GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<סאמי האוארי: אפשרו לגנבים לגנוב את כל המרצפות ואת כל האוצרות של המקום.
<סאמי האוארי: למה?
<סאמי האוארי: עוד דבר אחד, אדוני, אני רוצה לקצר.
<סאמי האוארי: אם הם לא יכולים לשאת את הח'אן, אם אף אחד לא רוצה את הח'אן אז שיחזירו אותו לבעלים שלו.
<סאמי האוארי: נקודה.
<סאמי האוארי: אני רוצה לתמצת את הבקשות שלי.
<סאמי האוארי: אני מבקש לדחות את המכרז עד לניסוח מחדש בשיתוף הציבור.
<סאמי האוארי: אני מבקש להסיר מייד את צווי הסכנה.
<סאמי האוארי: כבוד המהנדסת יושבת כאן ואני לא יודע למה היא שותקת.
<סאמי האוארי: אם היתה לי אזהרת סכנה בבית ולא הייתי מתקן את הליקויים היתה שולחת לי את כל הפקחים שלה.
<סאמי האוארי: פרט לכך, צריך מייד להקים ועדת בדיקה שתבחן למה החמאם הקטן נהרס, למה הח'אן מט ליפול.
<סאמי האוארי: תודה.
אבישי ברוורמן: גם אני מבקש, גברת סופר, שתתייחסי לזה.
אבישי ברוורמן: תמסרי למר לנקרי, שאנחנו מכירים כבר שנים, שאנחנו רוצים לעקוב אחרי הנעשה בעכו בנושא הזה, ואשמח גם שהוא יופיע כאן בישיבה.
באסל גטאס: או לערוך ביקור של הוועדה בעכו.
אבישי ברוורמן: או אולי נערוך ביקור, רק בתנאי שעבדו מתא יהיה.
<סאמי האוארי: עבדו מתא מזמין אותך אישית.
אבישי ברוורמן: רבותי, נמשיך.
אבישי ברוורמן: כל אחד יקבל פה את זכות הדיבור.
אבישי ברוורמן: קודם כול הבטחתי לעו"ד ג'האד אבו ריא, פעיל חברתי, בבקשה.
<ג'האד אבו ריא: שלום.
<ג'האד אבו ריא: דיברת על טעויות עבר של ממשלות ישראל.
<ג'האד אבו ריא: אין כאן טעויות עבר.
<ג'האד אבו ריא: מה שאנחנו רואים התחיל בניסיון לגרש את הערבים מעכו לאורך שנות השבעים והשמונים וזה נמשך עד היום.
<ג'האד אבו ריא: אנחנו רואים במה שנעשה היום חלק מגירוש תושבי עכו.
אבישי ברוורמן: אני לא פוסל את העמדה שלך.
אבישי ברוורמן: אני באמת מאמין, אין זה סוד שהעמדה שלי היא שמדינת ישראל קיפחה והפלתה את אזרחי ישראל הערבים לאורך כל שנות קיומה, להוציא ראש ממשלה אחד שהוביל בצורה רצינית, יצחק רבין ז"ל.
אבישי ברוורמן: זה המצב כרגע.
אבישי ברוורמן: אני רוצה להתייחס לפרויקט הזה ולא לפתוח את כל הדיון: איך אפשר את הפרויקט הזה למנף, שגם יפתח את עכו וגם ידאג למשפחות.
<ג'האד אבו ריא: אתם יצרתם את הסכנות בכוונה, הסכנות בח'אן אל עומדאן ובמקומות אחרים.
<ג'האד אבו ריא: אתם חושבים שאנחנו לא יודעים?
<ג'האד אבו ריא: אנחנו יודעים שאתם יצרתם את זה בכוונה כדי שאחר כך תגיעו למצב הזה ותגידו: יש כאן סכנה, צריך לתקן.
<ג'האד אבו ריא: אם אתם לא יכולים לשמור על המקום הזה תחזירו אותו לבעלים שלו, אנחנו נשמור עליו, אנחנו נתקן את הטעון תיקון.
אבישי ברוורמן: ולגבי ההצעה הספציפית?
<ג'האד אבו ריא: הצעתם את כל האתר הזה כמקשה אחת.
<ג'האד אבו ריא: לולא כן כל אחד מהתושבים היה יכול לרכוש מקום, לרכוש חנות, לבנות שם עסק.
<ג'האד אבו ריא: אתם עשיתם את זה כמקשה אחת כדי לא לאפשר לתושבי המקום לקנות ולהשתתף.
<ג'האד אבו ריא: במקומות אחרים תושבי המקום היו יכולים להשתתף.
<ג'האד אבו ריא: אתם בכוונה, אתם לא יכולים להסתיר את זה, אנחנו מכירים אתכם, מכירים מה אתם עושים, אתם עושים את זה בכוונה כדי לא לאפשר לתושבי המקום להשתתף.
<ג'האד אבו ריא: מה שיקרה בעכו אם תמשיכו בתוכנית הזאת – זה לא ילך.
<ג'האד אבו ריא: אתם יוצרים עכשיו מהומות, לא רק בעכו, בכל האזור.
<ג'האד אבו ריא: אנחנו לא נשתוק.
<ג'האד אבו ריא: כל מה שנקרא ערבי ואיסלאמי בעכו אתם מנסים להרוס.
<ג'האד אבו ריא: אפילו שמות של מקומות בעכו, כל כיכר בעכו אתם מנסים לשנות את שמה.
<ג'האד אבו ריא: בנמל בעכו אתם מנסים לשנות את השמות.
<ג'האד אבו ריא: אנחנו מזהים שאתם מנסים "לטהר" את המקום, אחרי שניסיתם "לטהר" את המקום מתושבים, ועכשיו אתם עושים כל ניסיון טיהור של ההיסטוריה של עכו, של כל מה שהוא איסלאמי וערבי, אתם מנסים לעשות את זה.
<ג'האד אבו ריא: אנחנו רואים את זה ולא ניתן לזה לקרות.
אבישי ברוורמן: עו"ד ג'האד אבו ריא, אמרת את דבריך בבירור.
אבישי ברוורמן: אני רק רוצה להגיד לך את עמדתי.
אבישי ברוורמן: אני באמת מאמין שמדינת ישראל אין לה זכות קיום – העם היהודי מדבר שהוא העם הנבחר.
אבישי ברוורמן: אני מזמן כבר לא רואה במה הוא נבחר.
אבישי ברוורמן: הוא ייבחר, ואני משתמש במילה שאולי לא אוהבים, ביחס ל"גר אשר יושב בתוכך".
אבישי ברוורמן: פה צריך להיות שוויון וצריך להיאבק לשוויון.
אבישי ברוורמן: הגדוּלה של עכו היתה, כמובן גם תחת האיסלאם, משמעותית מאוד, ואנחנו יודעים את זה, ולכן צריך לשמור על זה.
אבישי ברוורמן: הדברים שלך יוצאים מלב כואב שמסתכל גם על ההיסטוריה, אני מבין אותך לחלוטין.
אבישי ברוורמן: מה שאני מנסה, בכוחי הדל, לקדם כאן, אני לא אפתור את הבעיה – אני מנסה אולי להחליף את הממשלה, אולי יום אחד אנחנו נהיה בממשלה, אולי אני אהיה שר האוצר ואוכל לעשות דברים אחרים.
אבישי ברוורמן: כרגע אני רק יושב-ראש ועדת הכלכלה.
אבישי ברוורמן: עלה פה נושא לדיון מהיר על בעיה נקודתית.
אבישי ברוורמן: אני מסתכל כרגע, אני מבין שאם עכו לא תקים עכשיו פרויקטים רציניים היא תפספס את ההזדמנות.
אבישי ברוורמן: כפי שאמרת, הרכבת עוברת, גם אנשים חזקים, גם ערבים וגם יהודים יתחילו לעזוב את המקום ואחד המקומות היפים ביותר, עם ההיסטוריה המדהימה של ישראל, יהפוך להיות סתם איזו עיר עלובה, וסליחה על הביטוי.
אבישי ברוורמן: לכן צריך לנצל את ההזדמנות הזאת, גם של ההכרזה של אונסק"ו, אבל לבוא עם תשובה לדרישה המוצדקת לחלוטין.
אבישי ברוורמן: גברת סופר, אני מביא את זה גם בפני ראש העירייה, איש רב פעלים, אני גם מביא את זה בפני נציגי השלטונות, ואנחנו נעקוב אחרי זה בצורה הכי ברורה, איך להגיע לשיתוף כדי שאותן משפחות יקבלו, כי במקומות אחרים, אני יודע, אנשים מקבלים עזרה בכל הדברים.
אבישי ברוורמן: איך לפתור את זה בצורה נקודתית, ביחס לבעיה המערכתית של עכו והפיתוח שלה – זה שיחה אחרת.
אבישי ברוורמן: אני מוכן אפילו לבוא לביקור בעכו, עם ראש העירייה ועם כולם, נשב ביחד, בתנאי שאמרתי, כמובן, עם עבדו מתא.
אבישי ברוורמן: לכן אני מבקש עכשיו להתקדם.
אבישי ברוורמן: נרשם עוד לדיון עבד יאסין, שהוא אדריכל ומומחה לשימור, בבקשה.
<עבד יאסין: אקצר בדבריי כדי לא להרחיב את הדיון מעבר לעניין המקצועי.
<עבד יאסין: בהכרזת עכו כעיר מורשת עולמית משום מה, אינני יודע למה, התמקדו רק בשכבות הארכיאולוגיות ושכחו את הקהילה שנותנת את הצביון של העיר הזאת.
<עבד יאסין: כל התכנון הפיזי שהתרחש בעכו משנות השבעים ועד עכשיו, גם בתוכניות האחרונות, התעלם לגמרי משיתוף הקהילה.
<עבד יאסין: הסתכלו על האבן ושכחו את רוח המקום.
אבישי ברוורמן: הובלתי פעם פרויקט בברזיל והייתי תמיד קופץ בין ריו לברזיליה.
אבישי ברוורמן: אתה יודע שברזיליה תוכננה באופן אופטימלי על-ידי ארכיטקטים, רק את הגורם האנושי שכחו.
אבישי ברוורמן: בגלל זה אף אחד לא רוצה להיות בברזיליה, כולם טסים לריו ולסאן-פאולו.
<עבד יאסין: לפיכך אני קורא לחברים המכובדים כאן, לכל הנציגים השונים להסתכל על העניין הזה אחרת.
<עבד יאסין: אולי הפרויקט שיוזמת החברה הכלכלית עם רשות העתיקות ועם רשות מקרקעי ישראל בסוף יהיה מנוף כלכלי לכל האוכלוסייה, אבל צריך לבחון את זה בצורה אחרת.
<עבד יאסין: אני חושב שכדאי להקים ועדה מקצועית מאוזנת ועניינית שתבדוק את העניין הזה, שיהיו בה נציגים של כל הגורמים, גם של העירייה, גם של אנשי שימור, גם של הפעילים החברתיים ושל התושבים.
אבישי ברוורמן: איך לשתף את האוכלוסייה בתכנון.
<עבד יאסין: להסתכל על זה בהיבטים שונים ולהגיש בסוף דוח לוועדה המכובדת.
אבישי ברוורמן: אני בכלל חושב, דודו הררי, תקשיב לי, למדתי בחיי שמה שעושים בכוח בסוף חוזר כבומרנג.
אבישי ברוורמן: למדתי בחיי, למרות שפוליטיקאים מתנהגים תמיד הפוך, שגמישות היא כוח וויתור הוא עוצמה.
אבישי ברוורמן: הסיפור הזה של עכו הוא נקודה כואבת, שמעכו יכולה להתפרץ בכל מקום אחר.
אבישי ברוורמן: לכן אני מצפה – הרי האמת נמצאת בכל הצדדים.
אבישי ברוורמן: במקום שכל אחד יגיד: אני צודק, אני צודק, שים את עצמך במקום הנציגים המכובדים שיושבים כאן.
אבישי ברוורמן: אני שומע פחות או יותר שאנשים רוצים להגיע לפתרון, רוצים את השיתוף הזה.
עפו אגבאריה: פח'רי בשתאווי רשום לדיבור.
אבישי ברוורמן: בדיוק אחרי עבד יאסין.
אבישי ברוורמן: תיכף אתן לכם גם לדבר.
אבישי ברוורמן: אל תיקחו את זה בתור הגנה, אלא בתור שאלה איך להתקדם לפתרון.
אבישי ברוורמן: גברת סופר, תעבירי את זה למר לנקרי, שהוא עדיין ראש העירייה ויש לו say בדבר הזה.
אבישי ברוורמן: חשוב מאוד שהפרויקט הזה יתפרש, בארץ ובעולם כולו, כפרויקט לפיתוח עכו שמשתף את האוכלוסייה הערבית, לא ממדר אותה, לא פוגע בה, ואז הוא יכול להיות פרויקט מחולל, לא רק פיזית, כפי שאמר הארכיטקט יאסין, אלא גם פרויקט לשיתוף.
אבישי ברוורמן: אני מבקש מפח'רי בשתאווי מן הוועד העממי של עכו לומר את דבריו, בבקשה.
<דודו הררי: זה כבר לא אחד-אחד, זה ארבעה.
אבישי ברוורמן: אל תדאג, היהודים יותר חזקים מהערבים.
אבישי ברוורמן: אני עושה אפליה מתקנת...
<פח'רי בשתאווי: שלום.
<פח'רי בשתאווי: שמי פח'רי בשתאווי, פעיל עכואי ותיק, יותר מארבעים שנה ברציפות, חבר הפורום העכואי ביוזמת מרכז "ג'יראן".
<פח'רי בשתאווי: עמדתנו אשר נציג להלן מבוססת על שני עקרונות.
<פח'רי בשתאווי: ראשית, הפורום העכואי מדגיש שלא ניתן למכור או להשכיר כל נכס הקדש בעכו העתיקה בתנאים מנוגדים לתוכן כתב ההקדש של אותו נכס.
<פח'רי בשתאווי: כתב ההקדש אמור להיות הבסיס לכל ניהול או יוזמה כלכלית שעניינה הקדש זה.
<פח'רי בשתאווי: שנית, אסור לתת יד לגוף כלשהו, ובמיוחד לגוף ממשלתי, לפרסם מכרז אשר כולל תנאי מפורש של פינוי תושבים מבתיהם בעל כורחם, באופן ישיר או עקיף.
<פח'רי בשתאווי: פינוי כזה מנוגד לחלוטין למנדט אשר ניתן למדינת ישראל לשימור העיר העתיקה בעכו.
<פח'רי בשתאווי: לאור דברים אלה נבקש מוועדה מכובדת זו, בשם הפורום העכואי ובשם תושבי עכו העתיקה בכלל, לקבל את שתי ההמלצות הבאות: ראשית, להמליץ על ביטול החוזה שנחתם בין ועד הנאמנים של הווקף המוסלמי בעכו לבין החברה לפיתוח עכו, שהיא חברה ממשלתית, בתאריך 16 באוגוסט 1973, בהיותו חוזה שנחתם בין הממשלה לבין ועד שנתמנה על-ידי משרד ראש הממשלה עצמו.
<פח'רי בשתאווי: חוזה זה, אשר כלל את החכרת ח'אן אל עומדאן וח'אן א-שוני בסחיטה ואיומים מצד הממשלה, מנוגד באופן מהותי לכתב ההקדש של נכסי הוואקף המוסלמי בעכו.
<פח'רי בשתאווי: שנית, הפורום העכואי מבקש מוועדה מכובדת זו, להחליט על הקמת ועדה פרלמנטרית שתבדוק ותחקור את מדיניות רשות מקרקעי ישראל, חברת "עמידר" והחברה לפיתוח עכו העתיקה, בכל הנוגע לפרויקט שימור העיר העתיקה, פעולות מכירת הנכסים או השכרתם, או שימורם, ובמיוחד נכסי הוואקף המוסלמי, ועדה שתבדוק תקינות התנהלותם של גופים ממשלתיים אלה כלפי תושבי העיר העתיקה.
<פח'רי בשתאווי: שימור תרבותי לא יכול לכלול שימור פיזי של הנכסים בלבד ללא שיפור חייהם של בני המקום עצמם.
<פח'רי בשתאווי: הרי האדם הוא זה שיוצר את התרבות הפיזית ואין תרבות ללא האדם.
<פח'רי בשתאווי: תודה רבה.
אבישי ברוורמן: שוקראן, מר בשתאווי.
אבישי ברוורמן: המילים האחרונות יפות מאוד.
אבישי ברוורמן: מר הררי, אני לא עושה את הדיון לפי אחד-אחד.
אבישי ברוורמן: אני רוצה לתת לכל האנשים שעותרים לומר את דברם ואחרי זה אתן את רשות הדיבור לך ולחנה איפרגן שעדיין לא דיברה.
<ג'האד אבו ריא: כשאומרים אחד-אחד זה כאילו שאנחנו צד האויב כנגדם.
אבישי ברוורמן: אתן לך עצה ממרום גילי.
אבישי ברוורמן: אני בן 65.
אבישי ברוורמן: אני אומר לך, אני גם ניסיתי ולחמתי וכל הדברים.
אבישי ברוורמן: אני מסתכל על מר הררי שהולך ונסגר, ורואים את זה בשפת הגוף שלו.
אבישי ברוורמן: אתה "מכניס" לו והוא נסגר.
אבישי ברוורמן: אנחנו עשינו פה, היהודים והערבים, עבודה מאוד לא טובה במדינת ישראל, עבודה מאוד לא טובה.
אבישי ברוורמן: לילדים שלי אני נותן תמיד לקרוא את ח'ליל ג'ובראן, מאז שהיו ילדים, והוא בשבילי הדוגמה.
אבישי ברוורמן: בתרגום לעברית.
<קריאה: זה לא דומה.
<קריאה: תלמד אותם ערבית.
אבישי ברוורמן: עשיתי טעות גדולה, למדתי צרפתית.
אבישי ברוורמן: כאשר הייתי שר התחלתי ללמוד ערבית ולא הצלחתי.
אבישי ברוורמן: אני מקווה שיום אחד כל אחד ילמד פה עברית, ערבית וסינית.
אבישי ברוורמן: המטרה שלי להגיע לאיזה פתרון בנושא הנקודתי, פתרון שימשיך גם הלאה.
אבישי ברוורמן: לכן גם בצד השני צריך לחשוב על זה בצורה חיובית.
אבישי ברוורמן: אוי לה לעכו אם תיכנס לתוכנית ללא הסכמה, אז גם אונסק"ו תתנער ממנה.
<קריאה: אנחנו כבר פנינו לאונסק"ו.
אבישי ברוורמן: רשות הדיבור לעורך-דין אוסטא כמאל, בבקשה.
<כמאל אוסטא דדן: אני רוצה לומר רק שני משפטים.
אבישי ברוורמן: את מי אתה מייצג?
<כמאל אוסטא דדן: אני מהפורום העכואי ואני גם חבר עם דודו הררי באותם מועדונים ואנחנו חברים טובים מאוד.
<כמאל אוסטא דדן: אני חושב שנפלה כאן טעות, רבותי.
<כמאל אוסטא דדן: החברה לפיתוח עכו התעלמה מאתנו, התושבים הערבים.
אבישי ברוורמן: זה עובדה.
אבישי ברוורמן: מה שהיה היה.
<כמאל אוסטא דדן: היא בכלל לא שיתפה אותנו במהלכים האלה.
<כמאל אוסטא דדן: אילו הייתי דודו הררי הייתי מחר קורא לפורום העכואי: "בואו נפתור את הבעיה הזאת באחת, שתיים, שלוש", וזהו, נקודה, שורה חדשה.
אבישי ברוורמן: דודו הררי, תקשיב למה שנאמר כאן.
אבישי ברוורמן: אני מבקש כרגע לשמוע את נציגת משרד התיירות, חנה איפרגן שעוד לא דיברה.
באסל גטאס: ביקש לדבר גם וויאם בלעום מ"עדאלה".
אבישי ברוורמן: פעם חשבו שלי יש פתיל קצר.
אבישי ברוורמן: אני הפכתי להיות פה הכי סובלני בכנסת.
<וויאם בלעום: כבוד היושב-ראש, אני רוצה להפנות שאלות למוסדות.
אבישי ברוורמן: אנחנו עוד מעט מגיעים לסיום, אז תפנה את השאלות, בבקשה.
אבישי ברוורמן: אנחנו כמעט מסיימים, אני מגיע לסיכום.
אבישי ברוורמן: אתה רוצה לשאול עכשיו?
<וויאם בלעום: בבקשה, אם אפשר.
אבישי ברוורמן: אז בבקשה, נקדם אותך כדי שחנה איפרגן, דודו הררי, גברת סופר וכל מי שרוצה יענו על השאלות, וגם אדון רענן כסלו מרשות העתיקות.
באסל גטאס: מר רענן כסלו, מאוד חשוב לי לשמוע מה אתם אומרים.
<וויאם בלעום: שמי וויאם בלעום, אני מארגון "עדאלה".
<וויאם בלעום: קודם כול, לא אחזור על דברים שנאמרו.
<וויאם בלעום: אני מסכים עם כל מה שאמרו חברי הכנסת הנכבדים ותושבי העיר עכו.
<וויאם בלעום: אני רוצה להעלות ארבע נקודות.
<וויאם בלעום: נקודה ראשונה, לגבי המכרז.
<וויאם בלעום: המכרז הוצע ל-49 שנים עם אופציה לעוד 49 שנים.
<וויאם בלעום: במקום אחר נרשם שזה עד 2072.
<וויאם בלעום: נשמח שנקודה זאת תובהר.
<וויאם בלעום: אני חושש, כבוד היושב-ראש, שעניין ההחכרה ל-49 שנים עם אופציה לעוד 49 שנים, יש מאחורי זה שיקול פסול שקשור- - - אני חוזר על הנקודה, המכרז הוצא ל-49 שנים עם אופציה לעוד 49 שנים, ובמקום אחר נאמר שזה 113, ובמקום אחר הוצא ל-2073.
<וויאם בלעום: אשמח לשמוע מן המוסדות מה ההסבר לזה.
<וויאם בלעום: זה מחבר אותי לעוד נקודה, העניין של תום החכירה.
<וויאם בלעום: מה יקרה לאחר תום החכירה?
<וויאם בלעום: הרי בשנת 2072 המדינה תחזיר את הח'אן לוואקף ולוועד הנאמנים.
<וויאם בלעום: באילו תנאים הוא יוחזר?
<וויאם בלעום: מה הם יידרשו לעשות?
<וויאם בלעום: האם הם יידרשו לקנות את המלון?
<וויאם בלעום: המדינה הולכת להפוך ואקף למלון והתושבים לא יכולים לדעת מה יקרה ב-2072, כאשר ח'אן אל עומדאן יחזור לוועד הנאמנים, באילו תנאים הוא יחזור.
<וויאם בלעום: נקודה שלישית מופנית לרשות העתיקות.
<וויאם בלעום: לפי חוק העתיקות, לפי סעיף 29, כמדומני- - -
באסל גטאס: הנה, נציג רשות העתיקות נמצא פה.
<וויאם בלעום: לפי סעיף 29, כמדומני, רשות העתיקות היא המוסמכת לתת אישור לכל שינוי בנכס שמוגדר כאתר עתיקות.
<וויאם בלעום: אשמח לדעת האם יש הסכמה מטעם רשות העתיקות לשינויים הצפויים, ואילו שיקולים נשקלו כדי להגיע להחלטה זאת.
<וויאם בלעום: נקודה אחרונה, כבוד היושב-ראש, לגבי הדיירים המוגנים.
<וויאם בלעום: זו נקודה חשובה מאוד, לדעתי.
<וויאם בלעום: במכרז יש התניה ליזם, לאדם שיזכה במכרז, שיוציא את האנשים, יפנה את הדיירים המוגנים.
<וויאם בלעום: התהייה שעולה כאן, למה בעצם המדינה צריכה להתנות תנאי כזה ליזם?
<וויאם בלעום: יכול להיות שהיזם יחליט שהוא רוצה להשאיר את האנשים, במיוחד שהם לא בח'אן אל עומדאן אלא הם בח'אן א-שוני.
<וויאם בלעום: אני חותר לכך שייתכן שיש כאן איזה שיקול חריג, שיקול פסול, שרוצה מלכתחילה, מהסיבה הראשונה, להוביל לפינוי התושבים.
<וויאם בלעום: אם רוצים לשפץ, אם רוצים לבנות מלון – נגיד שאנחנו מסכימים, אני לא מסכים, אבל נגיד שאנחנו מסכימים – למה לפנות את התושבים מלכתחילה?
<וויאם בלעום: למה להתנות את המכרז בפינוי התושבים בתוך 5 שנים?
<וויאם בלעום: יש כאן לדעתי איזו אמירה שמתחברת עם מה שאמרה חברת הכנסת חנין זועבי, של מדיניות כללית של הרשות.
<וויאם בלעום: תודה.
אבישי ברוורמן: אני מאוד מודה לך, מר בלעום.
אבישי ברוורמן: אמרת את הדברים בצורה מושכלת וברורה.
אבישי ברוורמן: אני מחזיר את רשות הדיבור לנציגי, מה שנקרא, השלטונות.
אבישי ברוורמן: נתחיל עם חנה איפרגן ממשרד התיירות, אחריה האדריכל רענן כסלו מרשות העתיקות, מר הררי, מר מזוז ואני אסכם.
אבישי ברוורמן: כל אחד רשם את כל השאלות ויענה תשובות.
<חנה איפרגן: אני רוצה לדבר על הגישה שנאמרה פה מהתחלת הדיון, על הגישה כלפי עכו.
<חנה איפרגן: אני רוצה להגיד שמשרד התיירות התחיל, ולא עכשיו ולא אתמול, לפחות ב-4 השנים האחרונות השקיע 60 מיליון שקל לפחות בתשתיות בעכו.
<חנה איפרגן: אני מדברת על פרויקטים לטובת התושבים ולא לטובת המלונאות, מכיוון שעד עכשיו המלונאות בעכו זה אולי 300 חדרים.
<חנה איפרגן: אנחנו לא עשינו את זה באף עיר אחרת.
<חנה איפרגן: תמיד משרד התיירות מנסה לשמור על איזה איזון בין מספר המלונות והחדרים שנמצאים בתוך העיר ובין ההשקעות שהוא עושה בתשתיות.
<חנה איפרגן: פה בעצם החרגנו את עכו, ולמרות שיש בעכו עכשיו אולי 300 חדרי מלון, קודם היו פחות מזה, השקענו כ-60 מיליון שקל, או אפילו יותר, באולמות האבירים, בטיילת, בשוק, בשבילי אופניים – כל מיני תשתיות שבעצם נופלות על הגבול בין העבודות של הרשות המקומית ובין משרד התיירות.
באסל גטאס: 60 מיליון שקל הושקעו על פני כמה שנים?
<דודו הררי: מעל 500 מיליון שקל ריאלי הושקעו מ-1994 עד דצמבר 2012 על-ידי כל משרדי הממשלה.
<דודו הררי: זה מה שהחברה לפיתוח עכו העתיקה השקיעה, מעל 500 מיליון שקל.
<סאמי האוארי: הרוב הושקע בחפירות ובתיקון אולמות האבירים, לא בעכו שחיים בה אנשים.
חנין זועבי: השאלה כיצד זה השפיע על איכות חייהם של תושבי עכו.
אבישי ברוורמן: דודו הררי, אתן לך זכות דיבור בסוף.
<חנה איפרגן: יש פרויקטים שנעשו ממש בשיתוף עם- - -
אבישי ברוורמן: גברת איפרגן, אמרת יפה מאוד שרוב הפרויקט בהתחלה לא היו במלונאות.
אבישי ברוורמן: לאחרונה התחילה מלונאות, ואת חורגת אפילו מן המדיניות, את הפרויקט של המלונאות כאן אתם מקדמים גם בהשפעת רוח אונסק"ו.
<חנה איפרגן: הפרויקט של שיקום השוק, למשל, נעשה בתיאום עם התושבים, בשיתוף פעולה איתם.
<חנה איפרגן: זה תורם רבות לתושבים.
<חנה איפרגן: להגיד פה שלא אכפת מעכו זה פשוט לא נכון.
עפו אגבאריה: כמה דירות יש בעכו שלא נתתם להן את האישור, אפילו בשיתוף?
<חנה איפרגן: יש עוד דבר שאני רוצה לציין.
<חנה איפרגן: כעיקרון, משרד התיירות- - -
אבישי ברוורמן: רבותי, אני לא אוכל להמשיך כך אז אבקש מן האתאיסט הנוצרי הזה (חבר הכנסת חנא סוייד) שיעזור לי.
אבישי ברוורמן: יש כאן רוב מוסלמי ואני לא יודע מה לעשות.
חנין זועבי: כאן אנחנו לא על תקן מוסלמים או נוצרים.
חנין זועבי: אנחנו פה על תקן ערבים.
<חנה איפרגן: בנוסף לפרויקט השוק, שאמרתי שנעשה בשיתוף עם הסוחרים בשוק ולא נגדם, אני מדברת למשל על עבודות תחזוקה.
אבישי ברוורמן: בסדר, את זה שמענו.
אבישי ברוורמן: מה עם הפרויקט הזה?
<חנה איפרגן: נאלצנו להתעסק גם בתחזוקה של הטיילת שבנינו, למרות שזה בהחלט לא מנדט של משרד התיירות.
חנין זועבי: אבל מה לגבי הפרויקט הזה?
<חנה איפרגן: אני רוצה לדבר פה על הגישה.
<חנה איפרגן: הגישה של משרד התיירות מן ההתחלה היתה לטובת עכו, לטובת התושבים, ולא בהצדקה יחסית לכמות חדרי המלון שנבנו בעיר.
אבישי ברוורמן: מה עם הפרויקט הזה, יש לך משהו להוסיף?
<חנה איפרגן: הפרויקט הזה חשוב מאוד, כפי שנאמר כאן.
<חנה איפרגן: חשוב מאוד להוציא מהפרויקט הזה את המיטב.
אבישי ברוורמן: את מבינה את ההערה לגבי המשפחות שמתגוררות בסמיכות לפרויקט, שצריך לדאוג להן?
<חנה איפרגן: כן, אני מבינה.
<חנה איפרגן: אני חושבת שהכול צריך להיעשות בתיאום, בהסכמה וכולי.
<חנה איפרגן: אבל צריך לציין עוד משהו.
<חנה איפרגן: פרויקט של מלון כהגדרתו הוא פרויקט, במירכאות, ציבורי.
<חנה איפרגן: זאת אומרת, אם זה היה פרויקט מגורים אז היו אומרים לאנשים: אוציא אותך, אתן לך מוצר טוב יותר מאשר מה שהיה.
<חנה איפרגן: כאשר בונים מלון, כהגדרה הוא מלון, זה חדרים שצריך להעמיד אותם לרשות הציבור.
<חנה איפרגן: לכן יש איזה קושי פה להציב אחד נגד אחד.
<חנה איפרגן: צריך לפתור את זה בצורה אחרת.
אבישי ברוורמן: אני מחפש פתרונות.
<חנה איפרגן: דבר שלישי שיש לי להגיד, כל המכרזים שיוצאים בעכו פתוחים לתושבי עכו.
חנין זועבי: זה לא נכון.
<חנה איפרגן: אנחנו רוצים שאנשים ייגשו למכרזים ושהמקומיים ייגשו ויקימו מלונות.
<חנה איפרגן: זה מה שקרה במכרזים קודמים.
<חנה איפרגן: מי שזכה במכרזים קודמים היו התושבים.
חנין זועבי: אל תטעי את הוועדה.
<סאמי האוארי: יש לי שאלה חשובה מאוד.
<סאמי האוארי: אני מבקש שמישהו מן האנשים המכובדים כאן שיודע ישיב, האם לאנשים שהולכים לפנות אותם הוצע לקנות את הבית שלהם או לא?
עפו אגבאריה: רציתי גם לשאול, האם בפרויקט שהגברת מדברת עליו יש איזו הכנסה לוואקף, שהוא הבעלים האמיתיים של הנכס?
<חנה איפרגן: כל ההכנסות הן לטובת התושבים, כל ההכנסות בתיירות ובמסחר, הכול בא לטובת התושבים.
חנין זועבי: הנה התושבים.
חנין זועבי: תשאלי אותם.
חנין זועבי: התושבים לא גרים במקום אחר, הנה, הם מולך.
<חנה איפרגן: התייר משאיר 150 דולר בכל יום.
חנין זועבי: אל תתיימרי לדבר בשם התושבים.
חנין זועבי: התושבים נמצאים פה.
חנין זועבי: אל תדברי בשמם.
חנין זועבי: הם יגידו לך אם זה לטובתם או לא.
חנין זועבי: כולם מדברים בשם התושבים.
עפו אגבאריה: אדוני היושב-ראש, נמצא כאן נציג של הוואקף.
אבישי ברוורמן: אני לא באתי לכאן לשם כך.
אבישי ברוורמן: הצעקות האלה יהיו כותרות בעיתון אבל שום דבר לא ייצא מן הצעקות.
אבישי ברוורמן: אני מנסה לקדם פתרונות.
אבישי ברוורמן: תודה, גברת איפרגן.
אבישי ברוורמן: האדריכל רענן כסלו, שמעת את הדברים, מה אתה מציע לנו לגבי הפתרון?
<רענן כסלו: שלום.
<רענן כסלו: אני חושב שיש כאן דבר משותף – אין ויכוח על החשיבות של עכו ועל החשיבות של ח'אן אל עומדאן, זה דבר ראשון.
<רענן כסלו: צריך באמת לראות איך כולם ביחד עושים את המעשה ודואגים לעבוד יחד.
<רענן כסלו: עכשיו כמה עובדות.
<רענן כסלו: בהכרזה של עכו כאתר מורשת עולם, כבר בתיק היה ידוע שיהיו דברים שילכו למלונאות, ויש פה את התיק.
<רענן כסלו: גם ח'אן אל עומדאן וח'אן א-שוני – אונסק"ו יודעים שזה אמור להפוך למלון, כך שאין פה איזו הפתעה.
<רענן כסלו: מה שאנחנו צריכים, וזה גם עונה לשאלה של האדון הנכבד וויאם בלעום, זה לשמור על הערכים של המבנה.
<רענן כסלו: אכן החברה לפיתוח עכו, כמי שיוזמת, קיבלה את התנאים של רשות העתיקות.
<רענן כסלו: המשימה שלנו לראות שהח'אן עם ערכיו לא נפגע, וגם בתהליך שהוא הופך למלון הח'אן ימשיך לשמור על ערכיו.
<רענן כסלו: כמובן יהיו שינויים מסוימים, אבל הח'אן, כמו הרבה פרויקטים בעכו שאנחנו עושים לאורך שנים, אנחנו מקפידים בפרויקטים שקשורים לכל התרבויות שיש בעכו, ועכשיו גם מתכוונים לתקן את כל השכבה העליונה של עכו, את כל השווקים, כל הדברים האלה מן התקופה העות'מנית, וכולם מקבלים את החשיבות שלהם, וגם שם הושקע כסף.
<רענן כסלו: ח'אן אל שווארדה טופל לאחרונה, לא למלון.
באסל גטאס: זה המודל.
<רענן כסלו: הראייה בעכו מנסה – הקמנו שם מרכז שימור, לעבוד עם תושבים.
באסל גטאס: אבל ח'אן אל שווארדה לא נמכר.
<רענן כסלו: יש רצון, והוא נכון, לשלב את התושבים, לראות שהם חלק מן הפעילות.
אבישי ברוורמן: יש לי שאלה אליך, מר כסלו.
אבישי ברוורמן: דיבר סאמי האוארי על האופציה לשחקנים בעצמם שנמצאים שם להיות מעורבים.
אבישי ברוורמן: מדוע ההחרגה הזאת, לא לתת לתושבים?
<רענן כסלו: רשות העתיקות היא לא גוף כלכלי.
אבישי ברוורמן: הבנתי, זה לא בסמכותך.
<רענן כסלו: אני רק אומר שבסופו של יום זה פרויקט גדול מאוד.
<רענן כסלו: כפי שכבר הוצג כאן, צריך לקדם את עכו וצריך לקדם את הח'אן, כי הח'אן הזה, אפשר לעשות ועדת חקירה- - -
אבישי ברוורמן: מה העלות של הפרויקט הזה, סדר גודל?
<רענן כסלו: הוא מהפרויקטים הגדולים שנעשו בארץ.
אבישי ברוורמן: מר הררי, מה העלות של הפרויקט הזה?
<דודו הררי: כמה צריך להשקיע?
<דודו הררי: יותר מ-150 מיליון שקל.
<רענן כסלו: המדינה עד היום – אפשר לדון על זה, אתה אמרת שזה המקום הכי יפה – כנראה לא טיפלה.
<רענן כסלו: צריך להגיע למצב שהח'אן הזה מטופל, כי אחרת הוא לא יהיה.
אבישי ברוורמן: אני מבקש ממר אריאל מזוז להתייחס ואחריו מר הררי ואני אסכם.
<אריאל מזוז: לגבי פירוט הנכסים שם, מדובר ב-34 משפחות שנמצאות במקום, כש-23 מהן דיירים מוגנים ו-11 פולשים.
<אריאל מזוז: זה לפי הדיווח שקיבלתי.
אבישי ברוורמן: רבותי, כל אחד ברשות הדיבור שלו.
<אריאל מזוז: מתוך ה-23, 17 מנוהלים על-ידי חברת "עמידר" ו-6 מנוהלים על-ידי החברה לפיתוח עכו העתיקה.
<אריאל מזוז: יש לנו פה למעשה 23 דיירים, כאשר יש מכרז באוויר, עד 6 בינואר 2014.
<אריאל מזוז: הם יכולים להתאגד, להקים קבוצת רכישה ולגשת למכרז, אף אחד לא מונע את זה מהם.
אבישי ברוורמן: אני עוצר פה לרגע.
אבישי ברוורמן: סאמי האוארי, האם האפשרות הזאת יכולה להתממש?
<עלי זייבאק: יש לנו חודש וחצי.
אבישי ברוורמן: לפעמים בחודש אפשר לעשות יותר מאשר עושים בשנה.
<סאמי האוארי: האדון המכובד מתכוון שהאנשים האלה יקנו גם את ח'אן אל עומדאן, גם את ח'אן א-שוני וגם את החמאם, זה מה שהוא מציע.
חנין זועבי: כן, הוא אמר את זה, שייגשו למכרז.
<סאמי האוארי: האם באנו לפה על מנת ש"יסבנו" אותנו?
אבישי ברוורמן: מר מזוז, זאת בדיחה.
אבישי ברוורמן: אני דווקא אוהב חוש הומור.
עפו אגבאריה: למה לא להציע להם לקנות את הרכוש שלהם, של עצמם?
חנין זועבי: זאת טרגדיה שהוא לא מתייחס אליה כטרגדיה.
חנין זועבי: הגיע הזמן שיתייחס אליה ברצינות.
אבישי ברוורמן: הבנו, זה ירד מסדר היום.
<אריאל מזוז: עוד הבהרה, תשובה לשאלה של מר בלעום לעניין תקופת החכירה.
<אריאל מזוז: מכיוון שהקרקע באופן חלקי, לא כולה, נמצאת בבעלות ועד הנאמנים אז החכירה היא עד שנת 2072.
<אריאל מזוז: יש גם חלקות שהן של רשות הפיתוח, לא בבעלות ועד הנאמנים, ושם יש אופציה.
<אריאל מזוז: לשאלתך מה קורה אחרי שנת 2072, אז צריך לראות מה קורה.
<אריאל מזוז: לא ראיתי מקרה שהמדינה הוציאה מישהו מן האדמה שלו, עם הבניין הוציאה אותו ופינתה אותו.
אבישי ברוורמן: אנחנו לא מדברים על איקרית ובירעם.
<אריאל מזוז: בדרך כלל מי שיש לו חוזה כדת וכדין, שזכה במכרז כדת וכדין, לא ראיתי שהוציאו אותו מן המבנה.
<קריאה: ואם יגידו: תיקנו את המלון?
אבישי ברוורמן: מר מזוז, אני מודה לך.
אבישי ברוורמן: אני מוחק את הבדיחה שלך מן הפרוטוקול, אבל חוץ מזה, בסדר.
אבישי ברוורמן: נורה אשקר מן האגודה לצדק חלוקתי, מרכז "ג'יראן" עכו, בבקשה.
אבישי ברוורמן: בקצרה, כי אני כבר אחרי הזמן ואני חייב לסכם.
<נורה אשקר: אני פשוט רוצה להשיב בדוגמה לשאלה שעלתה פה רבות, לגבי דיירים שיש להם זכות מוקנית בחוק, זכות קדימה לרכוש את הנכס בו הם נמצאים בהיותם דיירים מוגנים.
<נורה אשקר: אני אישית פניתי בשם אחד הדיירים שרצה לרכוש את הבית בו הוא נמצא בח'אן א-שוני ומ"עמידר" קיבלתי תשובה שהוא לא יכול בגלל שזה מוצע במכרז על כל היחידה.
אבישי ברוורמן: הנה, הצגת את המגרש בצורה ברורה, במשפט אחד ברור.
אבישי ברוורמן: מה הררי, אני נותן לך את רשות הדיבור אם אתה רוצה להגיב על עוד משהו, בקצרה.
<דודו הררי: אני רוצה לענות בכמה דקות, באמת בקצרה.
<דודו הררי: קודם כול, צריך להבין, חלק מן האנשים שנמצאים כאן לא גרים בעכו.
<דודו הררי: חשובים לי אלה שגרים בעכו ואני ממשיך לעבוד איתם.
<דודו הררי: יש לי פה חברים.
חנין זועבי: הוא מתכוון אלינו, חברי הכנסת.
<קריאה: לכן יושב-ראש הדירקטוריון שלך מעכו.
<קריאה: נכון?...
אבישי ברוורמן: תנו למר הררי לעשות את הג'סטות הפוליטיות שלו.
אבישי ברוורמן: הוא עכואי אסלי, אם הוא הגיע לעכו ב-1951 אז הוא עכואי אסלי.
עפו אגבאריה: מעניין מי יותר אסלי, הוא או אבו עדנאן.
אבישי ברוורמן: אל תשווה.
חנין זועבי: אבל הוא מכיר בך, הוא מכיר בהיסטוריה שלך.
עפו אגבאריה: אתה רוצה לגרש אותו.
עפו אגבאריה: הוא רוצה אותך בעכו ואתה רוצה לגרש אותו, זה ההבדל.