום לפי סעיף 28, תפרסם הרשות את דבר הגשת הערעור ואת תוצאותיו, בדרך שבה פרסמה את דבר הטלת העיצום הכספי.
<שרה קנדלר: (ג) על אף האמור בסעיף קטן א(6), רשאית הרשות לפרסם פרטים מזהים של מפר שהוא יחיד, אם סברה שהדבר נחוץ לצורך שמירת ענייניו של ציבור המשקיעים.
<שרה קנדלר: (ד) על אף האמור בסעיף זה, לא תפרסם הרשות פרטים שהם בגדר מידע שרשות ציבורית מנועה מלמסור לפי סעיף 9(א) לחוק חופש המידע, התשנ"ח – 1998, וכן רשאית היא שלא לפרסם פרטים לפי סעיף זה, שהם בגדר מידע שרשות ציבורית אינה חייבת למסור לפי סעיף 9(ב) לחוק האמור" – תיקנתי פה את "הממונה", זה היה בטעות, העתקנו מחוק התקנים – "(ה) פרסום באתר האינטרנט של הרשות כאמור בסעיף קטן (א)(6) יהיה לתקופה של ארבע שנים, ובנוגע לפרסום לפי סעיף קטן (ג) – שנתיים; השר בהתייעצות עם שר המשפטים ובאישור ועדת הכלכלה של הכנסת, יקבע הוראות בדבר הדרכים שימנעו, ככל הניתן, את אפשרות העיון בפרטים שפורסמו לפי סעיף קטן (ג), לאחר שחלפה תקופת הפרסום האמורה; לא הותקנו תקנות כאמור, לא תהיה הרשות רשאית לפרסם באתר האינטרנט כאמור בסעיף קטן (ג).
<שרה קנדלר: (ו) נמסרה לחברת דירוג או בעל עניין או נושא משרה בכירה בה, דרישת תשלום, תפרסם חברת הדירוג, את הפרטים האמורים בסעיף קטן (א), לגבי אותה דרישת תשלום בדרך שתקבע בהוראות לפי סעיף 52.
<שרה קנדלר: " הסעיף הזה הוא סעיף חדש מבחינתנו כי הוא לא נמצא בהוראות המקבילות בחוק ניירות ערך.
<שרה קנדלר: הוספה הערה של עו"ד בנדלר לגבי הסדרת כל הנושא של הפרסום, שמירה על עניינו של יחיד שהפרטים האישיים שלו יימחקו כעבור שנתיים, שתהיה איזה התיישנות של ההפרה, וכל הנושא של הפירוט של הפרסום באתר.
אבישי ברוורמן: יש למישהו הערה בעניין?
<אתי בנדלר: יש לי הערה לסעיף קטן (ג).
אבישי ברוורמן: קודם ניתן למר היימר.
<ערן היימר: הערה כללית כאזרח.
<ערן היימר: נניח חשבתם שפשעתי ופרסמתם באתר שפשעתי ואני פרסמתי באתר שלי שפשעתי, ואז החלטתם שזוכיתי.
<ערן היימר: אתם משאירים את ה"פשעתי" לנצח.
<ערן היימר: היה מקרה של מטפלת שלי, שהאשימו אותה.
<ערן היימר: בעיתון פרסמו את שמה, אחרי זה היא זוכתה, אבל אף אחד לא ניקה את זה מגוגל.
<שרה קנדלר: יש סעיף שמטפל בזה, סעיף קטן (ב).
<ערן היימר: אם זוכיתי, אתם לא מנקים את זה מהאתר שלכם, את ההאשמה.
<שרה קנדלר: זה לא הרשעה וזיכוי, כי זה עיצום כספי.
<שרה קנדלר: אבל סעיף קטן (ב) אומר " הוגש ערעור - - -, תפרסם הרשות את דבר הגשת הערעור ואת תוצאותיו, בדרך שבה פרסמה את דבר הטלת העיצום הכספי".
<שרה קנדלר: זה דווקא מטופל יפה.
<ערן היימר: למה שלא יימחק כל הכתם הזה שעלי אם ממילא החלטתם לא להעניש אותי?
<ערן היימר: תורידו את זה לגמרי אם אני מבקש.
<אתי בנדלר: השאלה מה שומר על זכויות של מי שהסתבר שלא הפר, שנחשד בקיום הפרה, מה מגן עליו בצורה טובה יותר?
<אתי בנדלר: אנחנו הרי לא יודעים מתי הערעור יישמע.
<אתי בנדלר: האם העובדה שלאורך תקופה השם שלו היה מפורסם כמי שהוטל עליו עיצום כספי ואחר-כך זה פשוט ייעלם או שיותר נכון עד לתום תקופת הפרסום לכתוב: הוגש ערעור ובית המשפט החליט שהוא לא הפר?
אבישי ברוורמן: שאלה מאוד מורכבת.
<יורם סמואל: אנחנו צריכים להשאיר לאותו אדם את הזכות לבקש שזה יימחק.
אבישי ברוורמן: עו"ד סמואל, הלוא הפרספציה של אנשים שנותנים לאנשים לקרוא שני דפים, באחד כתוב "האיש לא גנב" ובאחד הוא "גנב".
אבישי ברוורמן: כשהם קוראים את זה בתוך המכלול ואחרי זה שואלים אותם, כולם רואים גנב, כי הם רק רואים את המילה הבולטת, לכן יש פה שתי גישות: שלך, שאומרת להוריד את זה בכלל, שלא יראו את השם, והשנייה.
אבישי ברוורמן: אני מקבל את התיקון של עו"ד סמואל שתהיה זכות לנפגע לבחור בין שתי האופציות.
<שרה קנדלר: זה לא נמצא בשום חקיקה מקבילה אחרת.
<אתי בנדלר: אפשר לחדש.
<ערן היימר: אם לבקשת האדם תמחקו - - -
<שרה קנדלר: באיזה שלב?
<ערן היימר: החלטתם להאשים אותי, שמתם באתר.
<ערן היימר: החלטתם אחרי זה - - -
<שרה קנדלר: אין פה זיכוי ואין הרשעה, זה עיצום כספי.
<ערן היימר: תמצאי את המקום.
<ערן היימר: החלטתם לא להטיל עיצום כספי, כי אני בסדר גמור.
אבישי ברוורמן: יש אנשים שירצו שיפרסמו "זכאי, זכאי, זכאי", כמו איזה חבר כנסת פה שהיה ראש מפלגה, ויש כאלה שאמרו: אל תזכיר אותי יותר, מספיק כבר שמעתי.
<שרה קנדלר: להוסיף לסעיף קטן (ב), לבקשתו - - -
אבישי ברוורמן: משהו כזה.
אבישי ברוורמן: עו"ד סמואל, תעזור לנו בניסוח.
<אתי בנדלר: או "תמחק את ההתייחסות".
אבישי ברוורמן: זה ייקרא "תיקון סמואל" מכאן ולעולמי עולמים, ואני מקווה שזה ישפיע על כל החקיקה הישראלית.
<ענת זוהר: משרד המשפטים מתנגד לתיקון הזה.
<ענת זוהר: אני חושבת שאת כל ההגנות ליחיד כבר נתנו במסגרת הסעיף, שהורינו שככלל שמו של מפר שהוא יחיד לא יפורסם, והפרסום של שמו של יחיד הוא רק לצורך שמירת ענייניו של ציבור המשקיעים.
<ענת זוהר: אני מזכירה שהרציונל בפרסום ההחלטה על הטלת עיצום כספי – הרציונל הוא לא ביוש והרציונל הוא לא ענישה, הרציונל הוא שקיפות בהחלטות שהרגולטור מקבל, ולכן אנחנו רואים חשיבות עליונה בפרסום, ואני לא רואה איך עכשיו ניתן פה איזה זכות עמידה לאזרחים לבוא ולבקש את הסרת הפרסום שלהם, בפרט, כפי שאמרתי, שנתנו את ההגנות במסגרת הסעיף.
<ענת זוהר: אני גם מזכירה את ההגנה שעו"ד בנדלר הוסיפה של הורדת הפרסום אחרי תקופה, שזו הגנה נוספת.
אבישי ברוורמן: אני מבקש רק נימוקים ענייניים, לא שזה וזה אמר.
אבישי ברוורמן: הדבר היחיד מה שאמר מר היימר ואחר-כך הוסיף לזה עו"ד סמואל, אני חושב שלעתים המון אנשים נפגעים ולא בצדק, ובדרך כלל אלה אנשים קטנים, כי לגדולים כבר יש היח"צנים שלהם והכול, ואז השאלה היא מה עושה יותר טוב למשפחה שלהם, לילדים שלהם.
אבישי ברוורמן: בהערה של עו"ד סמואל היה משהו הגיוני.
אבישי ברוורמן: מעבר לכל זה שבסעיף זה ובסעיף זה, השאלה איך פותרים את הבעיה הזאת שיש אנשים שירצו שהדבר יישאר ויש אנשים שירצו שלא יזכירו להם את זה יותר.
אבישי ברוורמן: האם אפשר בכלל בחקיקה הכללית להסתכל גם מהצד של אנשים שמשלמים מחיר?
אבישי ברוורמן: על העיתון אי-אפשר לעשות שום דבר.
אבישי ברוורמן: בעיתון כותרת ראשית – גנב, רמאי שקרן.
אבישי ברוורמן: אחרי שבוע בהערה בעמוד 37 למטה – לא כצעקתה.
<ערן היימר: תיקון טעות.
אבישי ברוורמן: עיתונאים לצערי היום מקבלים משכורת בשביל הסנסציות ואין שום קנסות לדברים.
אבישי ברוורמן: פה היתה הערה שבאה למען אדם שנעשה לו עוול.
אבישי ברוורמן: מצא חן בעיני, ואני לא עורך-דין, מה שאמר עו"ד סמואל, האם אפשר להכניס את הרוח הזאת למען אנשים שעל לא עוול בכפם מקבלים מכות קשות?
<אמיר וסרמן: הבקשה היא לכסות על תיקון העוול, כלומר, על המקרה שבו הערעור התקבל ואותו אדם - - -
<אתי בנדלר: אגב, אני לא יודעת אם מדובר כאן רק על יחיד או גם על תאגיד.
<אתי בנדלר: סעיף קטן (ב) דן בכל אחד, לא דווקא - - -
<שרה קנדלר: בכולם.
אבישי ברוורמן: מספיק, אני לא רוצה לשמוע את השם שלי יותר.
<אמיר וסרמן: אני מנסה שוב לראות את זה כרונולוגית.
<אמיר וסרמן: מה שיקרה שהוטל עיצום, מתפרסמת החלטה, כי חייב להינתן גילוי על העובדה הזאת, ואחר-כך אותו מפר, יחיד או חברה, מערערים, מקבלים פסק-דין שמבטל את העיצום הכספי, ואז באותו שלב הם יבקשו לא לפרסם את הערעור שיתקבל.
<אתי בנדלר: למחוק את הפרסום בכלל, את האזכור שלהם.
<אמיר וסרמן: לפרסום יש ערך.
<אמיר וסרמן: להחלטה גם על העיצום הכספי יש תובנות שמפרים עתידיים יוכלו להקיש, אולי שגם בעניינם הוטל עיצום לא נכון והם יכולים לערער ולבטל את העיצום.
אבישי ברוורמן: זו הזכות של האדם הנפגע, שהוא יגיד: אני מבקש שהכתם הזה, שיש לי אות קין, לא בכל מקום אני אראה אותו כל זמן.
<אמיר וסרמן: אם נשווה את זה להליכים משפטיים, ששם יש סנקציות חמורות יותר והפרות הרבה יותר משמעותיות, אי-אפשר למחוק את ההליך המשפטי שהתרחש.
אבישי ברוורמן: אני רוצה קצת להקל על האי-צדק.
אבישי ברוורמן: הלוא אנחנו יודעים שבסופו של דבר מי שנכנס לעתים לגלגלים של קפקא או של המשפט, לעתים אנשים קנטים, מחסלים אותם.
אבישי ברוורמן: הם מבקשים: קצת תרד ממני.
אבישי ברוורמן: על זה אני מדבר.
<אמיר וסרמן: אני חושב שיש כאן כמה פתרונות.
<אמיר וסרמן: לדוגמה, אדם שהורשע בבית משפט שלום וזוכה אחר-כך בבית משפט מחוזי, ההליך הזה לא נמחק.
<ערן היימר: אחרי זה כשהוא מחפש עבודה, אנשים רואים "מורשע" ולא מקבלים אותו לריאיון עבודה בכלל.
<ערן היימר: יש פה בעיה.
<שרה קנדלר: לא בגלל העיצום הכספי.
<ערן היימר: זה לא המקום היחיד שצריך לתקן.
אבישי ברוורמן: הייתי מתקן את זה בכל מקום.
אבישי ברוורמן: אני בא פה למשרד המשפטים שיסתכלו בראש גדול, שתשב שרת המשפטים ותחשוב על הדבר הזה.
אבישי ברוורמן: זה דבר מאוד עקרוני שהועלה כאן.
אבישי ברוורמן: מעבר לשאלה בסעיף זה ובסעיף זה, שמישהו יסתכל על אותם אזרחים חפים מפשע ואולי בחקיקה, בכל המקומות צריך לתת לאנשים את ההורדה.
אבישי ברוורמן: זה היה דבר מאוד נבון שתהיה להם הזכות לרדת מהפרסום.
<ענת זוהר: אני חוזרת ואומרת, יש לנו מודעות לסוגיה הזאת, ובמידה רבה הודות לייעוץ המשפטי של הוועדה הוספנו סעיף שנועד לתת הגנה למפר יחיד.
<ענת זוהר: כפי שאמרתי, ככלל לא מפורסם שם של יחיד, ברוב ההחלטות.
<ענת זוהר: אני מניחה – אני שואלת גם את הרשות – שברוב המקרים אין ערך דווקא לפרסום שמו, יש ערך להחלטה, להחלטה עקרונית שהתקבלה, ועל זה אנחנו רוצים לפרסם.
<ענת זוהר: בנוסף, יש סעיף קטן (ב) שהוא מבהיר שאחרי תום תקופת הפרסום, ובהקשר של יחיד זו תקופה קצרה יותר של שנתיים, אצל תאגיד זה ארבע שנים – בתום התקופה ייקבעו הוראות לעניין הורדת הפרסום.
<ענת זוהר: כלומר, כל התקופה שאנחנו מדברים עליה, של פרסום, שלרוב יהיה פרסום ללא שם המפר.
<ענת זוהר: כאמור במקרה שהוא יחיד, כל העניין הזה יוסר אחרי שנתיים.
<ענת זוהר: אני חושבת שזאת הגנה מאוד רחבה שאנחנו כבר נותנים, מצד שני, אני חוזרת ואומרת שצריך לשקול ערכים של שקיפות בהחלטות, ולכן חשוב לנו שהם יפורסמו, שוב לאו דווקא בשם.
אבישי ברוורמן: שנתיים השם שלו יופיע כל הזמן?
<אתי בנדלר: ועדת הכלכלה הכניסה סעיפים כאלה בכל החוקים, ועכשיו אני מבינה שזה מוטמע בהצעות חוק גם בוועדות אחרות, שהפרסום ייעשה בדרך כזאת שהוא ייקבע בתקנות, ואנחנו מצפים בקרוב לקבל את התקנות הראשונות דווקא לעניין חוק המחזור.
<אתי בנדלר: זה ייעשה בצורה כזאת שבתום תקופת הפרסום, מי שיקיש את השם הזה, זה לא יעלה במנועי האחזור באינטרנט.
<אתי בנדלר: למשל אחד הרעיונות שזה יהיה רק בצורה של שאילתה ועוד כל מיני מנגנונים שיידונו כאן בוועדה במסגרת תקנות אחרות.
<אתי בנדלר: בדיוק מזה חששנו, כי ברגע שזה מפורסם באינטרנט, גם אם זה מפורסם שנתיים או ארבע שנים באתר של הרגולטור, הרי השם כבר נמצא לנצח ואפשר להעלות אותו.
אבישי ברוורמן: אצלנו השנתיים זה לנצח.
אבישי ברוורמן: הוא כבר נצחי.
<אתי בנדלר: לכן הוראה אומרת שהפרסום יהיה בדרך שתיקבע בתקנות, באישור הוועדה, כדי להבטיח ככל שניתן, כי אי-אפשר להבטיח את זה ב-100%, שהשם הזה לא יעלה במנועי האחזור לאחר תום תקופת הפרסום.
אבישי ברוורמן: נראה לי שבעידן המודרני של הטכנולוגיה זה ברכה לבטלה.
אבישי ברוורמן: זה כבר יסתובב וכל אחד ממחזר וממחזר.
<אתי בנדלר: הוועדה תדון בזה ונשמע מה מוצע לעשות.
אבישי ברוורמן: אין יותר פרטיות למין האנושי.
אבישי ברוורמן: עידן הפרטיות נגמר.
<אתי בנדלר: ברשותך, להערה של גברת זוהר ולהצעה של הרשות, הצעתי שפרסום שמו של היחיד ככלל לא ייעשה, אלא אם כן הרשות סברה שיש צורך לפרסם, והנוסח המקובל בחקיקה הוא "לשם אזהרת הציבור" כשכאן זה לצורך אזהרת ציבור המשקיעים.
<אתי בנדלר: כאן הנוסח שהצעתם לדעתי לא תואם את הסיכומים שלנו והוא רחב מדי, כי אם אתם כותבים "אם סברה שהדבר נחוץ לצורך שמירת ענייניו של ציבור המשקיעים", אז כל פרסום זה לצורך שמירת ענייניו, ובעצם כתוצאה מהנוסח הרחב הזה כל השמות יפורסמו.
<אתי בנדלר: אני חושבת שראוי לצמצם את זה, זה צריך להיות "אם סברה שהדבר נחוץ לצורך אזהרת ציבור המשקיעים, לשם שמירת ענייניו".
<אמיר וסרמן: אני אנסה לתת שתי דוגמאות מתי במקרה מסוים אולי לא נצטרך את השם ובמקרה אחר כן נצטרך.
<אמיר וסרמן: דוגמה להפרה אחת יכולה להיות למשל הפרה שקשורה לתיעוד או קיום נהלים על-ידי עובד חברת דירוג שהוא כבר לא עובד באותה חברת דירוג, הפרה טכנית יחסית, לא מהותית, יכול להיות שהשם שלו לא יידרש, אבל יכול להיות שתהיה הפרה אחרת של עובד חברת דירוג שהפר למשל את תקופת הצינון, ומייד אחרי מתן הדירוג עבר לחברה שהוא נתן לה את הדירוג, כלומר, ביצע הפרה של ניגוד עניינים.
<אמיר וסרמן: באותו מקרה הוא כבר לא עובד בחברת הדירוג, עדיין אנחנו חושבים במקרה כזה לתת ביטוי לשם שלו, אומנם זה לא יזהיר את ציבור המשקיעים, כי ציבור המשקיעים כבר לא נזקק לשירותיו, הוא כבר לא נמצא בחברת הדירוג, ואולי המונח המתאים יותר יהיה לצורך הגנת ציבור המשקיעים או שמירת ענייניו, אבל האזהרה כבר לא תהיה רלוונטית.
<אתי בנדלר: העיקרון שנקבע בכל החוקים שבהם הכנסנו את המגבלה הזאת, ששמו של יחיד יפורסם רק אם צריך להזהיר את הציבור מפני אותו אדם.
<אתי בנדלר: עכשיו זה תלוי בעיסוק שלו, לפי איזה עניין.
<אתי בנדלר: זה לא עונש, והיתה הסכמה, אני חושבת, עם משרד המשפטים, שזה לא דרך להעניש את היחיד, פרסום השם שלו בהקשר הזה.
אבישי ברוורמן: עו"ד הלוי, ואנחנו נסכם.
<אמיר הלוי: רציתי להוסיף שכתוב כאן שאם סברה הרשות שזה נחוץ לצורך שמירת ענייניו של ציבור המשקיעים, הייתי מבקש שתהיה פה אחרי שהיא שמעה ושקלה את ענייניו של היחיד.
<אמיר הלוי: זאת אומרת, שתהיה לו אפשרות להופיע ולהציג את עניינו, שהרשות לא תחליט לבד, שהיא תשמע אותי קודם.
אבישי ברוורמן: עו"ד זוהר - - -
<ענת זוהר: היתה לי הערה נוספת.
<ענת זוהר: אנחנו נבקש תיקון בסעיף הזה, למחוק את סעיף קטן (ו).
<ענת זוהר: הסעיף הזה מטיל חובת פרסום על חברת הדירוג עצמה.
<ענת זוהר: אנחנו לא מכירים סעיפים כאלה מחוקים אחרים שבהם מטילים את חובת הפרסום על המפוקח עצמו.
<שרה קנדלר: חוק ניירות ערך.
<ענת זוהר: בחוק ניירות ערך קיים דבר כזה, אכן, ואנחנו חושבים שאם האינטרס פה הוא באמת להגן על ציבור המשקיעים, ראוי שהתיקון גם בהקשר הזה ייעשה בחוק ניירות ערך במסגרת אותו סעיף שמדבר על גורמים מדווחים שצריכים לפרסם.
<אתי בנדלר: אני לחלוטין עם גברת זוהר בעניין הזה.
<שרה קנדלר: הוא לא גורם מדווח, ולכן לא נוכל להכניס את זה לחוק ניירות ערך.
<ענת זוהר: צריך לחשוב איך לעשות תיקון.
<ענת זוהר: אי-אפשר להוסיף אותו לרשימת הגורמים המדווחים כתיקון?
<ענת זוהר: ההגדרה לגורם מדווח במסגרת הסעיף הוא בסעיף 52כז לחוק ניירות ערך עצמו.
<אמיר וסרמן: נושא משרה לא יכול להיות גורם מדווח.
אבישי ברוורמן: רבותי, אתם רוצים לשבת ולתת לי פתרון?
<שרה קנדלר: תן לנו לדון עם משרד המשפטים על ההערה הזאת שאנחנו שומעים לראשונה.
<אתי בנדלר: בגלל שהראש שלי היה נתון כרגע לדברים אחרים איכשהו דילגתי, אבל אצלי מסומן סימן שאלה מאוד גדול ליד סעיף קטן (ו).
אבישי ברוורמן: על מה אנחנו מצביעים?
<אתי בנדלר: נתחיל עם כל הסעיפים הקטנים, כדי שאדוני יוכל לקבל את ההחלטות.
<אתי בנדלר: לגבי סעיף קטן (א), אני מבינה שאין הערות ואפשר לאשר אותו.
<אתי בנדלר: בעד סעיף 37(א) – פה אחד
<אתי בנדלר: לגבי סעיף קטן (ב), פרסום עם הגשת ערעור ותוצאותיו.
<אתי בנדלר: השאלה היא כך, לגבי עצם הגשת הערעור, ברור שצריך לפרסם באותה דרך.
<אתי בנדלר: אני חושבת שעל זה אין מחלוקת.
<אתי בנדלר: השאלה היא, מה קורה אם תוצאת הערעור היא קבלת הערעור באופן שייקבע שלא היתה הפרה?
<אתי בנדלר: זה המקרה היחיד, כי ייתכן ערעור שהוא למשל רק הפחתה.
<אתי בנדלר: השאלה היא, האם במקרה כזה יהיה פרסום ויכתבו שהערעור נתקבל ונקבע שלא היתה הפרה או לאפשר למנוע פרסום לחלוטין?
<אתי בנדלר: יש כאן החלטה ערכית.
<אתי בנדלר: אינני יודעת מה גובר על מה בעניין הזה.
אבישי ברוורמן: עוד פעם, הייתי רוצה לתת את הזכות הזאת.
אבישי ברוורמן: אני לא רוצה להיכנס לכל הוויכוח.
אבישי ברוורמן: אם כך לא נצביע, תמצאו פתרון.
<אמיר וסרמן: אנחנו לא מתנגדים.
אבישי ברוורמן: התקדמנו.
אבישי ברוורמן: הלכנו לפי הדבר הזה.
<אתי בנדלר: משרד המשפטים מתנגד.
אבישי ברוורמן: אני הולך על זה.
אבישי ברוורמן: כל-כך הרבה ספרים קראתי על כל מיני אנשים שנפלו בגלגלים ולא יכלו לצאת.
<ערן היימר: אפשר לכתוב "רשאית הרשות למחוק על-פי בקשת - - -"
<שרה קנדלר: אנחנו לא רוצים שיקול דעת.
<שרה קנדלר: ..
אבישי ברוורמן: רשאית הרשות לפי בקשה.
<אתי בנדלר: עדיין יהיה לכם שיקול דעת להחליט מהו האינטרס הגובר במקרה הספציפי, האם ערך הפרסום או בקשת אותו אדם.
<גדעון אילת: אפשר להשאיר את הפרסום ולמחוק את השם.
<שרה קנדלר: זה במסגרת שיקול הדעת.
<תמר קלהורה: זה רלוונטי לגבי מפר יחיד.
<ערן היימר: אמרתם "אתם מושחתים", הוכחנו לכם שלא.
<ערן היימר: למה לא? החליט מר וסרמן שהתחזינו לחברת דירוג, הוכחנו שלא, שקיבלנו רישיון.
<ערן היימר: עכשיו יהיה רשום באינטרנט שחברת מדרוג התחזתה לחברת דירוג?
<ערן היימר: לא מספיק שזה מופיע היום בפרוטוקול של הוועדה?
<אתי בנדלר: ליבי יוצא ליחיד.
אבישי ברוורמן: היחיד.
אבישי ברוורמן: על הגדולים מגנים.
אבישי ברוורמן: אני לא מודאג לגבי הגדולים, אלא מהקטן היימר.
אבישי ברוורמן: יש שם למעלה גדולים שמחזיקים אותו.
אבישי ברוורמן: אני מודאג מהאזרח הקטן, ולכן בנושא של היחיד.
<אתי בנדלר: של יחיד.
אבישי ברוורמן: תקראי את התיקון שנצביע עליו.
<אתי בנדלר: בסעיף קטן (ב) תתווסף הוראה שלפיה אם יתקבל ערעור לגבי יחיד באופן שנקבע שלא היתה הפרה מצדו, שהוא לא הפר את הוראת הדין, רשאית הרשות למחוק את הפרסום לבקשת אותו אדם.
אבישי ברוורמן: עו"ד סמואל, אני מודה לך.
<אתי בנדלר: לגבי סעיף קטן (ג), אני חושבת שמה שצריך להיות והייתי מבקשת מאדוני לקבל את הצעתי: "אם סברה שהדבר נחוץ לצורך אזהרת ציבור המשקיעים לשם שמירת ענייניו".
אבישי ברוורמן: אם סברה שהדבר נחוץ - - -
<אתי בנדלר: הדבר נחוץ.
<אתי בנדלר: זאת אומרת, לפרסם פרטים מזהים על יחיד, בניגוד לעיקרון הכללי שככלל לא - - -
אבישי ברוורמן: הדבר נחוץ - - -
<אתי בנדלר: "לצורך אזהרת ציבור המשקיעים לשם שמירת ענייניו.
<שרה קנדלר: להוסיף שימוע לבקשתו של עו"ד הלוי.
אבישי ברוורמן: ולהוסיף שימוע.
<אתי בנדלר: שימוע על עצם הפרסום.
<אתי בנדלר: בעד סעיף 37(ג) – פה אחד
אבישי ברוורמן: אני מאשר עם תיקון בנדלר-הלוי.
<אתי בנדלר: לגבי סעיף קטן (ד) לא היו הערות, חוץ מאשר טעות הגהה.
<אתי בנדלר: בעד סעיף 37(ד) – פה אחד
אבישי ברוורמן: סעיף קטן (ה).
<אתי בנדלר: סעיף קטן (ה) אף עליו לא היו הערות.
<אתי בנדלר: בעד סעיף 37(ה) – פה אחד
אבישי ברוורמן: סעיף קטן (ו).
<אתי בנדלר: לגבי סעיף קטן (ו) אני מציעה לא להצביע בשלב זה.
אבישי ברוורמן: תגיעו להסכמה המתאימה.
אבישי ברוורמן: סעיף 38.
אבישי ברוורמן: בבקשה, עו"ד קנדלר.
<שרה קנדלר: 38.
<שרה קנדלר: עיצום כספי והליך אכיפה מינהלי "נמסרה למפר דרישת תשלום לפי פרק זה, לא יחל הליך בירור הפרה ולא ייפתח הליך אכיפה מינהלי, לפי פרק ח', בשל המעשה שבשלו נמסרה דרישת התשלום.
אבישי ברוורמן: בעד סעיף 38 – פה אחד
אבישי ברוורמן: סעיף 39.
<שרה קנדלר: 39.
<שרה קנדלר: שינוי התוספת הראשונה והתוספת השנייה "(א) שר האוצר רשאי, בצו, על פי הצעת הרשות או בהתייעצות עמה, בהסכמת שר המשפטים ובאישור ועדת הכלכלה של הכנסת, לשנות את התוספת הראשונה והתוספת השנייה, ובלבד שסכומי העיצום הכספי לפי התוספת השנייה לא יעלה על 1,000,000 שקלים חדשים.
<שרה קנדלר: (ב) הוראות סעיף 31(ב) ו- (ג) יחולו, בשינויים המחויבים, לעניין הסכומים האמורים בסעיף קטן (א).
אבישי ברוורמן: בעד סעיף 39 – פה אחד
<שרה קנדלר: סיימנו את פרק העיצום הכספי.
אבישי ברוורמן: פרק ח'.
אבישי ברוורמן: אתי, האם אני אפסיק פה או שאנחנו נמשיך?
<אתי בנדלר: בין כך וכך לא נגמור, אז אני מציעה - - -
אבישי ברוורמן: אנחנו נפסיק כאן.
אבישי ברוורמן: עו"ד סמואל, יש לך הערה כללית.
<יורם סמואל: לגבי המיליון שקל, אני מניח שהם התכוונו לעניין התאגיד, לעניין היחיד אין מגבלה.
אבישי ברוורמן: עו"ד קנדלר, מיליון על תאגיד.
אבישי ברוורמן: אני לא רוצה שמר היימר ילך לעבודה עכשיו בעבדות 20 שנה בשביל להביא מיליון שקל.
<יורם סמואל: אם ה-500,000 יכול מקסימום להגיע למיליון - - -
<שרה קנדלר: זה נכון.
<שרה קנדלר: זה הניסוח שיש בחוק ניירות ערך.
<שרה קנדלר: אפשר לעשות הבחנה.
אבישי ברוורמן: אולי תעשו את התיקון הזה.
<אמיר וסרמן: נוסיף תקרה.
<שרה קנדלר: לקראת הדיון הבא נביא הצעה.
אבישי ברוורמן: תביאי תיקון.
אבישי ברוורמן: תודה רבה, ניפגש בדיון הבא.
אבישי ברוורמן: יש בפנינו שתי תקנות קצרות, שאנחנו נאשר, של משרד החקלאות.
אבישי ברוורמן: עו"ד אביאני, בבקשה.
<אפרת אביאני: נתחיל בתקנות מחלות בעלי חיים (ייבוא בעלי חיים) (תיקון), התשע"ד-2013.
<אפרת אביאני: זה תיקון שבו אנחנו מבקשים למחוק שורה בתוספת, שקובעת אגרות בעד החזקת בעלי חיים בהסגר.
<אפרת אביאני: התהליך הוא כדלקמן: כאשר מבקשים לייבא לישראל בעלי חיים, צריך לפי התקנות האלה רישיון ייבוא.
<אפרת אביאני: בודקים את המדינה, בודקים את המשק ונותנים רישיון ייבוא.
<אפרת אביאני: אחרי שניתן רישיון ייבוא בעלי החיים האלה צריכים להיות בהסגר בפיקוח ממשלתי, הסגר וטרינרי לתקופה של 8 ימים, או לפעמים יותר, ועל הפיקוח הזה משלמים אגרה.
אבישי ברוורמן: כמה ייבוא כזה של בעלי-חיים חיים יש, הרבה?
<נדב גלאון: 150,000 ראשי בקר מתחילת שנת 2013, מאוסטרליה ומאירופה.
אבישי ברוורמן: הם מגיעים באניות?
<נדב גלאון: באניות מאוסטרליה, ובאניות ומטוסים מאירופה.
חיים דיין: וגם כבשים.
חיים דיין: תגיד לוועדה כמה כבשים.
<נדב גלאון: 50,000 כבשים מתחילת השנה.
אבישי ברוורמן: ניו-זילנד שולחת כבשים?
<נדב גלאון: לא.
<נדב גלאון: זה פשוט רחוק יותר מאוסטרליה אז זה פחות כלכלי.
<אפרת אביאני: בתוספת הזאת יש אגרה לכל סוג של בעל חיים, ומופיעה שם שורה שקובעת אגרה נפרדת לעגלים ועגלות יונקים, שזאת קטגוריה שהוכנסה לתקנות בשנות השישים בגלל שהיה איזה מיזם, שמבדיקה היסטורית גילינו שהיה מיזם חד-פעמי.
<אפרת אביאני: בעצם מאז אותה פעם אחת שייבאו לפה עגלים ועגלות יונקים בגיל מאוד-מאוד צעיר לא היה ייבוא כזה.
אבישי ברוורמן: זאת אומרת, עגלים ועגלות יונקים, שם האגרה היתה 43 שקלים וכולי.
אבישי ברוורמן: זה היה חד-פעמי, אז אתם מורידים את זה מהמשחק.
<אפרת אביאני: זה היה חד-פעמי.
<אפרת אביאני: למעשה למה אנחנו רוצים לתקן?
<אפרת אביאני: כי זה יוצר חוסר בהירות.
אבישי ברוורמן: ברור, וזה גם היה חד-פעמי.
אבישי ברוורמן: ד"ר נדב גלאון, אתה גם לא רואה שזה יחזור.
<נדב גלאון: אין בזה צורך.
<מרב תורג'מן: אולי תעמדי על האבחנה בין עגל יונק ובין עגל שאינו יונק, לדעתכם.
<אפרת אביאני: יש טענה של חלק מן היבואנים, שבעצם המבחן מה זה עגל יונק הוא ההזנה שלו.
<אפרת אביאני: מכיוון שיש סוג של גידול שנקרא גידול של עגלי חלב, שעגלי חלב מוזנים בהזנה שונה מאשר עגלים רגילים – אני לא יודעת כל-כך להסביר, אולי נדב גלאון יוכל להסביר יותר – אז נוצר איזה בלבול.
<אפרת אביאני: יבואנים שמייבאים את אותם עגלים, אבל טוענים שהם עגלי חלב, טענו שהם זכאים לאגרה המופחתת בגלל שאלה עגלים יונקים.
<אפרת אביאני: העמדה של המשרד היא שזאת לא ההגדרה של עגל יונק.
<אפרת אביאני: בעגל יונק הכוונה לעגל בגיל צעיר מאוד, עד גיל 7 ימים.
אבישי ברוורמן: אני סומך על ההגדרה שלכם.
<אפרת אביאני: באמת בגין אותה היסטוריה חקיקתית שגילינו.
אבישי ברוורמן: תודה רבה, עכשיו למדנו.
אבישי ברוורמן: נקרא את התקנה ונאשר אותה.
<מרב תורג'מן: רק יובהר שהתיקון הזה בא בעקבות עתירות לבג"ץ שהוגשו.
<מרב תורג'מן: זה כתוב גם במכתבו של השר.
<מרב תורג'מן: עתירות שנמשכו, ואתם כתבתם שיש גם תביעות אזרחיות נגד המשרד, נגד המדינה בעניין הזה, אז היה חשוב להבהיר את זה לחברי הוועדה.
<אפרת אביאני: "בתוקף סמכותי לפי סעיף 23(א) לפקודת מחלות בעלי חיים [נוסח חדש], התשמ"ה-1985, באישור שר האוצר לפי סעיף 39ב לחוק יסודות התקציב, התשמ"ה-1985, ובאישור ועדת הכלכלה של הכנסת לפי סעיף 1(ב) לחוק-יסוד: משק המדינה, אני מתקין תקנות אלה:
<אפרת אביאני: תקנה 1 – תיקון התוספת בתוספת לתקנות מחלות בעלי חיים (ייבוא בעלי חיים), התשל"ד-1974, השורה "עגלים ועגלות יונקים" והאמור לצדה בטורים א', ב' ו-ג' – יימחקו.
<מרב תורג'מן: רק יובהר שלעניין ההסמכה, זה היה בעבר הסמכה של ועדת הכספים ובעקבות התיקון לפקודה זה עבר ממש לאחרונה לוועדת הכלכלה.
אבישי ברוורמן: זכות היונקים שלנו, מפי עוללים ויונקים ינקתי עוז.
אבישי ברוורמן: תקנות מחלות בעלי חיים (ייבוא בעלי חיים) (תיקון), התשע"ד-2013, מאושרות.
אבישי ברוורמן: נעבור לתקנות הבאות.
<אפרת אביאני: אלה תקנות אחרות: תקנות מחלות בעלי חיים (חיסון בפני מחלות שונות) (תיקון), התשע"ד-2013.
<אפרת אביאני: התקנות האלה עוסקות בחיסוני כלבת לבקר.
<אפרת אביאני: היום כדי שהשירותים הווטרינריים יבצעו את השירות הזה למגדלים קבועה בגין השירות הזה אגרה של 15 שקלים לראש.
<אפרת אביאני: האגרה הזאת בעצם מחייבת, ואם אנחנו רוצים לשנות את המבנה אנחנו לא יכולים, כי היא קבועה בתקנות והיא מחייבת אותנו.
<אפרת אביאני: מכיוון שהשירותים הווטרינריים ביקשו לעודד את החיסון ולהוזיל את עלויות החיסון, גם את עלויות פעולת החיסון וגם את עלויות החומר, התרכיב, וגם לאחר שהגענו למסקנה שבעצם הפעולה הזאת היא לא פעולה שלטונית שטעונה אגרה אלא בעצם סוג של שירות, שאפשר לגבות בגינו מחיר בדרך אחרת, לא בדרך של אגרה אלא במנגנון של דמי שירות, אנחנו מבקשים למחוק את האגרה הזאת.
אבישי ברוורמן: מה זה כלבת לבקר?
<נדב גלאון: כלבת יש לכל יונק, לצערנו.
<נדב גלאון: הגולן היום הוא ריכוז הכלבת בישראל.
<נדב גלאון: על-ידי הוזלת עלות החיסון אנחנו מצפים שיותר ויותר מגדלים, כמו ידידי חיים דיין, יחסנו את העדרים, על-ידי זה שהמחיר יותר אטרקטיבי.
אבישי ברוורמן: שואלת עו"ד תורג'מן האם צריך לחייב כל אחד לחסן.
<נדב גלאון: לא צריך לחייב.
<נדב גלאון: יש חובה בכלבים, יש חובה בסוסים בתנאים מסוימים, אבל אין חובה בבקר.
<נדב גלאון: עם זאת, אנחנו מעודדים את החיסון.
אבישי ברוורמן: מעודדים את זה על-ידי תמריץ.
<מרב תורג'מן: מעודדים, ויש לכם סמכות לחייב אזור מסוים או גידול מסוים.
חיים דיין: אני מנכ"ל ארגון מגדלי בקר לבשר.
חיים דיין: בעבר במשך זמן רב ניסינו להוביל ביחד עם משרד האוצר מהלך של הפחתת האגרות הללו, כי מחיר החיסון עצמו הוא לא 15 שקל, הוא פחות בהרבה.