GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אורי מקלב: מה מתברר?
אורי מקלב: כשהרכב שלך ניזוק ב-100,000 שקל, חברת הביטוח משלמת לך את כל הרכב, נותנת לך את כל ה-200,000 שקל, שזה השווי של הרכב.
אורי מקלב: למה זה שווה לחברת הביטוח?
אורי מקלב: מה שקורה עם הרכב, הרכב הזה נמכר לסוחרי מכוניות, סוחרי המכוניות מתקנים אותו, לצורך הדוגמה רק, ב-20,000 שקל.
אורי מקלב: זה חוזר לכביש, כשאף אחד לא יודע שהרכב הזה ניזוק בכזאת שומה, והוא נמכר אם לא ב-200 – ב-190.
אורי מקלב: חברת הביטוח שילמה 200,000 אבל היא קיבלה בחזרה 140,000 שקל.
אורי מקלב: הרי היא שילמה בסך הכול 60,000 שקל.
אורי מקלב: זה מה שקורה כיום במצב הזה ועשרות אלפי מכוניות עולות על הכביש במצב כזה, חוסר בטיחות.
אורי מקלב: ולא זו אף זו, אלא גם אף אחד לא יודע.
אורי מקלב: דהיינו אותו צרכן פשוט לא יכול לדעת היום אם הרכב הזה עבר כזאת תאונה.
אורי מקלב: אנחנו מצפים היום ממשרד התחבורה שמגיע לתקן תקנות – אני לא רוצה רק מונח מקצועי של סוג של רכב וגלגל מרכב וכל הדברים האלה, אנחנו צריכים להחיל את כל הנושא הזה של "אובדן להלכה" בתוך רישומים כדי שהמידע הזה יבוא לציבור.
אורי מקלב: ואני רוצה לספר לחברים סיפור יותר מעניין.
אורי מקלב: תגיד עכשיו: אולי זה רק נדמה, אולי זה לא נכון?
אורי מקלב: אולי באמת המידע הזה לא נמצא?
אורי מקלב: אנחנו מבקשים את המידע הזה שיהיה פתוח לציבור.
אורי מקלב: אותו אחד שקנה את הרכב הזה כיד שנייה ולא ידע שום דבר, שילם על זה 190,000 שקל, בא לבטח את הרכב, חברת הביטוח לא רוצה לבטח את זה.
אורי מקלב: חברת הביטוח יודעת שהרכב הזה ניזוק "אובדן להלכה" ושהוא היה מבוטח אצלה.
דוד צור: היא לא רוצה לבטח בכלל או לא רוצה לבטח על הגובה הזה?
אורי מקלב: לא, היא לא רוצה לבטח את הרכב הזה.
אורי מקלב: היא אומרת לו שהיא לא רוצה לבטח את הרכב הזה.
אורי מקלב: הרכב הזה הוא "אובדן להלכה".
אורי מקלב: את המידע הזה היא יודעת, בגלל שהיא מכרה את הרכב הזה.
אורי מקלב: כשזה מגיע אליה פעם שנייה כביטוח היא לא מוכנה לבטח את זה.
דוד צור: קודם כול, אני מאוד שמח שהצטרפת אלינו להאיר את עינינו, זו הערה נכונה מאוד.
דוד צור: אז אנחנו תיכף נשמע את איגוד חברות הביטוח.
אורי מקלב: אני רק שואל ככה כשאלה: האם המידע שאני אמרתי, האם יש משהו לא נכון בעניין הזה?
<רונן לוי: הכול נכון.
אורי מקלב: אנחנו היום מתייחסים לתקנות, ואנחנו את זה לא מכסים.
דוד צור: תיכף נשמע גם את ההתייחסות של משרד התחבורה וגם איגוד חברות הביטוח.
דוד צור: אבל תודה רבה על ההערה.
דוד צור: אין ספק שהתקנות באות לשפר את המצב הנוהג היום שאף אחד לא יודע כלום.
דוד צור: אבל כנראה שמה שאתה מבקש, וזה אולי בצדק, שתהיה מדרגה נוספת, שהמידע יהיה מידע יותר רחב, יותר שקוף.
דוד צור: ולכן תיכף נשמע, אם כבר הולכים לתקנות כאלה.
אורי מקלב: אני לא רואה שום בעיה שבתוך התקנות יהיה כתוב מונח שהוא יותר מקצועי שבאמת יכסה וגם יחיל את כל ה"אובדן להלכה".
דוד צור: תיכף נשמע את משרד התחבורה בעניין הזה.
דוד צור: רוצים להגיב לזה עכשיו?
דוד צור: כן, אז בואו תגיבו, בבקשה.
<אבנר פלור: כמו שנאמר פה, הניסוח שנמצא בטיוטת התקנה בעצם זה מושג מקצועי.
<אבנר פלור: המושג שאתה אמרת "אובדן להלכה" 50% או אם השמאי קובע, לפעמים זה גם פחות מ-50%, גם ב-20% או 30% או 40%, מבחינת הפרקטיקה איך שהתקנה מתייחסת אליו, היא אומרת או 50% או שהשמאי קובע שזה "אובדן להלכה".
<אבנר פלור: היות שהנושא הזה הוא מסחרי ולא רק מקצועי, אנחנו התייחסנו פה להיבט המקצועי מאה אחוז נטו.
<אבנר פלור: עד עכשיו גם זה לא היה.
<אבנר פלור: זאת אומרת, עד עכשיו אותם נזקים שמצוינים בטיוטת התקנה, גם על זה לא היה דיווח לאותו בעל רכב.
<אבנר פלור: עכשיו יהיה הדיווח.
<אבנר פלור: יחד עם זאת, גם באותה ועדה, אנחנו במסגרת חוק רישוי שירותים לרכב הולכים להזהיר את סוחרי הרכב, שגם זה ייתן מענה למה שאתה אומר.
<אבנר פלור: זאת אומרת שכל התהליך יהיה בצורה מוסדרת, שיתקן במוסך מורשה וכל מה שנגזר מכך.
<אבנר פלור: בנוסף, אנחנו גם בתהליך עבודה, ישנה החלטת ממשלה מ-28 באפריל 2013 גם לבצע בתהליך איזשהו מאגר של היסטוריית רכב.
<אבנר פלור: זאת אומרת שזה כולל גם תאונות וכל מה שנגזר.
<אבנר פלור: אבל בתקנה כרגע לא ניתן לכלול את כל מה שאתה אומר, זה בעייתי בשלב הזה.
אורי מקלב: איך זה יופיע קודם כול ברישיון הרכב?
<אבנר פלור: ברישיון הרכב, לפי ההצעה שלנו, נגיע אליה, יופיע: נזק בטיחותי תוקן ונבדק.
אורי מקלב: ומה זה ייתן ללקוח?
דוד צור: אם הוא ירצה לחקור יותר, הוא צריך לבקש.
אורי מקלב: וזה יופיע גם במידע שאתם תתנו לכל לקוח?
<אבנר פלור: ברישיון הרכב.
<מרב תורג'מן: זה יהיה כתוב ברישיון.
<רון מוסקוביץ: אפשר יהיה לדעת לפני הקנייה.
אורי מקלב: אדוני, אני מאוד אשמח אם איגוד המוסכים, האם אפשר לחבר את הדברים?
אורי מקלב: דהיינו שגם מה שמופיע היום, לא יהיה מצב שיהיה "אובדן להלכה" וזה לא יופיע ברישיון רכב.
דוד צור: בוא נשמע את עורכת-הדין ואז נראה.
אורי מקלב: אין התייחסות למונח הזה, אבל תיקונים יש 50% רכב, אני מניח שזה לא דווקא - - -
דוד צור: אני הבנתי את הסוגיה שאתה מדבר.
אורי מקלב: זה צריך להיות פגיעה בשלדה.
דוד צור: האם בתחום הזה של מה שנקרא בעגת העם "טוטאל לוס" לא יהיה - - -
אורי מקלב: יש גם לא "טוטאל לוס".
אורי מקלב: יש "אובדן להלכה", זה לא "טוטאל לוס".
אורי מקלב: זה שלב לפני ה"טוטאל לוס".
דוד צור: לכן אמרתי: בעגת העם.
<שרית זוכוביצקי-אורי: רגע.
<שרית זוכוביצקי-אורי: אני אסביר מה הקושי.
<שרית זוכוביצקי-אורי: "אובדן להלכה" הוא מונח ביטוחי, דהיינו חברת הביטוח מוכנה לפצות את הלקוח ב-100% מערך הרכב גם אם הרכב הזה לא צריך להוריד אותו מהכביש.
<שרית זוכוביצקי-אורי: הקושי שמתעורר ברישום "אובדן להלכה" הוא שלא כל כלי הרכב מבוטחים, למעשה רק 50% מכלי הרכב מבוטחים.
<שרית זוכוביצקי-אורי: קודם כול זה צריך להקיף את כל הכלים, כי לא יכול להיות שרכב שלא מבוטח וניזוק באותו היקף לא יהיה כתוב לו כלום, ולא יהיה מי שיכתוב ולא יהיה מי שיקבע את זה.
<שרית זוכוביצקי-אורי: ולכן התקנה הקיימת כיום מדברת על רכיבי נזק.
<שרית זוכוביצקי-אורי: הרישום של "אובדן להלכה" מתייחס אל רכב מבוטח.
<שרית זוכוביצקי-אורי: אנחנו לא רוצים להיכנס, זאת אומרת אנחנו חושבים שזה לא נכון, קודם כול, להיכנס לסוגיות של ביטוח, כאשר אני לא יודעת היום לגבי "אובדן להלכה" שחברת ביטוח אחת זה ככה, אחרת.
<שרית זוכוביצקי-אורי: אני לא כל כך מתמצאת מה היום מהווה "אובדן להלכה", זה גם מונח שיכול להשתנות מבחינת הביטוח.
<שרית זוכוביצקי-אורי: אבל אנחנו צריכים לתת מענה גם לכלי הרכב שניזוקו ולא מבוטחים, והמוסך גילה שיש להם מרכיבי נזק כאלה, ומדובר ב-50% מכלי הרכב.
<שרית זוכוביצקי-אורי: ולכן המונח הזה של הנזק הוא מונח שיכול להתאים לכלל כלי הרכב במדינת ישראל.
<שרית זוכוביצקי-אורי: הרעיון הוא לתת מידע.
דוד צור: כדי שהלקוח עצמו יחקור.
<שרית זוכוביצקי-אורי: אנחנו מבחינתנו אומרים: הפרוצדורה הזאת של בדיקת הרכב נועדה להבטיח, לפחות מבחינה פרוצדורלית, שהרכב הזה תוקן ואחר כך נבדק על-ידי מכון חיצוני, זאת אומרת שהוא לא המוסך המתקן, וזה כדי להבטיח שהרכב תקין, וזה התפקיד שלנו.
<שרית זוכוביצקי-אורי: חוץ מזה אנחנו חשבנו שצריכה הייתה להיות אינדיקציה לגבי הנזק והתיקון שבוצע.
<יערה למברגר: כדי שהקונה יוכל - - -
<שרית זוכוביצקי-אורי: כדי שהקונה יוכל לכלכל את צעדיו.
<שרית זוכוביצקי-אורי: אבל שוב אנחנו לא יכולים שיהיה כאן איזה משהו שהוא לא אחיד.
דוד צור: כן, עורך-דין זאב פרידמן, המועצה לצרכנות.
<זאב פרידמן: אדוני היושב-ראש, המועצה הישראלית לצרכנות בירכה על התקנות בנוסחן המקורי.
<זאב פרידמן: בשינויים שהתחוללו בתקנות חלה נסיגה שהיא מאוד מאוד משמעותית, משום שהיא מרווחת באופן לטעמנו דרמטי את המידע או את הווידוא שהמידע אכן יגיע לצרכנים.
דוד צור: נסיגה זה מונח צבאי.
דוד צור: יש מה שנקרא היערכות מחדש, אז זו הייתה התאמה, התאמת התקנות.
<זאב פרידמן: מעבר להסכמה שיש לנו עם חבר הכנסת מקלב בנושא של נזקים קרדינליים לרכב גם אם הם נזקים כלכליים, אבל אם ניכנס רק בנגיעה קלה בהגדרה של הנזק הבטיחותי, אילו היה נכתב ברישיון הרכב "נזק בטיחותי", בביטוי הזה ניחא לנו.
<זאב פרידמן: אבל מה אנחנו אומרים?
<זאב פרידמן: אנחנו צריכים "נזק בטיחותי מהותי", ועכשיו יתחיל הוויכוח מהו כן מהותי ומהו לא מהותי, ומה כן ייכנס ומה לא ייכנס, ומה הצרכן כן יידע ומה הוא לא יידע.
<זאב פרידמן: ולא יחסרו אנשים שיבואו וישכנעו אותו: תשמע, זה תוקן, זה כבר הכול פיקס, והחלק הזה הוא כן והחלק הזה הוא לא.
<זאב פרידמן: הנוסח המקורי נתן תמונה קצת יותר – לא קצת, נתן תמונה מדויקת של הנזקים שאירעו ברכב.
<זאב פרידמן: נעשה כאן ריכוך מאוד מאוד מאוד רציני, שלטעמנו פוגע בזכות של הצרכן לדעת.
דוד צור: מי עוד רצה לדבר?
<שלמה תוסייה-כהן: שלמה תוסייה-כהן מאיגוד השמאים.
<שלמה תוסייה-כהן: אני רוצה להתייחס שוב לשאלה של "אובדן להלכה".
<שלמה תוסייה-כהן: אנחנו מסכימים שהמונח "אובדן להלכה" לא מתאים כאן מאחר שהוא מונח ביטוחי.
<שלמה תוסייה-כהן: אבל המהות שלו, אפשר להחליף אותה בשנייה אחת, והיא מדברת על כך שרכב שעבר תאונה שהנזק שלה הוא מעל כך וכך אחוזים – וזה לא משנה אם ייקבע פה 20%, 50%, 40% – הנזק הזה, שהוא קיים גם ברכב מבוטח וגם ברכב לא מבוטח, גם ברכב שהוכרז "אובדן להלכה" וגם ברכב שלא הוכרז "אובדן להלכה", הוא נזק מהותי שהצרכן, ואני בטוח שהמועצה תסכים אתי, צריך לדעת על זה.
<שלמה תוסייה-כהן: ולכן הוא גם עדיף על פני ההגדרה של "נזק בטיחותי מהותי".
<שלמה תוסייה-כהן: כי מה הוא מהותי?
<שלמה תוסייה-כהן: אף אחד לא יודע.
<שלמה תוסייה-כהן: אנחנו נכתוב היום פה – אתם תכתבו – בתקנה "נזק מהותי", ובסופו של דבר זה יגיע למוסך ולא יהיה כלל מנחה איך להחליט האם הנזק הוא מהותי או לא.
<שלמה תוסייה-כהן: יישב הבעלים של הרכב, יישב המוסכניק וינהלו איזשהו דו-שיח, האם הנזק שעבר הרכב שלו הוא מהותי או לא מהותי?
<שלמה תוסייה-כהן: אם אנחנו נצמיד לדבר הזה ערך מספרי - - -
דוד צור: אני רק צריך לסכם עד כאן את הדברים.
דוד צור: אז יש כאן תקנות שבעצם קודם כול משפרות מאוד מהמצב הקיים, שעד עכשיו לא היה כלום, ובעצם מטילות את ה-onus להמשך הבדיקה ונותנות לו איזה סוג של תמרור, אומרות לו: תשמע, יש בעיה ברכב הזה, תדע לך, זכותך לקנות או לא.
דוד צור: ואז הוא אמור לעשות יותר את החקירה נאמר המעמיקה כדי להבין מה בדיוק מהות הנזק, שזה אמור להיות נאגר במקום כלשהו שיהיה זמין לו.
דוד צור: אני לא יודע, אני חושב וזו דעתי, אני די מקבל את העניין שלא צריך להיות פירוט ברישיון הרכב לגבי גובה הנזק, מהות הנזק, אלא לומר לו: הרכב הזה עבר משהו.
דוד צור: מפה חובת הבירור נאמר הגדולה יותר עליך.
דוד צור: ולכן המועצה לצרכנות רוצה פה איזה התערבות יותר נאמר דרקונית של המדינה בשימת התווית.
דוד צור: לכן אני אומר: יש פה לדעתי איזה איזון נכון בין מידת ה - - -
<זאב פרידמן: אדוני היושב ראש - - -
דוד צור: אבל זו דעתי.
דוד צור: רק שנייה, אני אתן לכולם לדבר, אבל אני רוצה לעשות מחזור נוסף.
דוד צור: אין מה להתווכח אתי, אני אומר: אפשר לבקש תוספת וכן הלאה.
אורי מקלב: ההנחיה להם.
דוד צור: אני רוצה לשמוע רגע את איגוד חברות הביטוח אולי בעניין הזה.
דוד צור: שמואל.
<שמואל מלכיס: אני מעדיף שבתיה תדבר, בתיה לונדון.
דוד צור: אוקיי, בתיה.
דוד צור: אני לא ידעתי שבתיה – הייתי נותן לבתיה לפניך, שמואל.
<שמואל מלכיס: אני יודע שאתה מנומס.
דוד צור: בתיה, רק תציגי את עצמך.
<בתיה לונדון: עורכת-דין בתיה לונדון.
<בתיה לונדון: אני יושבת-ראש ועד ענף רכב באיגוד חברות הביטוח וסמנכ"ל ב"מנורה מבטחים".
<בתיה לונדון: איגוד חברות הביטוח מבין את הצורך ליידע את הציבור בעובדה שהרכב עבר נזק בטיחותי מהותי על מנת שהציבור של רוכשי הרכב הפוטנציאליים ייזהרו בקנייה.
<בתיה לונדון: מי שחושב שהנזק הזה הוא נזק שמצריך בדיקה, ילך למכון בדיקה ויבדוק את הרכב לפני הקנייה.
<בתיה לונדון: זה מקובל וזה הגיוני.
<בתיה לונדון: אבל משום מה, המועצה לצרכנות שוכחת שציבור הצרכנים מורכב משתי קבוצות – קבוצת הקונים וקבוצת המוכרים.
<בתיה לונדון: אם אנחנו נפגע בקבוצת המוכרים פגיעה ממשית כתוצאה מנזק קטן שהוא לא מהותי, כל נזק שהוא לחלקים שהוגדרו על-ידי משרד התחבורה, אנחנו כמובן נוריד בצורה מהותית את ערך הרכבים.
<בתיה לונדון: רכב כזה אי-אפשר יהיה למכור אותו.
<בתיה לונדון: ואני מזכירה לכולנו ש-50% מהרכבים אינם מבוטחים.
<בתיה לונדון: זאת אומרת, מילא שחברת הביטוח סופגת נזק של רכב שעבר תאונה והיום קשה לה למכור אותו.
<בתיה לונדון: אבל תחשבו על כל בעלי הרכבים שאין להם ביטוח.
<בתיה לונדון: חייב להיות איזשהו איזון בין הפגיעה במוכר לבין המידע שהקונה צריך לקבל.
דוד צור: אני מבין את זה.
דוד צור: עורכת-הדין לונדון, אולי תתייחסי לאמירה של חבר הכנסת מקלב לגבי חוסר הרצון של חברות הביטוח לבטח את הרכבים שהם בעצמם מוכרים במחיר מלא או כמעט מלא?
<בתיה לונדון: בעיקרון כל חברת ביטוח יש לה שיקול דעת להחליט מה היא מבטחת ומה לא.
דוד צור: תשובה יפה.
דוד צור: האם יש פעמים שהיא כן מחליטה לבטח?
<בתיה לונדון: בוודאי.
<בתיה לונדון: אני יכולה כמובן לדבר על "מנורה".
<בתיה לונדון: ב"מנורה" במקרים שיש לנו ספק אם לבטח אם הרכב או לא, כאשר לא אנחנו תיקנו את הרכב אלא אולי חברה אחרת או אולי באמת רוכש שרידים, אנחנו מעבירים את הרכב בדיקה.
<בתיה לונדון: וברגע שאנחנו מעבירים אותו בדיקה והוא תקין, אנחנו מבטחים אותו.
דוד צור: זאת אומרת, זו לא החלטה גורפת לא לבטח?
<בתיה לונדון: אני לא מאמינה שיש חברת ביטוח אחת שהחליטה באופן גורף לא לבטח רכבים אחרי "אובדן להלכה".
<בתיה לונדון: אנחנו שמים מקל בגלגלים של עצמנו.
דוד צור: את יכולה לחזור לוועדה עם נתונים בנושא הזה?
<בתיה לונדון: אני לא חושבת שיש חברה שרושמת כאשר היא מבטחת, אם הרכב הזה עבר אובדן או לא.
<בתיה לונדון: אין לנו נתונים כאלה.
<בתיה לונדון: אבל אני יכולה לומר שוב, שאני כחברה גדולה שמבטחת רכבים בשוק, המדיניות שלנו היא לבטח את הרכבים.
<בתיה לונדון: ושוב אני אומרת: במקרים שיש לנו ספק, אנחנו מעבירים אותם בדיקה.
אורי מקלב: תראה, אדוני, כמה שבתיה אומרת דברים אמיתיים.
אורי מקלב: חברת ביטוח שיש לה את המידע עושה את השיקול, ולא משנה כלכלי או לא כלכלי, היא רוצה – מבטחת, רוצה – לא מבטחת, לפי שיקול דעת שלה בגלל שהמידע נמצא אצלה.
אורי מקלב: למה לחברת ביטוח מותר שיהיה את המידע, הרי זה מידע כלכלי, זה לא מעבר לזה, והצרכן הפשוט שהשקיע בזה עשרות אלפי שקלים, לפעמים את כל הונו, אין לו את המידע הזה?
<בתיה לונדון: אני רוצה לתקן.
<בתיה לונדון: אני כחברת ביטוח יכולה לדעת אך ורק על הרכבים שלי, שעברו "אובדן להלכה".
<בתיה לונדון: ולא רכבים שעברו "אובדן להלכה" בחברה אחרת.
<בתיה לונדון: הדרך היחידה לדעת את זה זה דרך הרישיון של הרכב, אם הרכב עבר לבעלות וירטואלית של רוכש רכבים.
<בתיה לונדון: זה כל קונה יכול לראות, הוא יכול להסתכל ברישיון הרכב.
דוד צור: איפה יהיה המידע הזה, שהלקוח, הצרכן, ירצה לברר מה היסטוריית - - -
<בתיה לונדון: המידע רשום ברישיון הרכב.
דוד צור: כן, אבל ברישיון הרכב לא יהיה כתוב מעבר לאיזה נקודה.
אורי מקלב: הוא ידרוש מסמכים.
אורי מקלב: אדוני צודק, הוא ידרוש מסמכים.
<בתיה לונדון: לא, אני אומרת: כיום המידע הזה קיים.
דוד צור: מאיגוד השמאים?
דוד צור: מאיפה?
אורי מקלב: לא, הוא יבקש מאותו מוכר, תגיד לי: הרכב הזה עבר תאונה, עבר תאונה רצינית.
אורי מקלב: אז קודם כול הוא יחליט בכלל אם הוא יקנה את זה.
דוד צור: אם הוא רוצה או לא, כן.
אורי מקלב: אנחנו היום נמצאים במצב שאנשים קנו רכבים תמימים שהיו נראים כרכבים שלא עברו שום תאונה.
דוד צור: אבל התקנה הזאת אמורה לשפר את זה?
אורי מקלב: אדוני היושב-ראש, אם יורשה לי דקה אחת כדי להרחיב אולי את הדיון.
אורי מקלב: אנחנו שמענו כאן עד עכשיו שתי תשובות מדוע אנחנו לא מרחיבים את התקנה הזאת.
אורי מקלב: לא התשובה שענו למר זאב פרידמן, תשובות לשאלות שאנחנו העלינו.
אורי מקלב: תשובה אחת הייתה: אין מינוח מקצועי למושג "אובדן להלכה", זה מושג ביטוחי של ביטוח.
<שמואל מלכיס: שמשתנה מחברה לחברה.
אורי מקלב: בסדר, אני לא מתווכח על זה.
אורי מקלב: דבר שני, שיש עוד לא מעט רכבים, אולי אפילו 50% מהרכבים של המדינה, שהם בכלל לא מבוטחים.
אורי מקלב: עכשיו מנגד, מה הטענה שאנחנו מציפים פה?
אורי מקלב: שני דברים.
אורי מקלב: דבר אחד, יש כאן נושא בטיחותי.
אורי מקלב: תראו מה קורה פה – עשרות אלפים.
אורי מקלב: מה היינו צריכים לעשות כדי למנוע את הדבר הבטיחותי, את הדבר שהוא סכנת נפשות – רכבים שועטים בכבישים, רכבים שהם סכנת נפשות, סכנת חיים באופן אמיתי.
אורי מקלב: ויש כאלה לא מעטים, זה עשרות אלפים שעולים כל שנה חזרה לכביש, שאף אחד לא יודע איך הם תוקנו, שאף אחד לא יודע באיזה מוסכים.
<מרב תורג'מן: זה נכון, אבל זה בדיוק - - -
אורי מקלב: לא, רק רגע.
אורי מקלב: אבל זה לא נותן על הכול, זה נותן על נזקים הרבה יותר גדולים.
אורי מקלב: וזה דבר חשוב.
אורי מקלב: אבל זה עדיין לא מקיף, זה לא מכניס את כל מה שקורה ב"אובדן להלכה".
אורי מקלב: אני אסיים.
אורי מקלב: והדבר השני, שעל הצד, אני לא חושב שזה לא היה צריך להיות נכון, שזה נושא של הגנת הצרכן, שהוא לא דבר של מה בכך בנושא רכב.
אורי מקלב: רכב זה דבר השני היקר בצריכה.
דוד צור: אבל אני חושב שמתבלבלים פה כמה מושגים.
דוד צור: אני חושב שיש פה עניין צרכני לצורך העניין בזווית של השווי, הערך, בנושא של חברות הביטוח.
דוד צור: ויש פה נושא בטיחותי שהתקנות האלה דווקא כן נותנות לו מענה.
דוד צור: זאת אומרת, החובה להעביר אותו דרך מכוני הרישוי או כפי שזה נקרא - -
<מרב תורג'מן: מכוני בדיקה.
דוד צור: - - מכוני הבדיקה, וזה מצוין ברישיון הרכב, זה נותן לנו מענה לנושא הבטיחותי.
<רונן לוי: אבל לא עד הסוף, כי ה"נבדק ותוקן" הוא על חצי בדיקה.
אורי מקלב: לא עד הסוף.
אורי מקלב: זה נותן חלק.
<רונן לוי: כי כריות אוויר, כשהסוחרים האלה דוחפים פנימה ואתה קונה אוטו עם כריות אוויר ואין לך כריות אוויר באמת, אותו לקוח מסכן שקונה מאותם סוחרי רכב.
<רונן לוי: ואפשר לכתוב "נבדק ותוקן".
דוד צור: אני לא מקבל את זה.
דוד צור: אני לא נכנס עכשיו בכלל אם הוא בדק מספיק שמן בברקסים או לא.
<רונן לוי: לא, זה חלק בטיחותי.
<רונן לוי: אתה לא היית מוכן לקנות - - -
דוד צור: רגע.
דוד צור: כריות אוויר זה פריט בטיחותי מהותי.
<רונן לוי: לא בודקים את זה ב-309.
<עזרא שוהם: לא ניתן לבדוק אותו.
<רונן לוי: לא בודקים ב-309.
<רונן לוי: איך אתה רושם "נבדק ותוקן", משהו שאתה לא בודק?
<רונן לוי: אם אתה לא בודק, אל תרשום.
דוד צור: אז אני לא פותח את זה כרגע לדיון, כי זה נעשה בהקראה.
<רונן לוי: אם אתה עושה הערה בראשון, זה בסדר שיש תאונה.
<רונן לוי: אבל אתה לא יכול לכתוב נבדק על משהו שהוא לא נבדק.
דוד צור: אני מעדיף את ההערות האלה בזמן ההקראה.
דוד צור: לא, גם אותך, מר פרידמן, אחרת אני אשאר פה עד הלילה ויש לנו עוד שני דיונים לנהל בוועדות.
דוד צור: אז אני מתחיל, אלא אם כן מישהו בוער לו משהו לומר בהערות הכלליות.
דוד צור: עורכת-הדין לונדון, ממש מילה אחרונה בעניין הזה.
<בתיה לונדון: לא, יש נושא נוסף שלא דנו בו.
<בתיה לונדון: משום מה התהליך של הדיווח למשרד התחבורה, היום בתקנה כפי שהיא מוצעת, מחולק לשתי קבוצות שונות.
<בתיה לונדון: יש קבוצה אחת של רכבים מבוטחים, ששם חובת הדיווח למשרד התחבורה מוטלת על השמאי.
<בתיה לונדון: ויש קבוצה שנייה שלא מבוטחת, ששם חובת הדיווח מוטלת על מכוני הבדיקה.
<בתיה לונדון: אנחנו כאיגוד חברות הביטוח לא רואה שום סיבה להפלות את הרכבים המבוטחים וליצור לגביהם דרך דיווח שונה.
<בתיה לונדון: השמאי, עם כל ההערכה שאנחנו מעריכים את השמאים, ואנחנו סך הכול ביום-יום משלמים מיליוני שקלים על סמך חוות דעתם - - -
דוד צור: את חושבת שצריך להיות נתיב אחד?
<בתיה לונדון: אני לא רואה שום סיבה שמכון הבדיקה שממילא בודק את הרכב בדיקת תקינות, לא ידווח למשרד התחבורה על כך שהרכב עבר את הבדיקה הזאת.
<בתיה לונדון: בשביל מה צריך את השמאי?
<זאב פרידמן: הדרך צריכה להיות גם השמאי וגם המוסך וגם כל מי שרק יכול לדווח.
<זאב פרידמן: זה נזק בטיחותי.
<בתיה לונדון: אם הדרך הזאת טובה לגבי 50% מכלי הרכב במדינת ישראל - - -
דוד צור: אני רוצה לשמוע רגע, מכיוון שאנחנו מדברים על נושא בטיחותי גם, מר מוסקוביץ או מי מאנשיך, האם אתם רוצים התייחסות בעניין הזה, כי עלו פה נושאים גם של בטיחות?
דוד צור: כן, המדען של הרשות.
דוד צור: רק תציג את עצמך לפרוטוקול.
<שי סופר: ד"ר שי סופר, המדען הראשי של הרשות לבטיחות בדרכים.
<שי סופר: על-פי הספרות המחקרית כשל טכני אחראי על בין 4% ל-8% מהתאונות דרכים.
<שי סופר: אנחנו מסתכלים על הפאי – יש לנו גורם אנושי, תשתית וכשל טכני, זאת אומרת מה שקשור לכלי רכב ומכניקה של כלי רכב, אז התרומה היא בין 4% ל-8%.
<שי סופר: עכשיו, אנחנו מלווים את משרד התחבורה די הרבה זמן, ואנחנו זוכרים שגם ב-2011 היה ניסיון כן להכניס את כל הנושאים הללו של כשלים טכניים או תיקונים שהם תיקונים משמעותיים מאוד.
<שי סופר: אני מסכים לגמרי עם עורכת-דין זוכוביצקי שלא ניתן להכניס את ההיבטים של "אובדן להלכה", משום שאלה היבטים שנקרא להם היבטים ביטוחיים, ויש גם היבטים של תת-ביטוח, זאת אומרת רכבים שלא מבוטחים בביטוח מקיף.
דוד צור: מה לגבי האמירה לעניין כריות האוויר או פריטים נוספים שנדון בהם אומנם בהקראה, אבל יש מצב שבו בעצם זה לא נבדק במכוני הרישוי?
<שי סופר: תראה, בחלק גדול מהמקרים, על-פי רוב המקרים שאנחנו מכירים, ברגע שכרית אוויר נפתחת, אז בדרך כלל קובעים שהרכב הוא "טוטאל לוס" מה שנקרא.
<רונן לוי: מה פתאום?
<שי סופר: זה לפחות בהיכרות שלנו.
<שי סופר: זאת אומרת, אלא אם כן מחליפים את כל המנגנון.
<רונן לוי: גם נתונים זה לא נכון.
<שי סופר: את כל המנגנון אתה מחליף.
<רונן לוי: זה לא נכון.
<שי סופר: למה לא?
<רונן לוי: ככה.
<רונן לוי: רוב המכוניות האלה "אובדן להלכה", תשתמש בנתונים.
<שמואל מלכיס: לרכב בן 20 זה יכול להיות "טוטאל לוס".
<רונן לוי: תשאל את חברות הביטוח פה, זה ממש לא נכון.
<רונן לוי: חד וחלק, שי, לא נכון.
<שי סופר: לא?
<רונן לוי: לא.
<שי סופר: זה הנתונים שהיו לנו.
דוד צור: אני לא פותח את זה עכשיו.
<רונן לוי: אתה המדען הראשי.
<רונן לוי: כן חשוב או לא חשוב, זאת הייתה השאלה.
דוד צור: אני רק שואל עוד פעם כדי להיות רגועים מבחינת הבטיחות.
<שי סופר: כריות אוויר מאוד חשובות מבחינתנו.
<שי סופר: מאוד מאוד חשובות.
<רון מוסקוביץ: המידע הזה חייב להיות לרוכש, שהרכב עבר תאונה וכריות הבטיחות נפתחו.
<רון מוסקוביץ: זה מידע חיוני.
<שי סופר: חד-משמעית.
דוד צור: איך המידע הזה מגיע לצרכן?
אורי מקלב: ברגע שזה פה.
אורי מקלב: אם זה יהיה בתוך התקנות, אז הוא יברר.
<אבנר פלור: בוא נעשה הפרדה.
<אבנר פלור: אדוני היושב-ראש, יש פה בלבול, אני רוצה לעשות הפרדה.
<אבנר פלור: התקנה מתייחסת למערכות והמכללים שנבדקים במסגרת 309 – התקנה בכללותה.
<אבנר פלור: לגבי הרישום ברישיון הרכב, זה מערכות, לא כל המערכות שנמצאות היום בתקנת משנה (א) נכנסות לרישיון הרכב במסגרת הנזק הבטיחותי, ישנו צמצום.
<אבנר פלור: אבל אי-אפשר, כמו שהציגה גם מאיגוד חברות הביטוח, יש פה נושאים שלא כל דבר מחויב להיות במסגרת רישיון הרכב.
<אבנר פלור: ממילא גם בעל הרכב מחויב, ישנם 50 מכוני בדיקה או יותר או פחות, שהוא יכול לבצע בדיקה של הרכב טרום הקנייה.
<אבנר פלור: זאת אומרת, יש איזושהי אחריות גם עליו.
<אבנר פלור: יש גם את הכלים באותם מכונים, יש שם נהלים מסודרים, ואנחנו הולכים גם לשפר את הנהלים בעקבות ההתפתחות הטכנולוגית של המכשור והציוד.
דוד צור: אני הבנתי את זה.
דוד צור: אני לא רוצה להתעמק בזה עכשיו.
דוד צור: לא, אני לא אתן לך זכות עכשיו, אני חייב לעבור להקראה.
דוד צור: מה לגבי ההערה של הנתיב של שמאים אל מול מכוני הרישוי – למה זה שני ערוצים?
<אבנר פלור: כמו שאמרנו, אנחנו רצינו לכלול במסגרת התקנה את כלל כלי הרכב, גם המבוטחים וגם הלא מבוטחים.
<אבנר פלור: מבחינתנו, הרעיון הראשוני היה שמי שידווח על זה אלה השמאים, אם כל ה-100% רכבים היו מבוטחים.
דוד צור: למה לא עושים גם וגם?
<אבנר פלור: אז לכן מצאנו איזשהו נוהל שממילא השמאי עושה את זה, ממילא השמאי עושה את התהליך הזה, הוא עושה את זה הרי באובדן גמור, ב"טוטאל לוס" השמאי עושה את זה.
<אבנר פלור: אז אנחנו רוצים באותה מסגרת שהוא גם יעשה - - -
דוד צור: אז למה לא עושים גם מכון הרישוי וגם - - -
<אבנר פלור: עשינו גם וגם.
<מרב תורג'מן: זה לא גם וגם לגבי רכב שיש שמאי.
דוד צור: כן, קצר ביותר.
<שמעון סודאי: קצר ביותר.
דוד צור: תציג את עצמך.
<שמעון סודאי: שמעון סודאי, יושב-ראש איגוד קציני בטיחות.
<שמעון סודאי: אנחנו מדברים על כל כלי הרכב, כאשר כל כלי הרכב בישראל מחולקים לשניים, חלקים שבפיקוח ולא בפיקוח.
<שמעון סודאי: מי שלא בפיקוח זה אזרחים בדרך כלל.
<שמעון סודאי: אנחנו צריכים להבין שגם חלק מתוכם מבוטחים ולא מבוטחים.
<שמעון סודאי: נושא של מערכות בטיחות ברכב, ונגענו בזה כרגע ואמר את זה גם המדען הראשי, הכשל הטכני באמת זה לא ה-catch, אבל הבעיה היא אחרת, שאנחנו עדים לזה שיש ירידה במספר הפצועים וההרוגים בזכות אותן מערכות בטיחות, שזה דבר מאוד חשוב.
<שמעון סודאי: וכשמדברים על כרית אוויר זה גם חגורת בטיחות ביחד, הם פועלים ביחד שני הנושאים האלה.
<שמעון סודאי: החשוב ביותר בכל הסיפור של התקנה הזאת או מה שהולכים לרשום ברישיון הרכב, לתת ביטוי באחוזים איזה ערכים נכנסים לתוך הדבר הזה שנקרא נזק בטיחותי ברישיון הרכב.
<שמעון סודאי: אם זה לא יהיה ברור אז באמת ניכנס לכל המצב שכרגע דיברנו עליו.
דוד צור: טוב.
דוד צור: אנחנו מברכים כמובן את הצטרפותו של חבר הכנסת וקנין.
דוד צור: לך לא נתתי זכות דיבור.
דוד צור: תציגי את עצמך, ממש קצר.
<אינגריד הר-אבן: כן.
<אינגריד הר-אבן: עורכת-דין הר-אבן מאיגוד המוסכים.
<אינגריד הר-אבן: השינוי לתקנה שבא לברך נמצא מקלל לטעמנו.
<אינגריד הר-אבן: מדוע?
<אינגריד הר-אבן: הרעיון היה ליידע את הציבור על מה שקרה בעברו של הרכב.
<אינגריד הר-אבן: אז מה עושים במקום הזה?
<אינגריד הר-אבן: הוספת המילים "תוקן ונבדק" יוצרת הסתמכות מזויפת ומסוכנת מאוד כאילו הרכב תוקן כראוי, נבדק, הכול בסדר.
<אינגריד הר-אבן: אני אראה לכם עשרות, מאות, אלפי פסקי דין, כי אני עוסקת בזה, שהרכב לא נבדק כראוי, לא תוקן כראוי, עלה חזרה לכביש במצב קטסטרופלי.
<אינגריד הר-אבן: אז פה מה קורה?
<אינגריד הר-אבן: משרד הרישוי יוצר כביכול חזקה שהרכב תקין.
<אינגריד הר-אבן: אדם בא, רואה את זה, אומר: וואלה, איזה יופי, תוקן, נבדק, הרכב מאה אחוז בסדר.
<אינגריד הר-אבן: זאת אשליה, זה פיקציה.
<אינגריד הר-אבן: צריך להוריד את המילים "תוקן ונבדק" אחרת זה יהיה בדיוק ההיפך.
דוד צור: מה את מציעה?
<אינגריד הר-אבן: במקום להתריע על בעיה ברכב, נותנים לו תעודת - - -
<זאב פרידמן: הנוסח המקורי.
דוד צור: הנוסח המקורי שאומר מה?
<אינגריד הר-אבן: להוריד את המילים "תוקן ונבדק".
דוד צור: אבל אנחנו לא בהקראה.
<אינגריד הר-אבן: לא, אבל - - -
<אינגריד הר-אבן: אבל - - -
<אינגריד הר-אבן: אבל זה העיקרון.
דוד צור: אבל כשנגיע להקראה את תעירי את זה ממילא, לא?
דוד צור: אז למה אנחנו צריכים פעמיים לשמוע את זה?
<אינגריד הר-אבן: למה בכלל אנחנו מתכנסים?
דוד צור: יכול להיות שאני מסכים או לא.
יצחק וקנין: כל מילה שהיא אומרת אני מסכים, ואפילו הדברים יותר גרועים ממה שהיא אומרת.
<בתיה לונדון: רבותי, תקנה 309 נועדה לבדוק את הרכב.
דוד צור: לכן אני אומר: זה לא הערות כלליות, זה הערות פרטניות חשובות.
דוד צור: בוא נגיע להקראה.
<רונן לוי: היא נועדה לבדוק זוויות רכב?
<רונן לוי: היא לא נועדה לבדוק כריות אוויר?
יצחק וקנין: אני בוחן רכב, זה המקצוע שלי.
דוד צור: מר וקנין, אני מגלה בך כל פעם משהו.
<קריאה: חשבנו שאתה חקלאי.
יצחק וקנין: חקלאי זה מקצוע משנה משנה.
אורי מקלב: זה תחביב.
יצחק וקנין: אפילו לא תחביב.
יצחק וקנין: אני מפנה פה משהו מאוד חמור.
יצחק וקנין: אני אתמול הוצאתי מכתב לשר התחבורה וגם לשר לביטחון הפנים.
יצחק וקנין: אני לא יודע אם אתם יודעים – מגיעים רכבים, אוטובוסים, מרומניה, מכל מיני מקומות, רכבים גמורים לגמרי.
יצחק וקנין: הם לא באים לפה, הם עוברים דרך הנמל לירדן.
יצחק וקנין: אני רוצה להגיד לכם: מי שלא מבין, לפעמים הרכבים האלה נוסעים על הכביש, על כביש 6, במקום לנסוע על מובילים.
דוד צור: לכן אתם צריכים לתמוך ברכבת.
יצחק וקנין: סיפר לי חבר טוב, אמר לי: יצחק, אני נוהג על הרכב, אני מגיע לעמק יזרעאל, אני בלי בלמים.
יצחק וקנין: לעניין השני שאתם מדברים עליו עכשיו שהוא לדעתי עוד יותר גרוע, וזה שייך לבוחנים.