GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אבישי ברוורמן: אני חושב שבעכו נעשו טעויות מחרידות בעבר אבל היום באמת יש הזדמנות לבנות מחדש את המקום המדהים הזה, עם ההיסטוריה שלו ועם העיר העתיקה שלו, ולהפוך את עכו באמת למה שהיתה פעם, עיר ועם במזרח התיכון.
אבישי ברוורמן: לאור הדברים האלה, לפני שאני פונה לפעילים ולאנשים, לחבר הכנסת אגבאריה ולחברת הכנסת זועבי, אני דווקא רוצה לשמוע את נציגי השלטונות.
אבישי ברוורמן: הלא גם נציגי השלטונות – אני מכיר את דודו הררי, אני מכיר אחרים – רובם רוצים לעשות דברים טובים.
אבישי ברוורמן: לעתים במשטר הישראלי יש כל-כך הרבה בירוקרטיה ולעתים שרים לא מתאימים, אני לא מדבר על הממשלה הזאת שבה כולם נהדרים, ולכן מעניין אותי כרגע, בסוגיה הנוכחית, לאור מה שנאמר כאן, מדוע אתם מתקדמים בכיוון הזה.
אבישי ברוורמן: האם אין פתרון עדיף?
אבישי ברוורמן: מה לגבי המשפחות?
אבישי ברוורמן: ומה לגבי כל הפיתוח של עכו, כולל במסגרת ח'אן אל עומדאן שעומד על הפרק?
חנין זועבי: אנחנו מבקשים לדבר, אדוני היושב-ראש.
אבישי ברוורמן: כולם רשומים.
חנין זועבי: אני מציעה שהם יגיבו גם לדברים שאנחנו נאמר.
אבישי ברוורמן: אתן רשות דיבור לאחד מפה ולאחד מפה ואעשה את זה בדרך שמקובלת עליי.
אבישי ברוורמן: חשוב לי גם שראשי הרשויות ידברו.
חנין זועבי: זה חשוב גם לנו.
אבישי ברוורמן: אני יודע, ואת מקבלת תמיד את זכות הדיבור בכל מקום שאת רוצה.
אבישי ברוורמן: נציג רשות מקרקעי ישראל, מי אדוני?
<אריאל מזוז: שמי אריאל מזוז, אני מנהל אגף עסקאות ברשות מקרקעי ישראל, עסקאות בפטור ממכרז.
אבישי ברוורמן: אתה כבר שנים רבות ברשות מקרקעי ישראל?
<אריאל מזוז: למרות שבנושא הזה אני עוסק רק בחצי השנה האחרונה, אבל אני שנים רבות במינהל.
אבישי ברוורמן: מה יש לך לומר לחבר הכנסת גטאס לגבי הפרויקט הזה?
<אריאל מזוז: הייתי מציע קודם לתת את רשות הדיבור לאדון דודו הררי, שהוא למעשה זרוע הביצוע שלנו בשטח.
אבישי ברוורמן: מר הררי, אתה עכואי ותיק, אתה מכיר כל פרט, אתה מבין את העניין.
אבישי ברוורמן: תסביר את עמדתך.
<דודו הררי: קודם כול, ברשותך, רק כמה תיקונים קטנים.
<דודו הררי: ח'אן אל עומדאן אין בו שום פינוי, ולו אחד.
<דודו הררי: בואו נדייק בדברים.
באסל גטאס: במתחם, במכרז יש פינוי.
<דודו הררי: אין שום פינוי של אף משפחה, הוא ריק לחלוטין.
באסל גטאס: אבל יש פינויים מסביב, לא בתוך ח'אן אל עומדאן.
חנין זועבי: הוא דיבר על המכרז.
<דודו הררי: גם מסביב אין פינויים.
<דודו הררי: יש בח'אן א-שוני.
אבישי ברוורמן: נרשם לפרוטוקול שאין פינוי של אף משפחה בעכו.
<דודו הררי: יש פינויים בח'אן א-שוני.
אבישי ברוורמן: אני רושם, הדובר רושם, התקשורת רושמת.
חנין זועבי: אדוני היושב-ראש, זה לא בח'אן אל עומדאן.
חנין זועבי: זה תנאי במכרז עצמו.
אבישי ברוורמן: דודו הררי, אין שום תנאי במכרז לפינוי משפחות?
<דודו הררי: יש תנאי לפינוי מח'אן א-שוני, לא מח'אן אל עומדאן.
חנין זועבי: אבל זה אותו מכרז.
עפו אגבאריה: ח'אן א-שוני וח'אן אל עומדאן מאוד קרובים.
עפו אגבאריה: זה מעין עקיפה.
עפו אגבאריה: אז בוא תדייק, בבקשה.
<דודו הררי: אדייק אם תאפשרו לי.
<דודו הררי: אני לא הפרעתי, גם לא לחברת הכנסת.
אבישי ברוורמן: רבותי, כל אחד אצלנו ידבר בזכות דיבור.
<דודו הררי: יוצא מכרז משותף של החברה לפיתוח עכו העתיקה, שהיא חברה ממשלתית במאה אחוז ואני עומד בראשה מאז ימיו של יצחק רבין ז"ל בראשות הממשלה, משנת 1993.
<דודו הררי: אני מנכ"ל החברה.
אבישי ברוורמן: יושב-ראש הדירקטוריון גם הוא נמצא כאן?
<דודו הררי: כן, הוא פה.
<דודו הררי: המכרז הזה יוצא בשיתוף של החברה לפיתוח עכו העתיקה, שהיא גם חברה מנהלת מטעם רשות מקרקעי ישראל, ביחד עם "עמידר", קרי: המינהל, לגבי ח'אן א-שוני, כי לשווק את ח'אן אל עומדאן לבד במשך 40 שנים אף אחד לא הצליח.
<דודו הררי: הסיבה פשוטה מאוד – קושי כלכלי לשקם אותו.
<דודו הררי: על-פי הניתוח הכלכלי אי אפשר להחזיר את העלות שלו גם לא ב-20 שנים.
<דודו הררי: לכן הצמידו אליו את ח'אן א-שוני מתוך מטרה על-ידי זה להחיות את הח'אן, שתיארו אותו כאן, לדעתי, בצבעים ורודים.
<דודו הררי: הח'אן הזה הרוס לחלוטין.
<ג'האד אבו ריא: הרסתם.
<ג'האד אבו ריא: מי אחראי?
עפו אגבאריה: 40 שנים הרסתם אותו.
חנין זועבי: הוא לא היה הרוס לפני 40 שנים.
אבישי ברוורמן: רבותי, הקשיבו אליי, כאן ידבר כל אחד רק בזכות דיבור.
אבישי ברוורמן: אם יתחיל ויכוח אסגור את הישיבה ותתקוטטו בחוץ.
אבישי ברוורמן: הוא מתאר עובדות.
אבישי ברוורמן: בעובדות אשמה ממשלת ישראל לדורותיה.
אבישי ברוורמן: ממשלות ישראל לדורותיהן אשמות בזה.
אבישי ברוורמן: עכשיו נדבר על העובדות ומה עושים.
<לאה ורון: ח'אן א-שוני זה מה שמכונה החמאם הקטן?
<דודו הררי: לא.
<דודו הררי: זה ליד.
<דודו הררי: ח'אן א-שוני הוא מבנה שנמצא בניהול "עמידר", שיש בו הרבה אזהרות סכנה, יש בו הרבה פולשים ויש בו גם דיירים מוגנים.
<דודו הררי: לכן המינהל החליט, כפי שעושים פינוי ובינוי, להוציא את הכול כמכרז אחד על מנת לפתח את כל האזור.
<דודו הררי: צריך לזכור, כבר בשנת 1993 הוחלט להציל את העיר הזאת רק על-ידי העיר העתיקה.
אבישי ברוורמן: נכון, אין לה שום דבר אחר פרט לעיר העתיקה.
<דודו הררי: אין לנו נפט, אין לנו גז, אין לנו שום דבר טבעי שיכול להציל את העיר.
<דודו הררי: מה שיכול להציל אותה זה ההיסטוריה שלה.
<דודו הררי: לכן, בזכות ההיסטוריה, אנחנו מפתחים אותה כעיר תיירות בין-לאומית, ועל מנת לפתח אותה כעיר תיירות בין-לאומית עשינו תוכנית מתאר חדשה לעכו העתיקה.
<דודו הררי: עד אז היתה תוכנית מנדטורית.
<דודו הררי: גם היום – יושבת כאן מהנדסת העיר, היא תספר לכם שלעיר החדשה עדיין יש תוכנית מתאר מנדטורית, שגם היא הולכת להשתנות.
<דודו הררי: לכן עשינו תוכנית פיתוח כוללת, איך להציל את העיר הזאת, איך להביא אליה משקיעים, איך להביא מקומות תעסוקה.
<דודו הררי: אני חושב שאף אחד לא יכול להתווכח אתי על קרוב ל-800 מקומות תעסוקה – מחסנים, דירות, חנויות, מסעדות ובתי קפה – שנפתחו שם.
אבישי ברוורמן: יש הרגשה, אני אומר את זה כאדם שמבקר בעכו שנים, שבשנים האחרונות התחילה תנופה לכיוון פיתוח עכו העתיקה, אומרים את זה כולם, גם ערבים וגם יהודים.
<דודו הררי: לוקחים מאתנו דוגמאות ובאים אלינו ללמוד.
באסל גטאס: אפשר לפתח בלי למכור.
<דודו הררי: ח'אן אל עומדאן, אף אחד לא לוקח אותו, אף אחד לא רוצה אותו.
<דודו הררי: בואו נציל אותו.
<דודו הררי: יש לו 7 אזהרות סכנה, יש בו 7 צווים להסרת סכנה, הוא מתמוטט.
באסל גטאס: למה לא מצילים אותו?
באסל גטאס: אתם צריכים להציל אותו.
<דודו הררי: אני לא יכול להציל אותו.
<דודו הררי: אני חברה מתוקצבת על-ידי הממשלה.
באסל גטאס: אז מה אתה עושה שם?
<דודו הררי: ברגע שהממשלה תתקצב אותי ותגיד לי להציל את ח'אן אל עומדאן אני אציל אותו.
באסל גטאס: אתה אומר שיש צווי הסרת סכנה.
באסל גטאס: מי אמור להסיר את הסכנה?
<דודו הררי: אמרתי: בואו נציל את זה, אבל נשתמש בו כפי שהשתמשו בו בעבר.
<דודו הררי: בכל הח'אנים בעכו, למי שלא יודע, הקומות העליונות שימשו ללינה והקומות התחתונות שימשו למסחר, וכך הוא משווק, כאשר הקומה העליונה בלבד מיועדת ללינה ואילו הקומה התחתונה מיועדת למסחר, כך הוא מופיע בחוברת המכרז.
<דודו הררי: אני רוצה להגיד לכם שהמכרז הקודם נכשל לא בגלל מה שאמר האדון, אלא בגלל תשלום שלא בזמן.
<דודו הררי: הזוכים שילמו את הכסף בפיגור של 24 שעות ולכן נכשלו גם כשהגיעו לבית-המשפט העליון.
<דודו הררי: אבל נניח לזה.
<דודו הררי: לכן אמרנו: בואו נשווק את שניהם ביחד, נציל את ח'אן א-שוני, שייתן גם פרנסה.
<דודו הררי: קודם כול, המלון לבד זה 200 מקומות עבודה.
<דודו הררי: אני רוצה לדעת איך יוצרים 200 מקומות עבודה.
<דודו הררי: כל התוכנית יצרה קרוב ל-1,650 מקומות עבודה.
חנין זועבי: אחרי שמפנים את התושבים מי יעבוד שם?
<דודו הררי: איזה מפנים?
<דודו הררי: לפני 40 שנים פינו אותם.
חנין זועבי: יש תנאי במכרז.
חנין זועבי: תגיד את זה בוועדה, יש תנאי במכרז של פינוי התושבים מסביבת הח'אן.
<דודו הררי: בח'אן א-שוני.
חנין זועבי: כן, זה חלק מן הפרויקט.
חנין זועבי: הרי זה כל הנושא.
<דודו הררי: את דנה אתי על ח'אן אל עומדאן.
חנין זועבי: אתה מְפנה תושבים, אז תזכיר את זה גם בוועדה.
באסל גטאס: זה אותו מכרז.
חנין זועבי: על-פי המכרז אתה מפנה את התושבים.
אבישי ברוורמן: אני מבקש, לא אוכל לנהל כך את הדיון.
אבישי ברוורמן: מר הררי, אל תענה.
אבישי ברוורמן: שאלו אותך, תרשום.
אבישי ברוורמן: אצלי בוועדת הכלכלה זה לא כמו בשאר הכנסת, מדברים בזכות דיבור.
אבישי ברוורמן: אתה מסביר יפה, תמשיך, אחרי כן חברת הכנסת זועבי תדבר וכל אחד ידבר.
חנין זועבי: אבל שהוא גם יענה על השאלות.
אבישי ברוורמן: אדאג שהוא יענה על השאלה.
<דודו הררי: לכן פורסם מכרז, שמטרתו להחזיר עטרה ליושנה.
<דודו הררי: כמי שהיה באונסק"ו בהלסינקי וטיפל בקבלת ההכרה של אונסק"ו בשנת 2001 אני אומר לך, אם תפתח את כל מה שנשלח לאונסק"ו – ויושב פה האיש שכתב את החומר לאונסק"ו, על סמך זה קיבלנו את ההכרה – תראה ששם ח'אן אל עומדאן מופיע כמלון, למעלה מלון ולמטה קומת מסחר, בדיוק כפי שהוא היה בתקופה העות'מנית.
<דודו הררי: שים לב מה עשינו לחמאם הקטן.
<דודו הררי: עם כל העלויות העצומות התנאי הוא שהחמאם חוזר לעבוד כחמאם ולא כמוזיאון או כמשהו אחר.
אבישי ברוורמן: מר הררי, אני עוצר אותך.
אבישי ברוורמן: הסברת באופן ברור.
אבישי ברוורמן: כאשר אני מסתכל עכשיו כטבולה ראסה, אני רואה שיש כאן בעצם בעיה אחת.
אבישי ברוורמן: כל אחד יודע שיש הזדמנות לעכו, אחרי ששנים הזניחו אותה, לאחר שפגעו בדברים בעבר, להתחיל לפתח אותה.
אבישי ברוורמן: אנשים מתחילים להבין.
אבישי ברוורמן: הרעיון בכללו טוב.
אבישי ברוורמן: אני רק שומע, מה שאומרת חברת הכנסת זועבי ואומרים אחרים, שבתהליך – וברור שהפרויקט כולל לא רק את הח'אן הזה אלא את כל הפרויקט הסביבתי – יהיו משפחות שיצטרכו להיות מפונות או ניזוקות.
אבישי ברוורמן: לכן במסגרת הזאת צריך לדאוג להן.
אבישי ברוורמן: זה מה שאני מבין.
אבישי ברוורמן: אני לא רואה שיש התנגדות לפרויקט כשלעצמו.
<וויאם בלעום: זה לא נכון.
אבישי ברוורמן: זה לא נכון?
אבישי ברוורמן: אז אתן לעוד מישהו לדבר.
אבישי ברוורמן: כך הבנתי עד כה.
אבישי ברוורמן: חברת הכנסת זועבי, את רוצה להוסיף משהו?
חנין זועבי: כן, אני רוצה לדבר.
חנין זועבי: מר הררי, לפי הקריטריונים של אונסק"ו הפרויקט הספציפי הזה שלכם וגם האופן שבו אתם טיפלתם בנכסים ההיסטוריים בעכו, אתם הסמכות המורשית לפתח את הנכסים האלה על-פי הקריטריונים של אונסק"ו.
חנין זועבי: כאשר מדברים על פיתוח וכאשר מדברים על תיירות מדברים על מושגים שקשורים לרווחת התושבים.
חנין זועבי: אין פיתוח, אין תיירות, אין תעסוקה באוויר.
חנין זועבי: יש תעסוקה למען תושבי האזור, יש פיתוח למען תושבי האזור, יש תיירות למען תושבי האזור.
חנין זועבי: התוכנית שלכם, הגישה שלכם מנותקת מרווחת הציבור, מנותקת מקיומו של הציבור.
חנין זועבי: אני לא רוצה לחזור לפרטי ההסכם ביניכם ובין הוואקף.
חנין זועבי: אתם מתנהגים – וגם סאמי האוארי יגיד – בנכסים האלה כמנהג בעלים.
חנין זועבי: אני רק רוצה להגיד כתשובה לדבריך, אתם מתנהגים ברשלנות פושעת בנכסים האלה.
חנין זועבי: עצם ההשוואה בין מצבו של הח'אן עכשיו ובין מצבו לפני 40 שנה, זו אינה עדות לטובתכם, זו עדות על איך אתם מתרשלים בשמירת הנכס ההיסטורי הזה.
חנין זועבי: אתם גם מבזבזים בו כסף ציבורי ואתם מנותקים מצורכי הציבור.
חנין זועבי: ועכשיו באים להפריט את ההיסטוריה ודורסים זכויות אדם, דורסים את זכויות התושבים.
חנין זועבי: וגם המדינה פה, אדוני היושב-ראש, מפריטה את הטיפול באלימות.
חנין זועבי: במקום שהמדינה תיקח על עצמה את האחריות לפינוי, אם היא רוצה לפנות, היא מפריטה את הטיפול באלימות ונותנת לחברה להתנגש עם התושבים, לגרש אותם ולפנות אותם.
חנין זועבי: אנחנו לא עומדים מול פרויקט תיירותי של פיתוח האזור ושגשוג התושבים.
חנין זועבי: אנחנו עומדים בפני פרויקט לגירוש התושבים.
חנין זועבי: אני לא יכולה לנתק את הפרויקט שלכם מן המדיניות שהתגבשה בשנות השבעים, של משרד הבינוי והשיכון, להוצאת הערבים מעכו העתיקה.
חנין זועבי: התושבים לא יכולים להפריד בין הגישה שלכם ובין גישה שמוכיחה את עצמה.
חנין זועבי: זו המציאות של שלושים השנים האחרונות, שהערבים מעכו העתיקה מתפנים.
חנין זועבי: בשנות השבעים גרו בעיר העתיקה 8,000 נפשות והיום, אחרי ארבעים שנים, על אף הריבוי הטבעי, גרות שם 3,000-4,000 נפשות.
חנין זועבי: מדובר פה בטיהור.
<דודו הררי: גברת זועבי, את מוסרת פרטים לא נכונים.
אבישי ברוורמן: מר הררי, אני מבקש ממך, תן לה לדבר.
אבישי ברוורמן: כל אחד מדבר בתורו.
אבישי ברוורמן: לכל אחד מותר להגיד.
אבישי ברוורמן: יש כאן חברי כנסת רבים, כולל חברך, פרופסור ברוורמן, שלפעמים אומרים דברים לא נכונים ואחר-כך מתקנים אותם.
חנין זועבי: זה לא פינוי ובינוי.
חנין זועבי: זה פינוי של התושבים הערבים, ואתה מכניס במקומם תושבים עשירים.
חנין זועבי: אני לא אומרת שאתה מכניס דווקא יהודים, אבל מכניסים עשירים.
חנין זועבי: מי העשירים כאשר האוכלוסייה כל-כך ענייה?
חנין זועבי: בסופו של דבר האוכלוסייה שנכנסת היא אוכלוסייה יהודית.
חנין זועבי: אני חושבת שמרכז הדיון פה הוא קיום התושבים הערבים בעכו העתיקה.
חנין זועבי: לא מדובר רק על החברה לפיתוח עכו העתיקה.
חנין זועבי: מדובר גם על המדיניות של "עמידר", מדובר גם על המדיניות של עיריית עכו, ומדובר על סוגיה, אדוני היושב-ראש, שהתחלנו לדון בה לפני כשנה.
חנין זועבי: אתם יכולים לדבר על צווי הריסה.
חנין זועבי: אתם יכולים לדבר על כך טוב יותר ממני.
חנין זועבי: מרכז הדיון הוא גירוש ופינוי התושבים של העיר העתיקה בעכו.
אבישי ברוורמן: מר הררי, בבקשה.
<דודו הררי: רק משפט, אני רק רוצה לתקן אותך, חברת הכנסת זועבי.
<דודו הררי: אני גר בעכו מאז שנת 1951.
<דודו הררי: רק 6% מן הרכוש בעיר העתיקה הוא רכוש פרטי.
<דודו הררי: רק לדייק.
<דודו הררי: 9% הוא רכוש של הוואקף ו-85% הוא רכוש המדינה.
חנין זועבי: לא דיברתי על אחוזים.
חנין זועבי: דיברתי על תושבים.
<דודו הררי: את אומרת שזרקו את הערבים מן העיר העתיקה.
חנין זועבי: נכון, זורקים את הערבים.
חנין זועבי: זה כל-כך פשוט, כל-כך ברור ונראה לעין.
חנין זועבי: אם אתה אומר שזה לא נכון, לפחות תכבד את האינטליגנציה שלנו, לפחות.
אבישי ברוורמן: תודה רבה, חברת הכנסת חנין זועבי.
אבישי ברוורמן: נציג רשות מקרקעי ישראל, מר מזוז, בבקשה.
באסל גטאס: אנחנו רוצים לשמוע את נציג רשות העתיקות.
אבישי ברוורמן: לכולם אתן לדבר, ואתן גם לכם, אבל בואו קודם כול נשמע את הדברים.
<אריאל מזוז: ברשותכם, אציג כמה נקודות כלליות.
<אריאל מזוז: בכל נכסי רשות הפיתוח בכל הארץ, כאשר יש דיירים מוגנים אנחנו קודם כול מציעים להם לרכוש את הנכס.
<סאמי האוארי: למה פה לא?
אבישי ברוורמן: סאמי האוארי, אתן לך את זכות הדיבור.
אבישי ברוורמן: תרשום את הנקודות, בסוף הם יצטרכו להגיב ואני אסכם.
<אריאל מזוז: במידה ואין באפשרותם לרכוש את הנכס, יוצאים במכרז על הדיירים המוגנים.
<אריאל מזוז: כך זה בכל הארץ, לא ייחודי לעיר כזאת או אחרת, בכל הארץ פועלים באותה דרך.
חנין זועבי: אבל העניים הם בדרך כלל הערבים.
<קריאה: האם הצעתם לדיירים הקיימים?
אבישי ברוורמן: חברת הכנסת חנין זועבי, יש לך תמיד את זכות הדיבור.
אבישי ברוורמן: אמרת את זה שלושים פעם.
אבישי ברוורמן: אני רוצה עכשיו שהוא ידבר ושאחרים ידברו.
<אריאל מזוז: כל זה כדי להגיד שבנושא הזה אין אפליה, כך פועלים בכל הארץ.
<אריאל מזוז: לגבי המכרז, פורסם מכרז אחד שבו למעשה היתה הצעה אחת, אם זכור לי טוב.
<אריאל מזוז: וכפי שציין מר דודו הררי, הזוכה במכרז ההוא בא לשלם את הכסף 24 שעות אחרי התאריך הקובע.
אבישי ברוורמן: זה לא מעניין אותי כבר.
<אריאל מזוז: יצאנו למכרז חדש שפורסם ב-12 בספטמבר 2013.
<אריאל מזוז: תאריך הסגירה של אותו מכרז הוא 6 בינואר 2014.
<אריאל מזוז: הבנתי ממרחב חיפה שלנו שיש אנשים רבים שמתעניינים.
<אריאל מזוז: אז בבקשה שיתכבדו ויגישו הצעות למכרז.
<אריאל מזוז: בכל מכרז כזה, כשזה מכרז על הדיירים, אז אין גירוש, אין תופעה של גירוש.
<אריאל מזוז: יש משא ומתן בין הזוכה במכרז ובין הדיירים המוגנים כדי למצוא פתרון.
<אריאל מזוז: עוד נקודה, אדוני היושב-ראש, לגבי הסרת צווי סכנה.
<אריאל מזוז: ההנחיה של רשות מקרקעי ישראל היא שמבצעים.
<אריאל מזוז: החברה לפיתוח עכו העתיקה יכולה לבצע ואנחנו מגבים.
<אריאל מזוז: דבר ראשון, צווי סכנה זה שמירה על חיי אדם.
<אריאל מזוז: אנחנו משלמים ואחר-כך מתווכחים, אבל קודם כול משלמים.
חנין זועבי: ואחר-כך מגרשים.
אבישי ברוורמן: אני מבקש ממהנדסת העיר עכו, גברת סופר, לומר את דבריה ואחריה חבר הכנסת ד"ר עפו אגבאריה.
<מיכל סופר: אני רוצה להגיד קודם כול שמדובר באתר מאוד ייחודי.
<מיכל סופר: ח'אן אל עומדאן וח'אן א-שוני ביחד, הקומפלקס ביחד, שני הח'אנים הם אתרים מיוחדים, זה לא כמו כל העיר.
<מיכל סופר: בתוכנית של העיר העתיקה בעכו- - -
אבישי ברוורמן: אפשר לראות במצגת איך זה ייראה?
אבישי ברוורמן: אני מבין שלא הבאתם.
<מיכל סופר: רק אתמול בערב הודיעו לי על הדיון.
<לאה ורון: לא אנחנו.
אבישי ברוורמן: אני מבקש שתעשי לי טובה, תשלחי מצגת ללאה ורון, מנהלת הוועדה, ונעביר את זה לכל חברי ועדת הכלכלה ולחברים האחרים.
אבישי ברוורמן: אני פשוט נשוי לארכיטקטית אז יש לי חולשה לזה.
<ג'האד אבו ריא: צריך לראות את התמונה כולה כי אנשים מגורשים פה.
אבישי ברוורמן: על זה נדבר.
אבישי ברוורמן: יש גם ארכיטקטורה ויש גם מגורשים.
<מיכל סופר: בגדול, רוב העיר, או כמעט כל העיר העתיקה נשארה כאזור מגורים.
<מיכל סופר: אין שום כוונה, לא לפנות ולא להפוך את הכול למוזיאון, אבל יש בה מספר אתרים מצומצם שהם באמת ייחודיים.
<מיכל סופר: הם נכללו כבר בהכרזה של אונסק"ו, אין שם שום שינוי, זה כבר עשרות שנים שהייעוד שלהם הוא מלונאות בחלק העליון ומסחר בקומת הקרקע.
<מיכל סופר: אנחנו רואים חשיבות גדולה מאוד לקדם את הפרויקט הזה כפרויקט שמחייה את העיר העתיקה, כאשר במקביל נעשות, צריכות להיעשות ונעשות פעולות גם לאוכלוסייה הקיימת, גם לרווחה שלהם, למועדונים, לשיקום של המבנים, לאפשרות רכישה של המבנים.
<מיכל סופר: אין שום מדיניות של גירוש.
<מיכל סופר: להיפך, המדיניות של העירייה היא שהאוכלוסייה נשארת ומטפחים אותה ומטפלים בה.
<מיכל סופר: זאת המדיניות.
<סאמי האוארי: - - -
אבישי ברוורמן: סליחה, אתה תקבל רשות דיבור.
אבישי ברוורמן: אתה רוצה לדבר ראשון לפני כולם?
אבישי ברוורמן: אתן לך, אבל תתאפק.
<מיכל סופר: ממיזם של צימרים בבתים עצמם שנלווה ומשלים, ותהליכים רבים עם התושבים.
<מיכל סופר: הפרויקט חשוב מאוד.
<מיכל סופר: הוא פרויקט שהוא מנוף לפיתוח עכו.
באסל גטאס: מה עם הפינוי?
אבישי ברוורמן: הרמתי הרבה מאוד פרויקטים בחיים שלי, גם בתפקידי בבנק העולמי וגם בניתי בקרוב למיליארד דולר בבאר-שבע ובשדה בוקר וכן הלאה.
אבישי ברוורמן: אני יודע, כאשר הולכים לפיתוח צריך להגיע להסכמות, אבל צריך לפתח, כי אחרת נשארים תקועים בעבר.
אבישי ברוורמן: אני שומע פה, ואני לא מכיר את הנושא, אמרתי, אני רק "שפוט" של עבדו מתא, אצלצל אליו אחרי זה לשמוע מה הוא אומר, אבל בסיפור כאן, מעבר לדברים שלחשתי באוזן לחבר הכנסת גטאס, שאני מאוד מעריך אותו, נראה לי שכולם רוצים את הפרויקט הזה, כולם רוצים לקדם את עכו.
אבישי ברוורמן: השאלה היא איך נותנים את הפיצוי המתאים לאוכלוסייה, אולי החלשה יותר, שגרה שם בכבוד ולא דורסים אותה ולא פוגעים בה.
אבישי ברוורמן: זאת השאלה שעל הפרק.
חנין זועבי: פיצוי על מה?
אבישי ברוורמן: אני לא יודע מי צריך לתת לי תשובה בנושא הזה, האם זה מר לנקרי ראש העירייה, שאתקשר אליו בטלפון, או גופים אחרים.
חנין זועבי: אבל, אדוני היושב-ראש, פיצוי על מה?
חנין זועבי: אני רוצה להבין את השאלה שלך.
אבישי ברוורמן: אני חושב מהבטן שרוב האנשים, ערבים ויהודים, שאדבר איתם על עכו, יגידו שאני צריך לפתח את עכו, לתת לה את ההדר, לבנות את המקומות, שתחזור להיות כפי שהיתה.
<ג'האד אבו ריא: יש בעיר עכו גם היסטוריה ערבית איסלאמית, שמנסים לטהר אותה.
<ג'האד אבו ריא: כל מה שהוא ערבי איסלאמי בעכו מנסים לטהר אותו.
<ג'האד אבו ריא: על זה צריך לענות תשובה.
חנין זועבי: אבל פיצוי על מה?
חנין זועבי: היושב-ראש שאל שאלה שאני רוצה להבין.
אבישי ברוורמן: ברגע שיש פינוי, והוא הרי דוקטור והוא מבין, כאשר הולכים לפתח אזור יש שינויים.
חנין זועבי: אנחנו יוצאים כבר מנקודת הנחה שיש פינוי?
אבישי ברוורמן: לי אין סמכות בנושא הזה.
חנין זועבי: אבל על זה הדיון.
אבישי ברוורמן: אני מנסה להסביר את עמדתי, כרגע מהבטן, בלי לדעת.
אבישי ברוורמן: ראיתי את עכו, ואני מבקר שנים בעכו.
אבישי ברוורמן: אני חושב שאם עכו לא תרים פרויקטים על התרבות האדירה שהיתה שם, באיסלאם ובנצרות, עכו תיגמר.
אבישי ברוורמן: אם בשביל הדבר הזה יש 20 משפחות שצריך לתת להן הרבה כסף ולפצות אותן, זה כדאי למען עכו.
אבישי ברוורמן: זה מה שאני אומר.
<מיכל סופר: המקום עצמו היום נפגע, אי אפשר לעבור שם, הכול חסום.
<מיכל סופר: המקום חשוך והרוס והוא מושך אליו פשיעה.
אבישי ברוורמן: זה ברור לי.
אבישי ברוורמן: לעכו יש הזדמנות לעלות ליגה.
חנין זועבי: למה לא יוצאים מנקודת הנחה שלא יהיה פינוי כחלק מהפרויקט?
חנין זועבי: כך אמר חבר הכנסת באסל גטאס, לכן הוא יזם את הדיון.
חנין זועבי: פינוי כחלק מהפרויקט – זה לא יהיה, ועל זה הדיון.
חנין זועבי: תבינו, על זה הדיון.
אבישי ברוורמן: חבר הכנסת עפו אגבאריה, בבקשה.
אבישי ברוורמן: בן הדוד שלו התחיל אתי ביחד, אנחנו חברי נפש, הוא גם קיבל פרופסורה בזמני.
אבישי ברוורמן: היום הוא ראש בית-הספר לרוקחות ונפגשנו בשבוע שעבר בדיון משותף.
עפו אגבאריה: אדוני היושב-ראש, אני מריח מכל הוויכוחים שיש מין היתממות, כאילו הולכים באמת רק לפתח ורק לעשות למען התושבים.
עפו אגבאריה: מה אומרות העובדות?
עפו אגבאריה: קודם כול, ח'אן אל עומדאן, אני אפילו זוכר אותו כאשר היינו עושים פסטיבלים שם, היו מופיעות להקות במקום הזה, בח'אן אל עומדאן, היו מופיעות להקות של זמרים וכן הלאה.
עפו אגבאריה: אז פתאום ח'אן אל עומדאן הולך ונהרס.
עפו אגבאריה: זה נובע לא רק מתוך זה שהשלטונות חטאו, אבל כנראה יש מדיניות.
עפו אגבאריה: בואו לא נהיה תמימים, שכאילו רוצים באמת לעשות לכל האזרחים ולכל תושבי עכו את אותו דבר.
עפו אגבאריה: זה ממש היתממות, רק "לסבן" אותנו, כאילו אנחנו לא מבינים מה הולך פה.
עפו אגבאריה: קודם כול, המכרז עצמו, קודם כול איך הושכר הנכס הזה על-ידי איזו ועדה.
עפו אגבאריה: מדובר על ועדת ואקף, שהיא ועדה שמינתה הממשלה והממשלה לחצה עליה.
עפו אגבאריה: כל העניין הזה לוקה באי-תקינות, הוא לא תקין.
עפו אגבאריה: הממשלה מינתה ועדה, כאילו מטעם הוואקף, והוועדה צריכה להשכיר לממשלה, אז היא כבר לא עצמאית.
עפו אגבאריה: אני חושב שזה בלתי חוקי.
עפו אגבאריה: צריך קודם כול לבטל את ההסכם שהולך להיות ל-99 שנים.
עפו אגבאריה: למה לא ל-49 שנים כפי שהיה?
עפו אגבאריה: דבר שני, יש ואקף איסלאמי.
עפו אגבאריה: זה ואקף או לא ואקף?
עפו אגבאריה: אז הולכים לעשות את הפרויקט.
עפו אגבאריה: אם הולכים לעשות אותו, וכמה שנים, כפי שמר הררי ציין, לא יכלו לשווק את ח'אן אל עומדאן, אז באותה הזדמנות רוצים למכור גם את ח'אן א-שוני.
עפו אגבאריה: זה מביא לתוכנית הטרנספר שהולכת ומתבצעת בתוך עכו העתיקה, אז יש הזדמנות לפנות 30 ומשהו משפחות.
אבישי ברוורמן: חבר הכנסת אגבאריה, מה היית עושה לו היית עכשיו ראש עיריית עכו?
עפו אגבאריה: אגיד לך.
עפו אגבאריה: פרט למשפחות שהולכים לפנות אותן, שמתגוררות סמוך לח'אן א-שוני, תגיד לי, האם באמת הוצע לאנשים האלה איזה פיצוי?
<סאמי האוארי: לקנות.
<סאמי האוארי: למה שלא יקנו את בתיהם?
עפו אגבאריה: האם הוצע להן לקנות את הנכס?
עפו אגבאריה: הנכס הוצע לאנשים אחרים.
עפו אגבאריה: יש לי חברים בעכו ונכנסתי לבתים הללו.
עפו אגבאריה: הבתים האלה באמת במצב רעוע.
עפו אגבאריה: באה החברה ואומרת: אנחנו נשפץ לכם את הבתים האלה, השיפוץ יעלה לכם חצי מיליון שקל, כאשר האדם בעצמו יכול לעשות את השיפוץ ב-50-100 אלף שקל.
עפו אגבאריה: זה גם כן לא דרך תמימה.
עפו אגבאריה: זה דרך מאוד לא תמימה כדי לדחוף את האנשים אל מחוץ לעיר העתיקה.
עפו אגבאריה: כך קורה.
עפו אגבאריה: לסיכום, הדבר הזה בלתי קביל.
עפו אגבאריה: קודם כול, האנשים האלה שרוצים לפנות אותם, הרצון לעשות את הלינקג' בין שני הח'אנים רק כדי שיהיה אפשר לפנות אנשים, זה לא מקובל.
עפו אגבאריה: מדוע לא לבוא לאנשים מעכו ולהגיד להם: אם אתם רוצים את הנכסים הללו אז תיקנו אותם באותם תנאים שאתם נותנים גם לאחרים?
עפו אגבאריה: אבל זה הרי מתבצע, ולא במקרה שיעור העסקים ושיעור התושבים הערבים בעכו העתיקה הולך ופוחת.
עפו אגבאריה: אם רוצים לשמר את זה באמת כעיר כפי שהיתה אז חובה לשמר גם את האזרחים וגם את התושבים הערבים בתוך העיר.
אבישי ברוורמן: רשות הדיבור לסאמי האוארי, שהוא פעיל חברתי, מנהל עמותה, בבקשה.
<סאמי האוארי: רציתי לציין כאן שמר דוד הררי, שאכן עובד קשה מאוד בעכו העתיקה, או שהוא מיתמם או שהוא צובע בוורוד את המצב.
<סאמי האוארי: קודם כול, לא הוצע לתושבים לקנות את הבתים שלהם.
<סאמי האוארי: אנחנו יכולים לשאול אותו וגם את נציג רשות מקרקעי ישראל.
<סאמי האוארי: למה צריך לפנות את 36 המשפחות האלה?
<סאמי האוארי: לפי דעתי זה רק הכרזת מלחמה על התושבים בעכו העתיקה.
<סאמי האוארי: יושבת פה מהנדסת העיר עכו.
<סאמי האוארי: הייתי מאמץ את המודל של עיריית עכו כאשר העירייה קנתה את מתחם "Med" ופיתחה אותו.
<סאמי האוארי: למה עד עכשיו החברה לפיתוח עכו העתיקה לא מתקנת את צווי הסרת הסכנה שכבוד המהנדסת הוציאה להם?
אבישי ברוורמן: תסביר את הקונצפט.
אבישי ברוורמן: נניח שאתה ראש עיריית עכו עכשיו ואתה רוצה לפתח את עכו, שיש לה הזדמנות, פתאום יש עניין בין-לאומי בשל ההכרזה באונסק"ו.
<סאמי האוארי: לדאבוני, אדוני היושב-ראש, לא נותנים לראש עיריית עכו לפתח את עכו העתיקה.
<סאמי האוארי: אם היו נותנים לו לפתח את עכו העתיקה – יש את מתחם "Med", יש את המודל המוצלח בו העירייה קנתה את המתחם, שיפצה אותו והשכירה את המקום לאנשי עסקים.
<סאמי האוארי: יצרו שם מקומות עבודה לאנשים, העסקים שם משלמים ארנונה לעירייה והעירייה מתעשרת מזה.
<סאמי האוארי: אני מדבר על מתחם "Med" שנמצא על-יד המשטרה.
אבישי ברוורמן: אתה אומר שלשמעון לנקרי, במקרה ראש העירייה הנוכחי, אין בעצם כוח על החברה הכלכלית?
<סאמי האוארי: בכלל אין לו כוח.
אבישי ברוורמן: החברה הכלכלית פועלת מעצמה.
אבישי ברוורמן: החברה הכלכלית בפיתוח עכשיו.
אבישי ברוורמן: אתה בעצם טוען שאם היתה דרך לפצות את התושבים או לתת להם לקנות או להיות חלק מן הפרויקט, אז זה פרויקט חיובי?
<סאמי האוארי: אתה מדבר בדיוק מהגרון שלי, אדוני.
<סאמי האוארי: למה לא נותנים לאנשים להיות שותפים?
<סאמי האוארי: למה צריך לפנות אותם?
<סאמי האוארי: למה צריך לבוא בכוחניות לאנשים האלה?
<סאמי האוארי: למה לא משתפים?
<סאמי האוארי: לפי דעתי, ואדון הררי יכול להגיד לי אם אני טועה, ההכרזה של אונסק"ו קובעת שיש לשתף את הקהילה.
<סאמי האוארי: גם בתוכנית מ-2007 לא שיתפו את התושבים.
<סאמי האוארי: הם מסתמכים על ראיונות שערכה ד"ר ח'אולה אבו באקר לפני שלושים שנה.
<סאמי האוארי: לפי דעתי הם לא קבילים.
אבישי ברוורמן: זאת הערה מאוד-מאוד נכונה.
אבישי ברוורמן: אני רוצה לדעת מה עושים עם המשפחות ואיך משלבים אותן.
אבישי ברוורמן: כאשר הייתי שר לענייני מיעוטים, על אף כל המגבלות הצלחנו להוביל תוכנית כלכלית ל-13 ישובים וקידום ההשכלה הגבוהה.
אבישי ברוורמן: ראש הממשלה לא היה מוכן לתת לי את האחריות לאוכלוסייה הבדואית, מהסיבות שלו, ו"אנא בדואי", אני מכיר כל ישוב וכל מקום.
אבישי ברוורמן: מה שאני רואה היום במשבר עם האוכלוסייה הבדואית, שבעצם בדיון האמיתי לפתרון – ותמיד יש פתרון – לא שיתפו את האוכלוסייה.
אבישי ברוורמן: היה לי פעם מורה למתמטיקה שהיה פרופסור בבית-ספר תיכון, כאשר פרופסורים עוד היו מורים בבתי-ספר תיכון.
אבישי ברוורמן: הוא אמר: אם הדרך נכונה – חשוב הפתרון, אבל אם הפתרון נכון – חשובה הדרך.
אבישי ברוורמן: כאן קודם כול צריך את הדרך.
אבישי ברוורמן: הדבר השני, אני שם את הדגש עכשיו, כי אני לא אתווכח פה עם הארכיטקטים, אני בטוח שהפרויקט הזה הוא פרויקט משמעותי.
אבישי ברוורמן: אבל הפרויקט הזה בלי שייקחו את המשפחות האלה ויתנו להן את הכבוד הראוי ואת המקום הראוי, בסוף יגיע לקונפליקט מאוד-מאוד גדול.
אבישי ברוורמן: פה צריך את חוכמת הלב ולא את חוכמת הדין.
<סאמי האוארי: אדוני היושב-ראש, אם תרשה לי, יש פה עוד כמה שאלות.
<סאמי האוארי: למשל, באתר האינטרנט של החברה לפיתוח עכו העתיקה היה כתוב, ואני שמרתי את המסך, שהחברה קיבלה את החמאם הקטן כאשר היה פעיל.
<סאמי האוארי: אם אדוני יבוא לבקר בחמאם הקטן הוא רק יבכה כשיראה איך נראה המקום.
<סאמי האוארי: המקום הרוס.