GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אבישי ברוורמן: אנחנו צריכים להגיע לפתרונות, אבל הדבקות הזאת בעמדה וחוסר ההקשבה הם לפעמים חלק מהדברים שבבית שאני נמצא בו ובניהול הממשלתי, זו אחת מהרעות החולות, שכל אחד צודק, ואנשים בסוף הולכים הביתה עצובים.
אבישי ברוורמן: מר זילברשטיין, בבקשה.
<יאיר זילברשטיין: אני רוצה לדווח גם מהצד שלנו.
<יאיר זילברשטיין: אכן ישבנו אתמול עם החברים, וניסינו להציג להם את כל המרכולת שהמדינה יכולה להציע לחברות מהסוג הזה.
<יאיר זילברשטיין: חשוב לי להדגיש פה בצורה מדויקת, אנחנו ננסה להושיט לחברים האלה את כל העזרה שאנחנו יכולים.
אבישי ברוורמן: מתי החשבת – שר האוצר בטח עסוק בכל הפגישות הגדולות, ואני מעריך את שר האוצר כמובן.
אבישי ברוורמן: אני אדם מאוד פשוט.
אבישי ברוורמן: דבר אחד למדתי מאבא שלי, אני לא פוליטיקאי.
אבישי ברוורמן: מילה זו מילה.
אבישי ברוורמן: כשאני נותן את המילה שלי, אני לא שובר.
אבישי ברוורמן: אם אני אומר שאני נפגש עם מישהו תוך 24 שעות, אני נפגש אתו.
אבישי ברוורמן: אני יודע שבפוליטיקה מילים לא חשובות.
אבישי ברוורמן: אבל אני מבקשת שאם החשבת אמרה שהיא תפגוש את מר לוי ואת מר ינאי – היום.
אבישי ברוורמן: כי אחרת הפטפוטים האלה סתם.
אבישי ברוורמן: אם אומרים, עושים.
<יאיר זילברשטיין: אני לא יודע.
<יאיר זילברשטיין: הם מדווחים פה שהבטיחו להם כל מיני דברים.
<יאיר זילברשטיין: אני לא מכיר הבטחות כאלה.
<רונן לוי: נבדוק את זה.
אבישי ברוורמן: רגע, סליחה, על הקו פה דנה של שר האוצר.
אבישי ברוורמן: אולי היא רוצה להגיד לי.
<רונן לוי: תנסה לבדוק.
<רונן לוי: אם הם לא הבטיחו לי, אז אני מוותר.
אבישי ברוורמן: דנה, אני יושב כרגע בישיבה משודרת.
אבישי ברוורמן: את שומעת אותי?
אבישי ברוורמן: אולי יש לה בשורה.
אבישי ברוורמן: דנה היא הישירה של שר האוצר.
אבישי ברוורמן: דנה, כרגע אני בישיבה משודרת.
אבישי ברוורמן: כרגע אמרתי שלגבי "אופיס דיפו" יושבים פה אנשים – רונן לוי ומר ינאי – שמתקדמים בסיפור.
אבישי ברוורמן: אבל הם ממשיכים כי הם לא רוצים שבחנוכה יהיו פיטורי עובדים.
אבישי ברוורמן: שר האוצר הודיע שהוא יפגוש אותם תוך 24 שעות.
אבישי ברוורמן: אמרתי שהוא בטח עסוק, אבל לפחות – ואני אומר את זה בשידור.
אבישי ברוורמן: אני אשמח מאוד, אבל אני מציע לפחות שמישהו ידבר איתם, זה הכול.
אבישי ברוורמן: אם לא ברמה הזאת, אז שהחשבת תדבר איתם.
אבישי ברוורמן: החשבת דיברה איתם?
<לאה ורון: לא, הם אומרים שהחשבת לא דיברה איתם.
אבישי ברוורמן: החשבת לא דיברה איתם.
אבישי ברוורמן: החשבת דיברה אתכם אי-פעם?
<קריאה: חיכינו להיפגש אתה.
אבישי ברוורמן: הם חיכו, ישבו כל הזמן, החשבת לא דיברה איתם.
אבישי ברוורמן: ביי.
אבישי ברוורמן: נו, הם אומרים שהחשבת דיברה אתכם.
אבישי ברוורמן: החשבת דיברה אתכם?
<דורון ינאי: לא.
אבישי ברוורמן: מעולם לא?
<דורון ינאי: רק אתמול בלשכה של שר האוצר - - -
<רונן לוי: איתי היא לא דיברה מעולם.
<רונן לוי: בשבוע שעבר היא דיברה עם סמנכ"ל הכספים שלי.
<לאה ורון: אבל צריך לשאול, יונתן הוא הנציג של החשבת הכללית.
<יונתן רזניק: אתמול – מן הסתם היה לחשבת הכללית לו"ז שנקבע מראש.
<יונתן רזניק: יש לה לו"ז עמוס מאוד.
<דורון ינאי: אנחנו אמרנו – השאלה היא רק אם העבירו לה את זה.
<יונתן רזניק: היא ניסתה לעזור במהלך השבוע שעבר - -
<דורון ינאי: אני יודע.
<דורון ינאי: אני מאוד מעריך את זה.
<יונתן רזניק: - - אם הם אומרים שבלשכה שלה אמרו שהיא תתפנה - - -
אבישי ברוורמן: לא, ניסו.
<דורון ינאי: אם אפשר להתקשר אליה, להגיד לה שאנחנו פה, שתיפגש אתנו במקום שר האוצר.
<רונן לוי: אמרנו שלא נפגשנו אתה.
<רונן לוי: אמרו לו עכשיו שהיא פגשה אותנו.
<רונן לוי: היא לא פגשה אותנו.
אבישי ברוורמן: אני מאוד מעריך את החשבת, ואני מכיר את הרצינות ואת דברים שלה.
אבישי ברוורמן: השאלה היחידה היא – ותגידו מה עמדתם, ונסיים את הישיבה הזאת.
<יאיר זילברשטיין: בדיוק התחלתי.
<יאיר זילברשטיין: אנחנו מאוד נשמח לעזור לצמצם את הבירוקרטיה למינימום.
<יאיר זילברשטיין: נעשה את הדברים בצורה הכי מהירה.
<יאיר זילברשטיין: בתקופות משבר של חברה ספציפית אנחנו יודעים לנסות לעזור ולקדם את הדברים במסגרת התוכניות שקיימות אצלנו.
<יאיר זילברשטיין: הן ממשלתיות, הן בירוקרטיות.
<יאיר זילברשטיין: אנחנו יודעים לצמצם את זה, להוביל אתכם יד ביד בשביל לנסות להגיע לפתרון - - -
אבישי ברוורמן: יאיר, עכשיו השאלה היא כזאת – עוד לא סיימת.
<יאיר זילברשטיין: בדבר הזה אנחנו ננסה לעזור כמיטב יכולתנו.
<יאיר זילברשטיין: אין לנו לא כוונה ולא יכולת ליצור העדפה או אפליה לחברה כזאת או למשקיעים כאלה ואחרים על-פני חברות אחרות.
<יאיר זילברשטיין: הם צריכים להבין את זה.
<יאיר זילברשטיין: ככל שכולם יבינו את זה וינסו להשתלב במסגרת הדברים הקיימים – ננסה לעזור כמיטב יכולתנו.
<יאיר זילברשטיין: לא נוכל ליצור אפליה או העדפה לחברה כזאת או אחרת על-פני חברות אחרות.
<רונן לוי: תראה, אתה נותן לי עצה ללכת בדרך של קומבינציה - - -
<יאיר זילברשטיין: שנייה, אני רוצה להבהיר.
<יאיר זילברשטיין: אני לא נתתי שום עצה.
<רונן לוי: אוקיי, אני אמתין ואחר כך אני אשאל.
<יאיר זילברשטיין: גם את הדבר הזה אני חייב לתקן פה.
<יאיר זילברשטיין: אני לא עורך הדין ולא רואה החשבון שלכם.
<יאיר זילברשטיין: לא נתתי לכם שום עצות עסקיות איך לעשות את הדברים האלה.
<יאיר זילברשטיין: החברים פה הסבירו מה התנאים של הקרן.
<יאיר זילברשטיין: בסופו של דבר, אתם צריכים לחשוב - - -
<רונן לוי: העזרה האחרונה שהאוצר ייתן לי - - -
אבישי ברוורמן: סליחה, מר לוי, אני מבקש.
אבישי ברוורמן: רק שנבין, יש קרנות.
אבישי ברוורמן: הקרנות הן לתת ערבות ועזרה לעסקים בינוניים וקטנים שהם במצוקה, נכון?
<יאיר זילברשטיין: לא במצוקה.
<יאיר זילברשטיין: זו קרן בערבות מדינה לעסקים קטנים ובינוניים.
אבישי ברוורמן: לעזור.
אבישי ברוורמן: המגבלה של הקרן הזאת היא שהגודל של העסקים צריך להיות בסביבות?
<עמית מרזאי: עד מאה מיליון.
אבישי ברוורמן: עד מאה מיליון.
אבישי ברוורמן: ולכן פה הנקודה הייתה, לפי מה שאני הבנתי, שאם מפצלים לשתי חברות - - -
<יאיר זילברשטיין: מכיוון שהם מתכוונים להקים – אני לא יודע, לפי מה שהוצג לנו – חברה חדשה, הם יכולים לעשות את זה בכל מיני דרכים, לפי השיקולים שלהם.
אבישי ברוורמן: אפשר לבנות את החברה באמצעות תת-חברות.
<יאיר זילברשטיין: יש להם כנראה מגוון שיקולים.
<יאיר זילברשטיין: הם אנשי עסקים מכובדים.
<יאיר זילברשטיין: יש שיקולי מס, שיקולי יעילות - - -
<רונן לוי: - - -
אבישי ברוורמן: סליחה, מר לוי, אמרתי לך.
אבישי ברוורמן: אתמול אתה התבטאת בצורה לא טובה – ואני נתתי לך – שרק פגעה בך, תאמין לי.
<רונן לוי: מקבל.
אבישי ברוורמן: בכבודך ובדברים.