GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אבישי ברוורמן: עו"ד האוזנר, אנחנו הלוא באמת רוצים ללמוד מהמתוקנות שבמדינות, לקחת מה שנכון.
אבישי ברוורמן: לגבי ה-substances, החוק הזה, כמו שהוא מוצע היום, האם הוא זהה לחוק הבריטי שהוא חלק מהחוקים שנמצאים במדינות נאורות, או שיש לנו השינויים שלנו?
<עמוס האוזנר: החוק הזה, אדוני, גם אחרי שיתקבל, יפגר הרבה אחרי החוק הבריטי, כי החוק הבריטי של 2002 כבר עבר התקדמות מאז.
<עמוס האוזנר: היום בבריטניה כבר אסורה הצגתו של מוצר הטבק בכלל בציבור.
<עמוס האוזנר: בבריטניה היום מתייחסים לטבק כמו אצלנו לחמץ בפסח.
אבישי ברוורמן: מה קורה בהולנד, למשל?
<עמוס האוזנר: הולנד זו אחת המדינות בכיוון ההפוך.
<עמוס האוזנר: שם ההשפעה של חברות הסיגריות גדולה יותר.
אבישי ברוורמן: בפריז זה גם לא תופס כל-כך.
<עמוס האוזנר: פריז העבירה את החוק הזה עוד לפני הבריטים, פריז גם העבירה איסור - - -
אבישי ברוורמן: סיפרתי בפעם שעברה שהייתי בפריז לפני חודשיים, שם כולם מעשנים.
אבישי ברוורמן: בכל מקום היה גל של עישון כזה.
אבישי ברוורמן: זה תרבות מדינה בכל אירוע, בכל מקום.
אבישי ברוורמן: זה ממש מדהים.
<חיים גבע: זה עבר בלי מנגנון אכיפה.
<חיים גבע: אין להם אכיפה.
אבישי ברוורמן: הם לא עושים כלום, כולם מעשנים.
אבישי ברוורמן: לא ראיתי דבר כזה.
אבישי ברוורמן: חשבתי שאולי זו מחאה.
<עמוס האוזנר: יש כנראה חלקים שונים בצרפת.
<עמוס האוזנר: אדוני מדבר על פריז.
אבישי ברוורמן: כן, על פריז.
<עמוס האוזנר: יש מקומות באזורים הכפריים ששם מקפידים על זה הרבה יותר מאשר בפריז.
אבישי ברוורמן: עו"ד האוזנר, ציינתי את שם אביך המנוח, אני מעריץ אותו.
<עמוס האוזנר: עוד דבר אחד על החוק הבריטי.
<עמוס האוזנר: הבריטים אמרו שגם זה כבר לא מספיק, מה שדיברתי על הצגת הטבק, והם מדברים כעת על חפיסות גנריות בכלל.
אבישי ברוורמן: זאת אומרת, אדוני בעד החזרת המנדט הבריטי לישראל.
<עמוס האוזנר: אני יודע עד כמה המנדט הבריטי נשאר פה ואנחנו אפילו לא מבינים שהוא נשאר פה בהרבה תחומים.
אבישי ברוורמן: הדברים הרעים נשארו, הדברים הטובים הלכו.
<עמוס האוזנר: בדיוק כך.
<עמוס האוזנר: הרבה מאוד דברים נשארו אצלנו בהרבה מאוד תחומים, כמו השלטון המקומי, כמו שיטת המשפט.
<עמוס האוזנר: הרבה דברים נשארו.
אבישי ברוורמן: אני מודה לך, עו"ד האוזנר.
אבישי ברוורמן: עו"ד הלנה ביילין, שמייצגת את החברה של ג'יימס ריצ'רדסון, בבקשה.
<הלנה ביילין: אדוני, העברנו את ההערות שלנו למשרד הבריאות, שוב שמתייחסים לטיוטה הקודמת.
<הלנה ביילין: גם אנחנו קיבלנו את זה רק אתמול בערב.
<הלנה ביילין: זה דבר אחד.
<הלנה ביילין: גם אנחנו נענינו בשלילה לפגישה, אבל באמת, אין לי חשק להיכנס לעניין הזה, אפילו מהנימוס.
<הלנה ביילין: לא באנו להשפיע עליהם, אנחנו סומכים עליהם שהם מספיק חזקים שנבוא ונדבר והם לא יהיו מושפעים בצורה כזאת שתשבש את שיקול הדעת.
<הלנה ביילין: אני מבקשת שני דברים לגבי הדיוטי פרי בלבד.
<הלנה ביילין: אני מתייחסת לדיוטי פרי.
<הלנה ביילין: דבר אחד, אנחנו בעד עקרונות החוק, נגד פיתוי קטינים, בעד בריאות ציבור, אלא שאנחנו מחויבים למכור מוצרי סיגריות וטבק בשדה התעופה.
<הלנה ביילין: זה חלק מההכנסות המשמעותיות שרשות שדות התעופה מקבלת, 364 ימים בשנה, חוץ מיום כיפור, כולל לילות.
<הלנה ביילין: אנחנו מבקשים שהאזהרות תהיינה באנגלית, כפי שאנחנו מקבלים את זה מהמחלקות שמוכרות דיוטי פרי לעולם, הם לא יבואנים רגילים.
<הלנה ביילין: הדבר השני, מכיוון שיש לנו חנות גדולה שכוללת קוסמטיקה, אלכוהול, סיגריות, שוקולדים, אנחנו מבקשים שלחלק של הטבק יתייחסו כאל אזור עם כל מה שכתוב בחוק שמותר לעשות בחנות ייעודית.
<הלנה ביילין: כלומר, אנחנו רוצים את אותן קופות וכו', אבל אנחנו מתחייבים שזה יהיה אזור נפרד לעניין הזה, שיהיה סמוך לאזור האלכוהול, וההיתרים, כלומר, פרסומת פנימית במודעות ושאפשר יהיה להציג כמובן את הסיגריות.
<הלנה ביילין: אחרת, נדמה לי, שרובנו לא נצליח ממש לטוס מהשדה בצורה שאנחנו רגילים אליה.
<הלנה ביילין: אלה ההערות שלנו.
<עמוס האוזנר: אדוני היושב-ראש, האמנה בכלל קוראת לאסור על הדיוטי פרי סיגריות.
<הלנה ביילין: אני מתייחסת לחוק כפי שהוא, כעורכת-דין צרת אופקים.
<הלנה ביילין: אני לא מסתכלת על האמנות, אני מסתכלת על מה שמונח לי על השולחן.
<הלנה ביילין: מה שמונח לי על השולחן אומר שיש אפשרות לחנות ייעודית.
<הלנה ביילין: אני אומרת שמה שמותר לחנות ייעודית אני רוצה לאזור, ואני מדברת על האזהרות, שאני כן מסכימה אתן כמובן, אפילו כשלא שמנו אזהרות, באנגלית, זהו.
<הלנה ביילין: אמנה, אולי במקום אחר, כשאני אשנה את מקצוע ואסתובב בעולם.
אבישי ברוורמן: תודה רבה, עו"ד ביילין.
אבישי ברוורמן: שוש גן נוי, שירותי בריאות כללית.
אבישי ברוורמן: המחלקה לחינוך וקידום בריאות.
<שוש גן נוי: אני גם מייצגת את החברה הרפואית למניעה וגמילה מעישון.
אבישי ברוורמן: מי החברה הרפואית?
<שוש גן נוי: חברה ששייכת להסתדרות הרפואית של ישראל.
<שוש גן נוי: ראשית, אנחנו מברכים על היוזמה ועל השינויים בחוק ותומכים כמובן בעידוד השינויים האלה שיגנו על בריאות הציבור.
<שוש גן נוי: בין השאר אני אתייחס גם לסעיפים שונים.
<שוש גן נוי: רציתי להתייחס לעניין של קטינים שכן מעשנים או לא מעשנים סיגרים.
<שוש גן נוי: אני רוצה להדגיש את התפיסה של עישון לגבי קטינים.
<שוש גן נוי: כשאנחנו רוצים למנוע עישון אצל ילדים וצעירים, אנחנו צריכים גם לצמצם את מספר המעשנים.
<שוש גן נוי: הילדים לא חיים בחלל ריק, כשהם רואים את המבוגרים מעשנים, את הפרסומות, הם חשופים לנורמה החברתית המקובלת שבבוא העת אם הם לא מתחילים להתנסות קודם, יתחילו עם זה גם אחר-כך, גם מעבר ל-18.
אבישי ברוורמן: הילדים גם רואים טלוויזיה, רואים "כוכב נולד".
<שוש גן נוי: נכון מאוד.
<שוש גן נוי: הם לא חיים בחלל ריק, הילדים.
יצחק וקנין: הלוואי ומה שרוצים לעשות על הסיגריות היו עושים על הפורנוגרפיה.
יצחק וקנין: אני אומר לך את זה לא בגלל שאני דתי.
יצחק וקנין: ההשפעה על הילדים היא מרחיקת לכת.
יצחק וקנין: באינטרנט זה יותר גרוע מכל מה שאנחנו מדברים פה עכשיו על הסיגריות.
<עמוס האוזנר: יש חוות-דעת של הרב עובדיה יוסף מאוד מחמירה בנושא.
יצחק וקנין: אני בעד כל מה שאתה אומר, אני לא מעשן.
יצחק וקנין: אני רק אומר שהלוואי ומה שעושים על הסיגריות היו עושים על האינטרנט וכל מה שיש בו.
אבישי ברוורמן: אנחנו מריצים את בני האדם על כל מוצרי הצריכה בעולם, אומרים להם כמו ב"עליסה בארץ הפלאות" שאם הם לא יצרכו, העולם יתפורר, והם לוקחים את הקוקה קולה – הנה, שתיתי עכשיו – את כל המוצרים האלה שגורמים נזק אדיר לבני האדם.
אבישי ברוורמן: שוטפים להם את המוח באמצעות נשים יפות ואתלטים גדולים.
אבישי ברוורמן: אנחנו חיים בעולם שאנחנו יודעים שאנחנו מוכרים לאנשים דברים לא נכונים, כדי לרוץ מהר ולמכור.
אבישי ברוורמן: החטא הזה הוא חטא שקיים בכל מקום וכל אחד אומר, מילא, זה יסתדר.
<שוש גן נוי: אתה נוגע בנקודה מאוד חשובה, מה קודם למה, מה העדיפות, הבריאות או הרווח הכלכלי, ולכן אנחנו דנים בוועדת הכלכלה.
אבישי ברוורמן: התשובה, הרווח הכלכלי.
אבישי ברוורמן: כך העולם עובד, אין ספק בכלל.
<שוש גן נוי: לחברי הכנסת יש אחריות כנבחרי ציבור להגן על בריאות הציבור ועל הילדים.
אבישי ברוורמן: מה יש לך עוד להוסיף?
<שוש גן נוי: אחר-כך בהמשך.
אבישי ברוורמן: רבותי, יש פה עוד מישהו שרוצה לדבר?
<אירית מנטש: אני מהאגודה למלחמה בסרטן.
<אירית מנטש: אני רוצה שוב לחזור על דברים שאמרתי בפעם הקודמת.
<אירית מנטש: אנחנו כמובן גם תומכים בנוסח המעודכן של משרד הבריאות ובכלל בחוק.
<אירית מנטש: אנחנו מאוד תומכים בו, הוא מאוד חשוב.
<אירית מנטש: אנחנו יודעים שיש לו כוח השפעה עצום.
<אירית מנטש: הצעירים, שזה קהל היעד של חברות הטבק, אלה הלקוחות הפוטנציאליים שלהם - - -
אבישי ברוורמן: זה העתיד.
אבישי ברוורמן: יש עתיד.
<אירית מנטש: זה העתיד שלהם.
<אירית מנטש: שם אנחנו צריכים למנוע את זה.
<אירית מנטש: זאת הדרך שלנו.
<אירית מנטש: דיברו פה על טעמים.
<אירית מנטש: אני רוצה להוסיף שמדברים על טעמים, אולי יש גם סיגרים בטעמים וכו', אבל הרוב שמדברים עליו זה טבק לנרגילות.
<גדי לוי: כל סיגריה היא בטעמים, אין סיגריה בלי טעמים.
<אירית מנטש: כשמדובר על ההתייחסות הספציפית לאסור על התוספת של הטעמים, כשאנחנו מדברים על הנרגילות, הנרגילות זה מכה בקרב צעירים, וזה גם מוצר כניסה לשימוש בסמים מסוכנים, ואת זה קבע אפילו מרכז המחקר של הכנסת.
אבישי ברוורמן: יש לי שאלה אליך, גברת מנטש, אנחנו הלוא יודעים שיש גם הבדלי תרבות שונים בין כל העדות.
אבישי ברוורמן: בישראל יש ערבים ויהודים ומכל הסוגים.
אבישי ברוורמן: באוכלוסייה הערבית למשל עישון הנרגילה זה דבר מאוד מפותח, קשה מאוד לגרום למצב שעכשיו פתאום תרבות שקיימת, בבת אחת יעקרו אותה בהינף יד, זה יכול גם להתפרש בצורה לא נכונה.
<אירית מנטש: לעקור אולי לא.
<אירית מנטש: לפני הרבה שנים גם חשבו שלעשן זה אפילו בריא.
אבישי ברוורמן: עשיתי את ההפרדה לגבי קבוצות, ששם ייקח השינוי אולי יותר זמן, וברגע שאתה מוריד את זה כבמכת גרזן, מתפרש שאתה פוגע באוכלוסייה מסוימת.
<עמוס האוזנר: לא אוסרים על עישון נרגילה, רק על הטעמים אוסרים.
<אירית מנטש: אנחנו לא יכולים להתעלם מהעובדה שבחברה הערבית שיעורי העישון הם מאוד גבוהים, וזה חייב לקבל איזו התייחסות.
<אירית מנטש: אחת הסיבות זה הנרגילה.
אבישי ברוורמן: העליתי את זה כבר עכשיו, וחבר הכנסת חנא סוייד גם יתייחס לזה, אני בטוח, יותר מאוחר, נוסף לדברים האחרים שהוא יתייחס אליהם.
<רמזי מוסלם: אני מנהל השיווק של יבואן טבק לנרגילה, מה שהזכירה הגברת.
<רמזי מוסלם: כמו שידוע לכולם הנרגילה הפכה לצערי הרב, לא לשמחתי, חלק מהתרבות אצלנו.
<רמזי מוסלם: כמו שהיא מזכירה בקרב הצעירים אצלנו דווקא רוב האוכלוסייה שמשתמשת היום בנרגילה זו האוכלוסייה המבוגרת, לא הצעירה.
<רמזי מוסלם: עישון הסיגריות הוא בקרב צעירים, כי הטבק לנרגילה הפך למוצר מאוד יקר בשנתיים האחרונות, ו"תודה" לאנשי משרד הבריאות על כל מיני איסורים.
<רמזי מוסלם: יש לנו רומן של יותר משנתיים, מ-2011 ועד היום, עם אנשי משרד הבריאות.
<רמזי מוסלם: לצערי הרב כל ההחלטות מתקבלות בלי להכיר את השוק ובלי לדעת מה מתרחש בשוק.
<רמזי מוסלם: סליחה על הביטוי, זה סתם פנטזיות שהם מפנטזים במשרד הבריאות, זה לא מה שקורה בשטח.
<רמזי מוסלם: היום אין טבק יבש לעישון לנרגילה, הכול עם טעמים.
<רמזי מוסלם: איסור על טעמים בטבק לנרגילה היום הורס למדינה הכנסות בעשרות מיליוני שקלים שאנחנו משלמים במהלך השנה.
<רמזי מוסלם: אם יש לכם אפשרות למנוע את זה מהמגזר ואפילו מכל המדינה, נהיה הראשונים בעד, אבל אתם בחוק מגבילים את האנשים שמשלמים מס שמבוקש מהם לפי החוק, ואתם נותנים למבריחים, לזייפנים ולתפזורת להשתולל בשנתיים האחרונות.
<רמזי מוסלם: יש לי הוכחות שרמת העישון במגזר הערבי דווקא בנרגילות לא ירדה, אבל אנחנו היום בשליש ממה שהיינו לפני שנתיים, לפני ההחלטות של משרד הבריאות ומה שעושים.
<רמזי מוסלם: זה לא עזר, יש דווקא יותר מעשנים במגזר הערבי.
<רמזי מוסלם: אנחנו משלמי המס כאשר למתחמקי המס נותנים במה לחגוג.
<רמזי מוסלם: זה לא יפתור את הבעיה.
<רמזי מוסלם: מתחת כל בית היום יש חדר קטן שמייצרים בו טבק לנרגילה, לא חוקי, לא בפיקוח משרד הבריאות, לא בפיקוח שום מוסד ולא בפיקוח המכס.
<רמזי מוסלם: המכס לצערנו הצהיר בפעם האחרונה בישיבה שלנו שאין לו יכולת לאכוף את החוק של המיסוי על העסקים האלה.
<רמזי מוסלם: זה מה שאתם הולכים לעשות.
<רמזי מוסלם: בסוף רק אנחנו נפגעים, משלמי המסים, וזה יישאר.
<רמזי מוסלם: דבר אחרון ברשותך, אדוני היושב-ראש, הכמות של הטעמים מהווה מקסימום 2% מהטבק לנרגילה.
<רמזי מוסלם: זה רק 2% ולא יותר.
<רמזי מוסלם: שלחתי מכתב לכבודו ופירשתי את ההרכב.
אבישי ברוורמן: לפעמים 2% יכול לשנות את כל הטעם.
אבישי ברוורמן: הטעם דומיננטי.
<רמזי מוסלם: הטעם הוא רק 2%.
<רמזי מוסלם: היום מה שחודר לשוק, מוצרי העישון שיש בהם טעמים, זה לא יכלול אותם.
<רמזי מוסלם: אנשי משרד הבריאות בישיבה הקודמת הצהירו שהם לא יודעים מה הנזק של הצמחים.
<רמזי מוסלם: זה לא טבק, זה צמחים לעישון.
<רמזי מוסלם: מה זה צמחים?
<רמזי מוסלם: רק אלוהים יודע מה יש בהם ואיזה חומר הם מכילים, ואני בטוח שבעוד כמה שנים יבואו אנשי משרד הבריאות ויגידו שזה יותר גרוע מהטבק.
אבישי ברוורמן: רמזי מוסלם, תודה רבה.
<אירית מנטש: אני רוצה להתייחס לזה, זה לא היה מדויק.
אבישי ברוורמן: את דיברת.
אבישי ברוורמן: אני רוצה להתייחס לאנשי משרד הבריאות.
אבישי ברוורמן: שמעתי בהקשבה.
אבישי ברוורמן: אני בטוח שהבאתם בחשבון את כל נושא המסים והאכיפה.
אבישי ברוורמן: אני לא צריך להזכיר כאן את ה-prohibition כשמדובר בנרגילות למשל ומה שקורה.
אבישי ברוורמן: אתם זוכרים הלוא שהכסף הגדול נעשה ושום דבר לא קרה לגבי האלכוהול ב- prohibition בארצות-הברית.
אבישי ברוורמן: אבא של קנדי עשה את זה, אבא של ברונפמן עשה את זה, כל הכסף הגדול היה של מבריחים ובסופו של דבר זה לא היה אפקטיבי.
אבישי ברוורמן: מה שפה נרמז קצת, שבנושא הנרגילות, מה שיכול לקרות, שאתם לא תמנעו שום דבר ותגרמו לנזק עוד יותר גדול.
אבישי ברוורמן: לתשומת לבכם.
אבישי ברוורמן: לפעמים הדרך לגיהינום רצופה כוונות טובות.
אבישי ברוורמן: נכון, כמה אנשים מתעשרים והילדים שלהם נהיים פילנתרופים, זה בסדר.
אבישי ברוורמן: איך אוכפים את הדברים?
אבישי ברוורמן: מה שנאמר פה זה דבר מאוד משמעותי.
אבישי ברוורמן: אתם רוצים להתייחס לנקודה הזאת?
<מיכל גולדברג: כבודו, ראשית כול, מדובר בהצעת חוק ממשלתית שזכתה לתמיכת הממשלה, לרבות משרד האוצר.
אבישי ברוורמן: תעשי לי טובה, אני מבקש ממך.
אבישי ברוורמן: יש נאומים סובסטנטיביים.
אבישי ברוורמן: כבר אמרתי ש-70% - - -
יצחק וקנין: אנחנו צריכים להגיד אמן וללכת?
אבישי ברוורמן: אמרתי ש-70% מהחלטות הממשלה, אחרי שמחליטים עליהן לא קורה שום דבר, מה-30% האחרות רק חלק מתבצע.
אבישי ברוורמן: זה שהיתה החלטת ממשלה, מה זה אומר?
אבישי ברוורמן: הבעיה שלי האם אפשר באמת לאכוף את הדבר הזה או שיצא שכרו בהפסדו כמו שאמר רמזי מוסלם.
<מיכל גולדברג: הצעת החוק כוללת גם הוספת פרק לעניין הסמכת מפקחים וסמכויותיהם, שזה בהחלט בכיוון של אכיפה.
<מיכל גולדברג: דבר נוסף, נעשית פעילות של כלל משרדי הממשלה.
<מיכל גולדברג: בהחלט שמים את הדגש על הנושא של סחר טבק לא חוקי.
<מיכל גולדברג: יש גם כוונה של מדינת ישראל להצטרף לפרוטוקול בעניין הזה ושיתוף פעולה עם המכס.
אבישי ברוורמן: זה מרשים אותך, חבר הכנסת וקנין?
יצחק וקנין: אני יושב בהרבה דיונים.
יצחק וקנין: במקרה של הטבק ושל הנרגילות הייתי בצד השני בוועדת הכספים.
יצחק וקנין: אני זוכר את הוויכוחים הקשים שהיו לגבי המס.
יצחק וקנין: הרי הגדילו שם את המס בצורה מאוד משמעותית, בגלל שבשנים האחרונות הדבר הזה לא רק אצל הציבור הערבי, לדעתי גם אצל הציבור היהודי, הנושא של הנרגילות בכל פינה.
יצחק וקנין: הבנו שיש פה בעיה ואנחנו צריכים לטפל בה.
יצחק וקנין: העלינו את המס בצורה משמעותית.
יצחק וקנין: אני מסכים אתו במה שהוא אומר, שיש הברחה.
יצחק וקנין: אני לא יודע עד כמה אפשר לאכוף את זה.
יצחק וקנין: הלוואי והיה אפשר לאכוף.
<חיים גבע: אני יכול להתייחס לאכיפה?
אבישי ברוורמן: מר גבע, בבקשה.
<חיים גבע: במינהל המכס מתבצעת אכיפה מאוד משמעותית של הנושא הזה.
<חיים גבע: אם תרצו, אני גם יכול להראות לכם כתבה שהיתה לא מזמן על מבצע אכיפה כזה.
<חיים גבע: במקרה הזה פשטו על 30 בתי עסק לייצור טבק לנרגילה בעיקר בחברה הערבית.
<חיים גבע: זה מיוצר בכל מיני מוסכים עם מערבלי בטון.
<חיים גבע: הם מייבאים טבק ללא טעמים – בצורה כזאת הם מייבאים אותו בכלל לארץ – ואז שופכים פנימה בקבוקים של חומרי טעם וריח, מגדילים את המשקל של הטבק ומוכרים אותו במשקל גדול יותר - - -
אבישי ברוורמן: כשאפשר לעשות רווח, עושים הכול.
<חיים גבע: זה לא מדווח.
<חיים גבע: המבצעים הם בדרך כלל משותפים לנו ולרשות המסים והמכס.
<חיים גבע: מבחינתנו זה הנזק הבריאותי, מבחינתם העלמות מס של עשרות מיליוני שקלים, לכן יש אכיפה משמעותית.
יצחק וקנין: הבנתי שהנזק של הנרגילה הוא הרבה יותר גדול, כך הבנתי לפחות מהדיון הקודם שהיה.
<חיים גבע: זה נכון.
<חיים גבע: יש אכיפה מאוד משמעותית של טבק מוברח במיוחד בנרגילה.
אבישי ברוורמן: עו"ד האוזנר ומר מוסלם.
<עמוס האוזנר: אדוני היושב-ראש, אני רוצה בהקשר הזה המסוים להתייחס לדברים שאדוני אמר קודם בקשר להחלטות ממשלה.
<עמוס האוזנר: משום שאותה החלטת ממשלה ממאי 2011 גם דיברה על זה שמדינת ישראל תשקיע סכומים מאוד נכבדים בהסברה נגד העישון.
<עמוס האוזנר: זו התשובה הנכונה למה שנאמר כאן.
<עמוס האוזנר: זאת אומרת, אנחנו צריכים לטפל לא רק בצד - - -
יצחק וקנין: המדינה בינתיים רק לוקחת את הכסף, רק את המיסים.
יצחק וקנין: תאמינו לי, היא לא עושה שום דבר בנושא הזה.
אבישי ברוורמן: יש קריירה שלמה מ"איפה הכסף".
אבישי ברוורמן: לא נעשה את זה היום.
<עמוס האוזנר: אדוני, זה התפקיד של הוועדה הזאת.
אבישי ברוורמן: אדוני, אני אומר מפאת כבודך, כל מה שנגיד פה לגבי הקצאת כספים זה מילים בלבד, כי בהקצאת כספים צריך להחליט מישהו פה איפה הוא שם את הכסף, אם הוא הולך ל-א' או הולך ל-ב'.
אבישי ברוורמן: קשה לי לראות שכספים ענקיים ילכו לפה.
אבישי ברוורמן: מר מוסלם.
<רמזי מוסלם: אני רוצה להגיב לגבי אכיפת החוק הכי משמעותית ששמעתי ממנו.
<רמזי מוסלם: זה רק דיבורים.
<רמזי מוסלם: ישבנו לפני חודש ברשות המסים, הם הצהירו במפורש שאין להם יכולת לאכוף את החוק לגבי היבואנים.
<רמזי מוסלם: מה שהוצהר בזמנו - - -
אבישי ברוורמן: האם יש פה מישהו מרשות המיסים?
אבישי ברוורמן: – לא.
יצחק וקנין: הם סופרים את הכסף.
אבישי ברוורמן: לדיון הבא אני מבקש שיהיה.
<רמזי מוסלם: חייבו את היבואנים לפתוח תיק מס קנייה, וסך כול הגבייה היתה 3.5 מיליון שקל במהלך 2012, במקביל, קונטיינר אחד עולה לנו 2.5 מיליון שקל.
<רמזי מוסלם: מה שגבתה המדינה כל השנה זה קונטיינר אחד.
<רמזי מוסלם: שאלתי אם זה מגיע ל-50 יבואנים, אמרו לי: מה פתאום, פחות.
<רמזי מוסלם: אמרתי: ריבונו של עולם, מדינת ישראל עם המערכת שיש לה לא יכולה לעשות אכיפה על 40-30 יבואנים של טבק בתפזורת?
<רמזי מוסלם: מבצע אחד היה לפני שנה וחצי, היתה לו משמעות די טובה, למחרת כולם חזרו לייצר בלי לשלם שום גרוש למדינה.
אבישי ברוורמן: אתם זוכרים שבשיקגו בזמן ה- prohibition היו עושים מבצע?
אבישי ברוורמן: חבר'ה עושים כמה והולכים הלאה.
אבישי ברוורמן: כשמסתכלים על כל ההכנסות - - -
<רמזי מוסלם: רציתי להוסיף שהטבק שאנחנו מייבאים יש כ-100 מדינות בעולם שיש להם סוכנים של אותה חברה מצרית שאנחנו מייבאים ממנה, כולל ארצות-הברית, כולל בריטניה.
<רמזי מוסלם: כמעט לכל מדינות אירופה יש סוכנים והם משתמשים באותו מוצר שאנחנו משתמשים בו.
אבישי ברוורמן: אנחנו מודאגים לגבי האכיפה.
אבישי ברוורמן: אני מבקש משמואל טל, המוציא לאור של מגזין "סיגאר" ואחרי זה מר שפר.
<שמואל טל: שלום, אני מוציא לאור של מגזין "סיגאר", ואני רוצה להתייחס בשלוש נקודות לדברים שנאמרו כאן מהצד שלי, כאחד שרואה את השוק גם כפעיל וגם מסקר אותו.
<שמואל טל: א', גם קהל הצרכנים וגם הצורכים של הסיגרים הוא קהל מבוגר, ולכן אין פה פגיעה בשיקול דעת של בחור צעיר שלא יודע מה הוא רוצה.
אבישי ברוורמן: אתה חושב שלמבוגרים יש שיקול דעת?
<שמואל טל: קודם כול, למבוגרים יש, אבל גם בסיגרים אני אכנס לעולם מאוד בריא.
<שמואל טל: בהומור, אם אנחנו מדברים על הומור ובריאות, ג'ורג' ברנס הקומיקאי, כשהיה בן 94, שאלו אותו פעם: זה נכון שאתה מעשן עשרה סיגרים ליום?
<שמואל טל: הוא אמר: נכון.
<שמואל טל: עשר כוסות מרטיני ליום?
<שמואל טל: הוא אומר: גם נכון.
<שמואל טל: ומה אומר הרופא שלך על זה?
<שמואל טל: הוא אמר: הרופא שלי מת מזמן.
<עמוס האוזנר: זה מה שאתה ממליץ לכולם.
<עמוס האוזנר: זאת ההמלצה שלך.
<קריאה: אולי הרופא מת מעישון סיגריות.
אבישי ברוורמן: רבותי, הנשיא שלנו לא מעשן.
אבישי ברוורמן: האם הוא עוד שותה, הלנה, או שהוא הפסיק?
<עמוס האוזנר: הוא הפסיק ב-1986 לעשן.
<עמוס האוזנר: לפני 27 שנה.
<שמואל טל: בעניין של ההחרגה שגברת ביילין דיברה עליו.
<שמואל טל: רוב חנויות הסיגרים והקלאבים הם הכי מסודרים בנושא של שמירה על בריאות המעשן.
<שמואל טל: יש יניקה, יש אזורים מבודדים.
<שמואל טל: את לא יכולה להיכנס לקלאב סיגרים אם את לא חובבת סיגרים.
<שמואל טל: ולכן אדם שהוא מגיע, הוא חלק מהעניין.
<שמואל טל: זה נמצא מחוץ לאזורים.
<שמואל טל: גם במסעדות, המסעדות המובילות היום - - -
אבישי ברוורמן: לגבי סרטן, סיגרים גורמים לסרטן בשפתיים ובפה?
<שמואל טל: אני לא רופא, אבל המיתוס הזה התחיל מפרויד שהיה לו סרטן הפה.
<שמואל טל: הוא עישן סיגרים וחי עד גיל מבוגר מאוד.
<שמואל טל: אני לא רופא, אני לא רוצה להיכנס לעניין הזה.
<שמואל טל: מי שהיה בקובה, החבר'ה מעשנים מגיל חמש וחיים עד גיל יותר מ-90.
אבישי ברוורמן: קודם כול, בקובה לא חיים עד גיל 90, תוחלת החיים דווקא יותר נמוכה.
אבישי ברוורמן: אל תשתמש פה בסטטיסטיקות, כי זה סתם.
<שמואל טל: אני לא רופא, אני לא רוצה להיכנס לזה.
אבישי ברוורמן: מה אתה רוצה להוסיף?
אבישי ברוורמן: האם כדאי לקרוא את המגזין הזה?
אבישי ברוורמן: איזה כתבות יש שם?
<שמואל טל: דרך אגב, גם חברים בממשלה הופיעו, יהיו כתבות במגזין, אבל אני לא רוצה להיכנס לזה.
אבישי ברוורמן: במוסד, כשהיתה אותה ארוחה מפורסמת עם ראש הממשלה ושר הביטחון גם היה מגזין סיגאר על השולחן.
אבישי ברוורמן: זו הערה סודית.
<שמואל טל: לעניין הכלכלי.
<שמואל טל: סיפרתם על כך שאיסור מוחלט גורם להברחות.
אבישי ברוורמן: ה-prohibition.
<שמואל טל: אנשים הקימו עסקים, יצרו אותם באהבה רבה וזה גודע את השוק הזה.
אבישי ברוורמן: מר שפר וגברת מנטש ואחר-כך נתקדם להקראת החוק.
<אלעד שפר: גם החוק למניעת עישון במקומות ציבוריים לא נאכף כראוי.
<אלעד שפר: זה לא אומר שצריך לבטל את החוק או לא לחוקק איסורים במקומות נוספים, צריך פשוט לחשוב על עניין האכיפה יותר ברצינות.
<אלעד שפר: יש הרבה חורים.
אבישי ברוורמן: השאלה היא אחרת, תסלח לי שאני אומר.
אבישי ברוורמן: מכיוון שכמעט ברור – אני מסתכל על חבר הכנסת וקנין – שלא תהיה אכיפה ברצינות, המשמעות למה שאמר פה מר מוסלם, שגורמים לכך שיהיה מוצר עוד יותר גרוע ומורידים תקבולים ממיסים.
אבישי ברוורמן: אתה צריך להתייחס בעולם ל-second best, לא להגיד הצהרות שאני רוצה להיות בירח, ואז מכיוון שאין לך כוח אכיפה, מתוך זה אתה גורם לנזקים הרבה יותר גדולים.
אבישי ברוורמן: זו היתה ההערה של מר מוסלם.
אבישי ברוורמן: האם ציטטתי אותך נכון?
<רמזי מוסלם: כן.
<אלעד שפר: ההברחות הן לא באותו שיעור כמו הצריכה הרגילה.
<אלעד שפר: האיסור מצליח במידה מסוימת, לא ב-100%.
אבישי ברוורמן: אתה מודע למה שאתה אומר?
אבישי ברוורמן: לדעתי אתה מדבר מהבטן, אתה מדבר על סמך רצונות, לא על סמך עובדות.
<אלעד שפר: לא.
אבישי ברוורמן: אז שלח לנו מכתב.
<אלעד שפר: אני אשלח.
<גדי לוי: על סמך עובדות, היות וגם אנחנו וגם הנרגילות זה נישה, זה בטל בשישים, ומה שקורה שאנשים פשוט מבריחים.
אבישי ברוורמן: הוא כבר אמר את זה.
אבישי ברוורמן: שלח לנו נייר ונראה את זה, כי הכול התרשמויות.
<קריאה: הרוב מבריח.
אבישי ברוורמן: חבר הכנסת וקנין ישב ושמע את זה.
אבישי ברוורמן: גם אני רוצה שיפסיקו לעשן.
אבישי ברוורמן: אני לא מעשן.
אבישי ברוורמן: הייתי מעוניין שכל אחד יפסיק לעשן ושכולם גם יפסיקו לשתות קוקה-קולה.
אבישי ברוורמן: אמרתי את זה אפילו שיכעסו עלי – תיכף כל הלוביסטים יגידו לחסל אותי – כי הדברים האלה מזיקים לבני האדם, אבל אתה מסתכל במשחק שקוראים לו "משחק החיים" מה עושים ומה לא עושים.
אבישי ברוורמן: ולכן השאלה הרלוונטית, והבאתי לך דוגמה של ה-prohibition בארצות-הברית על האלכוהול, אם בנושא של הנרגילות והטעמים מה שקורה שמפסידים הכנסות, אבל בסופו של דבר עוקפים את הכול, אנשים מעשנים, אז בדברים האלה יותר טוב להסתכל על מה שעובד.
<אלעד שפר: בעיר ניו-יורק יש הברחות.
<אלעד שפר: חפיסת סיגריות עולה שם 14-13 דולר, שזה יוצא משהו בסביבות ה-50 שקלים.
<אלעד שפר: יש הברחות, אבל הן מהוות רק שליש מכלל צריכת - - -
יצחק וקנין: שליש זה מעט?
<אלעד שפר: שליש.
<אלעד שפר: זה אומר שבשני שלישים זה הצליח.
אבישי ברוורמן: מר שפר, דיברתי כרגע על נרגילות, לא על סיגריות.
יצחק וקנין: אני אתך בחקיקה.
יצחק וקנין: תבינו שאנחנו אתכם בחקיקה, אבל אתם לא יכולים לעשות חקיקה שפוגעת באנשים המסודרים - - -
אבישי ברוורמן: החלשים נדפקים והגדולים מעשנים את הסיגריות ממילא.
<אלעד שפר: אני חושב שצריך - - -
אבישי ברוורמן: שמעתי אותך.
אבישי ברוורמן: עו"ד האוזנר.
<עמוס האוזנר: רק מילה אחת על הנושא הזה של ההברחות, אדוני.
<עמוס האוזנר: מדינת ישראל באופן יחסי להרבה מדינות אחרות, יש לה כלים טובים לטפל בהברחות, כי אנחנו די מבודדים בסך-הכול.
אבישי ברוורמן: אנחנו גם דואגים לזה, אתה אומר.
<עמוס האוזנר: אנחנו שומרים על הגבולות שלנו בצורות אחרות.
<עמוס האוזנר: יש הבדלים עצומים בשיעורי המסים על סיגריות בתוך מדינות ארצות-הברית.
<עמוס האוזנר: העיר ניו-יורק שונה ממדינת ניו-יורק, מדינת ניו-יורק שונה מאוד מניו-ג'רזי, ואם הם מצליחים להקפיד על האיסורים האלה, למרות שמעבר ממדינה למדינה הוא כמעט חופשי לחלוטין, לנו יש כלים הרבה יותר טובים ממקומות אחרים.
אבישי ברוורמן: זה שיש לנו כלים, אני מסכים.
אבישי ברוורמן: אף אחד לא רצה להיות ג'וליאנו פה.
<אבי כהן: האם אני יכול לומר משהו?
<אבי כהן: אני בעל חנות ודיברתי פה בפעם הקודמת.
אבישי ברוורמן: בעל חנות למה?
<אבי כהן: לממכר טבק, מי שפונה לקהל הסופי.
<אבי כהן: אני לא יודע על איזה אכיפה אתם מדברים, אבל אני אביא דוגמאות למה שקורה אצלנו בשנתיים האחרונות בענף הזה.
<אבי כהן: ברגע שהתחילו להעלות מיסים על סיגרים, אני אתן לך כתובות של שני אתרים בשווייץ, שכל הצרכנים הטובים שלנו קונים משם ומקבלים עד הבית.
<אבי כהן: אם אתה חושב שיש לך אפשרות לאכוף מס על חבילה שמגיעה לדואר, בבקשה, בוא תעשה את זה.
<אבי כהן: אחרי זה בא הטבק על המקטרת – יש "איביי".
<אבי כהן: מה שקורה היום באיביי זו חגיגה שלמה, כל המגזר הרוסי, שהוא המגזר המובהק שלנו לעישון מקטרת, עבר לאיביי.
<אבי כהן: ואז מה קרה?
<אבי כהן: גם את האביזרים הנלווים הוא קונה שם.
<אבי כהן: הפסדנו גם אותם.
<אבי כהן: עכשיו בא החוק על הטבק.
<אבי כהן: בכלל לא צריך לדון על החוק הזה, כי מה שעשה המס, הוא קובר את זה לאט-לאט.
<אבי כהן: אתם אולי לא מודעים לזה, אבל יש תעשייה שלמה של גידול טבק.
<אבי כהן: ברשות הפלסטינית זה כבר גזל להם 30% מהדובק המקומי שלהם, וזה הגיע אלינו בענק.
<אבי כהן: בכל השווקים אתה קונה היום טבק בין 50 שקל ל-80 שקל לקילו, כשאצלנו 450 שקל לקילו זה רק המס, ואתה יכול למצוא את זה בכל מקום.
<אבי כהן: אני לא יודע על מה מדברים פה באכיפה.
<אבי כהן: אם לא מצליחים לאכוף אפילו במסעדות איסור עישון איך אתה רוצה לאכוף על מגדלים פרטיים שמגדלים את זה במחתרת?
<אבי כהן: אתם פשוט יוצרים פה במו ידיכם שוק שחור שיהרוס את החנויות שעובדות כמונו, בצורה חוקית.
<אבי כהן: תהפכו את הענף הזה לחוק, תשימו אותו עם רישיונות, הכול טוב ויפה, ואל תתנו להם פתח לעשות פה גידולים פירטיים, שזה מה שקורה בשנה האחרונה.
אבישי ברוורמן: מר כהן, אני מאוד מודה לך.
אבישי ברוורמן: גברת מנטש, מר גבע ונתחיל לקרוא את החוק.
<אירית מנטש: לגבי הנרגילה, דברים שנאמרו קודם הם לא מדויקים.
אבישי ברוורמן: על-ידי מר מוסלם.
<אירית מנטש: כן, על-ידי מר מוסלם.
<אירית מנטש: אנחנו יודעים מנתונים שפרסמה שרת הבריאות בדוח האחרון ש-20% מבני הנוער בכל המגזרים מתנסים בעישון נרגילות.
<אירית מנטש: אנחנו יודעים שבערך 11% מכל בני הנוער מעשנים נרגילה לפחות פעם בשבוע.
<אירית מנטש: עישון נרגילה לעומת עישון סיגריה, כמו שנאמר כאן, גורם לנזקים יותר גדולים.
<אירית מנטש: לא ניכנס לעומק הדברים, אבל רק להמחשה, עישון ראש נרגילה שווה ערך לחפיסת סיגריות שלמה ונתפס אצל צעירים כמשהו כיפי, כמשהו חברתי, נסחפים אליו בקלות.
<אירית מנטש: אפילו ההורים חושבים שזה מזיק פחות, שהמים מסננים את זה, שהפירות זה דבר בריא.
<אירית מנטש: צריך להבין שזה מוצר מאוד מסוכן, שגם מעודד עישון, הוא גם גורם לנזקים בריאותיים והוא גם מהווה מוצר כניסה לשימוש בסמים שזה משהו שמאוד מטריד.
אבישי ברוורמן: גברת מנטש, אני רוצה להסביר לך משהו.
אבישי ברוורמן: כל הדברים שאת אומרת אנחנו יודעים.
אבישי ברוורמן: אם היתה לי היכולת, אולי בעזרת חבר הכנסת שמולי, שיש לו השפעה יותר גדולה על הצעירים, הייתי רוצה שאף אחד לא יעשן, לא נרגילה ולא כלום.