GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<איתי עצמון: אני רק אבהיר, מדובר על תקנות, גם בסעיף (ב) וגם בסעיף (ג), שבהן ייקבעו נסיבות שיש בהן כדי להעיד על חוסר מקצועיות או ניגוד עניינים.
<איתי עצמון: כל הסעיף הזה יופעל לפי תקנות, שאני חושב שראוי שיובאו לאישור ועדת הכלכלה, בכל זאת יש כאן עניינים רגישים שמשפיעים על עיסוק של בעלי הרישיונות.
אבישי ברוורמן: אם יש פה עקרונות, כן.
איתי עצמון: בהחלט, יש כאן עקרונות.
אבישי ברוורמן: אז באישור ועדת הכלכלה, זה לא מפריע לאף אחד.
אבישי ברוורמן: האם יש הערה למישהו?
שלמה תוסייה-כהן: אין לנו התנגדות לנוסח של הסעיף כפי שהוא קיים, אנחנו חושבים שצריך להוסיף עליו.
שלמה תוסייה-כהן: כמובן שניגוד עניינים הוא ניגוד עניינים, אבל יש לנו גם הוראה שנוגעת לחוסר מקצועיות.
שלמה תוסייה-כהן: אנחנו מפצלים את עניין חוסר המקצועיות לשני מקרים שונים: אחד, אדם שפעל ברשלנות; השני, אדם שפעל במזיד, בכוונה, בחוסר מקצועיות, ככל הנראה, ולפחות לפי מה שקורה בשוק השמאות, בעקבות לחץ או שידול של איזשהו גורם חיצוני.
שלמה תוסייה-כהן: אנחנו חושבים שבחוק הזה צריכה להיות – פה נגמר הפרק הכללי ולכן אנחנו מעלים את זה עכשיו – איזושהי הוראה למי שמשדל בעל רישיון, במיוחד שמאי, לפעול בחוסר מקצועיות שכזה.
שלמה תוסייה-כהן: זה דומה לאותו מקבל שוחד שמולו לא ניצב נותן שוחד.
אבישי ברוורמן: האם זה קשור אך ורק לציבור השמאים?
שלמה תוסייה-כהן: אני חושב שזה קשור גם לאחרים.
אבישי ברוורמן: מר רונן לוי, בבקשה.
רונן לוי: גם אנחנו חושבים כמו איגוד השמאים שבהיבט של ניגוד העניינים יש הרבה לחץ על המוסכים, גם מחברות הליסינג וגם מחברות הביטוח, לעשות תיקונים לא מקצועיים.
רונן לוי: בכל פעם בעשור האחרון כשהלכנו למשרד התחבורה, אמרו שלא יעשה, אבל הוא לא יכול שלא לעשות.
רונן לוי: כלומר, לא השמאי ולא המוסך , שמתחשב בצרכים הכלכליים שלו, לא יכול שלא לעשות את זה.
רונן לוי: לכן אנחנו חושבים שמי שמשדל לפעול בניגוד עניינים או משדל לפעול בחוסר מקצועיות, צריך לקבל כאן סנקציה, וכאן המקום להגיד את זה.
זאב ש. פרידמן: אדוני היושב-ראש, לא רק שאני מסכים, אני חושב שהרבה יותר אלגנטי במקום לתפור חליפה ספציפית לתחום עיסוק מסוים, התחום שאנחנו מסדירים כרגע מתייחס להרבה מאוד ענפים בתחום הרכב.
זאב ש. פרידמן: זה תחום שהוא רווי ניגודים ורווי בכל מיני נטיות שיכולות להיות לכל אחד מהגופים, כי פעולה של אחד משפיעה על האחר.
זאב ש. פרידמן: הרבה יותר פשוט, הרבה יותר נכון לקבוע סנקציה אחת כללית שתאמר: המשפיע על מישהו לפעול בניגוד לחובותיו על-פי חוק זה, עונשו – הרבה מאוד שנים בכלא.
יערה למברגר: זו לא עבירה פלילית לפי חוק העונשין?
זאב ש. פרידמן: לא בהכרח, משום שאם יבוא שמאי ויאמר לך: זו דעתי המקצועית – את יכולה לבחון כליות ולב לבדוק אם באמת זו דעתו כשהוא משפיע על מישהו אחר לשנות את חוות דעתו?
אבישי ברוורמן: עו"ד פרידמן, מבחינת הקונטקסט, אני אתך.
אבישי ברוורמן: מכיוון שאני לא רוצה ליפול פה בין עורכי דין, כי זה אומר א' וזה אומר ב', אני מבקש תשובה ממשרד המשפטים אם אפשר לעשות את זה בצורה כזאת או אם ההערה של עו"ד תוסייה-כהן, כדי שלא תהיה בעיה שיגידו שמה שהעברנו הוא לא תקף או לא חוקי.
זאב ש. פרידמן: זה בוודאי תקף וחוקי, חוץ מזה שעו"ד עצמון ותוסייה-כהן וגם אנוכי, עם כל הצניעות, ואני מניח שכולם יצטרפו לכך, אז יחיד ורבים – הלכה כרבים.
אבישי ברוורמן: אם כך, אני מאשר.
אבישי ברוורמן: עו"ד למברגר, יש משהו שמפריע לך?
יערה למברגר: אני חושבת – למיטב ידיעתי - שאף אחד שמנית עכשיו לא מומחה למשפט פלילי, אלא אם כן אתה מומחה.
יערה למברגר: אני לא מומחית למשפט פלילי.
יערה למברגר: זה נשמע לי כמו משהו שמכוסה בעבירות שכבר היום מכוסות בחוק העונשין.
יערה למברגר: באופן עקרוני, אנחנו לא מתנגדים לקביעת עבירות ספציפיות אם הדבר מכוסה בחוק העונשין שאמור לכסות באופן כללי על העניינים.
יערה למברגר: אני רוצה לבדוק את הנקודה הזאת.
אבישי ברוורמן: רבותי, הנטייה שלנו לאשר את סעיף 17, אבל אנחנו רוצים את הבדיקה של עו"ד למברגר.
שרית זוכוביצקי-אורי: זה לא קשור, זו עבירה פלילית נפרדת.
שרית זוכוביצקי-אורי: זה לא שייך לעניין.
אבנר פלור: לפחות לפי מה שהוצג, חלק מהמשפיעים על אותם גורמים – אם זה מוסכים ואם זה שמאים – הם גופים שלנו אין איזושהי נגיעה אליהם.
אבנר פלור: בהקשר זה יש בעייתיות מסוימת.
זאב ש. פרידמן: דווקא הניסוח שאני הצעתי יפתור לכם את הבעיה.
זאב ש. פרידמן: הכיוון של "המשפיע או מנסה להשפיע על בעל רישיון לפעול בניגוד לרישיון על-פי חוק זה" – אני חושב שייתן את הפתרון, משום שאתה לא מתייחס למאן דהו.
זאב ש. פרידמן: זה יכול להיות שמאי מסוג אחד שמשפיע על שמאי אחר, זה יכול להיות על שמאי שמשפיע על בעל מוסך או אפילו לקוח/ צרכן שרוצה תיקון זול ולא טוב ומנסה ללחוץ על בעל המוסך.
אבישי ברוורמן: אני חושב שעו"ד עצמון מסכים לרוח דבריך, אבל הוא שואל אם לשים את זה כאן או בסעיף העונשין?
איתי עצמון: יש חלק בהצעת החוק שעניינו עונשין, השאלה אם זה המקום כרגע לשלב הוראה כזאת.
זאב ש. פרידמן: אני מציע שנחליט את ההחלטה שזה ייכנס ואז לא אכפת לי גם שזה ייכנס בסעיף העונשין.
איתי עצמון: אבל לא נצביע על זה כרגע.
איתי עצמון: אני מציע שלוועדה תהיה את כל התמונה של סעיף העונשין ואז נשלב את העבירה הזאת.
איתי עצמון: לא כרגע.
אבישי ברוורמן: אנחנו ברוח המחוקק פה, אבל התיקון הזה ייבדק הלאה.
אבישי ברוורמן: נצביע על סעיף 17, להוציא את הנושא של עבירה פלילית.
איתי עצמון: וכל התקנות יובאו לאישור הוועדה.
איתי עצמון: בעצם כל התוכן המהותי יהיה בתקנות שיובאו לאישור הוועדה.
אבישי ברוורמן: בעד – פה אחד סעיף 17, עם התיקונים שהוסכמו, אושר.
אבישי ברוורמן: לצערי, בגלל עניינים טלוויזיוניים, אני צריך לקצר ולכן נסגור את הישיבה באחת וחצי.
שרית זוכוביצקי-אורי: אגב, יש לנו עוד סעיף שנשמט בטעות, סעיף (8).
אבנר פלור: סעיף (8): הוא המציא אישור מרואה חשבון המעיד כי יש לו הון עצמי כפי שקבע השר.
איתי עצמון: (ב) תוקפו של רישיון לייצור רכב ושיווקו יהיה לשנתיים מיום נתינתו.
איתי עצמון: אני מציע שתסבירו את הקונספט של הרישיון הזה, שאני מבין שהוא רישיון לייצור רכב ושיווק התוצרת.
איתי עצמון: כלומר, לא שיווק בנפרד וייצור בנפרד.
אבנר פלור: הסעיף הזה הוא לגבי ייצור רכב, כולל התקנה, הרכבה או חידוש של רכב, ויש לו השפעה ישירה על נושא הבטיחות.
אבנר פלור: בסעיף הזה אנחנו מסדירים את השירות הניתן בתחום הזה, על מנת להבטיח רמה נאותה של ייצור ופיקוח.
אבנר פלור: כמו כן, מוצע גם להסדיר את ההיבטים של השירות שניתן לאחר מכירתו, כמו הנושא של מתן אחריות למוצרי תעבורה לשבע שנים וכו'.
אבנר פלור: מוצע להפריד בין מתן רישיון לייצור במפעל ייצור ובין מתן אישור לייצור דגם, שאליו אנחנו מתייחסים בסעיף 19.
אבנר פלור: בסעיף 18, החוק המוצע קובע את התנאים, כאשר אם יתקיימו כולם זכאי המבקש לקבל רישיון לייצור רכב ולשיווקו.
חנא סוייד: יש לי הערה כללית.
חנא סוייד: שמתי לב שבסעיף הזה יש ארבע פעמים שקביעת השר היא בעצם אובר-רולינג כמעט על כל דבר.
איתי עצמון: "כפי שקבע השר", כמובן שמדובר בתקנות.
איתי עצמון: לפי חוק הפרשנות, מדובר על כך שהקביעה תהיה בתקנות.
חנא סוייד: גם מה שהקריא עכשיו אבנר פלור?
איתי עצמון: גם לגבי ההון העצמי נקבע "שקבע בתקנות".
איתי עצמון: כפי שאמרתי כשהתחלנו בהצעת החוק, אני מציע לבחון לגבי כל הסמכה כזאת אם ראוי שהתקנות יובאו לאישור ועדה או לא יובאו לאישור ועדה.
חנא סוייד: אבל כל מקום שכתוב "כפי שקבע השר", זה נושא לתקנות?
איתי עצמון: זה תקנות, חקיקת משנה.
אבישי ברוורמן: רונן לוי, בבקשה.
רונן לוי: חסרים לי כאן שני דברים: 1.
רונן לוי: התאמת התקינה – מן הסתם זה התקינה האירופית.
רונן לוי: צריך לכתוב באיזשהו מקום על התקינה של הרכב.
שרית זוכוביצקי-אורי: זה בפרק הבא שמאשר דגמים.
אבישי ברוורמן: אוקיי, תבדוק שזה אכן בפרק הבא.
רונן לוי: הדבר השני הוא לגבי מתן האחריות.
רונן לוי: כתוב שזה בהתאם להוראות סעיף 27.
רונן לוי: אני חושב שצריך להתאים גם את זה למה שקורה באיחוד האירופי.
אבישי ברוורמן: כלומר, התאמה לאירופה.
שמואל השמשוני: בסעיף (1) רשום "תאגיד רשום כדין בישראל שאחד מבעלי העניין בו לפחות ומנהלו הכללי הם תושבי ישראל".
שמואל השמשוני: זאת אומרת, אם התאגיד רשום כדין בישראל ואחד מבעלי העניין בו הוא לא תושב ישראלי, מבחינת
שמואל השמשוני: כם אם יבוא לפה מחר הנרי פורד וירצה לעשות מפעל של רכב - - -
אבישי ברוורמן: נוציא אותו מהקבר.
שמואל השמשוני: מכיוון שהוא לא תושב ישראל, למרות שיש לו תאגיד רשום כדין בישראל, הוא לא יוכל להקים פה מפעל.
אבישי ברוורמן: יש לנו כל כך הרבה ישראלים שנמצאים בחו"ל, הם לא תושבים ישראליים, אבל מותר להם אפילו להצביע.
יקי אנוך: אבל כתוב "מנהלו הכללי", אז הנרי פורד ימנה מנהל כללי שהוא ישראלי.
יקי אנוך: מה הבעיה?
אבישי ברוורמן: טוב, תכף נשמע את המנהל.
אבנר פלור: לקחנו את ההגדרה הזאת בדומה לגבי יבואנים.
אבנר פלור: אני חושב שראוי שאחד מהם יהיה תושב ישראל.
אבישי ברוורמן: מה המצב היום, רובם תושבי ישראל?
אבנר פלור: המצב הוא כזה.
אבישי ברוורמן: מר אנוך, המצב הוא כזה?
יקי אנוך: לא הקמתי מפעל זר בארץ, אז אני לא יודע.
יקי אנוך: זה מאוד מזכיר לי את החוקים בצד הפלסטיני של ארץ ישראל, כי שם דורשים שבכל עסק יהיה תושב מקומי ששותף בעסק.
אבישי ברוורמן: אני שנולדתי, וגם אתה, לפני 14 במאי 48', אנחנו פלסטינים.
אבישי ברוורמן: דין פלסטין כדין ישראל.
איתי עצמון: אני מציע בכל זאת לשמוע את התשובה של משרד התחבורה בשאלה מה המצב היום ומכוח מה נקבעה דרישה כזאת.
אבנר פלור: אמרתי שזה כפי המצב היום, וזה בצו הפיקוח על מצרכים ושירותים.
אבנר פלור: זה לא ייצור, זה ביבוא.
איתי עצמון: כרגע אנחנו ברישיונות ייצור ולכן זו דרישה חדשה.
איתי עצמון: אני שואל מה המצב החוקי היום כדי לדעת מה ההשלכות של קבלת הצעת החוק על אנשים שעוסקים היום בתחום הזה - אם אתם דורשים דרישה של זיקה לישראל, מה ההשלכות שלה היום.
אבנר פלור: בצו הפיקוח על ייבוא, יש התייחסות לדרישות לייצור.
שרית זוכוביצקי-אורי: היום יש חובה כזאת על יבואנים.
שרית זוכוביצקי-אורי: זה נמצא בצו הפיקוח על מצרכים ושירותים (ייבוא רכב ומתן שירותים לרכב).
שרית זוכוביצקי-אורי: אבל, כדי לעשות את ההתאמה בסעיף 17 לצו הפיקוח ייבוא רכב ומתן שירותים לרכב, מחילים את אותן חובות שחלים על יבואנים על יצרנים מקומיים.
שרית זוכוביצקי-אורי: אני קוראת מצו הפיקוח, סעיף 17 – חובת יצרן רכב מקומי: על יצרן רכב מקומי יחולו הוראות סעיפים 2(א) ו-(ב), 3(1).
שרית זוכוביצקי-אורי: 3(1) אומר – אני מקריאה מצו הפיקוח על הייבוא: הוא תאגיד רשום כדין וכו'.
שרית זוכוביצקי-אורי: בקיצור, זה חל.
שמואל השמשוני: מה הטעם?
קריאה: רק חסימה.
אבישי ברוורמן: אומרים לי שכולם פה ממילא תושבים ישראלים.
שמואל השמשוני: יש כאן מפעלי תרופות, כמו "טבע", שהמנכ"ל - - -
אבישי ברוורמן: בעבר המנכ"ל ג'רמי לוין ישב בחוץ.
שמואל השמשוני: הנציג של חברת "טבע" ישראל או המנכ"ל שלה הוא לא בהכרח ישראלי.
שמואל השמשוני: השאלה מה הדבר הזה נותן לחקיקה.
חנא סוייד: מה זה אמור לשרת, איזה אינטרסים?
איתי עצמון: השאלה אם זה לא חסם.
רפאל שחוח: זה חסם.
אבנר פלור: אני אתן דוגמה.
אבנר פלור: נדמה לי שבחודש אב הגיעו לישיבה כאן על "בטר פלייס".
אבנר פלור: אדוני היושב ראש, תאר לך שהיית צריך להביא את המנכ"ל או איש אחר מחוץ לארץ וכמה זמן היה לוקח לך לדבר איתם.
רפאל שחוח: מה הקשר?
רפאל שחוח: יש נציג.
אבנר פלור: הנה דוגמה ספציפית שהיתה.
אבנר פלור: יותר קל להתמודד עם אחד שנמצא פה.
רפאל שחוח: אבל יש נציג.
רפאל שחוח: לא יכול להיות נציג פה?
אבישי ברוורמן: השאלה היחידה היא מי הנציג.
אבישי ברוורמן: במקרה הזה של "בטר פלייס" אתה צודק, השאלה אם, הסמנכ"ל שמקבל גיבוי להופיע כאן בוועדה, לא מספיק.
אבישי ברוורמן: אני, מכוח הסמכות של הכנסת, יש לי זכות לזמן שר אוצר, מנכ"ל משרד אוצר, בכל נקודת זמן.
אבישי ברוורמן: אלא מאי, הם לא מגיעים.
אבישי ברוורמן: הם שולחים רפרנטים.
אבישי ברוורמן: אפילו סמנכ"לים לא מגיעים, אלא אם כן תהיה תקשורת.
אבישי ברוורמן: אני מבטיח לך שכשתפתח פה ועדת המזון, יהיו פה כולם, כולל 12 חברי כנסת, שכנראה אחר כך ייעלמו בהדרגה, תלוי בהתייחסות התקשורת.
אבישי ברוורמן: לכן השאלה אם זה לא מספיק שיש נציג.
מאבנר פלור: מכיוון שבמקרה הזה למנכ"ל יש גם אחריות פלילית.
מאבנר פלור: בעצם הוא זה שחותם לנו על כל המסמכים, על כל האישורים.
אבישי ברוורמן: עו"ד עצמון, תפסוק.
איתי עצמון: אדוני, זאת שאלת מדיניות.
איתי עצמון: מחובתי להעלות אותה.
איתי עצמון: רציתי לדעת מה הטעם לדרישה הזאת.
איתי עצמון: זאת השאלה היחידה והוועדה צריכה להשתכנע שהטעמים באמת מוצדקים להטיל את דרישת הזיקה לישראל.
איתי עצמון: אני לא מכריע בענייני מדיניות.
אבישי ברוורמן: השאלה היחידה היא חכמת הציבור – האם הדבר הזה הוא כל כך נדיר, אז זה לא משנה לי.
אבישי ברוורמן: אבל אם הוא יגביל - .
אבישי ברוורמן: נראה אם שני בעלי ניסיון יגידו אם זה סתם קשקוש שאינו רלוונטי או שיש לזה משמעות מבחינת התחרות.
אבי גונן: אני מהנדס ראשי לרכב באגף הרכב.
אבי גונן: צריך להבין שאנחנו מדברים על מוצר בטיחותי ממדרגה ראשונה, כפי שהגדיר המחוקק, ואנחנו צריכים להבטיח את זה.
אבי גונן: לצורך זה צריכה להיות לנו יכולת לפקח על זה, וגם להעניש ולטפל בגורמים שעוברים על החוק.
אבי גונן: אם זה תושב חוץ, איך נטפל בו?
אבי גונן: איך נקרא לו?
אבי גונן: ברגע שיש פה מנכ"ל והוא לוקח אחריות, הוא הגורם שאנחנו יכולים לטפל בו בכל ההיבטים.
אבי גונן: אני אספר איך האמריקנים פועלים – האמריקנים מחייבים אדם שמייבא מוצר תעבורה או רכב לארצות הברית, שיהיה תושב ארצות הברית, שתהיה לו איתנות פיננסית ושהסחורה שהוא תיקנה מכספו.
אבי גונן: זאת אומרת, יש להם את היכולת לאכוף את החוקים על המייבא.
אבישי ברוורמן: כלומר, הגישה האמריקנית היא חובת תושבות לאותו אדם שהוא הנציג.
אבישי ברוורמן: הם מתייחסים למנכ"ל?
אבי גונן: לא.
אבי גונן: הם רוצים להבטיח עמידה בדרישות הבטיחות ולכן הם אומרים שמי שמייבא מחוץ לארצות הברית, צריך להיות תושב.
חנא סוייד: השאלה כמה רכב מייבאים לארצות הברית?
חנא סוייד: אני חושב שכמעט שלא.
אבישי ברוורמן: הרבה מאוד.
חנא סוייד: מייצרים שם, לא מייבאים.
אבי גונן: גם מייבאים.
ניר כהן: נמכרים שם 16 מיליון כלי רכב.
חנא סוייד: נמכרים.
חנא סוייד: כולם מיוצרים בארצות הברית.
אבי גונן: גם אלה שמייצרים, המנכ"לים הם תושבי ארצות הברית.
אבי גונן: שם החוק הפלילי מאוד קשוח, מאוד נוקשה.
אבישי ברוורמן: אז אתה ממליץ לשמור על הנקודה הזאת.
אבי גונן: בוודאי.
אבישי ברוורמן: אני לא רואה פה בעיה גדולה.
אבישי ברוורמן: הנה, לא בכל דבר אנחנו עוסקים באיראן.
אבישי ברוורמן: הנה, אתם שומעים שיש ביקורת גדולה על ארצות הברית שלא התנהגה מול איראן כמו שרצינו.
אבישי ברוורמן: אז במקרה ההוא אנחנו לא מסכימים, אבל במקרה הזה אנחנו ניקח את הגישה האמריקנים.
אבישי ברוורמן: אולי כדאי גם שנשוחח עם האמריקנים ביותר אדיבות.
אבישי ברוורמן: יותר טוב לדבר באדיבות ולהכניס פטיש גדול מאשר לצעוק ויש לך פטיש קטן.
אודי שניידר: לעניין סעיף 18(ב): תוקפו של הרישיון לייצור רכב ושיווקו יהיה לשנתיים מיום נתינתו – נראה לנו שהתקופה - - -
אבישי ברוורמן: אכן חשבתי, למה לא שלוש?
אודי שניידר: חמש.
אבישי ברוורמן: למה לא שלוש?
אבישי ברוורמן: שנתיים, עד שזזים - - -
אבנר פלור: היום זה שנה.
אבישי ברוורמן: אני יודע שזה שנה, אבל אם כבר, בהזדמנות הזאת שכבר הזזנו, אפשר לקבוע שלוש.
חנא סוייד: על מנת להצדיק שזו רפורמה, כי אני מתרשם שאין פה כמעט שינויים.
אבנר פלור: יש המון שינויים.
קריאה: הכל זה חסמים.
אבישי ברוורמן: כשנסכם את החוק יצטרכו להסביר בצורה מאוד ברורה מה היה המצב הקיים, מה המצב החדש ומה הוא שינה.
חנא סוייד: מה עומק הרפורמה.
אבישי ברוורמן: את זה אני גם אדרוש בהתחלה בוועדת יוקר המחייה.
אבישי ברוורמן: יש הרבה דיבורים, אני רוצה לראות את התכלס.
אבישי ברוורמן: אני מחליט שזה יהיה שלוש שנים.
איתי עצמון: שאלת הבהרה לגבי פסקה (3) לסעיף (א).
איתי עצמון: כתוב: "לרשותו מהנדס או הנדסאי, במדור שקבע השר...".
איתי עצמון: האם השר יוכל לקבוע גם אם זה יהיה מהנדס או הנדסאי או רק את המדור?
איתי עצמון: מה גדר ההסמכה שאתם מבקשים לתת?
אבנר פלור: גם וגם.
איתי עצמון: אז צריך לתקן את הנוסח בהתאם.
אבישי ברוורמן: רבותי, אם כך, אני מאשר את סעיף 18 עם התיקונים שהוסכמו.
אבישי ברוורמן: בזה אני חותם את הדיון הזה.
אבישי ברוורמן: אני מודה לכם, ואנחנו ניפגש במהירות כדי לקדם את הצעת החוק.
אבישי ברוורמן: בוקר טוב, ברוכים הבאים.
אבישי ברוורמן: אני פותח את ישיבת ועדת הכלכלה.
אבישי ברוורמן: על סדר-היום: הצעת חוק לתיקון פקודת התעבורה (חובת התקנת חיישנים ברכב מסחרי או ציבורי), התשע"ג-2013, של חה"כ חמד עמאר (פ/1015).
אבישי ברוורמן: הצעת החוק אושרה בקריאה טרומית ב-10.7.2013.
אבישי ברוורמן: חבר הכנסת עמאר, אנא הצג את עמדתך ונעבור לדיון.
חמד עמאר: אני מודה לך על כך שהעלית את ההצעה החשובה לסדר-היום של ועדת הכלכלה.
חמד עמאר: הצעתי את הצעת החוק הזאת לאחר שבן של אחד ההורים נסע באוטובוס.
חמד עמאר: ירד מהאוטובוס ועבר לפניו.
חמד עמאר: נהג האוטובוס לא ראה אותו ודרס את הילד.
חמד עמאר: בחקירה שלו הנהג טען שהוא לא ראה אותו בכלל.
חמד עמאר: האב שאל אותי: איך אנחנו יכולים למנוע מצב כזה כי באמת הרבה ילדים חוצים לפני האוטובוס?
חמד עמאר: גם נהג משאית לא יכול לראות אם ילד עובר לפניו.
חמד עמאר: אם הוא מעמיד את האוטו ומסתכל שמאלה וימינה, הוא לא יכול לראות ילד שעומד לפניו וזאת בגלל הגובה.
חמד עמאר: איך אנחנו יכולים למנוע את זה?
חמד עמאר: חשבתי על הנושא של החיישנים, או כל מתקן אחר שיכול לסייע לנהג שלא יכול לראות בחזית מי עומד מולו.
חמד עמאר: שתהיה לו את האפשרות הזאת כדי לחסוך בחיי אדם, לחסוך בפגיעה.
חמד עמאר: בדקתי נתונים של אוטובוסים: היו 375 תאונות בהן היו מעורבים הולכי רגל עם אוטובוסים.
חמד עמאר: 15 איש נהרגו כתוצאה מתאונות אלה.
חמד עמאר: אני מתייחס ל-2012.
אבישי ברוורמן: כמה מהן היו תאונות חזית?
חמד עמאר: אלה תאונות חזית עם הולכי רגל.
אבישי ברוורמן: זאת אומרת, אנשים שנדרסו על-ידי אוטובוס מקדימה.
חמד עמאר: זה קורה כל יום.
חמד עמאר: אני כבר לא מדבר על תאונות חצר.
חמד עמאר: בשנת 2012 נהרגו 19 ילדים בתאונות חצר.
חמד עמאר: מה זאת תאונת חצר?
חמד עמאר: ילד יושב מלפני האוטו, או מאחורי האוטו.
חמד עמאר: הנהג עולה ולא יכול לראות אותו.
חמד עמאר: אין מתקן שמתריע לגבי הימצאות הילד ואז הוא דורס אותו.
אבישי ברוורמן: לגבי האחור זה כבר קיים.
חמד עמאר: נכון, אבל לגבי הקדימה אין.
חמד עמאר: אני נוסע עם ג'יפ ויש לי חיישנים מקדימה.
חמד עמאר: אם תינוק יעמוד לפני הג'יפ שלי, אני לא יכול לראות אותו.
חמד עמאר: אם אין לי חיישנים אני לא יכול לראות אותו.
חמד עמאר: חיישנים יכולים לחסוך בחיי אדם.
חמד עמאר: לכן הצעתי את הצעת החוק הזאת.
חמד עמאר: אני מקווה שנצליח להעביר אותה ולקדם אותה כמה שיותר מהר על-מנת לחסוך בחיי אדם.
חמד עמאר: הצעת החוק הזאת באמת חוסכת בחיי אדם.
חמד עמאר: העלויות הכספיות של חיישן הן לא עלויות אדירות.
חמד עמאר: ברכב חדש שקונים, אלה עלויות אפסיות.
אבישי ברוורמן: אני מודה לחבר הכנסת עמאר ואני פותח את הדיון.
אבישי ברוורמן: אני אבקש מהרשות הלאומית לבטיחות בדרכים להתייחס להיבט הבטיחות.
אבישי ברוורמן: מעבר לנתונים שנתן ח"כ עמאר לגבי 2012, מעניין אותי מה קורה במדינות המערב, בארצות הברית ובאירופה, לגבי השכיחות של תאונות האלה ומה עושים בנושא הזה?
אבישי ברוורמן: האם גם הם מחייבים לשים חיישנים מקדימה?
אבישי ברוורמן: מה קורה בארצות הברית, בגרמניה, בשבדיה ובאנגליה?
<עמי רוטמן: אני היועץ המשפטי של הרשות.
<עמי רוטמן: ד"ר שי סופר, המדען הראשי, נמצא היום בכנס ולא יכול היה להגיע.
<עמי רוטמן: .
אבישי ברוורמן: אני מקווה שהניסוח המשפטי שלך לא יפגע בתוכן.
אבישי ברוורמן: אצל עורכת דין זוכוביצקי זה בדרך-כלל לא פוגע.
<עמי רוטמן: אני מקווה.
<עמי רוטמן: כיום המצב הוא שאין חובה כזאת בשום מדינה אחרת.
אבישי ברוורמן: שום מדינה בעולם לא מחייבת?
<עמי רוטמן: אני מדבר על האיחוד האירופי.
חמד עמאר: אנחנו יותר מתקדמים מהם, אני מקווה.
אבישי ברוורמן: אני מסתכל על סטטיסטיקות.
<עמי רוטמן: מחקרים בעולם מוכיחים את יעילות המערכת, יחד עם זאת, כפי שאמרתי, כרגע אין חובה.
<עמי רוטמן: האיחוד האירופי קבע את 2015 כשנת יעד שבה ייכנס לתוקף חלק אחר של המערכת.
<עמי רוטמן: רוב המערכות האלה עושות שני דברים.
<עמי רוטמן: אחד זה נושא של זיהוי עצמים כשאתה מתקרב אליהם, כמו הולכי רגל ורוכבי אופניים, אופנועים ומכוניות.
<עמי רוטמן: יש קבוצה מוגדרת של עצמים.
<עמי רוטמן: דבר נוסף זה נושא של סטייה מנתיב.
<עמי רוטמן: אתה לא מאותת ויוצא מנתיב, למערכת יש אפשרות לזהות את זה ולתת התראה.
<עמי רוטמן: ב-2015 כל המכוניות במדינות של האיחוד האירופי ייכנסו לנושא של התראה מפני סטייה מנתיב.
<עמי רוטמן: הנושא של שמירת מרחק וזיהוי עצמים עדיין לא נכנס, גם לא בפרספקטיבה של השנתיים הקרובות.
אבישי ברוורמן: זאת אומרת שכרגע, במידה והחוק יתקדם, אנחנו נהיה הראשונים בעולם שעושים את זה.
אבישי ברוורמן: למה במדינות אחרות לא קיימו את הנושא הזה?
אבישי ברוורמן: האם מבחינת הסטטיסטיקות?
אבישי ברוורמן: מבחינת עלויות?
אבישי ברוורמן: מה יש לך לומר בנושא הבטיחות?
<עמי רוטמן: היעילות הבטיחותית מוכחת.
<עמי רוטמן: אני לא יודע באיזה אחוזים אבל בשורה התחתונה זה עוזר.
<עמי רוטמן: כנראה שהנושא שעדיין אין תקן בעולם ובארץ, זה בגלל שהדברים האלה לוקחים זמן.
אבישי ברוורמן: מה זאת אומרת לוקח זמן?
<עמי רוטמן: לכתוב תקן לוקח שנה עד שנתיים.
<עמי רוטמן: בסופו של דבר, איך שזה נראה, רוב הסיכויים שגם הפן השני של המערכת, של זיהוי עצמים - - -
אבישי ברוורמן: אתה חושב שבעתיד זה יהיה גם באירופה.
אבישי ברוורמן: האם יש מישהו שרוצה להוסיף לנושא הבטיחות?
<לאה ורון: האם יש איזו חובה להתקנת מערכות התראה מאחור?
<עמי רוטמן: לא.
אבישי ברוורמן: זאת אומרת שבאירופה לא מקדימה ולא מאחור.
אבישי ברוורמן: רב פקד שרון שליין.
<שרון שליין: כמו תמיד, הכול שאלה של עלות מול תועלת.
<שרון שליין: אנחנו באמת מדברים על שאלה בטיחותית.
<שרון שליין: מבחינת בטיחות אנחנו טרם ראינו מחקרים, ראיות או הוכחות שזה מונע תאונות דרכים.
<שרון שליין: אפשר לשים מערכת לוויינית שקולטת ממרחק של קילומטר.
<שרון שליין: אבל אם דעתו של הנהג מוסחת - - -
חמד עמאר: בוא לא נערב את הדיון.
חמד עמאר: אני לא מדבר על מניעת תאונות דרכים.
חמד עמאר: אני אומר שאם ילד התיישב או חצה לפני האוטובוס, לפני שהנהג מרים את הרגל מהמעצור הוא יידע שיש עצם לפניו.
<שרון שליין: אני עומדת לענות לך.
אבישי ברוורמן: חבר הכנסת עמאר, אתה בא מתוך קריאה אמיתית לעזור לציבור.
אבישי ברוורמן: אנחנו בוועדת הכלכלה רוצים לבחון את כל הנושא.
אבישי ברוורמן: רב פקד שליין צריכה להסביר לנו מה קורה בשטח ומה המשמעויות.
<שרון שליין: אני מגיעה עכשיו מכנס של בטיחות בדרכים של האוכלוסייה הערבית.
<שרון שליין: הוצגו נתונים לגבי תאונות הדרכים שאתה מדבר עליהן.
<שרון שליין: דווקא באוכלוסייה הערבית 44% נפגעים בתאונות האלה של פגיעה לפני ואחרי רכב.
<שרון שליין: זה אחוז גבוה, בפרט ביחס לכמות שלהם.
<שרון שליין: הדבר לא נובע מהעובדה שיש או אין חיישנים אלא מתרבות נהיגה, מהסחת הדעת.
אבישי ברוורמן: ומתשתיות איומות שיש בכפרים הערבים והדרוזיים ששם מדינת ישראל לא השקיעה.
<שרון שליין: אגב, זה לא רק בכפרים אלא בכלל בפריפריות.
אבישי ברוורמן: לא, שם זה הרבה יותר גרוע.
אבישי ברוורמן: תיסעי לכפר ערבי ודרוזי ותיסעי בישובים היהודיים.
חמד עמאר: לא זה בפריפריה.
חמד עמאר: גם בכפר ורדים יש בעיית תשתיות.
<שרון שליין: מאחר ולא הוכחה היעילות וגם אם יהיה צפצוף נפלא מלפנים, כאשר יש מוסיקה חזקה ברכב או כשיש הסחת דעת של טלפון ולא שמים לב אליו, זה לא מה שיפתור את תאונת הדרכים.
<שרון שליין: המטרה שלנו היא כן למנוע את תאונות הדרכים.
<שרון שליין: אנחנו עושים זאת בכל דרך אפשרית, אם באכיפה, אם בחינוך - - -
חמד עמאר: אני מדבר על תאונות חצר שנוסעים קדימה או מכניסים להילוך אחורי.
<שרון שליין: לפני שנכנסים לרכב צריך להסתכל מסביב.
חמד עמאר: אז בואי נחנך את כולם להסתכל אבל יש 19 הרוגים.
אבישי ברוורמן: נעזוב רגע את תאונות החצר כי החוק לא חל על תאונות החצר.
<שרון שליין: לאור העובדה שאין תו תקן בעולם, אנחנו לא יודעים האם באמת המערכת מקיימת את הייעוד שלשמו נוצרה.
<שרון שליין: אנחנו לא יודעים אם היא תוכל לעמוד בציפיות והאם אין כשלים מסוימים, דהיינו, הנהג יסתמך עליהם ובעקבות זאת דווקא תיגרם תאונה.
<שרון שליין: אני לא יודעת מה התפוקה שיכולה להיות פה.
<שרון שליין: זה יכול להיות טוב וזה יכול להיות רע.
<שרון שליין: כל דבר שהוא נוסף, יכול להיות לטובה.
<שרון שליין: אבל אם זה לא עומד בתנאים זה יכול להיות לשלילה.
<שרון שליין: גם כאן יש לנו בעיה עם העובדה שאין תו תקן.
<שרון שליין: כל עוד לא יהיה תו תקן שיאשר שזה באמת עומד בייעוד שלו, זה בעייתי מבחינתנו.
אבישי ברוורמן: את אומרת שמבחינה סטטיסטית הדבר לא ברור.
אבישי ברוורמן: את טוענת שמכיוון שכרגע לא קיים תו תקן, יא-אפשר ליישם את זה.
אבישי ברוורמן: רב פקד שליין, זאת לא פעם שאת נמצאת פה, את אומרת את הדברים בבירור.
אבישי ברוורמן: עו"ד סמפולינסקי, בבקשה.
<אביטל סמפולינסקי: רציתי להבהיר שהצעת החוק מדברת על הרכבים הגדולים והכבדים, מתוך הנחה שאלה הרכבים שבהם שדה הראייה מוגבל.
<אביטל סמפולינסקי: במובן הזה, תאונות החצר של הג'יפ, שאולי גם שדה הראייה שלו מוגבל והוא נוסע קדימה, הצעת החוק לא חלה עליו.
<אביטל סמפולינסקי: רציתי לחדד, שיש הצעת חוק שנמצאת על השולחן וחל עליה דין רציפות, שמדברת על חובת התקנת חיישנים מאחור.
<אביטל סמפולינסקי: גם שם עלה הנושא שאין תקן.
<אביטל סמפולינסקי: היא עברה בקריאה ראשונה והיא מחכה שיהיה תקן של הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים יחד עם מכון התקנים הישראלי, מתוך הבנה שבלי תקינה ישראלית יהיה קשה לקדם את זה.
<שרון שליין: היה רשום שם גם רכב מסחרי.
<שרון שליין: הגדרה של רכב מסחרי היא מאוד רחבה.
<שרון שליין: אם כבר מדברים, אז נלך על רכבים כבדים באמת, ששדה הראייה שם הוא חסום, מוגבל.
<שרון שליין: שם יש אולי מקום לשקול.
אבישי ברוורמן: מה עם הג'יפ הגבוה של חבר הכנסת עמאר?
<שרון שליין: יש מראות טובות שאפשר לשים מכל הכיוונים.
חמד עמאר: מקדימה את לא יכולה לשים מראות.
<שרון שליין: אפשר לבדוק לפני שנכנסים לרכב, לא לשים מוסיקה בקולי קולות, לא לדבר בטלפון בזמן נהיגה.
<אביטל סמפולינסקי: הצעת החוק לא אומרת רק רכב מסחרי.
<אביטל סמפולינסקי: הצעת החוק אומרת: כל רכב ציבורי או מסחרי שהוא מעל 4 טון.
<אביטל סמפולינסקי: השאלה האם מבחינת
<אביטל סמפולינסקי: כם זה משהו שצריך להעלות אותו או להוריד אותו?
<שרון שליין: הרכב המסחרי הוא בעייתי.
<שרון שליין: לגבי רכב כבד, אפשר לעשות את זה כפיילוט אולי בעתיד כשיהיה תקן.
<שרון שליין: זה משהו אפשרי כשיהיה תקן, בטח לא בשלב זה.
חמד עמאר: כל הרכבים היום יוצאים עם חיישנים מאחור ואין תקן.
חמד עמאר: אין היום רכב בלי חיישנים מאחור ואין תקן.
אבישי ברוורמן: אתה לא יכול להעביר בחוק משהו שהוא וולונטרי.
חמד עמאר: זה מה שאמרו לנו בחוק השיכרות.
חמד עמאר: בגלל שאין תקן לבדוק, תקעו אותנו שלוש שנים.
חמד עמאר: בסוף העברנו את החוק ועדיין אין אכיפה.
אבישי ברוורמן: פרדי הרשקוביץ, הבוחן הראשי של אגד.
<פרדי הרשקוביץ: בוקר טוב.
<פרדי הרשקוביץ: אני רוצה להתחבר למה שאמרה נציגת המשטרה לגבי הנתונים הסטטיסטיים.
<פרדי הרשקוביץ: בנובמבר 2011 התבקשתי לבדוק את אחת החברות, אני לא רוצה להגיד את השם, והתייחסתי לעניין הסטטיסטיקות וגם למה שאדוני שאל.
<פרדי הרשקוביץ: מחקר שבוצע בהולנד, שהשתתפו בו 2400 משאיות שסופקו על-ידי 123 חברות במשך 8 חודשים – 77 מיליון קילומטר.
<פרדי הרשקוביץ: אני בדקתי את זה ב-2011.
<פרדי הרשקוביץ: אני לא יכול להתחייב אבל זה לא היה רחוק מזה.
<פרדי הרשקוביץ: בדקו את נושא ההתנגשות מאחור.
<פרדי הרשקוביץ: היו הרבה מחקרים שדיברו על זה שיש יעילות מסוימת מבלי שקבעו את האחוז.
<פרדי הרשקוביץ: מחקרים שקבעו את אחוז היעילות של הדבר הזה, מדובר על 10% ל-21%.
<פרדי הרשקוביץ: יעילות של החיישנים כשמדובר על חזית אחור.
<פרדי הרשקוביץ: לגבי סטייה מנתיב, באותו מחקר, בין 5% ל-13% הפוטנציאל המוערך להורדת תאונות הדרכים.
<פרדי הרשקוביץ: לגבי ארצות הברית.
<פרדי הרשקוביץ: Department of Transportation National Highway Traffic Administration , NHTSA USA.
<פרדי הרשקוביץ: נבחנה יעילות המערכת ונמצא: חזית אחור 15%, סטייה מנתיב בין 6% ל-11%.