GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<אתי בנדלר: ולכן אתם ממליצים או לפנות לנציגות הזרה של אותה מדינה בארץ כדי לברר – ברור שזאת עצה לא כל כך פרקטית לכל מי שיוצא לחוץ לארץ – או בכל מקרה להצטייד ברישיון נהיגה בין-לאומי.
<אתי בנדלר: מה שאני רוצה לומר זה שכשהפורמט החדש של רישיונות הנהיגה מפלסטיק עם התמונה הממוחשבת הובאו לאישור ועדת הכלכלה לפני שנים רבות, אני לא זוכרת כמה שנים זה היה, אכן למיטב זכרוני הוצג בפני הוועדה שהדבר הזה יאפשר לישראלים לנהוג עם רישיון הנהיגה שלהם בחוץ לארץ.
<אתי בנדלר: וכתוצאה מכך כל אחד מאתנו מכיר את רוב הישראלים שנוסעים לחוץ לארץ ולא מצטיידים ברישיון נהיגה בין-לאומי, כי לכולם ידוע שרישיון הפלסטיק משמש גם כרישיון נהיגה בין-לאומי.
<אתי בנדלר: לכן אני חושבת שלא ניתן להחביא אינפורמציה לדעתי כל כך חשובה לכל כך הרבה ישראלים באיזשהו משפט באתר שלכם.
<אתי בנדלר: אני חושבת שצריכים להביא את זה בצורה הרבה יותר משמעותית לידיעת הישראלים, שיידעו שזה מעבר לרצוי, שכדאי להצטייד, שנכון להצטייד ברישיון נהיגה בין-לאומי, כי רבים סומכים על המידע הכללי שהובא אז בפני הוועדה.
אורי מקלב: שזה עומד בתקינה האירופית.
דוד צור: לא יכולתי לסכם את הדיון יותר טוב מעורכת-הדין בנדלר.
ישראל חסון: היו לך שאיפות לעשות שום דבר יותר טוב מגברת בנדלר בכל תחום?
דוד צור: אני לא מנסה.
דוד צור: לכן אני ממליץ כן להצטייד כרגע ברישיון בין-לאומי עד שבסופו של דבר הדברים האלה יובהרו, כי מפה לא יצאנו עם בשורה שאנשים יכולים לנסוע לחו"ל עם הרישיון הקיים.
<אתי בנדלר: יכול להיות אגב שאפשר לבקש ממשרד החוץ שיברר את הנושא הזה ויביא את המידע הזה שוב לידיעת הוועדה.
אורי מקלב: אדוני היושב-ראש, יש לי רעיון, לבקש מהממ"מ מסמך בעניין הזה.
דוד צור: הוועדה תפנה בעניין הזה.
דוד צור: תודה רבה, הישיבה נעולה.
אבישי ברוורמן: <רבותי, תקנות רישום ציוד הנדסי (תיקון), התשע"ד-2013, פרוטוקול מס' 121.
אבישי ברוורמן: עורכת-דין זוכוביצקי, לפקודתך.
אבישי ברוורמן: אני חושב שגם רב-פקד שלאין יכולה לשבת.
אבישי ברוורמן: אמרתי לפקודתך, יכולה להצטרף לשולחן.
אבישי ברוורמן: למה מאחור?
<לאה ורון: כולכם יכולים.
<לאה ורון: בואו תצטרפו בבקשה לשולחן.
<לאה ורון: ממילא אם תרצו רשות דיבור יצטרכו להקליט אתכם, אז בואו שבו בבקשה.
אבישי ברוורמן: כשיושבים מאחור יש איזה הרגשה, את יודעת.
אבישי ברוורמן: רבותי, קחו את השולחן.
אבישי ברוורמן: עורכת-דין זוכוביצקי, בבקשה.
<שרית זוכוביצקי-אור: חוק רישום ציוד הנדסי והתקנות מכוחו מסדירות את הרישום של ציוד הנדסי.
<שרית זוכוביצקי-אור: ציוד הנדסי הוא למעשה רכב מנועי מסוג מכונה ניידת שמשמש לעבודה, ועל-פי התקנות מה שנכלל במסגרת החובות שחלות על הרישום העצמי, רק מה שמפורט בתוספת הראשונה.
<שרית זוכוביצקי-אור: זאת אומרת, יש פה רשימה סגורה של סוגי ציוד שהתקנות חלון עליהן.
<שרית זוכוביצקי-אור: וכדי להכניס ציוד עבודה מסוים אנחנו לא יכולים להסתפק בעובדה שבאופן כללי הוא נכנס להגדרה הכללית, שהוא משמש לעבודה וכו', אנחנו צריכים לתקן את התוספת ולהוסיף את שם הציוד באופן קונקרטי.
<שרית זוכוביצקי-אורי: יופי.
<שרית זוכוביצקי-אורי: אז יש ציוד עבודה שהוא מכונה ניידת, ציוד עבודה באופן מובהק, נכנס כמובן להגדת ציוד הכללית – הוא משמש לבנייה, הוא מכונה ניידת.
<שרית זוכוביצקי-אורי: וכדי שהוא ייחשב ציוד הנדסי ויחולו עליו החוק והתקנות צריך להוסיף אותו ברשימה שבתוספת הראשונה, וזה נפה מתנייעת.
אבישי ברוורמן: תסבירי לי רק מהי הנפה המתנייעת.
<שרית זוכוביצקי-אורי: אני אגיד מה זה, ויש פה רשם הציוד ההנדסי שיסביר עוד יותר ואפילו הביא תמונה יפה.
<שרית זוכוביצקי-אורי: הנפה המתנייעת היא מכונה המשמשת לעבודה ומיועדת לניפוי חומרים לפי גדלים רצויים, הנעה על גלגל זחלי.
אבישי ברוורמן: אחרי ששמעתי את הזחל, אני רוצה לשמוע לא את הגולם אלא את היועץ ההנדסי.
אבישי ברוורמן: מה שמך, בבקשה?
<דוד גרינברג: גרינברג דוד.
<דוד גרינברג: אנחנו מכירים את המגרסה, אני מניח שכולם מכירים אותה, באתרי עבודה, היא מרסקת אבנים לגודל מסוים.
<דוד גרינברג: הנפה, התפקיד שלה לברור, למיין את אותם חלקים ולהפוך את זה לחומר עדין שמשמש לבנייה, לתשתיות וכיוצא בזה.
<דוד גרינברג: עכשיו, הגדלים הם בהתאם לרשתות.
<דוד גרינברג: זו מכונה בדומה למגרסה, יש לה כמעט את אותן תכונות, רק הפעולה היא קצת שונה.
אבישי ברוורמן: יותר עדינה.
<דוד גרינברג: יותר עדינה.
אבישי ברוורמן: יש למישהו איזו התנגדות לנושא?
<דוד גרינברג: עכשיו, הייתה דרישה של הלקוחות, ואין התנגדות ליבואנים, ואני גם חושב שזה מוצדק, לרשום כדי שיהיה פיקוח ובקרה.
אבישי ברוורמן: מר גרינברג, קיבלנו.
אבישי ברוורמן: בעד אישור התיקון לתקנות רישום ציוד הנדסי – פה אחד
אבישי ברוורמן: אני מאשר את זה, מאושר.
אבישי ברוורמן: בזה עורכת-דין זוכוביצקי הגעת להישג מדהים.
<מרב תורג'מן: תחילה מיידית.
אבישי ברוורמן: הדיון הבא ייפתח מיד ב-12:00.
אבישי ברוורמן: רבותיי, כבוד השר אורי אריאל, חבריי חברי הכנסת, חבר הכנסת סוייד, שמולי, גטאס, המנכ"ל בן אליהו, הידוע בכינוי מבית הספר היסודי בן, נציגים, חברים, אורחים.
אבישי ברוורמן: כבר הייתה לנו ישיבה קצרה בשמונה בעניין "אופיס דיפו", וכבר אמרתי מספר מילים שאני רוצה לחזור עליהן.
אבישי ברוורמן: להרבה אנשים, כולל לי, זה יום עצוב, אריק איינשטיין הלך.
אבישי ברוורמן: גדלנו עליו.
אבישי ברוורמן: איש צנוע, מדהים, לא אדם שמחפש כותרות וזוהר, לא זמר של זיופים, איש אמיתי, הנחיל לנו מורשת אדירה.
אבישי ברוורמן: יהי זכרו ברוך.
אבישי ברוורמן: אני עובר לסדר היום.
אבישי ברוורמן: אני מודה לשר השיכון, שכיניתי אותו במליאה כשר האפקטיבי ביותר במדינת ישראל.
אבישי ברוורמן: אבל עכשיו אני רוצה לבדוק איפה הוא אפקטיבי ואיפה הוא לא אפקטיבי, ולרמוז שחלק מהאפקטיביות היא לא לרוחי ולתפיסתי המדינית.
אבישי ברוורמן: השאלה שלי היא אם מעבר לנושא הזה, שבו הוא אפקטיבי, האם בשטחים האחרים הוא גם אפקטיבי.
אבישי ברוורמן: "ואפקטיבי" לא מתכוון לשר אריאל, אלא אני מתכוון לאותו גוף טמיר ונעלם שנקרא ממשלת ישראל.
אבישי ברוורמן: אדוני כבוד השר, ישנם הרבה מאוד דיבורים על הורדת מחירי הדיור, ולצערי אנחנו עדיין לא רואים שום ירידה משמעותית במחיר.
אבישי ברוורמן: אתה, שר השיכון, וגדעון סער, שר הפנים, מקדמים את החוק שידוע בציבור כחוק הווד"לים.
אבישי ברוורמן: שר האוצר, לאחר שהודיע על הפחתת המסים, מקדם במקביל את הוותמ"לים.
אורי אריאל: ועדת תכנון מיוחדת לדיור.
אבישי ברוורמן: אורי שני, שהיה פעם יד ימינו של אריאל שרון ושנים התעסק בשיכון ובינוי, אני מבין שהוא יועץ מיוחד לדיור.
אבישי ברוורמן: יועץ מיוחד לדיור.
אבישי ברוורמן: מנכ"ל ראש הממשלה הוא יושב-ראש ועדת החסמים.
אבישי ברוורמן: כל כך הרבה תפקידים, ושום דבר עדיין לא קורה בשטח.
אבישי ברוורמן: נשיאים ורוח, ודיור אין.
אבישי ברוורמן: בסופו של דבר, אתה אחראי על הדיור.
אבישי ברוורמן: למה יש כל כך הרבה תפקידים?
אבישי ברוורמן: למה לא הכול אצלך?
אבישי ברוורמן: ולמה יש כל כך מעט תוצאות?
אבישי ברוורמן: לפני כמעט שבעה חודשים קיימנו כאן ישיבה עם ראש רשות מקרקעי ישראל, מר ליברמן.
אבישי ברוורמן: והוא דיבר, כבוד השר, על חסמים שמונעים השלמת פרויקטים של דיור, כמו בניית כבישים, מערכות מים וביוב וכיוצא בזה.
אבישי ברוורמן: מתי התכנסה לאחרונה ועדת החסמים של הראל לוקר, ואיזה נושאים הבאתם לפתחה?
אבישי ברוורמן: שר השיכון לשעבר, אטיאס, לקח על עצמו את פרויקט חריש והצליח להשלים אותו עד בניית אלפי יחידות דיור.
אבישי ברוורמן: הוא אולי כיוון רק לחרדים, אבל בסוף המהלך הזה לא צלח.
אבישי ברוורמן: זה היה פרויקט הדגל שלו.
אבישי ברוורמן: אדוני שר השיכון, מה פרויקט הדגל שלך?
אבישי ברוורמן: האם הוא רק ביהודה ושומרון?
אבישי ברוורמן: התיקון שהממשלה מביאה לחוק הדיור הציבורי צפוי להקטין עוד את מלאי הדירות הציבוריות.
אבישי ברוורמן: חוק הדיור הציבורי היה תמיד בוועדת הכלכלה, ואני מצפה גם לתמיכתך לכך שימשיך להיות כאן, כי יש סדר במדינת ישראל.
חנא סוייד: אדוני היושב-ראש, נשמע כאילו אתה אומר "הדיבור הציבורי".
חנא סוייד: אתה מתכוון לזה?
אבישי ברוורמן: חבר הכנסת סוייד, חוק הדיור הציבורי צפוי להקטין את מלאי הדירות הציבוריות.
אבישי ברוורמן: איזה פתרון, אדוני השר, אתם מציעים לאוכלוסייה החלשה ביותר, שיש פה נציגים שלהם.
אבישי ברוורמן: פגשתי אתכן בשבוע שעבר בשדרות.
אבישי ברוורמן: אתן טענתן, והטענה הזאת מבוססת, שאנשים לא מוכנים להשכיר לכן דירות – אין ערבים, אין יציבות.
אבישי ברוורמן: מה הפתרון שאתה מציע להן?
אבישי ברוורמן: היום אתה נותן סיוע בשכר דירה מוגדל בסך הכול ל-2,000 איש מתוך 140,000 משקי בית הזכאים לסיוע בדיור.
אבישי ברוורמן: רובם מקבלים פחות מ-1,000 שקל סיוע.
אבישי ברוורמן: אדוני השר, אתה איש של העם, של השטח.
אבישי ברוורמן: אתה יודע מה אפשר לשכור ב-1,000 שקל בחודש?
אבישי ברוורמן: היום הסיוע ניתן כביכול למי שממתין לדיור ציבורי.
אבישי ברוורמן: אבל זה בלוף: מי יכול לשכור כאן דירה ב-1,000 שקל בחודש?
אבישי ברוורמן: קיימתם ביוזמת
אבישי ברוורמן: כם שולחן עגול עם הג'וינט וקבוצות נוספות מהמגזר השלישי בנושא דיור בר-השגה.
אבישי ברוורמן: השולחן העגול הסתיים לפני כחודשיים.
אבישי ברוורמן: מתי נזכה שתעביר לי ונחוקק יחדיו חקיקה בנושא?
אבישי ברוורמן: השבוע אושר בוועדת הפנים תיקון לחוק הווד"לים שמחייב לפחות 25% דירות קטנות – דירות להשכרה ודירות להשכרה בהישג יד.
אבישי ברוורמן: אבל שום דבר בנושא הזה לא יזוז ללא התקנות והווד"לים, שהם הוראות שעה שמסתיימות בעוד שנתיים.
אבישי ברוורמן: מתי יושלם תהליך התקנת התקנות שיאפשרו תכנון של דירות מהסוג הזה לזוגות צעירים?
אבישי ברוורמן: מהנתונים שנמסרו לנו – ואתה תתקן אותנו – עד עכשיו קודמו 25,000 יחידות במסגרת הווד"לים, רק 6% להשכרה, ובכלל לא תוכננו דירות להשכרה במחירים ברי השגה.
אבישי ברוורמן: יושבים פה שני חברי כנסת ערבים.
אבישי ברוורמן: אתה מקדם למעלה מעשרה יישובים חדשים בנגב, במבואות ערד ובסמוך לכביש 25.
אבישי ברוורמן: מי כמוני, ש-16 שנה בנה והשקיע בנגב...
אבישי ברוורמן: אבל יש הרושם שחלק מהמטרה היא גם דחיקת הבדואים.
אבישי ברוורמן: מה ההיגיון הכלכלי בהקמת יישובים חדשים ותשתיות חדשות?
אבישי ברוורמן: מדוע לא להרחיב יישובים קיימים?
אבישי ברוורמן: באים אליי ראשי ערים, דימונה, ירוחם.
אבישי ברוורמן: .. יש תשואה לגודל.
אבישי ברוורמן: אז מדוע לא לחזק יישובים קיימים?
אבישי ברוורמן: כי מחקרים מראים שככל שיש יישובים, הם מרוקנים את הערים בדרום מהאוכלוסייה החזקה שלהם, ואז אנחנו חוטאים ביכולת שלנו לבנות את מה שאמרנו, לבנות מטרופולין צפוני מסביב לבאר-שבע.
אבישי ברוורמן: והשאלה האחרונה, שאלה מאוד חשובה, ואני חושב שהפעם, בגלל שאתה איש ביצוע, עיני רבים נשואות אליך: נושא הקיבוצים.
אבישי ברוורמן: הלוא אתם יודעים ששני אנשים, יעקב נמרודי וסמי שמעון זיכרונם לברכה, קנו שתי חברות בפשיטת רגל, אחת הייתה "יכין-חק"ל" והשנייה הייתה "הכשרת היישוב", בכלום.
אבישי ברוורמן: הם קיבלו בסיס לנדל"ן אדיר, ופתאום שינו את היעד, והחברות האלה – שאני מניח שאנשים צפו את זה, כולל אולי אנשים שישבו באוצר – התעשרו.
אבישי ברוורמן: עכשיו, במדינת ישראל יש כל כך הרבה אנשים שאיבדו את הקרקע, ואם בתקופה הקודמת היו אומרים להם, הם היו מקבלים את החזקה על הקרקע.
אבישי ברוורמן: ואני חושב שנפל בחלקך רגע היסטורי: להגיע למשא ומתן עם הקיבוצים, לאפשר בנייה בתך קו כחול, שגם כאן חלק מהפירות עוברים לאוכלוסיות שאינם בקיבוצים.
אבישי ברוורמן: אנא ממך, דווח לנו מה קורה בנושא הזה.
אבישי ברוורמן: אלה שאלותינו.
אורי אריאל: תודה רבה ליושב-ראש, תודה רבה על הדיון.
אורי אריאל: בוקר טוב לחברי הכנסת, לאריאל יוצר מהאוצר, לברוש מנכ"ל "עמידר" וחבריו, וכמובן אנשי משרדנו, משרד הבינוי והשיכון, למנכ"ל שלמה בן אליהו, ואחרונות חביבות – הפורום למען דיור ציבורי, שיושבות מולי.
אורי אריאל: הן כבר פגשו אותי כמה פעמים, בדרך כלל קצת בצעקות, אבל תמיד זה באהבה, מצדי בכל אופן.
אורי אריאל: אין לי תרעומת, וברצון נשמע גם אותן.
אורי אריאל: אני מתנצל מראש, וגם הודעתי את זה ליושב-ראש הוועדה, שיש לי דיון עם ראש הממשלה ב-10:00, ולכן אני מאוד אתמצת, ככל שאני יכול, ויושב-ראש הוועדה יחליט איך לנהל את זה.
אורי אריאל: אני מעדיף לשמוע את הח"כים ולנסות לענות למישהו, ואחרי זה המנכ"ל ימשיך איתכם וגם כל הנהלת המשרד ממשיכה את הדיון פה.
אורי אריאל: ואם יהיה צורך, אני אבוא עוד פעם.
אבישי ברוורמן: אני אשמח לתת לח"כים להציג בקצרה, אבל אני אשמח מאוד אם תענה על השאלות הנקודתיות.
אורי אריאל: בסדר, אני אענה לך.
אבישי ברוורמן: אנחנו הרי מכירים אחד את השני לא מאתמול.
אבישי ברוורמן: אתה, כששואלים אותך שאלה, אתה עונה.
אבישי ברוורמן: כי יש שרים שלא - - -
אורי אריאל: בוא לא נדבר על אחרים.
אורי אריאל: ראשית, אני מצטרף לדברי ההספד על אריק איינשטיין.
אורי אריאל: בצעירותי הוא היה האליל שלי.
אורי אריאל: הזמר האליל.
אורי אריאל: הוא ראוי לכל הערכה ולכל שבח על היכולות יוצאות הדופן שלו, ועל מה שהוא ייצג.
אורי אריאל: איך אמרו רבים וטובים, הוא ייצג את ארץ ישראל, בצורה הכי פשוטה, שווה לכל נפש.
אבישי ברוורמן: בצניעות ובאהבה.
אורי אריאל: אני אעבור לעניינו.
אורי אריאל: המטר שהוצבה בפניי כשר הבינוי והשיכון על ידי הממשלה היא להביא ליותר שיווקים של יחידות דיור, כדי להוריד את המחירים.
אורי אריאל: זו המטרה המרכזית, הורדת המחירים, הן ברכישה והן בשכירות.
אורי אריאל: ואנחנו מגיעים למספר היחידות שנקבע שנשווק השנה.
אורי אריאל: אני רוצה לציין בקשר לאחת השאלות שלך שיש שיתוף פעולה הולך וגובר, שהולך ונעשה טוב יותר, עם כל משרדי הממשלה.
אורי אריאל: ושאף אחד לא יתבלבל – ראש וראשון זה האוצר.
אורי אריאל: בסוף, צריך לעבוד ביחד, החל מדירה להשכיר, דרך מחיר מטרה, וכלה ביום-יום.
אורי אריאל: אתמול הייתה ישיבה אצל המנכ"ל, היום תהיה... זו עבודה משותפת.
אורי אריאל: ואני רוצה להזכיר גם את משרד הפנים – את שר הפנים, את בינת שוורץ, את הצוות שלה; וגם את משרד התחבורה, ואני בטח אשכח מישהו אז אני עוצר פה.
אורי אריאל: ובוודאי ודאי את מינהל מקרקעי ישראל.
אורי אריאל: העבודה משולבת, מסונכרנת ונעשית יותר ויותר טובה.
אורי אריאל: לא הכול בסדר, אבל יש מגמה מאוד חיובית, והבנה שהמטרה היא מטרה משותפת, ומפלס האגו הוא יותר נמוך.
אורי אריאל: אני אומר לכם את זה באחריות.
אורי אריאל: ועדת חסמים ישבה לפני שבוע ימים, נדמה לי, על בעיות ביוב בראש העין, שתוקעות לנו סדר גדול של 6,000 יחידות דיור.
אורי אריאל: שאלת על כמות האנשים שעוסקים.
אורי אריאל: תראו, דיור הוא מוצר משוכלל.
אורי אריאל: בבריאות אתה אומר "כל הילדים יקבלו זריקה נגד פוליו", אז שרת הבריאות מתייעצת עם הצוות המקצועי שלה, וזהו – קונים חיסונים ומחסנים.
אורי אריאל: השרשרת היא ברורה.
אורי אריאל: אבל פה יש לנו לפחות עשרה גורמים מרכזיים – משרד האוצר, תחבורה, בריאות על הביוב, מינהל מקרקעי ישראל, משרד השיכון, משרד רה"מ, משרד הביטחון, שצריך לפנות שטחים, בנק ישראל, שהוא בכלל לא בממשלה.
אבישי ברוורמן: אתה צריך פרויקטור שמוביל.
אורי אריאל: רגע.
אורי אריאל: כל מה שאנחנו יודעים לפתור במשרד הבינוי והשיכון, אנחנו פותרים אצלנו.
אורי אריאל: אבל מה קורה כשיש התנגשות עם מחלף בראש העין, שבלעדיו אתה לא יכול לבנות, כי זה בתב"ע – תכנית בינוי ערים.
אורי אריאל: זה משפטי, זה לא דבר של המלצה.
אורי אריאל: אז אני לא יכול לחייב את שר התחבורה לשים 400 מיליון שקל, שזה המחיר של המחלף.
באסל גטאס: אז מה מפת החסמים?
אורי אריאל: רגע, אני מגיע.
אורי אריאל: אני לא יכול לחייב את שר התחבורה.
אורי אריאל: אז יצרנו שלושה מנגנונים.
אורי אריאל: אחד זה ההידברות.
אורי אריאל: אנחנו מדברים, יושבים המנכ"לים, יושבים השרים, ומנסים כן לפתור.
אורי אריאל: אבל שר התחבורה יכול להגיד, ובצדק, "תשמע, לי יש תכנית עבודה מאושרת עם האוצר לחמש שנים, אז אני לא יכול להביא 400 מיליון עכשיו".
אורי אריאל: הדרך היא לעשות את זה בשני כלים שיצרנו.
אורי אריאל: אחד זה קופת חסמים.
אורי אריאל: הגענו להבנה עם האוצר שאנחנו צריכים להגדיר...
אורי אריאל: זה לא תקציב בספר התקציב, שאף אחד לא יתבלבל, זה לא כסף פנוי ששומרים אותו, אלא זה הגדרה של סוג של מאמץ מיוחד שבהגיע נתון לגבי חסם שהוא בסדר גודל כזה וכזה, אנחנו יושבים עם האוצר, והאוצר לקח על עצמו לתת תשובות.
אורי אריאל: זו בעיה שלו מאיפה הוא יביא את זה.
אורי אריאל: הוא יביא את זה ממשרד התחבורה, כי איזה פרויקט נתקע, הוא יביא את זה מהרזרבה, הוא יביא את זה מאיגום משאבים – אינני יודע.
אורי אריאל: הם לקחו על עצמם, בצורה חיובית, לעשות את זה.
אורי אריאל: הדבר השני הוא ועדת החסמים אצל הראל לוקר.
אורי אריאל: אם אני לוקח את ראש העין כמשל, יש שם לא בעיה אחת – יש שם בעיה של ביוב, יש שם שלוש בעיות של תחבורה ויש שם צה"ל, שצריך לפנות שטחים וכולי.
אורי אריאל: היות שזה רב-משרדי, יושב יהודי טוב בשם יוסי קטריבס אצל ראש הממשלה, יחד עם המנכ"ל, לפי הצורך, והם מתכללים את זה.
אורי אריאל: כי כשאתה צריך לדבר עם ארבעה או חמישה משרדים, אז עם כל הכבוד למשרד הבינוי, המשרדים האחרים אומרים: חבר'ה, אנחנו לא עובדים אצלכם.
אבישי ברוורמן: רק הערה אחת קטנה.
אבישי ברוורמן: היה דיון בנושא ראש העין עם מר ליברמן.
אבישי ברוורמן: הדוגמה שנתתי זה בדיוק מה שאתה אמרת.
אבישי ברוורמן: אני זוכר את רבין המנוח – מה שהוא היה עושה - - -
אורי אריאל: אנחנו נעשה אוטובוס מנכ"לים.
אבישי ברוורמן: לא, לא אוטובוס מנכ"לים.
אבישי ברוורמן: הייתה אחריות.
אבישי ברוורמן: כל דבר, יש לו נגישות בכל מיני מקומות.
אבישי ברוורמן: הוא היה שם או את שבס או אלדורטי, שהיו אחראים כל הזמן להוביל, לתאם ולתת עם פטיש בראש.
אבישי ברוורמן: השאלה אם זה קורה היום.
אבישי ברוורמן: הוא אשר אני אומר.
אבישי ברוורמן: שני ידידיי, שמעון שבס ואלדורטי, היו מנכ"לי משרד ראש הממשלה.
אבישי ברוורמן: ומי שממלא את התפקיד היום זה חברנו הראל לוקר, שעושה את זה בצורה מיטבית, לא חוסך זמן, משתדל מאוד, וגם מביא תוצאות.
אבישי ברוורמן: הרי בסוף זה מבחן התוצאה.
אבישי ברוורמן: רק תוצאה.
אורי אריאל: לא רק, אבל תוצאה היא הדבר החשוב, אני מסכים.
אורי אריאל: ואכן נפתרו הרבה בעיות.
אורי אריאל: יש גם "פורום תכניות גדולות", שזז כל פעם למקום אחר.
אורי אריאל: מדובר בבינת שוורץ ממשרד הפנים, בנצי ליברמן, המנכ"ל שלי, האוצר ומשרד ראש הממשלה.
אורי אריאל: תכניות גדולות זה תכניות של אלפי יחידות דיור.
אורי אריאל: אנחנו שמים דגש, אדוני היושב-ראש, על מרכז הארץ.
אורי אריאל: למה על מרכז הארץ?
אורי אריאל: לא כי אנחנו נגד הפריפריה – אנחנו מאוד בעד הפריפריה, אלא ששנים לא תכננו במרכז, בהנחיה, בהחלטה מודעת של ממשלות קודמות.
אורי אריאל: ואם לא מתכננים אז גם לא בונים, אין אפס, סוף מעשה במחשבה תחילה.
אורי אריאל: מי שלא מתכנן לא יכול לבנות.
אורי אריאל: לעשות תב"ע במדינת ישראל זה בין שש לשבע לשמונה לתשע וגם לעשר שנים.
אורי אריאל: אז לפני כשמונה שנים עצרו את התכנון במרכז הארץ, ואין יחידות.
אורי אריאל: אנחנו שמים דגש על מודיעין.
אורי אריאל: אני מדבר איתך על תכניות של מעל 6,000 או 7,000 יחידות דיור בכל עיר – מודיעין, בית-שמש, ראש העין, קריית ביאליק, שישבתי אתמול בלילה עם ראש העיר שלה.
אורי אריאל: אני מדבר על 7,500 יחידות דיור.
אורי אריאל: בקיצור, יש תכניות גדולות, ואני לא מניתי את כל ה"קטנות" שיש בהן 1,000; ועל 100 אנחנו לא מדברים פה בכלל.
אבישי ברוורמן: כבוד השר, אתה יכול לדבר על לוחות זמנים?
אבישי ברוורמן: יש תחזית?
אורי אריאל: אני יכול להגיד שבמודיעין ב-2014 יֵצאו כמה אלפים ובבית-שמש יֵצאו כמה אלפים.
אורי אריאל: המנכ"ל יגיד את המספרים, ואם לא – אנחנו נעביר לכם את זה.
אורי אריאל: כל שאלה שתישאל פה ולא תינתן עליה תשובה, תועבר אליכם בכתב בתוך שבוע ימים, זה הסיכום שלי.
אורי אריאל: אין מצב שלא תקבלו תשובה על משהו.
אורי אריאל: אפשר לאהוב את זה או לא לאהוב, להסכים או לא להסכים, אבל תקבלו תשובה על הכול.
אורי אריאל: בקיצור, אנחנו מדברים על מרכז הארץ.
אורי אריאל: זה הטווח המידי, של 2014, ובטווחים קצת יותר ארוכים יש את מחנות צה"ל במרכז, שמדובר על אלפים, כולל שיווק של 1,600 יחידות דיור בתל-השומר וכדומה.
אורי אריאל: גם בראש העין יש עתודות גדולות – עד 14,000 יחידות דיור.
אורי אריאל: קריית גת – בחודש דצמבר אנחנו הולכים לשווק כ-700 יחידות דיור, מתוך 7,000 שמתוכננות.
אורי אריאל: שנה הבאה נשווק שם 2,000.
אורי אריאל: ושימו לב רגע מה קורה במדינה: המרחק בין מרכז תל-אביב לקריית גת הוא 32 דקות ברכבת.
אורי אריאל: אתה עולה, אתה קורא, אתה עושה מה שאתה רוצה, ונוחת אחרי חצי שעה.
אורי אריאל: נכון, בתוך העיר לוקח עוד זמן, אבל זה סביר, זה אפשרי, זה לא משהו ש... בשביל רוב הציבור קריית גת נראית פריפריה שבפריפריה.
אבישי ברוורמן: אורי, אתה רוצה לשמוע סיפור?
אורי אריאל: לא, זה זמן פציעות.
אורי אריאל: אני מסיים.
אורי אריאל: אני רוצה להגיע לדיור ציבורי.
<קריאה: כמה דירות - - -
אבישי ברוורמן: רגע, כל אחד בזכות דיבור.
אבישי ברוורמן: אתם תירשמו ותקבלו.
אבישי ברוורמן: כבוד השר, דיור ציבורי והצעת החוק שאתה מגיש.
אורי אריאל: אני לא מגיש, אנחנו הגשנו, בלשון עבר.
אורי אריאל: זה אושר ביום שני האחרון בשעה 21:00 - - -
אבישי ברוורמן: בקריאה ראשונה.
אורי אריאל: ודאי.
אורי אריאל: עכשיו זה עובר לדיון.
אורי אריאל: יש התגוששות לאיזו ועדה.
אורי אריאל: אני מקווה שברוורמן יזכה לארח את החוק הזה.
אבישי ברוורמן: זה היה תמיד, אבל יש שמועות שמישהו רוצה לתת את זה למקום שאפשר להעביר בלי - - -
<לאה ורון: זה רשום בתקנון של ועדת הכלכלה.
אבישי ברוורמן: זה רשום בתקנון של ועדת הכלכלה.
אורי אריאל: רבותיי, הממשלה לא מתערבת בהחלטות הכנסת, זה כלל ידוע.
אבישי ברוורמן: יסלחו לי הצופים, אבל את הבדיחה הזאת לא שמעתי מזמן.
<עידן פינק: סליחה, אבל אנחנו מאוד מאוד סקרנים לשמוע מה יש לך להגיד.
<רות לביא: והיינו שמחים להבין למה כל כך חשוב לך לחסל את הדיור הציבורי.
<אסתר חן: וכמה דירות נבנו ממה שאתה בונה לדיור?
אורי אריאל: הנה, החלה ההפגנה.
אורי אריאל: קחו שלוש דקות - - -
<קריאות: זה לא שלוש דקות - - -
אבישי ברוורמן: רבותיי - - -
<רות לביא: יש פה אנשים שמדובר בחיים שלה, ושאין להם הזדמנות לדבר.
<רות לביא: לך יש הזדמנות לדבר מתי שאתה רוצה.
אבישי ברוורמן: אני מודה לך, בצורה מכובדת.
אבישי ברוורמן: כבוד השר, תסביר.
אבישי ברוורמן: אני גם מקווה שתשים את משקלך כדי שזה יהיה בוועדה המתאימה לפי הפרוטוקול ולא שמישהו יעשה איזה קומבינה כדי שזה יעבור בלי דיון.
אורי אריאל: כפי שאמרתי, אני לא מתערב בוועדת הכנסת, זה גוף סוברני ובו ידונו לאן זה ילך.
אורי אריאל: אני אכבד כל החלטה, ואני אופיע לישיבות, פה או בכל מקום אחר, כדי להסביר ולרדת לפרטים של החוק.
אורי אריאל: יש ויכוח, ובוויכוח הזה אני אומר את עמדתנו.
אורי אריאל: עמדתנו היא שצריך לתת לאנשים להחליט על גורלם ולא להחזיק אותם "שבויים" בידי המערכת הפקידותית, טובה ככל שתהיה.
אורי אריאל: ואני אומר לכם שהיא מערכת טובה בסך הכול – גם "עמידר" וגם אגף אכלוס אצלנו.
אורי אריאל: אלה אנשים שעובדים עם הלב, אלה לא פקידים שמכניסים למחשב, המחשב פולט תשובה והם שולחים אותה וזהו.
אורי אריאל: אני אומר את זה כי אני מדבר איתם לפחות פעם ביומיים אם לא כל יום כמה פעמים.
אבישי ברוורמן: אורי, מה לגבי הפתרון - - -
אורי אריאל: אני אומר שאנחנו חושבים שצריך לתת לאנשים להחליט על גורלם, לתת להם את הכסף ולהחליט מה הם יעשו.
אורי אריאל: הרי מה אתם שואלים?
אורי אריאל: אתה, היושב-ראש, שאלת אותי איך אדם עם 1,000 שקל מסתדר.
אורי אריאל: אני שואל אותך אחרת, מכובדי היושב-ראש, הרי השיטה הזאת עובדת כבר ארבע שנים - - -
<רות לביא: שכולם ברחוב?
<רות לביא: ככה היא "עובדת"?
<זהבה גרינפלד: איך היא עובדת?
אבישי ברוורמן: רבותיי, השר עוזב ברבע לעשר, אני רוצה שהוא יתמקד עכשיו, כדי שיהיה זמן - - -
<זהבה גרינפלד: אבל בלי שקרים.
אבישי ברוורמן: אני אתן לכן לדבר.
אבישי ברוורמן: הלוא ממילא הדברים נרשמים בפרוטוקול.
אבישי ברוורמן: הוא אומר את שלו, והדברים נמשכים, המאבק נמשך.
<קריאה: שידבר לעניין.
<עידן פינק: אבל אנחנו באנו לשאול שאלות – שאלות כנות, שנשמח לקבל עליהן תשובה.
<רות לביא: תשובות מהשטח, ולא למרוח עוד פעם.
אבישי ברוורמן: אורי, אתה רוצה לענות על השאלה הזאת?
אורי אריאל: אני אומר שהאנשים שמקבלים היום עד 1,000 שקל – שאתם אומרים שהם רוב האנשים, רוב המשפחות, וזה נכון – הם לא ברחובות.
אורי אריאל: אז איך הם חיים?
אורי אריאל: במבחן התוצאה עשרות-אלפי משפחות מקבלות עד 1,000 שקל, וחיות בבתים.
אורי אריאל: כי זה סיוע, זה לא מחליף את שכר הדירה.
אורלי לוי אבקסיס: אורי - - -
אורי אריאל: לא, אני לא מוכן.
אורי אריאל: אם אתם רוצים לעשות מזה, תסלחו לי, רעש, זה בסדר גמור, אני מכיר את זה - - -
<רות לביא: רעש?
<רות לביא: תשמע איך הלב שלנו נשבר כשאתה אומר את זה.
<רות לביא: זו הבעיה.
אבישי ברוורמן: אני מבקש עכשיו - - -
<אתי חן: הבעיה שאתה רוצה שיקשיבו לך, אבל אתה לא מקשיב לעם.
<אתי חן: אתה לא מקשיב לנו, לכאב שיש לנו בלב.
<אתי חן: תקשיב פעם אחת לכאב שיש לנו.
<זהבה גרינפלד: אולי תסתכל על המציאות.
<זהבה גרינפלד: באיזה סרט את חי?
<זהבה גרינפלד: מה זה "מסתדרים"?
<זהבה גרינפלד: תסביר לנו מה זה.
אבישי ברוורמן: רבותיי, סליחה.
אבישי ברוורמן: שמעתי את זה בשדרות, אני מכבד אתכן - - -
<זהבה גרינפלד: אנחנו נהיה בכל מקום.
<אתי חן: אתה מכבד, אבל הוא לא מכבד אותנו.
אבישי ברוורמן: רבותיי, אם אתם רוצים שאני אסגור את הדיון אני אסגור את הדיון.
אבישי ברוורמן: לא יהיה פה דיון.
אבישי ברוורמן: זה כנסת ישראל, הוא שר, את יכולה לא להסכים לדבריו, את יכולה לכעוס עליו, ואני נותן לך את הבמה – אבל הוא ידבר פה, יסיים, ואת תדברי בזמנך.
אבישי ברוורמן: כמו שעשית בשדרות.
אורי אריאל: שלוש דקות ואני מסיים.
אורי אריאל: לגבי יישובים ערביים, אנחנו עובדים עבודה מאומצת.
אורי אריאל: אמרתי לחברי הכנסת הערבים ולאחרים: תבוא אליי, תראו לי את הבעיות שלכם.
אורי אריאל: מי שניגש אליי, והיו כאלה, קיבלו תשובה תוך יום או יומיים, בלי להזכיר שמות.
אורי אריאל: לגבי יישובים חדשים/ותיקים – יש צורך ביישובים גדולים, עירוניים, כמו ערד באר-שבע וכולי, אבל גם לפריסה בשטח.
אורי אריאל: מי שחושב שעיר אחת בנגב.
אורי אריאל: למה בכלל צריך את ערד, דימונה וירוחם?
אורי אריאל: בואו נקבץ אותן לעיר אחת.
אורי אריאל: הסיפור הוא שמקימים יישובים, גם לבדואים.
אורי אריאל: בחוק ההסדרה שרץ עכשיו בוועדת הפנים יוקמו בין עשרה ל-15 יישובים – זה מה שאני יודע מהרשות להסדרת הבדואים – ויוקמו חמישה יישובים ליהודים.
אורי אריאל: לגבי הקיבוצים: אחרי עשר שנים – תקשיב טוב, עשר שנים שזה שכב ולא נעשה דבר – להערכתי זה ייגמר בעוד שלושה חודשים.
אורי אריאל: תרשום: שלושה חודשים.
אבישי ברוורמן: אני רושם, ואני איתך, וזה יבוא לפה ומה שצריך תקבל.
אורי אריאל: והדבר האחרון זה מה עושים לטווח הקצר.
אורי אריאל: הרי כשאומרים "דירה להשכיר" זה לא יהיה מחר.
אורי אריאל: כשאנחנו אומרים "בינוי-בינוי", זאת אומרת, לבנות ליד שכונות מוחלשות, זה גם לא יקרה מחר, זה ייקח שנה-שנתיים.
אורי אריאל: אז מה עושים ל-2014?
אורי אריאל: אנחנו עושים הרבה דברים, אבל שניים חשובים מאוד.
אורי אריאל: אחד מהם זה יותר שיווקים.
אורי אריאל: אתם תראו שב-2014 תהיה תוספת של כ-15% שיווקים, דבר שיביא להורדת מחיר מסוימת.
אורי אריאל: והדבר השני: מחיר מטרה.
אורי אריאל: אני אסביר מה זה מחיר מטרה.
אורי אריאל: קריית גת זה מקום גדול.
אורי אריאל: מתוכננות בו 7,000 יחידות דיור לשיווק.
אורי אריאל: אתה בוחן את המחירים בעיר – דירות ישנות, דירות חדשות, השכרה, מכירה וכן הלאה – ואתה מגיע למסקנה שהמחיר בעיר הוא מחיר מסוים.
אורי אריאל: אתה רוצה לתת עכשיו דחיפה לעיר, כי יש שם כמות גדולה וזה עדיין מרכז הארץ.
אורי אריאל: אז אתה אומר: בוא נסבסד את מחיר הדירה, או דרך הקרקע, שזו אפשרות מאוד מצומצמת, כי מחיר הקרקע ממילא נמוך מאוד, או בדרכים אחרות שאנחנו עובדים עליהן מול האוצר, שזה עדיין לא סגור, אבל אני מקווה שאנחנו מתקדמים.
אורי אריאל: אנחנו נגיד מה מחיר הדירה, ואפשר לומר במפורש שהיא תהיה במחיר מסובסד – כדי שזוגות צעירים ואחרים יוכלו לעבור לגור שם, קרוב למקומות תעסוקה, אוניברסיטה, תרבות וכל מה שאתם רוצים.
אורי אריאל: אני מאוד מקווה שנוכל בישיבה הקרובה אצלך, שבטח תהיה עוד כמה שבועות, לדבר על מחיר המטרה ולהראות שהתקדמנו.
אורי אריאל: תודה רבה וסליחה על ה - - -