GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<שלומי דגן: רציתי לציין, ראשית דבר המועצה לצרכנות כנציגת צרכנים תומכת במהלכים שמגבירים את השקיפות, מסירים חסמים.
<שלומי דגן: מהלכים כאלה משפרים את התחרות, בסופו של דבר מפחיתים מחירים, משפרים איכות שירות, והצרכן מרוויח מכך.
אבישי ברוורמן: אבל?
<שלומי דגן: אבל נאמרו פה המון דברים, הייתי רוצה להישאר עם שני סייגים מאוד מאוד חשובים לגבי תעודת הזהות הבנקאית.
<שלומי דגן: הראשון, שהצרכן לא יודע ממה היא מורכבת, הוא לא יודע איך להתנהל נכון, לא נכון, מבחינת דירוג אשראי.
<שלומי דגן: חשבתי לגבי עצמי, האם זה שכתבתי תאריך לא נכון על צ'ק והצ'ק חזר לי – זה משפיע, לא משפיע?
<שלומי דגן: צריכים להבהיר לצרכן ממה מורכב הציון.
<שלומי דגן: דבר שני שהוא גם כן נאמר פה, חייבת להיות זכות ערר.
<שלומי דגן: טעויות, תקלות קורות.
<שלומי דגן: לא מזמן עשיתי איזה פרויקט בתחום הפנסיוני, בן-אדם אמר לי: לא קרה שהוא נכנס לארגון מסוים והוא לא מגלה תקלות.
<שלומי דגן: תקלות קורות כל הזמן.
<שלומי דגן: חייבים להסדיר את זה, להסדיר את זה באמצעות הרגולטור – איך מערערים, תוך כמה זמן מערערים, איזה מידע ניתן לקבל, דברים כאלה.
<שלומי דגן: לא ניתן איכשהו לשים אנשים בצד בגלל שמסיבה כלשהי הציון שניתן להם היה נמוך.
<שלומי דגן: ואנחנו חושבים שרצוי מאוד מאוד לתקן את שני הדברים האלה ודברים אחרים שנאמרו פה, אחרת ציבור צרכני גדול ורחב עשוי להיפגע מתעודת הזהות הבנקאית, ובעצם היא עלולה להחטיא את המטרה.
אבישי ברוורמן: חבר הכנסת עמר בר-לב.
עמר בר-לב: אין ספק שמידע זה כוח, אנחנו לא המצאנו את זה כאן.
עמר בר-לב: ולכן מידע שנמצא רק אצל בנק אחד או שניים ולא אצל הלקוח, אז כמובן שזה דבר שצריך לשנות אותו.
עמר בר-לב: מצד שני, הזכירו כאן סדרה של באמת חששות, מעניין "האח הגדול", אני לא אחזור, הגנת הפרט, הסיפור של עסקים אחרים שידרשו ממך את הדירוג שלך.
עמר בר-לב: הנושא של הקרנות האחרות שהזכרת, אדוני היושב-ראש, אני לא בקיא בזה, אבל שוב, זה מאוד מטריד אותי, כי יהיה מצב של במקרה הטוב 30% מהאוכלוסייה במדינת ישראל יהיו בבנקים, ו-70% שהם עם ההכנסות הנמוכות, יהיו בקרנות אחרות.
עמר בר-לב: וכאן אני מתחבר לסטיגמה שהוזכרה.
אבישי ברוורמן: מר בר-לב, הכוונה לפחות, אנחנו רק מנסים לגבש את זה, שהם גם יהיו בבנקים, שהבנקים יטפלו באוכלוסיות שלא טיפלו בהם קודם.
עמר בר-לב: אחרי זה אני בהחלט מצטרף כאן לשאלה שחייבת להיות איזושהי זכות ערעור של הלקוח.
עמר בר-לב: ואז המפקח על הבנקים רואה שמצטברות כך וכך טענות כנגד בנק מסוים או דרישות לזכות ערעור, זה יכול להוות לו דגל וסימן שיש כאן לבדוק את העניין.
עמר בר-לב: אני חושב שגם צריך לבדוק את הבנקים, האם הם מתנהגים על פי העקרונות שהם קבעו?
עמר בר-לב: שמענו לא מזמן, לפני מספר חודשים, שהיו אזרחים ישראלים ערבים, שסניפים מסוימים של בנקים מסוימים לא הסכימו לקבל אותם, כמובן שללא קשר לדירוג האשראי שלהם, רק מעצם זה שהם היו ערבים.
עמר בר-לב: לכן גם פה חייבת להיות דרך לבקר, שפעם אחת שנקבע דירוג אז אין אפליה על בסיס דת, צבע, מין, מה שאתם רוצים.
עמר בר-לב: וזה פחות או יותר.
אבישי ברוורמן: אני מודה לך, חבר הכנסת בר-לב.
אבישי ברוורמן: אדם גרוסמן, נציג החטיבה החוץ בנקאית של איגוד לשכות המסחר.
<אדם גרוסמן: יש פה הרבה דברים שאין טעם שאני אחזור עליהם, אני רק אגיד את הדברים הנוספים.
אבישי ברוורמן: אולי תגיד את עמדת איגוד לשכות המסחר.
<אדם גרוסמן: אני חושב שזה דבר חיובי, וזה יפתח תחרות גם בין עסקים וגם בין פרטיים, שיקבלו יותר אשראי.
<אדם גרוסמן: וגם יאפשר אשראי חוץ בנקאי יותר לאור המידע.
אבישי ברוורמן: לגבי נקודות החולשה שהציגו מספר חברים כאן?
אבישי ברוורמן: פרטיות והדרה.
<אדם גרוסמן: אז קודם כול פרטיות, אני רשמתי את זה פה כדבר ראשון, כי לי למשל לפני, נדמה לי, 12 שנה מישהו נכנס בדלת והציע את המאגר של משרד הפנים על CD.
<אדם גרוסמן: והדבר הזה עבר, אחרי שבררתי עם חוקרים פרטיים רק כשאלה, זה עבר כמטבע עובר לסוחר ואפשר היה לברר מיד כל מיני פרטים, ואת הילדים וכן הלאה.
<אדם גרוסמן: אני סירבתי כמובן, אבל אני מניח שהרבה לא סרבו.
אבישי ברוורמן: כן, לא כל אדם הוא אדם גרוסמן.
<אדם גרוסמן: אז אני חשבתי שצריך לעשות חסימה ותיעוד של כל תעודה שיוצאת, זאת אומרת מספור רץ ומי הוציא אותה.
<אדם גרוסמן: זאת אומרת שלא יכול להיות בנקאי, וקרו בעבר, שהוא חבר של זה או חבר של זה, מוציא התעודה לגוף השלישי ואף אחד לא יודע אחרי זה מאיפה זה הגיע, זה נראה כאילו זה הגיע מהלקוח.
<אדם גרוסמן: זה דבר ראשון.
<אדם גרוסמן: דבר שני, להגן על הפרטיות בזה שיתאפשר לצפות בזה לגורמים מורשים, כמו בחוק נתוני אשראי.
<אדם גרוסמן: בחוק נתוני אשראי לא כל אחד היה יכול לקבל דוח צרכני בכמויות.
<אדם גרוסמן: אז גופים מסוימים כן יוכלו לצפות בזה, ואז זה ימנע תיווכים, כי ניירות שעוברים ומזכירות שרואות, והכול הופך להיות פומבי.
אבישי ברוורמן: אני אומר את האמת, אני רק שואל את מר זקן.
אבישי ברוורמן: אני ראיתי את הסרט "הרשות החמישית", בטח כבר חלק ראו פה, היום בכלל מישהו יכול לשלוט במשהו?
אבישי ברוורמן: ברגע שיש לאנשים וכל אחד הולך למזכירה, ומוציאים את הדברים וגם משחדים אנשים – איך אפשר בכלל להבטיח את הנושא של הפרטיות בעולם הזה שהכול עובר?
<אתי בנדלר: אז שנרים ידיים, אדוני?
אבישי ברוורמן: לחוקק דברים שמחוקקים אבל לא עומדים בהם – לכן אני אומר:
אבישי ברוורמן: בעיית הפרטיות היא בעיה כל כך חמורה, שאני לא יודע אם כבר הסוסים ממילא עזבו את האורווה.
אבישי ברוורמן: לכן כשנדון בנושא הזה מעניינות אותי הצעות פרקטיות, לאור המצב שאנחנו היום לא בכנסת ה-18, גם לא ב-17 ולא ב-16.
<אדם גרוסמן: לכן אני אומר שאם זה עובר למסך ולא מדפיסים כל דבר כזה, אלא לפחות הגורמים שאנחנו רוצים שיראו את זה יוכלו לראות את זה כמו דוח צרכני.
<אדם גרוסמן: עכשיו, דבר שני, האפשרות להוציא תעודה כזאת כל שנה היא לא מספיקה והיא לא כל כך תעזור, כי במשך השנה משתנים הרבה דברים.
<אדם גרוסמן: וכולנו יודעים מה קרה ל"ג'נרל מוטורס", ל"ליהמן ברדרס" ול"בטר פלייס" הישראלית.
<אדם גרוסמן: זאת אומרת, יכול להיות שחצי שנה לפני זה הבן-אדם נראה יפה מאוד והוא נפלא.
<אדם גרוסמן: ולכן מי שרוצה לקבל אשראי, שתהיה לו זכות ללכת לבנק ולהוציא לעצמו דוח עדכני נכון להיום, כי אחרת עוד פעם נכנסים לבעיה, אפילו למניפולציות, כי מישהו יכול לרוקן את החשבון שלו ולהיות מוצג בעמדה נפלאה.
אבישי ברוורמן: תודה רבה, מר גרוסמן.
אבישי ברוורמן: אנחנו כבר יודעים מזמן שמי שהיום נפלא מחר הוא לא נפלא.
אבישי ברוורמן: היה פעם איזה בחור, אדם מבוגר, שהיה האורים והתומים של ה-Security Exchange Comission, קראו לוMr.
אבישי ברוורמן: Madoff.
אבישי ברוורמן: כל אחד היה רק אומר:
אבישי ברוורמן: ברגע ש- Mr.
אבישי ברוורמן: Madoffאמר, סימן שזה טוב.
אבישי ברוורמן: אז הוא היה אדם נפלא.
אבישי ברוורמן: היום – כמה מאסרי עולם יש לו?
<קריאה: היום הוא נכלא.
אבישי ברוורמן: היום הוא נכלא.
אבישי ברוורמן: אני מבקש מחבר הכנסת עיסאווי פריג', בבקשה.
עיסאווי פריג': שלום רב לכולם.
עיסאווי פריג': חברים, אני כל דבר מסתכל וחושב מה מטרת הרעיון שהועלה כאן ומועלה מספר שנים, מטרת תעודת הזהות.
עיסאווי פריג': זו השאלה הראשונה שאני שואל את עצמי.
עיסאווי פריג': כל החברים כאן וכל הקולגות חזרו על שתי מילים: שקיפות ותחרותיות.
עיסאווי פריג': ובכל הצעת חוק ובכל דבר שאתה רוצה לקדם, אתה מתחיל בזה כי זה דבר יפה לאוזניים, נשמע טוב.
עיסאווי פריג': ומכאן אני אומר:
עיסאווי פריג': המטרות כתובות על-פי השקף שראינו ועל-פי ההתכתבות שמונחת מולנו – מטרת החוק: הגברת התחרות בתוך המערכת הבנקאית והשקיפות.
עיסאווי פריג': אני כרואה חשבון שנמצא בענף, החוק הזה יגביר את התחרותיות וייתן לי יותר היצע אשראי במשק?
עיסאווי פריג': אני מטיל ספק בכך.
עיסאווי פריג': אני דוגרי אתכם.
עיסאווי פריג': היצע האשראי במשק נקבע לפי כללים אחרים, כי המידע הזה קיים בכל הבנקים ובכל חברות האשראי החוץ בנקאיות.
עיסאווי פריג': הכול קיים.
<אירה פרידמן: לא קיים.
עיסאווי פריג': הוא קיים.
עיסאווי פריג': הוא קיים, והחברות הגדולות מפעילות בזכות הכוח הכלכלי שיש להן, והן משיגות את המידע הזה.
עיסאווי פריג': עכשיו, אני שואל את עצמי: יישוב קטן, לשם הדוגמה יישוב ערבי שיש בו בנק אחד, הבנק גובה ממנו עמלות פי שניים, הבנק מראה לו את השמיים לפני שהוא נותן לו שקל.
עיסאווי פריג': הוא רוצה ללכת לבנק אחר, אבל אין היצע בנקים בסביבה.
עיסאווי פריג': אז לאן ילך?
עיסאווי פריג': מחיר ההובלה וההסעה כבר לא סוגר את הפרש האשראי.
עיסאווי פריג': חברים, אז זה נשמע טוב, תעודת זהות, זו עטיפה יפה.
עיסאווי פריג': אני מקבל דוח יתרות בכל סוף שנה מהבנקים, אני קורא, מבין, אני יודע כמה אני משלם.
עיסאווי פריג': אבל אם הכוונה בתעודת הזהות שיהיה לי עוד דבר, עטיפה מסודרת, עטיפה יפה, כמו שחילקו לנו בכנסת השנה תעודת חבר כנסת חדש, אז זה יפה.
עיסאווי פריג': אני מציע לאדוני ולכל החברים, מבחן התועלת מול העלות לא מתקיים כאן.
עיסאווי פריג': אני כצרכן לא ירוויח מאומה מהסוגיה הזאת.
עיסאווי פריג': ההיצע יישאר אותו היצע, כוחות השוק ייקבעו על-ידי דברים אחרים.
עיסאווי פריג': הנקודה החשובה שהזכרנו זה קרן חברתית.
עיסאווי פריג': וכאן נמצא השוני.
עיסאווי פריג': הקרן הזו תישאר אחרי זה.
עיסאווי פריג': עכשיו, נושא אחרון לחברי חברי הכנסת.
עיסאווי פריג': איך חוק תורמים אמור להשפיע על דירוג האשראי?
עיסאווי פריג': זה מעניין אותי.
<רן מלמד: מי שעשה צבא או שירות לאומי יקבל עוד שתי נקודות אוטומטית.
עיסאווי פריג': אז זה מעניין אותי, איך החוק ישפיע על זה.
אבישי ברוורמן: אנחנו גם לדבר הזה נתייחס.
אבישי ברוורמן: רבותי, אני רק רוצה להודיע לכם, שאנחנו ב-10:30 חייבים לפנות את האולם וחבר הכנסת גטאס הגיש בוועדת הכלכלה, במקום הרגיל יש דיון נוסף.
אבישי ברוורמן: לכן אני חייב לקצר את הדיון הזה.
אבישי ברוורמן: אני אתן לכל אחד מהדוברים לדבר דקה ואני אתן למפקח לענות.
אבישי ברוורמן: זה תחילתו של דיון, הסברתי, אני אסכם, אנחנו ממשיכים בו.
אבישי ברוורמן: זה דיון מאוד מאוד חשוב והחלטות פה הן מאוד מאוד משמעותיות.
אבישי ברוורמן: העורך-דין ניר גרסון, ממונה משפט וטכנולוגיה, הרשות למשפט וטכנולוגיה ומידע במשרד המשפטים.
אבישי ברוורמן: או-אה, זה כמעט כמו השר לפיתוח הנגב והגליל, התשתיות וכל הדברים האלה.
עיסאווי פריג': זה פקולטה באוניברסיטה.
<ניר גרסון: - - - בעיקר הגנה על פרטיות ומאגרי מידע.
<ניר גרסון: ולצורך הדיון הזה אנחנו מקיימים סמכות פיקוח על בעלי רישיונות נתוני אשראי קיימים.
אבישי ברוורמן: מה עמדתכם?
<ניר גרסון: אני רוצה להצביע על שתי נקודות.
<ניר גרסון: אחת מבחינת פרטיות, אכן יש חשש לשימוש לרעה במסירת - - -
אבישי ברוורמן: ולכן מה עמדתכם?
<ניר גרסון: אני מצביע על חששות.
<ניר גרסון: החששות שחייבים להסדיר.
אבישי ברוורמן: חשש זה דבר יפה.
אבישי ברוורמן: אתה בממשלה.
אבישי ברוורמן: הממשלה מעבר לחשש, תצטרך לקבל גם - - -
<ניר גרסון: אני מצביע מנקודת המבט שלנו, אדוני.
אבישי ברוורמן: כן, אוקיי.
<ניר גרסון: מבחינת חשש לא רק של דליפת מידע של תעודות זהות, אלא שמרגע שייוודע שכל אזרח זכאי או מקבל את תעודת הזהות, שזה לא יוכל לעמוד בפני דרישות של מעסיקים, דייטים ועוד הרבה דוגמאות אחרות.
<ניר גרסון: דבר שני ואחרון, נקודה ספציפית נוספת, לגבי הדרה.
<ניר גרסון: במסגרת הפיקוח שלנו על חברות נתוני האשראי היום אנחנו מקבלים תלונות מהרבה לקוחות שלגביהם הבנקים כיום מסרבים לתת נגיד אשראי רק בשל קיום אינדיקציה הכי קטנה בדוח האשראי הקיים.
<ניר גרסון: זה כבר במצב הקיים.
אבישי ברוורמן: שימוש לרעה.
<לאה ורון: גם הוועדה קיבלה כמה וכמה פניות.
<ניר גרסון: אז באמת כשמדברים על דירוג האשראי, אז צריך לחשוב על זה.
אבישי ברוורמן: חברת הכנסת מיכל רוזין.
מיכל רוזין: אני מבקשת רגע להגיד, אני חושבת שהתחיל עם זה חברי, חבר הכנסת עיסאווי פריג': הבעיה שלנו, ועלינו על זה ודיברנו על זה גם בישיבות הקודמות, זה בעצם היכולת ליצור את התחרות בין הבנקים, והיכולת באמת של לקוח לעבור מבנק לבנק.
מיכל רוזין: לא רק שלו יהיה את המידע, אלא שהבנק, כאשר הוא עובר בנקים, הבנק יוכל לתת לו אשראי באופן שיפתה אותו לעבור בנק, באופן כזה שהבנק לא יחשוש לתת לו.
מיכל רוזין: והבעיה כמו שאני רואה אותה זה שחוק נתוני האשראי בעצם יצר מצב שבו המידע השלילי עובר בין הבנקים, שזה 10% מהאוכלוסייה, נכון?
מיכל רוזין: 10% עובר, על השלילי אנחנו יודעים, אבל על כל ה-90% הבנקים לא יודעים.
מיכל רוזין: עכשיו, מה אומרים לי מנהלי בנקים?
מיכל רוזין: ברגע שאני לא יודע על 90% מהאוכלוסייה אני לא יכול להתייחס לכולם כבסדר, כנקיים, לא משנה איך הם יגדירו את זה, ולתת להם פשוט אשראי טוב, כי אני לא יודע אם הם על הסף, אני לא יודע אם הוא טוב, הוא לא, אם הוא נמצא בחלק העליון, בחלק התחתון, אני לא יודע כיצד להתייחס אליו, ולכן אני מתייחס כמעט לכולם בחשדנות.
מיכל רוזין: ואז נוצר המצב שהמידע השלילי עובר אבל המידע החיובי לא עובר, והוא לא מיטיב עם אנשים שכן אפשר להיטיב איתם.
מיכל רוזין: אז אל"ף, למה לא מתוקן חוק נתוני האשראי בעניין הזה, למה לא מרחיבים את העניין לא רק על המידע השלילי אלא גם על המידע החיובי?
מיכל רוזין: ואז אולי המידע עלינו יעבור בין הבנקים אבל הוא לא יוכל להיות כלי ב-"JDate", שאני די נדהמתי שזה מה שקורה.
מיכל רוזין: וזה יגיע, הכול מגיע אלינו, מה שלא קורה פה היום יקרה פה מחר ולכן אנחנו צריכים לחשוב על זה.
מיכל רוזין: ואין ספק, גם הדוגמה שנתנה פה היועצת המשפטית של הוועדה שמחר מישהו יבוא לשכור דירה והדבר הראשון שיבקשו ממנו זה את המסמך הזה.
מיכל רוזין: ומילה אחרונה.
מיכל רוזין: ברגע שאנחנו עושים קיצורי דרך, אנחנו לא מתקנים את חוק נתוני האשראי, שגם מידע חיובי יעבור, וגם נושא נוסף חשוב זה קביעת דירוג האשראי לא על-ידי הבנקים אלא על-ידי גוף ציבורי, ממשלתי, שיקבע באופן אחיד לכל האזרחים, ולא כל בנק – זה פותח מקום למשא ומתן, ללחץ.
מיכל רוזין: שוב, אם מישהו הוא רואה חשבון בהשכלתו או מישהו הוא יותר משכיל הוא יכול לבוא לבנק, להתווכח עם מנהל הבנק, לפתוח אתו דיון.
מיכל רוזין: באשר אדם אחר, אני לדוגמה, לא יודעת, לא מבינה, אני לא יודעת לפתוח את אותו משא ומתן עם מנהל הבנק, אני לא אצליח לשפר את דירוג האשראי שלי.
מיכל רוזין: ברגע שזה מקום למקח וממכר אנחנו בבעיה.
אבישי ברוורמן: כמו שאמרתי, אנחנו מתקרבים לסיום ואני אתן את רשות הדיבור בקצרה.
עיסאווי פריג': נשאר לך חנא.
אבישי ברוורמן: אתה צריך להגן על חנא לגבי?
אבישי ברוורמן: אני יותר קרוב לחנא מרוב האנשים פה, הוא יודע את זה.
אבישי ברוורמן: הסדר הבא: אירה פרידמן, ראש מטרה ההקמה של "אופק" – הבנק הקואופרטיבי.
אבישי ברוורמן: לאחר מכן חבר הכנסת חנא סוייד, לאחר מכן המפקח על הבנקים דודו זקן, ואני אסכם במשפט.
אבישי ברוורמן: עורכת-דין רני נויבואר, את חייבת לדבר עכשיו או שאנחנו יכולים לוותר?
<רני נויבואר: בקצרה, אם זה בסדר.
אבישי ברוורמן: במילה אחת, כן.
אבישי ברוורמן: עורכת-דין נויבואר, משרד המשפטים, כן.
<רני נויבואר: תודה.
<רני נויבואר: אנחנו ראשית לקחנו בחשבון את כל הדיון כאן, וזה דיון שמאוד חשוב לנו על מנת להבין איך אנשים רואים את הדברים.
<רני נויבואר: וזה יתרום תרומה רבה בעיצוב המדיניות, לפחות ככל שזה תלוי במשרד המשפטים.
<רני נויבואר: אנחנו חושבים שהמידע שחייב להיות בתעודת הזהות באופן מתאים לכל נתוני האשראי חייב להיות מידע מדויק, ולכן יש חשיבות גדולה לזכות ערר.
<רני נויבואר: אנחנו גם חושבים שיש מקום לבחון את הגבלת השימושים על-ידי אנשים במסגרת, ובהתאם לבקשתו של המפקח על הבנקים אנחנו בוחנים את הסוגיה עכשיו במשרד המשפטים, של איך להגביל את השימושים במידעים שנמצאים בתוך תעודת הזהות.
אבישי ברוורמן: עם ענישה מאוד משמעותית.
<רני נויבואר: אנחנו נבחן את האפשרויות לקבוע באמת כלים על מנת לאכוף את הדבר הזה.
אבישי ברוורמן: מאוד מסובך.
<רני נויבואר: והדבר האחרון שאנחנו חושבים זה שיש מקום, שהגנת הפרטיות זה דבר מאוד מאוד חשוב, ואנחנו לוקחים אותה בחשבון ככל שאנחנו מטפלים בתחום הזה של נתוני האשראי.
אבישי ברוורמן: אירה פרידמן, בבקשה.
<אירה פרידמן: שלום לכולם.
<אירה פרידמן: אני חושבת שאנחנו מתמקדים בצדק בחששות.
אבישי ברוורמן: רק בקצרה, כי אני חייב לפנות.
<אירה פרידמן: לא, אין בעיה.
<אירה פרידמן: אז חששות ואיזונים ובלמים זה מאוד חשוב, אבל חשוב מאוד לזכור את המטרה.
<אירה פרידמן: אני חושבת שהיום דובר פה על "האח הגדול", אבל "האח הגדול" האמיתי זה בעצם הבנקים.
<אירה פרידמן: רק להם יש את המידע.
אבישי ברוורמן: את ראש מטה ההקמה של "אופק", הבנק הקואופרטיבי.
<אירה פרידמן: של "אופק", הבנק הקואופרטיבי, שזה הבנק החדש שאנחנו מקווים שיקום.
<אירה פרידמן: ודרך אגב, זאת גם תולדה של אותו דוח שדובר עליו לטיפול בריכוזיות.
<אירה פרידמן: אז בוא נחשוב: בנק חדש קם במדינת ישראל.
<אירה פרידמן: איך הוא יכול לתפקד?
<אירה פרידמן: אין לו שום היסטוריה.
<אירה פרידמן: ואנחנו מדברים, אפרופו מטרה, למי יש את המידע, ומי מחר בבוקר יכול ליהנות מבנק חדש.
<אירה פרידמן: אם אנחנו רוצים שהאוכלוסייה תיהנה מהבנק החדש - - -
אבישי ברוורמן: את יכולה לבוא עם דירוג האשראי שלך.
<אירה פרידמן: בוודאי.
<אירה פרידמן: עכשיו, אוכלוסייה, אם דובר פה על מגרעות בארצות-הברית, אני חושבת ששם בטוח התועלות עולות על החסרונות.
<אירה פרידמן: אני יכולה גם להוכיח את זה אמפירית.
אבישי ברוורמן: טוב, זה יהיה בדיון הבא.
אבישי ברוורמן: ואני אשמח גם שתתני את התמונה מאירופה.
<אירה פרידמן: אז בעיני אני חושבת שזה must have, בגלל שאם אנחנו מדברים על אותה אוכלוסיית ביניים, אז אם מסתכלים היום על שכבת הביניים בבנקים - - -
עיסאווי פריג': זה יעזור לך.
עיסאווי פריג': מה זה יעזור לצרכן, המידע?
עיסאווי פריג': אתה רוצה היצע כסף.
אבישי ברוורמן: חבר הכנסת פריג', אני חייב לסיים את הדיון, ואתה לוקח את זכות הדיבור של אחרים.
<אירה פרידמן: מה זה היצע כסף?
<אירה פרידמן: היצע כסף זה בנקים חדשים, זה גופים מוסדיים, שזה קרנות פנסיה וקופות גמל מחר שיוכלו, שם זה הר השקלים שהיום בכלל לא מגיע למשקי בית.
<אירה פרידמן: והיום לגופים האלה אין שום מידע.
<אירה פרידמן: זאת אומרת, אני מחר בבוקר רוצה לדעת מה אני נותנת ללווה וליהנות מאותה סטטיסטיקה של "דיפולטים" שקיימת בבנקים, אני במגרש אחר לגמרי.
אבישי ברוורמן: נקודה טובה מאוד.
<אירה פרידמן: אז תשווה את המגרש, תן לשחקנים חדשים להיכנס לשם.
<אירה פרידמן: ואני חושבת שתעודת הזהות הבנקאית זה שליש צעד.
<אירה פרידמן: זאת אומרת, בלי השליש צעד הזה אנחנו גם לא נגיע לאותה לשכה שהיא לשכה שדיברנו עליה, לשכת האשראי, ואנחנו ניתקע במצב של "האח הגדול", כמו שקיים היום.
אבישי ברוורמן: הנקודה ברורה, גם נקודת המבט של בנק חדש שמוקם.
אבישי ברוורמן: ואני מבקש מחבר הכנסת חנא סוייד, המפקח, ואני אסכם.
חנא סוייד: רק בטלגרפים או tweets בעידן החדש.
חנא סוייד: האמת, אני לא מריח את הטעם הסוציאלי בחקיקה הזו.
חנא סוייד: יש לנו שפע חקיקות פיננסיות, אינני משוכנע שהחקיקה הזו באה לתרום לשכבות החלשות ואפילו לא לשכבות הביניים.
חנא סוייד: נחמה פורתא מכל ההתגלגלות של העניין הזה, שהוא כבר 40 ישיבות, שאולי המפקח יפרסם באתר שלו איזשהו מחשבון.
חנא סוייד: אני מעוניין, מהדיון שעלה כאן, זה מעניין מאוד.
חנא סוייד: אולי תפרסמו איזשהו מחשבון, שאני אכנס לעצמי, אני רוצה לחנך את עצמי, להכניס את הנתונים שלי ולדעת איפה אני עומד.
חנא סוייד: זה לטובת הציבור.
חנא סוייד: ונקודה אחרונה.
חנא סוייד: יש לי חשש שהדבר הזה יגרום לכך שאנשים שמבקשים אשראי ילכו לשוק האפור.
חנא סוייד: יחפשו את השקל בצל ולא מתחת לפנס, כי הפנס מסוכן.
<רן מלמד: אדוני, דבר אחד קטן שחשוב להגיד.
<רן מלמד: המפקח בעצם לא מביא את זה לחקיקה לפה.
<רן מלמד: הוא יכול להפעיל את זה, ואנחנו צריכים איכשהו לעצור את זה.
אבישי ברוורמן: הבעיה כאן, אני אמרתי למפקח: המעמד של הכנסת, ועדת הכלכלה והציבור – אני בטוח שהמפקח על הבנקים לא יעשה מהלכים שפה תהיה התנגדות.
אבישי ברוורמן: הוא יכול להפעיל את זה, זה ברור לחלוטין.
אבישי ברוורמן: חבר הכנסת סוייד, תודה לך.
אבישי ברוורמן: אני מבקש מהמפקח על הבנקים בקצרה, ואני מסכם, כי אני לא רוצה להסתכסך עם חבר הכנסת כץ, יש לו כוח גדול בליכוד.
<דוד זקן: עלה פה לאורך כל הדרך בדיון: אחד, החשיבות, ושניים, אותם איזונים ובלמים שצריך לעשות.
<דוד זקן: אנחנו מקדמים גם את תעודת הזהות הבנקאית, אבל במקביל את אותם איזונים ובלמים ביחד עם חקיקה עם משרד המשפטים.
<דוד זקן: ואני יוצא מנקודת הנחה שהחקיקה הזאת תבוא לפתחה של ועדת הכלכלה.
<דוד זקן: משהו אחד אני חייב להגיד.
<דוד זקן: אני מתחבר מאוד לדברים שאמרה חברת הכנסת רוזין לגבי המידע.
<דוד זקן: אנחנו היום נמצאים במצב מסוים, במצב שהמידע השלילי כבר בחוץ.
<דוד זקן: אני אתן לכם נתון – רצית נתונים, הנה הנתונים.
<דוד זקן: במדינת ישראל יש סדר גודל של 290,000 לקוחות, לא חשבונות, מוגבלים.
<דוד זקן: אם אנחנו מדברים על חשבונות אז זה סדר גודל של 540,000 חשבונות מוגבלים.
<דוד זקן: המידע הזה נמצא אצל כל דורש, אצל אותן חברות דירוג אשראי שמפוקחות על-ידי רמות ונמצא אצל כולם.
<דוד זקן: אגב, אם רוצים פה בוועדה לדעת למה אותם חשבונות מוגבלים, אז סדר גודל של 80% מהחשבונות האלה מוגבלים בגלל ההוצאה לפועל.
<דוד זקן: היה להם אירוע בהוצאה לפועל ומתוקף חוק שכנראה עבר בוועדת הכלכלה הם מוגבלים.
<דוד זקן: ואותם אנשים גם לא יכולים למחוק את הכתם – לא לא יכולים, אני אסייג: קשה להם למחוק את הכתם.
<דוד זקן: אז לשאלות פה: מה המטרה?
<דוד זקן: המטרה היא אחת: להגביר את התחרות במערכת הבנקאית, להגדיל את היצע האשראי, לשפר את התנאים של האשראי וגם לאפשר ללקוח שנקלע לקשיים לצאת מזה.
<רן מלמד: האם תחייב ועדת ערר או לא?
<דוד זקן: אנחנו עוד לא שם, אנחנו בתחילת תהליך.
<דוד זקן: אם בסופו של דבר, בסופו של יום לא תהיה את האפשרות הזאת, לדעתנו כולם יצאו נפסדים.
אבישי ברוורמן: קודם כול, אני מודה על הדיון הזה שהוא ענייני ורציני.
אבישי ברוורמן: זה דיון ראשון, והמפקח על הבנקים, שאנחנו עובדים באמת בתיאום - -
<דוד זקן: ונמשך לעבוד.
אבישי ברוורמן: ונמשיך לעבוד - - מבין שהוא לא ילך להביא שום דבר שלא יקבל את הברכה ואת הגיבוי של ועדת הכלכלה בדברים האלה.
אבישי ברוורמן: ולכן אני אומר כללית: זה ברור לכולם ואמרו פה גם לגבי גופים אחרים – בנק קואופרטיבי, גופים אחרים – ועדת הכלכלה תומכת בהגברת התחרותיות והשקיפות במערכת הבנקאית כדי לעזור לחלק גדול מהצרכנים.
אבישי ברוורמן: עם זאת, הוועדה דורשת להסדיר באמצעות חקיקה ראשית מגבלות על פרסום מידע אישי של לקוחות, ולא פחות חשוב, על הגורמים שיהיו רשאים לקבל לשימושם את תעודת הזהות הבנקאית.
אבישי ברוורמן: הוועדה מבקשת מהמפקח על הבנקים לקדם את החקיקה על הגנה על הפרטיות עוד בטרם תחייב את הבנקים לפרסם את תעודת הזהות ודירוג האשראי.
אבישי ברוורמן: המפקח אמר בדיון שמעל 50% הם בדירוג גבוה.
אבישי ברוורמן: כלומר יש מעט פחות ממחצית שהם בדירוג נמוך.
<דוד זקן: אני אמרתי מעל כדי להיות בטוח.
<דוד זקן: אני אביא את הנתון המדויק.
<דוד זקן: אל תסיקו מזה את השלילי.
אבישי ברוורמן: תביא את הנתונים.
אבישי ברוורמן: תראה, זה 50% פחות או יותר.
אבישי ברוורמן: ועדת הכלכלה תקדם פתרון לאוכלוסיות שמודרות משוק האשראי באמצעות חקיקה, ומצפה מהמפקח לסייע לנו במציאת פתרונות לאוכלוסיות אלה.
אבישי ברוורמן: רבותיי, חבר הכנסת מופז שר התחבורה לשעבר.
אבישי ברוורמן: אני לא אזכיר שר ביטחון ורמטכ"ל, אבל במקרה הזה אתה יושב פה גם כשר התחבורה לשעבר.
אבישי ברוורמן: מכובדי כולם.
אבישי ברוורמן: מנכ"ל משרד התחבורה, עוזי יצחקי.
אבישי ברוורמן: אנחנו מקיימים דיון לגבי הסתייגות אגד ומפעילי תחבורה ציבורית באוטובוסים.
אבישי ברוורמן: נפגשתי עם מספר אנשים, שמעתי את הטענות.
אבישי ברוורמן: ההחלטה שמדינת ישראל צריכה לקבל לגבי האוטובוסים מאוד פשוטה: האם היא מייצרת אותם בארץ, או שהיא מייבאת אותם ממקומות אחרים בעולם.
אבישי ברוורמן: לשאלה שהיום על הפרק יש 3 נקודות: מחיר, איכות – איכות זה כמובן נושא התחזוקה, הדברים על פני זמן ומה שקורה - והמשמעות של עובדים במדינת ישראל.
אבישי ברוורמן: כמו שאנחנו אומרים חדשות לבקרים, אחת הטעויות הגדולות בישראל היא ההצגה של ישראל ככלכלה הטובה בעולם.
אבישי ברוורמן: כלכלה טובה לפי מדדי בנקים שמסתכלים רק על חצי מהווקטור – חצי אמת יותר גרועה משקר - אומרים שהצמיחה בישראל יותר גבוהה מכל מערב אירופה, האבטלה היא6%, לכן הכל פה נהדר.
אבישי ברוורמן: העובדה היא שישראל המדינה הענייה ביותר בעולם המפותח, פריון התפוקה לעובד נמוך והשכר הוא מאוד מאוד נמוך כי ההפרש בין הממוצע והחציון בישראל הוא מהגרועים ביותר בעולם המפותח.
אבישי ברוורמן: זה אומר שהצמיחה הזאת היא צמיחה שגם כשיש תעסוקה, הפירות שלה מחלחלים רק לקבוצה קטנה.
אבישי ברוורמן: אמרתי אתמול בכינוס שנגיד בנק זה תפקיד חשוב, אבל מה שהוא עושה דה-פקטו זה מוריד או מעלה שער ריבית, קונה או לא קונה מטבע חוץ.
אבישי ברוורמן: זה חשוב, אבל רוב המגבלות כבר נתונות מבחוץ.
אבישי ברוורמן: תפקיד ממשלת ישראל ושר אוצר, שזה תפקיד עשרות מונים יותר חשוב מנגיד, זה להוביל את הכלכלה הישראלית כך שתהיה צמיחה בת קיימא, שהצמיחה הזאת תחלחל לרוב האוכלוסייה, שתהיה בה תעסוקה אמיתית עם שכר ראוי לרוב האוכלוסייה.
אבישי ברוורמן: המשמעות של הנושא על הפרק כאן יכולה להיות פיטורי עובדים מצד אחד, ומצד שני השאלה מה זה עושה לצרכנים.
אבישי ברוורמן: הדיון כאן יהיה מאוד מאוד ברור.
אבישי ברוורמן: מה שמעניין כאן זה קודם כל העובדות.
אבישי ברוורמן: מר שלום, תציג את הנושא.
<שלום חגי: יש שני מפעלי הרכבה בארץ.
אבישי ברוורמן: רק תסביר מי אתה, שידעו שאתה גם צד בעניין.
<שלום חגי: אני היו"ר והבעלים של קבוצת הארגז.
<שלום חגי: אני אחד מהבעלים של המפעלים שמרכיבים את האוטובוסים בארץ.
<שלום חגי: יש שתי שיטות בעולם להרכיב אוטובוסים.
<שלום חגי: שיטה אחת זו שיטה אינטגרלית, שהיצרן מייצר מבנה אחד ומדביק את המנועים, את הסרנים מתחת.
<שלום חגי: זה נקרא שיטה אינטגרלית.
<שלום חגי: השיטה השנייה היא שהלקוח קונה שלדה ומביא את השלדה ליצרן.
<שלום חגי: היצרן הוא יצרן של מרכבים.
<שלום חגי: גם הארגז וגם מרכבים עובדים בישראל בשיטה שבה מקבלים את השלדה.
<שלום חגי: אנחנו מרכיבים על זה את המרכב.
<שלום חגי: תעשיית האוטובוסים בארץ היא בשורה ראשונה בעולם מבחינת איכות.
<שלום חגי: המוניטין שלנו באירופה מוביל בתחום של תחבורה ציבורית, אחרי זה ארצות הברית והרחק הרחק מאחור סין וכל השאר.
<שלום חגי: אנחנו בסטנדרטים האירופיים.
<שלום חגי: השלדות שעובדים איתן בארץ הן שלדות מאירופה.
<שלום חגי: זה מרצדס, סקניה, וולבו, דאף, איווקו וכיוצא באלה.
<שלום חגי: הלקוח קונה ומביא לנו את השלדה.
<שלום חגי: מאז ומתמיד משרד התחבורה תמך ועודד את התעשייה המקומית.
<שלום חגי: אני אראה לכם בהמשך הצהרה של משרד התחבורה למבקר המדינה מלפני שנתיים.
<שלום חגי: היא קובעת חד משמעית שתעשיית האוטובוסים בארץ היא אסטרטגית חשובה כלכלית ושהם תומכים בה ב-100%.
<שלום חגי: זה ציטוט של משרד התחבורה שמביא מבקר המדינה.
<שלום חגי: זה מסמך של מבקר המדינה מהביקורת שלו בדן ובאגד.
<שלום חגי: הוא מביא ציטוט של משרד התחבורה.
אבישי ברוורמן: מי זה משרד התחבורה?
אבישי ברוורמן: ציטוט זה בדרך כלל מפה של בן אדם ספציפי.
<שלום חגי: משרד התחבורה שלח למבקר המדינה.
אבישי ברוורמן: מי חתום על המסמך?
<שלום חגי: אני לא יודע בדיוק, אבל אתם תראו את הציטוט המדויק.
<שלום חגי: כל שרי התחבורה מאז ומעולם תמכו בתעשייה המקומית, עודדו אותה, נתנו לה חיבוק חם.
<שלום חגי: הגישה הזאת השתנתה לפני שנתיים, שלוש , למרות שב-2011 משרד התחבורה הצהיר למבקר המדינה את מה שהוא הצהיר.
<שלום חגי: זה מה שקרה.
<שלום חגי: אנחנו מדברים כמובן רק על אגד ודן שממומנים על ידי ממשלה, אנחנו לא מדברים על התעשייה הפרטית או על החברות המופרטות ששם כל אחד עושה מה שהוא רוצה, מה שהוא מבין, מה שטוב לו.
<שלום חגי: השוק בארץ במקרה של אגד ודן הוא לא שוק משוכלל.
<שלום חגי: למה?
<שלום חגי: יש שני יצרנים ושני לקוחות.
<שלום חגי: אין פה 30 מכרזים בשנה ואיזה 6,7 יצרנים שאתה תסיט 14 ותרוויח 13.
<שלום חגי: יש פה שני מכרזים.
<שלום חגי: עכשיו עומדים שני מכרזים בשער של אגד ודן.
<שלום חגי: אם נפסיד אותם, כשההסתברות לכך היא עשרות אחוזים – אנחנו מבינים בסטטיסטיקה - אנחנו אבודים, לכן זה לא שוק משוכלל.
<שלום חגי: הנקודה הזאת מאוד חשובה.
<שלום חגי: אנחנו בעד תחרות, אנחנו תומכים בתחרות, אנחנו טובים בתחרות.
<שלום חגי: אני אראה את זה.
<שלום חגי: הסיכוי להפסיד שני מכרזים הוא לא סיכוי תיאורטי.