GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אבישי ברוורמן: הסיפור כאן עכשיו הוא מאוד פשוט, לגבי הנושא של הסבירות.
<טיבי רבינוביץ: נכון.
<טיבי רבינוביץ: לכן אין צורך להגן.
אבישי ברוורמן: הבנקים היו צריכים לעשות את היוזמה הזאת, לא הכנסת הייתה צריכה לחוקק חוק.
<טיבי רבינוביץ: אבל הבנקים עושים את זה אדוני.
אבישי ברוורמן: אדוני, אם מקלב ולוין לא היו עושים את הדברים האלה – אני מוטרד.
אבישי ברוורמן: לכן אל תיתן לי את הנאומים האלה.
אבישי ברוורמן: תסביר לי מה אתה רוצה לעשות.
אורי מקלב: אנחנו נפגשים עם אנשים אחרי שלא עמדו בכמה תשלומים, מה קרה איתם.
אבישי ברוורמן: אנשים מדברים איתם.
אבישי ברוורמן: זה לא סתם חוק.
אבישי ברוורמן: במקום להגן על הבנקים, שאתה שכיר שלהם, תסביר לי עכשיו מה בסבירות הזאת נכון או לא נכון.
<טיבי רבינוביץ: זה מה שאנחנו עושים.
אורי מקלב: אדוני שאל שאלות נכונות בעניין הזה.
אבישי ברוורמן: השאלה לגבי הסבירות הזאת היא לבנק ישראל, האם אנחנו לוקחים את זה כמו שזה?
<טל הראל: לפני שזה הגיע לקריאה ראשונה בסיבוב הקודם, היו לנו המון דיונים על הסעיף הספציפי הזה.
<טל הראל: בנוסח המקורי היה בהתחלה חשש סביר, ואנחנו ביקשנו להחמיר ולכתוב חשש ממשי, כדי שזה לא ינוצל לרעה.
אבישי ברוורמן: מבחינה משפטית יש הבדל בין ממשי לסביר?
<טל הראל: כן.
<טל הראל: הנטל הוא הרבה גדול על הבנקים.
אבישי ברוורמן: עורך הדין עצמון, אני אתן לך עוד פעם להכריע.
<איתי עצמון: אני לא מכריע.
אורי מקלב: מה זה שינוי לרעה בכושר הפירעון?
אורי מקלב: אדוני היושב-ראש, שינוי לרעה בכושר הפירעון – אנחנו מחילים את זה על אחד שיש לו שינוי לרעה בכושר הפירעון.
<טל הראל: אבל צריך לקשור את זה למבוא, כי הרישא אומרת שינוי לרעה שהביא לפגיעה ממשית ביכולת הגבייה.
<טל הראל: זה לא כל שינוי - - -
אבישי ברוורמן: אני לא מבין מה כל כך מסובך להוציא הודעה בלי כל הסיפור הזה?
<לבנת קופרשטיין דאש: אני יכולה להסביר.
אבישי ברוורמן: בבקשה, עורכת הדין קופרשטיין דאש.
אורי מקלב: למנוע ממנו להבריח נכסים.
אבישי ברוורמן: למנוע ממנו להבריח נכסים?
אורי מקלב: מי שמתקשה כבר יודע שהתהליך יכול לבוא, ואם הוא יכול להבריח, הוא יבריח.
אבישי ברוורמן: הממזרים כבר יודעים להבריח.
אבישי ברוורמן: אנחנו צריכים לדאוג לקטנים, לא לממזרים.
<לבנת קופרשטיין דאש: לדוגמה, מקרה של הברחת נכסים.
<לבנת קופרשטיין דאש: לבנק יש שעבוד שוטף על נכסי לקוח.
<לבנת קופרשטיין דאש: למשל נכסי הלקוח הן משאיות.
<לבנת קופרשטיין דאש: אנחנו רואים שהלקוח מבריח נכסים כך שהבנק לא יכול לתפוס את המשאיות ולהיפרע מהשעבוד שלו.
<לבנת קופרשטיין דאש: אלו מקרים שקורים.
<לבנת קופרשטיין דאש: לבנק במקרה כזה יש חשש ממשי שהוא לא יכול להיפרע מאותו לקוח.
<לבנת קופרשטיין דאש: במקרים כאלה אנחנו יודעים שכושר הפירעון של הלקוח נפגע כי המשאיות שלו כבר לא נמצאות.
<לבנת קופרשטיין דאש: דבר שני, תנאים אחרים מחייבים ביצוע מידי של הפעולה.
<לבנת קופרשטיין דאש: לדוגמה, לקוח שפתאום הופך אשם בהלבנת הון או מעשים פליליים, שאנחנו יודעים שהוא נמצא לפני הליכים משפטיים רציניים שגורמים לחשש ממשי.
<לבנת קופרשטיין דאש: כלומר, שהבנק יודע באופן ממשי – לא באופן סביר – שהוא לא יכול להיפרע מאותו לקוח, ו-21 הימים הללו משמעותם שהוא ייתן אפשרות ללקוח להתחמק, לברוח לחו"ל, או להבריח את כל הנכסים שלו.
<לבנת קופרשטיין דאש: שוב, חשש ממשי.
<לבנת קופרשטיין דאש: לא כי סתם נראה לו.
אורי מקלב: אבל אתם שולחים לו הודעה.
אורי מקלב: מה החוק הזה אומר?
אורי מקלב: אתם צריכים לפרט יותר בהודעה.
אורי מקלב: הודעה הייתם צריכים לשלוח גם ככה, עוד לפני החוק שלנו.
<טל הראל: גם בהוצאה לפועל יש את החריג הזה.
<טל הראל: לפני נקיטת הליכים משפטיים יש חריג שמאפשר לא לשלוח הודעה.
<טל הראל: חובת ההודעה בעינה עומדת.
אורי מקלב: החריג הזה קיים גם בהודעה עצמה, לפני החוק שלנו?
אורי מקלב: הרי בחוק היום קיימת החובה לשלוח הודעה ללקוח?
<לבנת קופרשטיין דאש: לא.
אורי מקלב: אנחנו פירטנו את ההודעה, מה צריכה להכיל ההודעה.
אורי מקלב: אני שואל האם אפשר היום לממש מול לקוח בלי לשלוח לו שום הודעה.
אורי מקלב: יש דבר כזה.
<טל הראל: לא.
<טל הראל: רק בהלוואות לדיור הייתה את החובה הזאת.
<טל הראל: בצדק נוצר החוק הזה.
אורי מקלב: אפילו הודעה לא היו צריכים לשלוח לפני החוק שלי?
<טל הראל: הבנקים נהגו כדבר שבשגרה לשלוח.
<טל הראל: אפשר לראות.
אורי מקלב: אבל לא לפי החוק.
<טל הראל: הבנקים נהגו, ויש לנו דוגמאות של הודעות.
<טל הראל: ולכן לא חשבנו שיש מקום ליצור חוק.
<טל הראל: אתם, בצדק, הסדרתם את זה.
<טל הראל: אבל עדיין, אי-אפשר להתעלם מכל הנסיבות.
<לירון מאוטנר לוגסי: גם בבקשה לסעדים זמניים, בדרך כלל מקובל שיש בקשה במעמד צד אחד, במקרים שיש חשש לפירעון.
אורי מקלב: אנחנו רוצים להיות רגועים.
אורי מקלב: זה גם קשור לפרוטוקול.
אורי מקלב: מה שאנחנו אומרים לפרוטוקול גם בא לידי מבחן משפטי.
אורי מקלב: המקרים האלה הם לא פתח לבנקים להתחכם עם החוק הזה ולא לשלוח.
<איתי עצמון: המבחן שנקבע כאן הוא מחמיר.
אורי מקלב: זה צריך להיות מבחן של הלבנת הון.
אורי מקלב: שיש חשש ממשי.
אבישי ברוורמן: אני מבקש שיירשם בפרוטוקול – ותעבירו את זה גם למפקח על הבנקים – שאנחנו נעביר את זה כלשונה, אבל שאנחנו לא נקבל אחר כך דיווחים שהממשי היה סביר, והסביר לא היה סביר.
אבישי ברוורמן: זו אחריות שלכם.
אבישי ברוורמן: אם ככה, אני הולך להצבעה.
אבישי ברוורמן: בעד סעיף א1(ד) – פה אחד
אורי מקלב: אדוני היושב-ראש, אנחנו ממליצים לבנק ישראל לעשות ביקורת.
<טל הראל: הביקורת היא השוטף שלנו.
אורי מקלב: מתי לא שלחתם.
אבישי ברוורמן: חבר הכנסת מקלב, בסיכום אנחנו נדרוש לקבל דיווחים שוטפים ולשמוע מה קרה עם זה.
<טל הראל: זה גם מפניות ציבור.
<טל הראל: אם יקרה מצב כזה, אנחנו נדע את זה גם מאגף הביקורת שעושה את, וכמובן, אנחנו ננקוט בפעולות שדרושות כדי למגר תופעה כזאת אם נמצא כזה דבר.
אבישי ברוורמן: הוועדה תפקח על זה.
אבישי ברוורמן: הוועדה תקבל דיווח.
אבישי ברוורמן: עורך הדין איתי עצמון, הנקודה האחרונה – תחילה ותחולה.
<איתי עצמון: "תחילה ותחולה – 2.
<איתי עצמון: תחילתו של חוק זה שישה חודשים מיום פרסומו (להלן – יום התחילה), והוא יחול גם על הלוואה שנתן תאגיד בנקאי ללקוח לפני יום התחילה".
אבישי ברוורמן: אם כך, מקובל.
אבישי ברוורמן: בעד סעיף א2 – פה אחד
אבישי ברוורמן: אנחנו מאשרים את זה.
אבישי ברוורמן: נשארה לנו רק סוגיה אחת, אם אתם רוצים לשבת ביחד.
אבישי ברוורמן: אתם רוצים לחזור אלינו, או שמספיקות לכם חמש דקות ולחזור אלי עם הנוסח המוצע?
אבישי ברוורמן: אנחנו עושים הפסקה של חמש דקות, כשתסיימו, אנחנו גומרים את זה.
אבישי ברוורמן: רבותי, אני פותח את הישיבה.
אבישי ברוורמן: תודה לכם על הניסיון.
אבישי ברוורמן: אני מבין שהוא לא הגיע לניסוח סופי.
אבישי ברוורמן: הוועדה סיימה כמעט להכין את הצעת החוק לקריאה השנייה והשלישית.
אבישי ברוורמן: קראנו את הכול.
אבישי ברוורמן: הכול ברור לנו.
אבישי ברוורמן: יש לנו רק נושא קטן, שאולי הוא גדול.
אבישי ברוורמן: אנחנו נקיים עליו דיון נוסף בהקדם.
אבישי ברוורמן: אני לא רוצה לעצור את זה, אנחנו נעשה את זה, על מנת להסדיר את נושא ההודעה לערבים.
אורי מקלב: אדוני היושב-ראש, אנחנו מבקשים מהממשלה להכין תוך מספר ימים, כפי שאתה אמרת, הצעה מתוקנת מוסכמת שצריכה להכיל את ההתייחסות בתוך החקיקה לנושא הערבים.
אבישי ברוורמן: אני מצפה.
<לאה ורון: גם מהממשלה וגם מהנציגים של בנק ישראל.
אבישי ברוורמן: בנק ישראל, כן.
אבישי ברוורמן: בשבילי הם נציגי השלטונות.
אבישי ברוורמן: אני מודה לכם מאוד, בהצלחה.
אבישי ברוורמן: בוקר טוב, אני פותח את ועדת הכלכלה בנושא הצעת חוק להסדרת פעילות חברות דירוג האשראי, התשע"ג-2013.
אבישי ברוורמן: עו"ד בנדלר, רצית לומר משהו?
<אתי בנדלר: רציתי להזכיר שבישיבה הקודמת הוועדה הגיעה עד סעיף 9, התחילו לשמוע את ההערות לסעיף 9.
<אתי בנדלר: לבקשת חברת הכנסת גמליאל לא היו הצבעות בישיבה הקודמת משום שזה היה היום של הבחירות לרשויות המקומיות, היום כמובן אין מניעה למיטב הבנתי לערוך הצבעות.
אבישי ברוורמן: מכיוון שברוורמן נבחר בפתח תקווה והוא הלך ישר ועניין אז אני פנוי ואני בסדר.
<אתי בנדלר: אז תמסור למר ברוורמן את איחולנו.
אבישי ברוורמן: כל קשר משפחתי הוא מקרי בלבד אבל השם אותו השם.
<אתי בנדלר: אני מציעה אולי להתחיל בהצבעות על אותם סעיפים שלא היו הערות לגביהם, ממש מסעיף 1.
<אתי בנדלר: עו"ד נילי אבן חן מהתנועה לאיכות שלטון, אני מבינה שהבטחת לה בישיבה הקודמת זכות תגובה, אני רק לא זוכרת לגבי איזה סעיף זה היה, לגבי סעיף 9?
<נילי אבן חן: לא, זה היה לגבי המכתבים, המכתבים שלא הובאו לידיעתנו שנשלחו.
אבישי ברוורמן: בקשה, גברת אבן חן.
<נילי אבן חן: אני אגיד תגובה קצרה, ראשית בנוגע לסוגיה של המכתבים.
<אתי בנדלר: רק תזכירי לוועדה על איזה מכתבים מדובר.
אבישי ברוורמן: איזה מכתבים?
אבישי ברוורמן: אנחנו מקבלים כל כך הרבה מכתבים.
<נילי אבן חן: אני אזכיר, אני אתחיל בסקירה קצרה.
<נילי אבן חן: לפני שתי ישיבות העליתי פה את הסוגיה שהתנועה התריעה בזמן אמת על הנושא של הדירוג הכושל, גם של אי.
<נילי אבן חן: בי וגם של חברות נוספות, וכבוד יושב-ראש הוועדה ביקש שנמציא את אותם מכתבים ושחברת הדירוג תענה לסוגיה הזאת ותביא את התייחסותה בכתב.
<נילי אבן חן: בישיבה הקודמת שנערכה פה נאמר על ידי חברת הדירוג שהמכתבים לא הומצאו לידם, התנועה לא פנתה מעולם אליהם וכך הופיע בפרוטוקול.
<נילי אבן חן: כיוון שאנחנו תנועה מסודרת שגם רושמת, גם יש לנו אישורי פקס וגם שיחות טלפון עם מי דיברנו, המצאנו בתשובה גם את אישורי הפקס וגם את האנשים שדיברנו אתם בחברה.
<נילי אבן חן: אז חשוב לי פה לתקן את הדברים ושיהיה רשום בפרוטוקול שאנחנו הגשנו מסמכים.
<נילי אבן חן: הטענה במכתב האחרון היתה שהם הופנו בהעתקים ולא מוענו כמכותבים ישירים, ועל זה חשוב לי גם להגיד משפט אחד, שברור שהתנועה לאיכות השלטון לא פונה לחברות הדירוג בדרישה לשום דבר כיוון שהשיח של התנועה לאיכות השלטון הוא עם הרגולציה וברור שהפניות יהיו לרגולציה.
<נילי אבן חן: הטענה שלנו היתה שחברת "מעלות" היתה מודעת לטענות שלנו ולא החבאנו, לא אמרנו את הדברים מאחורי הגב, הם קיבלו העתקים.
<נילי אבן חן: הופיע פה בפרוטוקול בניגוד למכתבים, שבמכתבים שהם כתבו את זה הם הודו שהדברים אכן הגיעו לידיעתם, אז לכן חשוב לי שהסוגיה הזאת תובהר.
אבישי ברוורמן: הובהר ונרשם בפרוטוקול.
<יורם סמואל: לגבי הסעיפים שכבר נדונו אנחנו מבקשים להתייחס עדיין לסעיף 1, בעיקר עקב כך שגם נוצר שינוי, או הוצע שינוי, על ידי הרשות לניירות ערך בהגדרה של מכשיר פיננסי.
<יורם סמואל: בהגדרה של מכשיר פיננסי כתוב בין היתר בפסקה (1): "ניירות ערך כהגדרתם בסעיף 1 לחוק ניירות ערך;" בסעיף 1 לחוק ניירות ערך יש הגדרות נפרדות לניירות ערך ולניירות ערך מסחריים, ואנחנו גם מדרגים – אני חושב שגם "מעלות" אבל בכל אופן אנחנו מדרגים – ניירות ערך מסחריים ואנחנו מבקשים שזה יצוין גם בהגדרה.
<יורם סמואל: הבנתי שמהותית אין הסתייגות.
אבישי ברוורמן: עו"ד וסרמן, רוצה להגיב?
<אמיר וסרמן: אין הסתייגות אבל אין גם צורך בתיקון כיוון שניירות ערך מסחריים, בעצם ניירות ערך לטווח קצר, זו קטגוריה של ניירות ערך והם נכללים תחת ההגדרה הכללית.
<אמיר וסרמן: יש להם פשוט הגדרת משנה כיוון שהם נהנים מהקלות מסוימות בגילוי.
אבישי ברוורמן: אז אם עו"ד וסרמן אומר את זה, עו"ד בנדלר, מקובל עליך?
<אתי בנדלר: כן, כי ניירות ערך מסחריים זה סוג כאמור.
<אתי בנדלר: זה קודם כל תופס את ההגדרה של ניירות ערך שבסעיף 1 ומוסיף את המילה "מסחריים", מה זה עוד.
<יורם סמואל: אבל קיימת הגדרה נפרדת.
<יורם סמואל: יש לי פה את חוק ניירות ערך, קיימת הגדרה נפרדת לניירות ערך מסחריים.
<אתי בנדלר: כן, אני אתן לך דוגמה.
<אתי בנדלר: יש הגדרה לצורך העניין בפקודת התעבורה מה זה רכב, אחר כך יש מה זה רכב ציבורי, מה זה רכב פרטי וכו', אבל קודם כל, כל אלה נכנסים תחת ההגדרה של רכב, פלוס עוד קטגוריה נוספת כדי לאפיין את זה.
<אתי בנדלר: לכן קודם כל ההגדרה של ניירות ערך תופסת את כל סוגי ניירות הערך, כמו שההגדרה של רכב תופסת את כל ההגדרה של סוגי הרכב השונים, אם הבנת את ההסבר שלי.
<יורם סמואל: הבעיה שלנו זו התוספת שהם הוסיפו – שאני לא יודע בשביל מה הם הוסיפו - "כהגדרתם בסעיף 1".
<יורם סמואל: חשבתי שהם באו להדגיש שכאילו זה לא כולל ניירות ערך מסחריים.
<אתי בנדלר: אז אני אומר לך מדוע, כי מצאתי כשהתכוננתי לחוק הזה שיש בסעיף אחר, אינני זוכרת באיזה סעיף, הגדרה נוספת לניירות ערך.
<אתי בנדלר: פשוט מאוד.
<אתי בנדלר: אני לא זוכרת באיזה סעיף, אולי אתם זוכרים באיזה סעיף לחוק?
<אמיר וסרמן: 52.
<אתי בנדלר: אז פשוט יש עוד הגדרה, ואז כשאומרים "כהגדרתם בחוק ניירות ערך" לא היה ברור לאיזו הגדרה מתכוונים.
<אמיר וסרמן: רק כדי להרגיע אני יכול לומר שבעצם יש קטגוריה יותר חשובה, ניירות ערך מסחריים הרי לא הנפיקו הרבה עד היום, יש קטגוריה של תעודות התחייבות, שאלה אגרות החוב שחברות הדירוג מדרגות וגם הן לא מצוינות כאן ספציפית, זה סוג של ניירות ערך, יש להן הגדרה נוספת בסעיף 35.
אבישי ברוורמן: אני רוצה היום לסיים את הקריאה ולגמור את החוק.
אבישי ברוורמן: קודם כל אני מברך את מזכירת הוועדה היום, סגנית המנהלת, ד"ר חנוכה, עו"ד בנדלר.
<אתי בנדלר: אדוני, אני מציעה קודם כל להצביע.
<אתי בנדלר: סעיף 1, אני אמנה את השינויים שאושרו בוועדה ואז אבקש להצביע.
<אתי בנדלר: בהגדרה "מכשיר פיננסי" בפסקה (1) "ניירות ערך כהגדרתם בסעיף 1;" בפסקה (4), לפני המילה "מדדים" הוספו המילים "או מערכו של מכשיר פיננסי אחר;" בפסקה (5), במקום "ועדת הכספים" "ועדת הכלכלה", וכאן אני כבר אומר, אני לא אחזור על זה בכל סעיף, לאורך כל החוק כל מקום שנאמר "ועדת הכספים" יבוא "ועדת הכלכלה".
<אתי בנדלר: הוספה הגדרה "משתתף בהליך דירוג" שהוקראה ולא היו לגביה הערות, או שהיו הערות ולא התקבלו.
<אתי בנדלר: זהו, לדעתי בכפוף לתיקונים אלה אפשר להצביע על סעיף 1.
אבישי ברוורמן: פה אחד, הפה שמאשר.
<אתי בנדלר: סעיף 2 – לא היו הערות, סעיף 3 – לא היו הערות.
<אתי בנדלר: אני מציעה להצביע על סעיפים 2 ו-3.
<אתי בנדלר: סעיף 4: בפסקה (ב), אחרי המילה "היא" הוספו המילים "או חברה המוחזקת על ידה" ובמקום "לא עוסקת" יבוא "לא עוסקות".
<אתי בנדלר: בפסקה (3) ברישה, אחרי המילים "של מכשירים פיננסיים" באה המילה "לרבות".
<אתי בנדלר: בפסקה (ב) של פסקה (3): "האמצעים הטכניים" הוספו המילים "וכשירות העובדים".
<אתי בנדלר: אלה השינויים בסעיף 4.
אבישי ברוורמן: הצבעה
אבישי ברוורמן: סעיף 4 אושר.
<אתי בנדלר: סעיף 5 אושר תוך הבהרה שהוא ינוסח באופן אחר, בצורה אחרת, כדי להבהיר שתינתן ליושב-ראש הרשות להתנות את הרישום בתנאים.
אבישי ברוורמן: סעיף 5 אושר.
<אתי בנדלר: סעיף 6: בסעיף (א)(4), בסופו יבוא: "כמשמעותו בפרק ח'4 לחוק ניירות ערך".
<אתי בנדלר: אלה השינויים שאושרן לעומת הנוסח שהוצע.
<אתי בנדלר: סעיף 6, אדוני, האם אתה מאשר בשינוי זה?
אבישי ברוורמן: סעיף 6 אושר.
אבישי ברוורמן: כן, מאשר בהחלט.
אבישי ברוורמן: סעיף 7.
<אתי בנדלר: בסעיף 7(א)(2) במקום "שישה חודשים" יבוא "שנה".
<אתי בנדלר: ובסעיף (ד) במקום "תודיע על כך בכתב" יבוא "תדווח על כך".
אבישי ברוורמן: סעיף 7 אושר.
אבישי ברוורמן: סעיף 8.
<אתי בנדלר: סעיף 8, שוב השינוי הוא רק במקום "ועדת כספים" – "ועדת כלכלה".
אבישי ברוורמן: סעיף 8 אושר.
<אתי בנדלר: הגענו לסעיף 9 שכאן מתחיל הדיון.
<שרה קנדלר: הקראנו אותו.
<אתי בנדלר: רק תזכירי ברשותך על מה מדבר סעיף 9 שהוקרא כהקדמה לדיון.
<שרה קנדלר: סעיף 9 מדבר על התפקידים של הדירקטוריון, שהם תפקידים קלאסיים של דירקטוריון בפיקוח על העבודה, על הציות ועל כל הפעילות של חברת הדירוג.
אבישי ברוורמן: אני לא רואה פה בעיה, אלא אם כן מישהו רואה?
אבישי ברוורמן: אין?
אבישי ברוורמן: הלאה, סעיף 10, דח"צים, דירקטורים חיצוניים.
<שרה קנדלר: "דירקטורים חיצוניים 10.
<שרה קנדלר: (א) עמדותיהם של הדירקטורים החיצוניים בתחומים המנויים בסעיף 9, יוצגו לדירקטוריון אחת לתקופה שתקבע על ידי הדירקטוריון, ולרשות ניירות ערך לפי דרישתה.
<שרה קנדלר: (ב) השר רשאי לקבוע, לפי הצעת הרשות או בהתייעצות עמה, בהתייעצות עם שר המשפטים ובאישור ועדת הכלכלה של הכנסת, הוראות בעניין תפקידי הדירקטורים החיצוניים.
אבישי ברוורמן: סעיף 10 אושר.
אבישי ברוורמן: אם למישהו יש מה להעיר שירים את היד, אם לא אני זז.
אבישי ברוורמן: רק שתדעו, אני לא יודע אם זו בשורה גדולה לחלק גדול מהאנשים, ליברמן זכאי.
אבישי ברוורמן: אנחנו מתקדמים, הלאה.
<שרה קנדלר: "אחראי על חובות חברת הדירוג 11.
<שרה קנדלר: (א) בחברת דירוג יכהן אחראי למילוי החובות לפי החוק בידי החברה (להלן – אחראי למילוי חובות).
<שרה קנדלר: (ב) מינויו של אחראי למילוי חובות והפסקת כהונתו טעונים אישור הדירקטוריון שיתקבל ברוב של הדירקטורים החיצוניים.
<שרה קנדלר: (ג) אחראי למילוי חובות יפעל לקיום החובות המוטלות על חברת הדירוג בידי החברה, לרבות קיום ההוראות והנהלים שקבעה החברה לפי חוק זה, וכן יפקח על עובדי החברה במטרה לוודא כי הם פועלים בהתאם לדרישות החוק.
<שרה קנדלר: (ד) אחראי למילוי חובות ידווח באופן שוטף למנהל הכללי של חברת הדירוג ולדירקטורים החיצוניים שלה, על פעולותיו ועל אופן ביצוע תפקידו.
<שרה קנדלר: (ה) אחראי למילוי חובות לא יעסוק בדירוג, לא ישתתף בפיתוח שיטות הערכה, לא יבצע פעולות שיווק ומכירות ולא ישתתף בקביעת דרגות שכר לעובדים למעט לעובדים הכפופים לו.
<שרה קנדלר: (ו) תגמול אחראי למילוי חובות לא יהיה תלוי בביצועים העסקיים של חברת הדירוג.
<שרה קנדלר: (ז) לאחראי למילוי חובות יוקנו כלים וסמכויות שיאפשרו לו למלא את תפקידו בהתאם לדרישות החוק.
<שרה קנדלר: (ח) השר לפי הצעת הרשות או בהתייעצות עמה ובאישור ועדת הכלכלה של הכנסת רשאי לקבוע הוראות בדבר תפקידיו של אחראי למילוי חובות.
אבישי ברוורמן: הערה?
<שרה קנדלר: "פרק ד': הליך הדירוג שיטות הערכה 12.
<שרה קנדלר: (א) חברת דירוג תקבע שיטות הערכה לצורך עריכת דירוגים, אשר יתבססו על מאפיינים כמותיים או איכותיים או על שילוב שלהם.
<שרה קנדלר: (ב) חברת דירוג תבצע, מזמן לזמן, בדיקה של איכות ומהימנות שיטות ההערכה שקבעה לפי סעיף קטן (א), בהתאם לצורך ובאופן שיאפשר לה לבצע את פעילותה לפי חוק זה; הרשות רשאית לקבוע מועדים לביצוע בדיקה כאמור.
<שרה קנדלר: (ג) מועדים כאמור בסעיף קטן (ב) יכול שיתייחסו לדירוג מסוים או לסוגי דירוגים; מועדים המתייחסים לסוגי דירוגים יפורסמו באתר האינטרנט של הרשות והודעה על פרסומם ועל כל שינוי בהם ומועד תחילתם, תפורסם ברשומות.
<אמיר הלוי: יש לנו השגה לגבי הסיפה של סעיף (ב) שכותב: "הרשות רשאית לקבוע מועדים לביצוע בדיקה כאמור".
<אמיר הלוי: לטעמנו הדבר סותר את הקביעה בסעיף 22 שהרשות לא תתערב בתוכן הדירוג, בשיטות הערכה.
<אמיר הלוי: מה גם שהנושא של בדיקת הקריטריונים ושיטות ההערכה אצלנו נעשה ברמה הגלובלית כי אנחנו חברת בת של חברה בינלאומית ויכול להיווצר מצב שבו הרשות תקבע לצורך העניין שצריכים כל 3 חודשים לעשות בדיקה של הערכה, והחברה הבינלאומית שתחתיה ותחת רגולציה שלה אנחנו פועלים תקבע אחת לשנה.
<אמיר הלוי: תיווצר פה סתירה שאנחנו לא נוכל לעמוד בה ואני חושב שמכיוון שהסעיף מדבר על זה שזה בהתאם לצורך ובאופן שיאפשר את הפעילות ומכיוון שאני גם אחראי על התוצאות אחר כך, אני חושב שהסיפה הזו מיותרת.
אבישי ברוורמן: הערה, עו"ד קנדל.
<שרה קנדלר: אנחנו לא חושבים שיש פה התערבות במתודולוגיה.
<שרה קנדלר: אנחנו לא נתערב במקצועיות ובמה שתחליטו לעשות בעקבות הבדיקה שתבצעו אבל אנחנו כן חושבים שיתכן ויהיה מקום כן לחייב בדיקה אחת לתקופה כלשהי.
<שרה קנדלר: למשל יש סעיף מקביל באירופה שכבר קובע בדיקה של אחת לשנה ואני מניחה שאנחנו נלך בעקבות הרגולטורים באירופה ובארצות הברית בעניין מועדי הבדיקה כמו שעשינו עד כה.
אבישי ברוורמן: במקרה הזה אני רוצה לשמוע את המשנה ליועץ המשפטי של הכנסת, בבקשה.
<אתי בנדלר: אני רק רוצה ברשותך לוודא עם עו"ד קנדלר מה למשל אתם רוצים לקבוע לצורך העניין הזה?
<אתי בנדלר: באיזה דרך אתם תפעילו את שיקול הדעת שלכם לקבוע?
<אתי בנדלר: האם הכוונה למשל שאם זורמות שמועות, כמו שהיינו עדים עם הסיפור של אי.
<אתי בנדלר: די.
<אתי בנדלר: בי נניח, לוודא שאכן תוך פרק זמן ממועד שבו מגיעות ידיעות לציבור, מתפרסמות ידיעות, אז מה אתם תחייבו?
<שרה קנדלר: פה אנחנו מדברים לא על דירוג ספציפי, על השיטה עצמה, על שיטת הערכה, שמדי זמן תהיה בחינה לוודא שהיא עדיין בתוקף, שלא צריך לשנות אותה בעקבות דברים שקרו.
<שרה קנדלר: אל"ף, זה סעיף שקיים.
<אתי בנדלר: בעקבות דברים שקרו?
<מירב תורג'מן: השאלה אז לא צריך איזושהי ודאות בעניין הזה.
<אתי בנדלר: אני חושבת שלסעיף הזה יש מקום כדי לוודא – זו לא סמכות חובה, אדוני, זו סמכות רשות.
<אתי בנדלר: הסמכות הזאת, אני מניחה שתיעשה רק אם הרשות תיווכח שהמתודולוגיה ושיטות ההערכה וכו' אינן נותנות ביטוי – סליחה, זה לא קשור בכלל למתודולוגיות אבל זה קשור לפרקי הזמן שבהם מתחייבים לעשות הערכה מחדש.
<אתי בנדלר: אם הם ישתכנעו שהקריטריונים שחברת דירוג מפעילה בעצמה אינם נותנים תשובה ראויה למועדים שראוי שיעשה בהם דירוג מחדש, אני חושבת שאז צריך לתת את הסמכות הזאת לרשות.
אבישי ברוורמן: האם הייתי יכול לומר שבנדלר הולכת עם קנדלר ולא עם הלוי?
<אתי בנדלר: כן, במקרה הזה.
<אמיר הלוי: אם יורשה לי עוד מילה אחת, כבודו.
אבישי ברוורמן: זכות תגובה, בבקשה.
<אמיר הלוי: צריך להבחין בין נושא של בחינה מחדש של דירוג, שאכן בסעיף 15(א)(1) כתוב שתדירות הבחינה לא תפחת מפעם בשנה, עם זה אין לנו בעיה – אנחנו מדברים כרגע על הנושא:
<אמיר הלוי: כל זמן צריכים לבחון את השיטה שלפיה אני מדרג באופן כללי ולא דירוג ספציפי.
<אמיר הלוי: פה, ברגע שהרשות תקבע שאני צריך לעשות את זה בפרקי זמן שלא תואמים את המעטפת הגלובלית שבה אני עובד, תיווצר לי סתירה שאני לא אוכל לעמוד בה.
אבישי ברוורמן: אבל למה שהם יעשו את זה?
<יורם סמואל: למה שתהיה להם סמכות כזאת?
<אמיר הלוי: אם אין כוונה לעשות את זה, למה זה בחוק?
<שרה קנדלר: צריך שתהיה לנו סמכות במקרים המתאימים כן להשתמש בסמכות, אנחנו לא מכפיפים את עצמנו לשיקול דעת של רגולטורים אחרים בעניין הזה.
<אתי בנדלר: אני רוצה אולי לדייק בדברי כי אני דיברתי קודם על בדיקה של הערכות ספציפיות ואכן בסעיף הזה מדובר על בדיקה של שיטות ההערכה.
<אתי בנדלר: אני מניחה, וכך אני מקווה, שהשימוש בסעיף הזה יהיה מצומצם ורק אם אכן הרשות תגיע למסקנה שיש צורך בעדכון המועדים.
אבישי ברוורמן: פה אני אחזק.
אבישי ברוורמן: אין לי ספק שמה שהוא אמר, עו"ד הלוי, יש בו היגיון, כי באמת בגישה כללית של הערכה לא – אבל יש מקרים שאולי באמת פתאום מישהו חדש קיבל פרס נובל ועשו שיטות הערכה וזה לא חלחל בעולם, זה חלחל רק בירושלים, אז כדאי באמת גם לעשות את זה.
אבישי ברוורמן: אבל אני מניח שבכל זאת ברשות לניירות ערך, מי שימונה יש בו איזה מינימום של אינטליגנציה להבחין בזה ולנוכחים במיוחד.
<אתי בנדלר: מה גם שלא מכתיבים כאן
<אתי בנדלר: לאף חברת דירוג באיזו שיטת הערכה - - -
<שרה קנדלר: וגם לא לתקן את המתודולוגיה, רק לבחון בנקודה מסוימת.
<אתי בנדלר: בואו תבחנו את עצמכם.
אבישי ברוורמן: בסדר, זה נראה לי לא דבר מהותי אז אני הולך על גישת בנדלר-קנדלר, תסלח לי, עו"ד הלוי.
אבישי ברוורמן: להצביע?
<אמיר הלוי: אני אשנה את השם שלי בהמשך.
אבישי ברוורמן: סעיף 12 אושר.
אבישי ברוורמן: אני מאשר.
<שרה קנדלר: "13.
<שרה קנדלר: (א) חברת דירוג תנקוט אמצעים מתאימים לקבלת המידע הנדרש לצורך ביצוע הדירוג, להבטחת איכות המידע שעליו מתבסס הדירוג ולהבטחת אמינות מקורות המידע.
<שרה קנדלר: (ב) חברת דירוג תקבע את הדירוג בהתבסס על כל המידע הנדרש לצורך קביעת הדירוג בהתאם לשיטת ההערכה ועל כל מידע אחר המצוי בידיה הנוגע לקביעת הדירוג.
<שרה קנדלר: (ג) חברת דירוג תעשה שימוש בשיטת הערכה באופן שיטתי ועקבי, ביחס לכלל הדירוגים שהם בעלי מאפיינים דומים; סברה חברת הדירוג כי יש לשנות את שיטת ההערכה שבחרה, תוכל לעשות כן רק ביחס לכלל הדירוגים שהם בעלי מאפיינים דומים כאמור, ובלבד שתדווח על כך בהתאם לתקנות שייקבעו לפי סעיף 42(א)(3).
<שרה קנדלר: (ד) שינתה חברת הדירוג את שיטת ההערכה שבחרה כאמור בסעיף קטן (ג), תבחן את השפעת השינוי על הדירוגים שאותם הנפיקה ותדווח על השפעות אלה בהתאם לתקנות שייקבעו לפי סעיף 42(א)(3).
<שרה קנדלר: (ה) חברת דירוג תימנע מקביעת דירוג במקרה שבו קיים ספק מהותי ביחס ליכולתה לקבוע את אותו דירוג באופן אמין, ואם נקבע דירוג כאמור - תפעל לביטולו.
<שרה קנדלר: (ו) חברת דירוג המעסיקה אדם שאינו עובד של החברה, תוודא כי הוא בעל הכישורים והניסיון הדרושים כך שלא תיגרם פגיעה באיכות הדירוג, באיכות הציות של חברת הדירוג להוראות החוק או באפשרות אכיפת הוראות החוק על חברת הדירוג; אין באמור כדי לגרוע מאחריות חברת הדירוג לפי כל דין.
אבישי ברוורמן: יש פה למטה הערה שהוספתם.
<שרה קנדלר: זה סעיף נפרד, פשוט העברנו אותו.
<אתי בנדלר: הם מבקשים להוסיף סעיף.
<שרה קנדלר: זה לא להוסיף, זה להעביר אותו מקום.
<שרה קנדלר: זה סעיף 37, להעביר אותו לפה.
אבישי ברוורמן: הערה, אדוני?
<עמרי ידלין: הסעיף הזה בעיני הוא מאוד עקרוני, אני רוצה רגע להבהיר את עמדתי, או עמדנו, בעניין.
<עמרי ידלין: אני חושב שאין לנו מחלוקת עם רשות ניירות ערך על המהות, יש לנו מחלוקת על הניסוח.
<עמרי ידלין: אין לנו מחלוקת אני חושב על זה שחברת דירוג לא צריכה לעשות Due diligence.
<עמרי ידלין: זאת אומרת, השוק עובד בצורה כזו שיש גופים - - -
<אתי בנדלר: בדיקת נאותות.
<עמרי ידלין: בדיקת נאותות, בדיוק.
<עמרי ידלין: השוק עובד בצורה כזאת שיש גופים שעושים בדיקת נאותות, ה- Gatekeeping שלהם מתבטא בבדיקת הנאותות.
אבישי ברוורמן: היא תכף תתקן אותך שוב, שמירת הסף.
<עמרי ידלין: זה החתמים, זה רואי החשבון, זה עורכי הדין וכו'.
<עמרי ידלין: התפקיד של חברת הדירוג הוא אחר, הוא לא לעשות עוד שכבה של בדיקת נאותות אלא לקחת את המידע שמוסרת החברה ולנתח אותו.
<עמרי ידלין: כפי שהחוק עכשיו מנוסח אפשר להבין שכוונתו אחרת, עלול מישהו להבין שכוונתו אחרת ואני אתן כמה דוגמאות.
<עמרי ידלין: נתחיל מסעיף 13(א).
<עמרי ידלין: סעיף 13(א) אומר: חברת דירוג תנקוט אמצעים מתאימים לקבלת המידע...
<עמרי ידלין: לבדיקת אמינותו וכו' וכו'.
<עמרי ידלין: מה זה "אמצעים מתאימים"?
<עמרי ידלין: חוק ניירות ערך, במקום שהוא מדבר על בדיקת נאותות, הוא אומר "אמצעים נאותים", אז פה כתוב "אמצעים מתאימים".
<עמרי ידלין: האם אנחנו יכולים להיות בטוחים ששופט שיקרא את הסעיף הזה יגיד: לא, זה משהו אחר לגמרי, זה "אמצעים נאותים" וזה "אמצעים מתאימים", זה משהו אחר לגמרי?
אבישי ברוורמן: עו"ד ידלין, מה היית מציע, להשתמש באותו ניסוח?
<עמרי ידלין: תכף אני אגיד מה אני מציע, אני רוצה להגיד יותר מזה.
<עמרי ידלין: זה לא רק בעיה של השופט, זו גם בעיה של משקיעים.
<עמרי ידלין: הדבר הכי חשוב בשוק זה לדעת את כללי המשחק וחשוב שהמשקיעים לא יוטעו על ידי החוק שרוצה למנוע הטעיות בשביל שיחשבו שחברת דירוג עושה משהו שהיא לא עושה.
<עמרי ידלין: כולנו מבינים שחברת דירוג לא עושה בדיקת נאותות.
<עמרי ידלין: מה שאני מציע הוא שסעיף 13 – כתבנו על זה מכתב, זה מתחבר רגע עם הסעיף הבא, לכן אני חושב שזה חשוב לחבר אותו.
<עמרי ידלין: הסעיף שנוסף שאומר: "לא ייכלל פרט מטעה" – מה זה "לא ייכלל פרט מטעה"?
<עמרי ידלין: אני לא יכול לדעת, אני מקבל את הפרטים מהחברה, אם אני כולל פרט זה בגלל שהחברה מסרה לי.
<עמרי ידלין: וזה מתייחס גם לסעיף (3) לתוספת השלישית שנגיע אליו בהמשך שאומר שאם נכלל פרט מטעה אז אני אחראי בסנקציות נוראיות.
<עמרי ידלין: אז אני אומר, זה הכול מתחיל ממה מצפים ממני ומעכשיו זה עניין של ניסוח.
אבישי ברוורמן: אז בוא בניסוחך.
<עמרי ידלין: הצענו ניסוח.
אבישי ברוורמן: תגיד לי אותו.
<עמרי ידלין: בבקשה.
<עמרי ידלין: אני מציע שקודם כל בסעיף 13(א) לא ייכתב ש"חברת דירוג תנקוט אמצעים מתאימים" אלא ש"חברת דירוג תקבע נהלים לקבלת המידע הנדרש" וכו'.
<עמרי ידלין: היא תקבע נהלים.
<עמרי ידלין: אחר כך, בסעיף 13(ב), במקום "חברת דירוג תקבע את הדירוג בהתבסס" – "חברת דירוג תקבע נהלים מתאימים שיבטיחו כי הדירוג יתבסס".
<עמרי ידלין: זאת אומרת, אנחנו נקבע נהלים ומה שיצטרכו לוודא זה שיש לנו נהלים כאלה ויש לנו מנגנון לאכיפת הנהלים האלה.
אבישי ברוורמן: את העקרונות ואת הדרך.
<עמרי ידלין: בדיוק, וזה דומה לסעיפים אחרים דרך אגב.