GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<אתי בנדלר: מי עשה את המחקר?
איתן כבל: - - - איתו.
<גיא בלנקשטיין: באיזה מחקר השתמשתם על ענף הכושר?
<גיא בלנקשטיין: באיזה מחקר אחד את השתמשת בכתיבת החוק שקשור לענף הבריאות והכושר?
<חנה ויינשטוק-טירי: ומה שאנחנו אומרים שכמו שאז טענו; זה עדיין לא אומר שאם נקנה זכות ביטול, אז כל הצרכנים עכשיו יעשו עסקאות בשביל לבטל וינצלו לרעה.
<חיים פרנקל: ואם כן - - -
<חנה ויינשטוק-טירי: אנחנו לא חושבים שזה אופיו של הצרכן - - -
<גיא בלנקשטיין: על סמך מה את לא חושבת ככה?
<חנה ויינשטוק-טירי: על סמך הניסיון בתקנות ביטול עסקה.
אבישי ברוורמן: עורכת-הדין חנה ויינשטוק-טירי, תודה.
אבישי ברוורמן: אנחנו נעשה סיבוב קצר.
אבישי ברוורמן: אני רוצה לתת לחבר הכנסת איתן כבל.
אבישי ברוורמן: אני רוצה שכל אחד יוסיף, ואני לא רוצה שאנשים יחזרו יותר על מה שאמר מר חיים פרנקל ומר גיא בלנקשטיין.
אבישי ברוורמן: הם הסבירו את זה יפה.
אבישי ברוורמן: הגברת סמדר אשכנזי.
אבישי ברוורמן: אני חייב להתקדם.
אבישי ברוורמן: מנכ"לית סטודיו C.
<סמדר אשכנזי: אני שמעתי את מה שמר גיא בלנקשטיין אמר, ואני לא רוצה הרבה להוסיף על מה שהוא.
<סמדר אשכנזי: זאת אומרת, למה שהוא כבר אמר, אני לא אחזור על דבריו.
<סמדר אשכנזי: אבל בכל זאת, אני רוצה להתייחס לנקודה אחת: ברפורמה של הסלולר, כולנו כבר יודעים היום שלכל אחד מגיל 12 ומעלה יש את המכשיר הזה.
<סמדר אשכנזי: וכמו שגם מר גיא בלנקשטיין אמר, רק 10% מהאוכלוסייה בארץ מתעמלת בספורט.
אבישי ברוורמן: קנינו.
אבישי ברוורמן: אנחנו רוצים שיהיו יותר בריאים, תאמיני לי.
אבישי ברוורמן: אני איתך - - -
<סמדר אשכנזי: נכון.
<סמדר אשכנזי: מה שזה אומר שלקוח שיעבור מחדר כושר הוא לא ילך למתחרה, אלא פשוט הוא יעבור לספה הנעימה והנוחה מול הטלוויזיה.
<סמדר אשכנזי: בסדר.
אבישי ברוורמן: את זה אנחנו, כולנו, יודעים.
<סמדר אשכנזי: אני חושבת שהיכולת לבטל עסקה בכל זמן שהוא בתחום הזה תגרום ועלולה לגרום לעליית מחירים מאוד גדולה בענף הזה, מה שירתיע לאחר מכן לקוחות להירשם.
אבישי ברוורמן: את אומרת, מה שיקרה פה זה לא רק ירידת האיכות, אלא כתוצאה מכך עליית מחירים.
<סמדר אשכנזי: אני לא יודעת אם ירידת איכות.
<סמדר אשכנזי: אני חושבת שעליית מחירים, כי אי אפשר.
<סמדר אשכנזי: היום המחירים הם כאלה שהם לוקחים בחשבון את - - -
אבישי ברוורמן: הביטולים יגרמו למצב שאתם תהיו במצב של הפסדים, והדרך היחידה להתקיים תהיה עליית מחירים.
<סמדר אשכנזי: רגע, רגע, לא סיימתי.
<סמדר אשכנזי: יש לי מלא מה להגיד, סליחה.
אבישי ברוורמן: מה מלא?
אבישי ברוורמן: אבל מה?
<סמדר אשכנזי: יש לי אבל הרבה דברים.
<סמדר אשכנזי: אני חייבת להגיד.
<סמדר אשכנזי: לא שמעת אותי אפילו בכלל, אפילו לא דקה.
<סמדר אשכנזי: קודם כל, הרווחיות של ענף הספורט היא מאוד-מאוד נמוכה.
<סמדר אשכנזי: הרבה מאוד מועדונים - - -
<סמדר אשכנזי: רגע, רגע.
<סמדר אשכנזי: אני רוצה להגיד לך: הרבה מועדונים בתחום הזה מפסידים.
<סמדר אשכנזי: אני אישית מקבלת לפחות פעמיים בחודש בקשות ממועדונים שנסגרים לרכוש מהם את הלקוחות.
<סמדר אשכנזי: הם מפסידים.
<סמדר אשכנזי: הדבר הזה של החוק הזה יגרום להרבה מאוד, דווקא לקטנים האלה שבתוך השכונות, להיסגר לגמרי.
<סמדר אשכנזי: ולקוחות שמתעמלים בתוך השכונות, במקומות הקטנים, לא יוכלו להתעמל.
<סמדר אשכנזי: לא יהיו לך את המקומות הקטנים האלה שבתוך השכונות להירשם.
<סמדר אשכנזי: לא יהיה לכם את הדבר הזה.
<סמדר אשכנזי: וזה גם מה שיגביר את התחרות, כי רק הגדולים יישארו.
<סמדר אשכנזי: רק הגדולים יישארו, יקטין את התחרות בנושא הזה.
<קריאה: לא תהיה פריפריה.
<סמדר אשכנזי: בכלל לגבי חוגים: אני חושבת שחוגים לא יכולים בכלל להיכנס לחוק הזה.
<סמדר אשכנזי: חוג – אני לא יודעת.
<סמדר אשכנזי: פה הגדירו קצת קורס, אבל אני מגדירה חוג.
<סמדר אשכנזי: בחוג נשמר מקום מסוים, לצרכן מסוים, ביום מסוים, בשעה מסוימת, עם מדריכה מסוימת.
<סמדר אשכנזי: ברגע שנשמר לו מקום, וכל רגע אנשים - - - ונכנסים לחוג הזה, אי אפשר לייצב את הקורס הזה.
<סמדר אשכנזי: סליחה על מכוני הכושר, אבל מכוני כושר, הפעילות של החוגים שלהם היא יותר משנית.
<סמדר אשכנזי: היא לא מאה אחוז חוגים.
<סמדר אשכנזי: ברגע שזה מאה אחוז חוגים, מאוד-מאוד קשה לסגור חוג.
<סמדר אשכנזי: אני יכולה להגיד לך: אצלנו, לדוגמה, סתם בסטודיו C, החוגים של הנערות ושל הילדות הם לא חוגים סגורים.
<סמדר אשכנזי: כל אחד יכול לבטל מתי שהוא רוצה.
<סמדר אשכנזי: אני לא מצליחה להחזיק חוג במשך חמישה חודשים ברצף – הוא נסגר לי, נפתח לי, נפתח לי בשעה אחרת, נפתח לי ביום אחר.
<סמדר אשכנזי: אני כל רגע סוגרת את השיעורים האלה.
<סמדר אשכנזי: למה?
<סמדר אשכנזי: אי אפשר לייצב - - -
<אבי אלמוג: ואז המורה הולך הביתה איתם.
<סמדר אשכנזי: היא לא, אי אפשר לייצב את החוגים.
אבישי ברוורמן: ברור, את זה הבנו.
אבישי ברוורמן: אתה לא צריך להוסיף, מר אבי אלמוג.
<סמדר אשכנזי: אני חושבת שהיציבות הזאת של הכמות, חוץ מזה שלצרכנים זה חשוב, היציבות, כי לסגור חוג ולפתוח חוג זה בעיה מבחינת הצרכנים, זה גם חשוב לעובדי החברה.
<סמדר אשכנזי: אצלנו, לדוגמה, כמו שאמרו פה מקודם, ביולי, אוגוסט וספטמבר – אצלנו, אגב, זה רק נשים, אבל תיכף אני אדבר על סטודיו C – אנשים לא נרשמים.
<סמדר אשכנזי: עכשיו, יבטלו לי, אני אצטרך לשלוח את המורים הביתה.
<סמדר אשכנזי: גם באוגוסט, גם בספטמבר שזה חגים.
<סמדר אשכנזי: זה מחובר, גם כן.
<סמדר אשכנזי: השנה זה בכלל היה מחובר.
<סמדר אשכנזי: אנשים היו מבטלים, וגם הייתי צריכה לשלוח הרבה מאוד מהאנשים הביתה.
<סמדר אשכנזי: גם מבחינת שכר זה מאוד-מאוד בעייתי.
<סמדר אשכנזי: עכשיו בכלל לגבי סטודיו C: סטודיו C קיים משנת 1990.
<סמדר אשכנזי: 34 סניפים.
<סמדר אשכנזי: חלק גדול מהם בפריפריות.
<סמדר אשכנזי: אנחנו מעסיקים 700 עובדות ושני גברים, עובדים.
<סמדר אשכנזי: כל הלקוחות שלנו הם נשים, הם רק נשים.
<סמדר אשכנזי: כל הלקוחות מהמגזר החרדי הם הרבה מאוד אצלנו בגלל שזה רק נשים, וזה קבוצות רק של נשים.
<סמדר אשכנזי: יש לנו, כפי שאמרתי גם כן מקודם, הרבה מהסניפים שלנו הם בפריפריה.
<סמדר אשכנזי: הסטודיו הוא רק לחוגים.
<סמדר אשכנזי: זאת אומרת, אין לי משהו שהוא נמצא על מסה של לקוחות שנכנסים מתי שהם רוצים.
<סמדר אשכנזי: אני פותחת לכל 15-14 לקוחות עוד שיעור.
<סמדר אשכנזי: או עוזבות לי?
<סמדר אשכנזי: אני צריכה לסגור שיעור.
<סמדר אשכנזי: עכשיו, לא תמיד עוזבות לי משיעור אחד.
<סמדר אשכנזי: אז אם עוזבות לי 20 בנות מכל מיני זה, זה טיפה משפיע ומשמעותי.
<סמדר אשכנזי: במידה והחוגים ייכנסו לחוק הזה, לנו תהיה בעיה בכדאיות בהפעלת הסניפים בפריפריה.
<סמדר אשכנזי: לנו תהיה בעיה בכדאיות הפעלת הסניפים.
<סמדר אשכנזי: אני יכולה להגיד לך שאצלנו 700 נשים עובדות - - -
אבישי ברוורמן: טוב, את אמרת את זה כבר.
אבישי ברוורמן: אז - - -
<סמדר אשכנזי: רגע, רגע, שנייה, עוד שתי מילים.
<סמדר אשכנזי: 25% מהן בהיריון, אחרי היריון או בחופשת לידה.
<סמדר אשכנזי: לי זה מאוד-מאוד בעייתי בקטע של הפיטורים שלהן, בקטע של השינוי.
<סמדר אשכנזי: אלפי לקוחות בפריפריה ימצאו את עצמם ללא מקום לפעילות גופנית, ואלפי נשים בהיריון שמתעמלות רק אצלנו.
אבישי ברוורמן: אני רושם את זה.
אבישי ברוורמן: עכשיו, אני חושב, עורכת-הדין חנה ויינשטוק-טירי, וידידי חבר הכנסת איתן כבל, את ההצהרה כאן, שאם נחוקק את החוק הזה, שבין השאר בראשו יעמוד חבר הכנסת איתן כבל, אני רושם: אלפי נשים בהיריון, אלפי אנשים יפוטרו בפריפריה.
אבישי ברוורמן: העתיד שלך – אם אתה רוצה פעם לקבל תפקיד, נגמר.
אבישי ברוורמן: רק רשמנו את זה.
<סמדר אשכנזי: באופן כללי – סתם לגבי כמה דברים שנאמרו פה ואני מתייחסת רגע: שלושה ימים בכלל באופן כללי זה בלתי אפשרי.
<סמדר אשכנזי: אין סיכוי בחיים שזה יכול לקרות.
<סמדר אשכנזי: זה לא הגיוני בכלל.
<סמדר אשכנזי: 20% הפרש – זה גם כן לא הגיוני.
<סמדר אשכנזי: זהו.
<סמדר אשכנזי: תודה.
אבישי ברוורמן: טוב, אני חושב שאמרת את זה בבהירות.
אבישי ברוורמן: אתה כבר דיברת - - -
<חיים פרנקל: נקודה אחת רק.
<חיים פרנקל: נקודה אחת בשנייה.
אבישי ברוורמן: טוב, אני עובר למועצה לצרכנות.
אבישי ברוורמן: נקודה אחת, בבקשה.
<חיים פרנקל: לפני כשנה קיבלנו, אנחנו, רשת SPACE החלטה לפתוח מועדונים בפריפריות.
<חיים פרנקל: אנחנו פתחנו שיווק במועדון בקריית אתא.
<חיים פרנקל: אנחנו היום מגייסים את המכירות שם במחיר של 189 שקלים, בהתחייבות לשנה, עם אופציית יציאה ללקוח ללא עלות נוספת אחרי חודשיים.
<חיים פרנקל: באת, התנסית.
<חיים פרנקל: אחרי חודשיים - - -
אבישי ברוורמן: אז אתה כבר נותן חודשיים.
אבישי ברוורמן: מר גיא בלנקשטיין – חודש, אתה – חודשיים.
<חיים פרנקל: אני – חודשיים.
<חיים פרנקל: באת, התנסית, לא טוב?
<חיים פרנקל: - - -
אבישי ברוורמן: אז זה כבר כמעט סגור החוק הזה, עורכת-הדין חנה ויינשטוק-טירי.
<חיים פרנקל: אני יכול להגיד שאם תבדקו, דרך אגב, את התחרות ביו מועדוני הכושר, אתה תראו שהחוק הזה, לא רוצה להגיד מיותר, אבל הוא - -
אבישי ברוורמן: הוא כמעט לא אפקטיבי.
<חיים פרנקל: - - הוא כמעט ולא אפקטיבי.
<חיים פרנקל: הצרכן היום יודע בדיוק מה הוא רוצה.
אבישי ברוורמן: זה נהדר.
<חיים פרנקל: אני מגייס היום לקוחות במחיר של 189 שקלים בדם ויזע - - -
אבישי ברוורמן: אבל אמרת עכשיו דבר: הוא לא אפקטיבי.
אבישי ברוורמן: אז רק אנחנו נעשה פה כמה שינויים ונצא הלאה.
<חיים פרנקל: ה-189 שקלים לאוכלוסייה בקריית אתא היא מאוד-מאוד גבוהה.
<חיים פרנקל: המחיר שם משמעותי.
<חיים פרנקל: כשהיום אתם מתייחסים למרכז, 189 שקלים – היו חוטפים מועדון כזה.
<חיים פרנקל: אוכלוסייה כזאת, אם לא יהיה לי את הביטחון הכלכלי, - -
אבישי ברוורמן: של הוודאות.
<חיים פרנקל: - - בשיווק של מועדון כזה אין זכות קיום.
<חיים פרנקל: אני משקיע במועדון הזה קרוב - - -
אבישי ברוורמן: אבל אתה - - - לדבר על עצמך.
אבישי ברוורמן: אמרת את זה כבר.
<חיים פרנקל: אבל אתם צריכים לצאת מהקופסא התל אביבית של ה-300-200 שקלים.
<חיים פרנקל: אני באשקלון לוקח 199 שקלים, ובקריית אתא - - -
אבישי ברוורמן: תקשיב, אתה אמרת את זה, אמרה את זה הגברת סמדר אשכנזי, שהמכה לפריפריה, ששם זה מחירים יותר זולים, תהיה יותר קשה, ושם יפטרו יותר עובדים.
אבישי ברוורמן: אז אני רק - - -
<חיים פרנקל: חשוב להתייחס לזה גם.
אבישי ברוורמן: לא, לא, בהחלט.
אבישי ברוורמן: תראה, אני הלוא טבולה-ראסה - - - לנושא הזה - - -
<חיים פרנקל: אני בקריית אתא הולך להעסיק 80 עובדים, בערך.
<חיים פרנקל: 70-60 עובדים עד 80.
<חיים פרנקל: זה נהדר לעיר.
<חיים פרנקל: אנחנו גייסנו כבר קרוב - - -
אבישי ברוורמן: אבל בסדר, אמרת את זה.
אבישי ברוורמן: אני חייב לגמור, גם כן.
<חיים פרנקל: אוקיי.
אבישי ברוורמן: מר אייל אריאל, עכשיו.
<אייל אריאל: תראו, עד עכשיו דיברו פה באמת הרשתות הגדולות.
<אייל אריאל: אני רוצה להזכיר לכם שבשוק הזה, כל מי שדיבר עכשיו, שהן הרשתות היותר גדולות, מהוות 8% מבעלי העסקים בעניין הזה.
<אייל אריאל: אפילו אני נחשב גדול –יש לי שני מועדונים.
אבישי ברוורמן: כל היתר זה קטנים.
<אייל אריאל: אבל רוב השוק זה לא היכולת הכלכלית שיש למר גיא בלנקשטיין, ורוב השוק נמצא באמת לא במקומות הכי חזקים והכי עשירים.
<אייל אריאל: עכשיו, הבעיה שלי מתחילה בזה שהצעת החוק הזאת, שיש בה הרבה היגיון, אבל יש בה בעיה בסיסית שמתחילה, שמי שהציע או כתב את הנוסח לא ישב עם אנשים שמבינים בתחום.
<אייל אריאל: ואני חושב שהמינימום היה לשבת עם אנשים שמבינים - - -
אבישי ברוורמן: רגע, זו השאלה שלי: עורכת-הדין חנה ויינשטוק-טירי, הנקודה המרכזית – עורכי-דין זה עורכי-דין, אני מעריץ אותם.
אבישי ברוורמן: אבל גם אנשי מקצוע.
אבישי ברוורמן: אתם ישבתם כדי למצוא, עם כל האנשים האלה, למצוא את הפשרה המתאימה, שגם תעזור לצרכן, אבל תסתכל על כל השוק הזה איך הוא מתפקד?
<חנה ויינשטוק-טירי: אדוני היושב-ראש, קודם כל צריך לזכור - -
אבישי ברוורמן: הלוא זה כבר היה כבר.
<חנה ויינשטוק-טירי: - - שזה היה כבר, - -
אבישי ברוורמן: בסדר, אבל אני שואל.
<חנה ויינשטוק-טירי: - - ודנו.
<חנה ויינשטוק-טירי: כל הטענות האלה נטענו, ושקלנו אותן.
<אייל אריאל: לא נכון.
אבישי ברוורמן: אבל אתם נפגשתם איתם - - -?
<חנה ויינשטוק-טירי: אנחנו, בסופו של דבר, כבר הגיעו כמעט לנוסח סופי בכנסת הקודמת.
אבישי ברוורמן: לא, לא, את הפרוצדורה אני יודע.
אבישי ברוורמן: אני שואל רק - - -.
אבישי ברוורמן: ישבתם איתם?
<אבי אלמוג: לא.
<אבי אלמוג: אף אחד לא הוזמן לזה.
<חנה ויינשטוק-טירי: אנחנו ישבנו, בסופו של דבר, עם הסוכנות לעסקים קטנים ובינוניים.
<חנה ויינשטוק-טירי: אנחנו ישבנו עם הסוכנות לעסקים קטנים ובינוניים שבמשרד הכלכלה.
<חנה ויינשטוק-טירי: יש לנו - - -
<חיים פרנקל: אבל מה איתנו?
אבישי ברוורמן: אוי, באמת.
אבישי ברוורמן: אתם לא ישבתם עם אנשים ישירות - - -?
<חנה ויינשטוק-טירי: לא ישבנו איתם ישירות.
אבישי ברוורמן: אז אני רק ממליץ להבא.
אבישי ברוורמן: אני בחיים שלי - - -
<אייל אריאל: וכל בקשותינו - - -.
<אייל אריאל: אנחנו ביקשנו כמה פעמים, גם בוועדה בפעם הקודמת.
<חנה ויינשטוק-טירי: אבל שוב פעם, אנחנו מכירים את כל הטענות.
<חנה ויינשטוק-טירי: אנחנו גם התייחסנו לטענות האלה בכנסת הקודמת.
אבישי ברוורמן: אבל השאלה שלי, סתם אני שואל - - -
<חנה ויינשטוק-טירי: הטענות האלה לא חדשות.
<חנה ויינשטוק-טירי: הטענות האלה נשמעו.
<חנה ויינשטוק-טירי: זה לא שלא שמענו אותן.
<אייל אריאל: הן לא נבדקו.
<אייל אריאל: זה שהן נשמעו זה נכון, הן רק לא נבדקו.
<אייל אריאל: הגיע הזמן גם לבדוק את הטענות, לא רק לשמוע אותן.
<גיא בלנקשטיין: גם אפשר ללמוד מהעולם.
<גיא בלנקשטיין: בעולם אנשים - - -
<אייל אריאל: הגיע הזמן.
<אייל אריאל: אדוני היושב-ראש, תראה, אני, בכנסת הקודמת, העליתי בדיוק את אותו דבר.
<אייל אריאל: הצעתי שוועדת המחקר של הכנסת, היא תעשה מחקר בעניין הזה.
<אייל אריאל: תדון, תזמין אנשים.
אבישי ברוורמן: היא לא עשתה?
<אייל אריאל: לא נעשה שום דבר.
<אייל אריאל: מקבלים פה החלטות תוך שליפות בלי להבין מה זה גורם לעסקים, בלי להבין את התחום הזה.
<אייל אריאל: בכנסת הקודמת השוו אותנו לסלולר ול-HOT, כן?
<אייל אריאל: כאשר אנחנו לא טייקונים, ואנחנו לא מחזיקים את כל השוק, מאה אחוז מהשוק ביד.
<אייל אריאל: המאבק שלנו הוא לא אחד מול השני, המאבק שלנו הוא מול הציבור כולו.
<אייל אריאל: אבל יש פה חוסר הבנה בסיסי של הדבר הזה, וחקיקה תוך חוסר הבנה.
<אייל אריאל: המינימום הנדרש הוא לשלוח אותם לעשות שיעורי בית ולעבוד קצת עם המועדונים, לשבת איתם, להבין את השוק הזה, לבקש מחקר, מחקר אובייקטיבי – יש גוף מחקרי של הכנסת שיכול להגיש מחקר; ואז לקבל החלטות, ואז לא יגידו לנו שאנחנו אומרים דברים מתוך סתם.
<אייל אריאל: לא סתם משרד התרבות והספורט מתנגד לזה, ומשרד הבריאות מתנגד לזה.
<אייל אריאל: אז הם מיישרים קו.
<אייל אריאל: אנחנו שמענו אותם - - -
<חנה ויינשטוק-טירי: לא, הם לא מתנגדים - - -.
<חנה ויינשטוק-טירי: זה לא נכון.
אבישי ברוורמן: מה שאני רוצה רק להגיד לך דבר אחד, לדעתי, ואני אגיד למשפט הזה: לדעתי, אני עוד לא יודע, אבל אנחנו נעביר את החוק הזה עם תיקון זה או אחר או - - -.
אבישי ברוורמן: אבל אני אמרתי למר משה כחלון שעם כל הכבוד הגדול שלי אליו, והוא הלוא כבר מההצלחה שלו בסלולרי הוא כבר עומד עוד מעט לראש הממשלה, שהוא גרם הרבה מאוד נזק למדינת ישראל.
אבישי ברוורמן: מכיוון שכל אחד רוצה להיות כחלון, אז כל אחד יורה.
אבישי ברוורמן: אני רואה - - - כל השרים.
אבישי ברוורמן: כל אחד מביא לי כל יום משהו אחר של רפורמות, ואף אחד לא עושה את ה-cost benefit and analysis.
אבישי ברוורמן: אני מקווה שמה שאנחנו מעבירים כאן, כי אני תמיד בניסיון חיי כשיש אנשים שהם בשטח אני לא הולך דרך המתווכים, אני הולך תמיד להכיר את האנשים ולראות מה קורה שם.
אבישי ברוורמן: ככה עבדתי כל החיים, כי זה חכמת האנשים מהשטח.
אבישי ברוורמן: ואתה רואה שחלק מהאנשים, יש גם אמת בדבריהם.
אבישי ברוורמן: לא רק יש תקשורת או אין תקשורת, עם כל הכבוד לפילטר של הסוכנות.
אבישי ברוורמן: אז זו רק הערה שלי, שאם אני בנושא כזה שיש בו את כל המועדונים, אני אישית הייתי יושב.
אבישי ברוורמן: אם זה כבר שנה שלמה היה פה החוק הזה, והיה קודם זה, הייתי יושב עם הקליינטים בעצמם ולומד, ואולי אפילו מגיע לפשרה, כמו - - -.
אבישי ברוורמן: זה מפתיע אותי – אני אולי בצורת עבודה שונה – שהדברים האלה הולכים רק דרך איזה פילטר או של עורכי-דין או של סוכנות, במקום לשבת עם האנשים.
אבישי ברוורמן: אפילו אתה יכול לשמוע אותם ואחר כך להגיד: טעיתם בגדול, אני הולך אחרת.
אבישי ברוורמן: מרכז המחקר והמידע עשה את העבודה, היה בודק את הדברים.
אבישי ברוורמן: ואם באמת לא נעשה אפילו cost benefit and analysis רציני בנושא הזה, בשבילי זה טעם לפגם לצורת העבודה, ואני מוכרח לציין את זה.
אבישי ברוורמן: כי זה לא מספיק רק להצהיר על הדברים.
אבישי ברוורמן: ולכן אני מקווה שלהבא, אני אומר גם כשעושים דברים מהסוג הזה, כדאי לעבוד עם הצרכנים, עם הקליינטים.
<אייל אריאל: עכשיו, אדוני היושב-ראש, אני רוצה לגעת בנקודות ספציפיות.
<אייל אריאל: זו הייתה הערה ראשונה.
<אייל אריאל: אנחנו מדברים בעסקים אז - - -
אבישי ברוורמן: אני גם אשמח.
אבישי ברוורמן: - - - היה פה.
אבישי ברוורמן: מרכז המחקר והמידע – ישנו פה מישהו?
<לאה ורון: לא, אבל אנחנו יכולים כמובן - - -
אבישי ברוורמן: אני הייתי רוצה, בכל זאת, הלוא יש לנו את ה-time sharing וזה.
אבישי ברוורמן: אני לא אעביר את ההחלטה הזאת היום, בכל מקרה.
אבישי ברוורמן: אני רוצה שבאמת כל הנתונים יועברו.
אבישי ברוורמן: אני מבקש ממרכז המחקר והמידע מיד, באמת לעשות עבודה מיידית עד הישיבה הבאה, שתהיה גם על ה-time sharing וכולי.
אבישי ברוורמן: לגבי הנושא של הרווחיות בענף, הריכוזיות כענף, המשמעויות – קצת לקבל תמונה שמעבר להצהרות, של תחרותיות, לא תחרותיות, כמו שאמרתי.
אבישי ברוורמן: אם בתמונה של הענף הזה יש באמת כל כך הרבה עסקים קטנים ובינוניים, - - - שהטענה הזאת תפגע בהם, ואנחנו הלוא טוענים שהמטרה שלנו היא לחזק עסקים קטנים ובינוניים – גם של שר הכלכלה, גם של שר האוצר.
אבישי ברוורמן: כמובן שאנשים כמו חבר הכנסת איתן כבל וכמוני ממפלגת העבודה שאומרים שהצמיחה כאן לא מחלחלת למטה, והאיילוזיה הזאת שיש צמיחה גבוהה ואבטלה נמוכה היא בעצם רק לקבוצה קטנה.
אבישי ברוורמן: היתר הם בהשלמת הכנסה או לא מקבלים.
אבישי ברוורמן: אז לכן, רפורמה שבאה לעשות אחרי ששנה וחצי עבדו עליה, זה שלא היה דו"ח פשוט כזה שמסתכל על המשמעות לענף של השינוי הזה, מפריע לי.
אבישי ברוורמן: לא רק לפי ההתרשמויות או הדברים האלה.
אבישי ברוורמן: לכן, הייתי מבקש שגם יעבירו את הנתונים, גם להסתכל, גם לחשוב – אולי יש משהו בדברים האלה, כדי שלא נהיה במצב שאנחנו נקבל פה החלטה, ובאמת תוך שנה-שנתיים באמת תהיה פגיעה מאוד רצינית בעסקים קטנים ובינוניים.
אבישי ברוורמן: אני בטוח שמר גיא בלנקשטיין ומר חיים פרנקל יסתדרו, כי הם ככה, הם tough guys, והם ימצאו את הדרך לשמור.
אבישי ברוורמן: אבל אני יותר מודאג לגבי מה שאמרה הגברת סמדר אשכנזי, לגבי - - - עסקים קטנים ובינוניים.
אבישי ברוורמן: ואני אומר את זה טבולה-ראסה, אין לי פה.
אבישי ברוורמן: אני הלוא באמת, אני בא לפה, באתי במטרה להעביר את החוק הזה כמה שיותר מהר כי חשבתי שהוא עובד.
אבישי ברוורמן: יש פה איזה טעם לפגם מסוים שמפריע לי, ואני אשמח שעד הישיבה הבאה גם מרכז המחקר והמידע יעשה את העבודה, גם תעבירו את כל הנתונים.
אבישי ברוורמן: והייתי אפילו מציע לכם קצת אפילו לשבת עם האנשים, אפילו מפאת כבודם, לשבת ולשמוע אותם בצורת העבודה.
אבישי ברוורמן: אף אדם לא יצא נפסד שישב עם אדם אחר גם אם לא הסכים לו.
<אייל אריאל: לא.
<אייל אריאל: סליחה, אני עכשיו ספציפית לגבי נקודות בעייתיות בחקיקה.
<אייל אריאל: אני אגע בכמה נקודות שיכול להיות שהן באמת נובעות מחוסר הבנה של הענף: למשל, הוכנסה כאן החרגה לחוגים.
<אייל אריאל: החרגה לחוגים הוכנסה – אני לא יודע אם איזה לוביסט הכניס את זה או מי הכניס את זה – אבל מי שמכיר את הענף יודע שאחד השחקנים הראשיים בענף, למשל, זה סטודיו C.
<אייל אריאל: ומי שמכיר את הענף יודע שאחד ממקורות ההכנסה המרכזיים - - -
אבישי ברוורמן: רגע, תסלח לי, היא דיברה פה עכשיו, הסבירה את זה.
<אייל אריאל: לא, לא, לא, אני מנסה להסביר את הצד השני.
<אייל אריאל: את התחרות בתוך העניין.
<אייל אריאל: אחת ההכנסות המרכזיות של מועדוני הכושר היא מהסטודיו.
<אייל אריאל: לא רק מחדר הכושר – הסטודיו הוא מקור הכנסה מרכזי.
אבישי ברוורמן: כן, אנחנו יודעים.
<אייל אריאל: כלומר, קיימת פה תחרות.
<אייל אריאל: מי שהכניס את סעיף ההחרגה הזה בעצם מחריג את החוגים.
<אייל אריאל: בעצם גורם לזה ששחקן - - -
<סמדר אשכנזי: לא, לא מחריג חוגים.
<סמדר אשכנזי: כאיילו זה לא מחריג חוגים בכלל.
<סמדר אשכנזי: זה לא - - -.
<סמדר אשכנזי: פה זה לא מחריג.
<סמדר אשכנזי: הוא אומר פה - - -
<אייל אריאל: יכול להיות שלא, אז אני מתנצל בפנייך.
<אייל אריאל: זה מחריג.
<אייל אריאל: אז לא את סטודיו C, מחריג אחרים.
<אייל אריאל: בתוך הענף הזה, התחרות המרכזית שקיימת בתוך הסטודיויים, היא בין חוגים לבין סטודיויים במועדוני כושר.
אבישי ברוורמן: נכון - - -
<אייל אריאל: שוב, מי שיכיר את הענף יבין שבעצם זה שתי שיטות לאותו דבר.
<אייל אריאל: יש כאלה שאומרים לך: אדוני היושב ראש, תגיע ביום שני וביום חמישי – זה השיעור שלך.
<אייל אריאל: ויש כאלה – שזה היום מרבית הענף, אולי – שאומרים לך: אתה יודע מה, אולי לא נוח – בעיקר לנשים, אגב – - - -
<סמדר אשכנזי: אבל זה לא נכון מה שאתה אומר - - -
אבישי ברוורמן: זכותו להגיד דברים לא נכונים.
<אייל אריאל: לא את, לא את, לא את.
<אייל אריאל: לא את – סטודיו C.
<אייל אריאל: לא סטודיו C.
<אייל אריאל: מקומות אחרים שעושים התעמלות לנשים, בסדר?
<אייל אריאל: יש כאלה שאומרים: זה המקומות שלך.
<אייל אריאל: ויש כאלה שאומרים: אתם יודעים מה, הכול פתוח.
<אייל אריאל: ביום הזה הילד חולה, את רוצה לבוא מחר?
<אייל אריאל: ביום הזה יש אסיפת הורים, תבואי מחר.
<אייל אריאל: בואי מתי שאת רוצה.
<אייל אריאל: זה כל השוני.
<אייל אריאל: הסעיף הזה יוצר תחרות לא הוגנת בתוך הענף.
<אייל אריאל: הסעיף הזה, אין לו שום מקום להיות כאן.
<אייל אריאל: גם אני העברתי לכם את זה בכתב – הדבר היחיד שאני יכול להבין זה שאומרים: חוגי ילדים במתנ"ס.
<אייל אריאל: אז חוגי ילדים, אז בבקשה – תגדירו שמדובר על חוגי ילדים עד גיל 14.
<אייל אריאל: זה בסדר גמור.
<אייל אריאל: אני יכול להבין את הצורך של המתנ"סים בעניין הזה.
<אייל אריאל: אבל בתוך התחרות של ענף הסטודיויים וההתעמלות לא יכולה להיות החרגה כזאת.
<אייל אריאל: זו החרגה שאין לה שום מקום.
<חנה ויינשטוק-טירי: אני חושבת - - -
<אייל אריאל: נקודה שנייה, נקודה נוספת זה נושא העונתיות, שכבר דיברו מקודם.
<אייל אריאל: אני אומר: העונתיות הזאת קיימת בכול.
<אייל אריאל: היום קאנטרי-קלאב זה מועדון כושר לכל דבר.
<אייל אריאל: זה שיש לו בריכת שחייה זה נחמד, אבל התחרות בין הקאנטרי-קלאב לבין מועדונים היא תחרות שלמה, אבל לא יכולה להיות החרגה בתחום הזה.
<אייל אריאל: זמן של חודש להודעה מראש: עם כל הכבוד, יש חוקים במדינת ישראל.
<אייל אריאל: יש לנו עובדים.
<אייל אריאל: אני לא יכול לצמצם כוח אדם בגלל שעכשיו יש עזיבה כזאת או אחרת ולא לשלם משכורות לעובדים, ולכן לא יכול להיות - - - ההודעה המוקדמת חייבת להיות לפי חוקי העבודה במדינת ישראל.
<אייל אריאל: נקודה - - -
<אייל אריאל: סליחה, נקודה-נקודה.
<אייל אריאל: אני לא אאריך על אף אחת מהן, אבל היא נקודה חשובה.
<אייל אריאל: למשל: ביטול.
<אייל אריאל: חברות האשראי גובות כאשר אני עושה עסקה.
<אייל אריאל: מי שעשה עסקה שנתית, גבו ממני 2%.
<אייל אריאל: אז אם נבטל – לקחו עוד 2%.
<אייל אריאל: 4% של 3,000 שקל, למשל, זה 120 שקל.
<אייל אריאל: אז מדברים איתי על – פה תיתן לו 30 שקל החזר על החודש, ולקחו את ה-120 שקל שאני לא אשם בהם.
<אייל אריאל: 120 השקל האלה, שילמתי אותם לחברת האשראי.
<אייל אריאל: החוק צריך לכלול 5%, אם אתם רוצים או עד 100 שקלים, נניח, שאני אספוג גם חלק, אבל החוק חייב לתת למועדוני הכושר גם את הדבר הזה של הביטול.
<אייל אריאל: כי זה שאדם ביטל וגרם לי נזק של 120 שקלים, זו לא הבעיה שלי.
<אייל אריאל: והחוק לא מתייחס לזה, והוא צריך גם פה תיקון.
<אייל אריאל: הצעת החוק לגבי ה-20%, 15% או משהו כזה: הנתונים האלה של 15%, 20% - - -
אבישי ברוורמן: 20%, 17% ו-13%.
<אייל אריאל: 20%, 17% וזה.
<אייל אריאל: הנתונים של מה האחוזים, תסלחי לי אבל הנתונים האלה הגיעו ממני.
<אייל אריאל: שאלו אותי.
<אייל אריאל: והתשובה שאני נתתי זה שזה נע בין 20%, שזה הכי מעט ההבדל בין זה; לבין 30%, 35%.
<אייל אריאל: זה הטווח שזה נע.
<אבי אלמוג: עד מאה אחוז בקיץ.
<אייל אריאל: בסדר, עד מאה אחוז אצלם.
<אייל אריאל: אבל אני אומר: במועדוני הכושר.
<אייל אריאל: אני פחות בקיא בבריכות השחייה.
<אייל אריאל: תסלח לי, אני לא בקיא בזה.
<אייל אריאל: זה ההפרשים.
<אייל אריאל: האחוזים שזה משקף פה זה 16%, הם אחוזים נמוכים מדי.
<אייל אריאל: ומי שדואג לצרכן, אני מציע לזכור שמרבית הצרכנים לא מבטלים את המינוי.
<אייל אריאל: 99% או 98% מהצרכנים הם צרכנים שקיימים, ומתאמנים, ורוצים לקבל הנחות.
<אייל אריאל: ואם ההפרש לא יהיה מספיק, זה אומר שהמינוי השנתי יתבטל.
<אייל אריאל: אנחנו ניתן רק מינויים חודשיים, ובמקרה כזה דווקא האנשים המתמידים ייפגעו.
<אייל אריאל: יהיו יותר אנשים שייפגעו מאשר אנשים שיזכו - - -
<אבי אלמוג: מינוי חודשי במחיר גבוה יותר.
<אייל אריאל: בדיוק.
אבישי ברוורמן: זה מה שהסבירה הגברת סמדר אשכנזי, שברגע - - - יצטרכו להעלות את המחירים - - -
<אייל אריאל: לכן, אדוני היושב ראש, את כל מה שאמרתי עכשיו גם העברתי לכם בכתב, לוועדה.
<אייל אריאל: הוועדה אמרה לי שיפיצו את זה לכולם.
<אייל אריאל: אני מקווה שכך עשו.
אבישי ברוורמן: זה יופץ לכל החברים.
<אייל אריאל: אני מקווה מאוד שיתייחס.
<אייל אריאל: ואני עדיין קורא לדיון קצת יותר מעמיק עם המועדונים.
<אייל אריאל: אפשר יהיה להגיע למשהו שהוא באמת סביר.
אבישי ברוורמן: תודה לך על ההערה.
אבישי ברוורמן: עכשיו, בקצרה, נציגי הצרכנים.
אבישי ברוורמן: יש פה שניים: עורכת-הדין יעל כהן שאואט מהמועצה הישראלית לצרכנות, ועורכת-הדין יפעת רוסו מ"אמון הציבור", ואחרי זה חבר הכנסת איתן כבל.
אבישי ברוורמן: עורכת-הדין יעל כהן שאואט, בבקשה.
<יעל כהן שאואט: תודה, אדוני.
<יעל כהן שאואט: אני אתחיל דווקא מהנקודה מי מבטל וכמה אנשים באמת מבטלים.
<יעל כהן שאואט: שמענו עד עכשיו את הפחד בעצם מכל העסקים הנכבדים שיושבים פה; ופה אולי כדאי להציף את הנקודה שאנחנו בעד עסקים בריאים, בעד מחירים נמוכים, ביד דילים טובים, ואנחנו רוצים שכל העסקים ימשיכו לשרת אותנו, לתת לנו שירות מעולה.
<יעל כהן שאואט: ועם כל זאת, אני לא חושבת שהחוק הזה בא באמת לפגוע בעסקים.
<יעל כהן שאואט: זאת לא המטרה.
<יעל כהן שאואט: המטרה היא אחת ויחידה: לשים סוף לתנאים המקפחים שקיימים ברוב החוזים האלה של מכוני כושר ומועדונים.
<יעל כהן שאואט: שלא מאפשרים בשום מקרה לבטל עסקה גם כאשר יש מצב של סיכול, ומצב של סיכול זה יכול להיות מצב בריאותי לא תקין, זה יכול להיות פיטורים, מצב כלכלי קשה, עוברים דירה למקום רחוק, וכל המצבים האלה.
<יעל כהן שאואט: הצעת החוק הזו נולדה בגלל כשל שוק ענק בתחום מכוני הכושר - - -.
<יעל כהן שאואט: בישיבה הקודמת אמרתי שבשנת 2012 קיבלנו למעלה מ-600 תלונות – זו כמות אדירה – בנושא סירוב ביטול עסקה עם מכון כושר.
<אבי אלמוג: מתוך כמה מתאמנים?
<אבי אלמוג: מתוך כמה מינויים?
<גיא בלנקשטיין: זה מתוך 600 אלף על פי BDI לשנת 2012.
<גיא בלנקשטיין: זה פרומיל.
<יעל כהן שאואט: זה בסדר גמור.
<יעל כהן שאואט: אז החוק יביא - - -
אבישי ברוורמן: סליחה, חבר'ה, תנו לה לדבר.
אבישי ברוורמן: אנחנו - - -.
אבישי ברוורמן: אני אתייחס גם למה שאמרת.
איתן כבל: תראו, החוק נמצא בגוף התשובה שלך: - -
<יעל כהן שאואט: בדיוק.
איתן כבל: - - 600 מתוך 600 אלף, ואנחנו יושבים על זה שעות?
<גיא בלנקשטיין: לכן, החוק מיותר.
<יעל כהן שאואט: אתה מאשר את מה שאני אומרת.
<יעל כהן שאואט: אני אומרת שהחוק בא לטפל בשוליים של השוליים, במקרים הקשים של אנשים שבאמת נמצאים במצוקה.
<יעל כהן שאואט: אין מה לעשות, יש גם מצבים כאלה.
אבישי ברוורמן: השאלה שלי היא כזאת.
אבישי ברוורמן: הלוא כולנו פה ברוח שאת אומרת, אבל מכיוון שאני גם מכיר אותך, וחשוב לך באמת גם התחרות והעסקים הקטנים והבינוניים, השאלה היא האם בניסוח הזה, כמו שהוא בא לידי ביטוי בהצעת החוק הזאת, לא ייגרם נזק?