GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אבישי ברוורמן: זאת הרגל השלישית: אטום, חלל ואנחנו הולכים לפוצץ את העסקים הקטנים והבינוניים.
חנא סוייד: יש עוד הערה שהזכרת בהקדמה שלך, אדוני היושב-ראש.
חנא סוייד: אתה דיברת על רגולציה ועל עודף רגולציה.
חנא סוייד: אחד הדברים שראיתי בהצעת החוק זה הכוונה להיאבק בעודף רגולציה.
חנא סוייד: האם אני צודק?
אבישי ברוורמן: אני מציע שאנחנו נתחיל לעבור לעצם הנושא, אני עוד לא יודע.
אבישי ברוורמן: אני מציע שמר קויתי יציג את הדברים - - -
חנין זועבי: לדעתי, חוסר רגולציה.
אבישי ברוורמן: אם אתה שואל אותי, עסקים קטנים צריך לשחרר אותם שירוצו.
אבישי ברוורמן: בסקטורים מסוימים צריך לתת פטישים גדולים ולעשות את זה אחרת.
רן קויתי: מיהם העסקים הקטנים והבינוניים: עסק זעיר זה עסק שמעסיק עד 5 עובדים והמחזור שלו זה עד מיליון ₪; עסק קטן זה עסק שמעסיק עד 20 עובדים או 100 מיליון ₪ מחזור; עסק בינוני זה עסק שמעסיק 100 עובדים או שמחזורו נמוך מ-100 מיליון ₪.
רן קויתי: העסקים האלה מהווים 99% מסך העסקים במדינת ישראל.
רן קויתי: בהשוואה בינלאומית אנחנו רואים שזה בגדול די דומה.
רן קויתי: ההגדרות קצת שונות – הם הולכים על הגדרות קצת יותר רחבות שלאו דווקא מתאימות למדינת ישראל אבל האחוז דומה.
רן קויתי: התפלגות העסקים לפי מספר מועסקים: יותר מחצי מהעסקים הם אנשים שבעצם מעסיקים את עצמם, עצמאים.
רן קויתי: עוד כשליש מהעסקים מעסיקים עד 5 עובדים ושאר העסקים מתפלגים בין קבוצות הגודל האחרות.
רן קויתי: מקובל לדבר על סגירה ופתיחה של עסקים.
רן קויתי: אני מנסה להעביר את השיח למקום אחר: סגירה ופתיחה של עסקים בסטטיסטיקה זה לאו דווקא נתון שהוא נכון.
רן קויתי: חלק מהעסקים שלכאורה נפתחים לא באמת נפתחו ויש עוד כל מיני דברים שמייצרים בעייתיות בנוסחה הזאת.
רן קויתי: אני מציג פה נתונים שעבדנו עליהם עם הלמ"ס.
רן קויתי: נתונים שמראים על מעבר בין קבוצות גודל.
רן קויתי: זאת אומרת יש כאן עסקים שהיו זעירים והתרחבו – זה הפס הכחול – התרחבו זה אומר שהם עברו לקבוצת הגודל הבאה באותה שנה.
רן קויתי: הצטמצמו – אלו עסקים שנסגרו או שעברו לקבוצת גודל נמוכה יותר.
רן קויתי: מנתונים של שנת 2011-2010 אפשר לראות שסך הכול יותר עסקים הצטמצמו מעסקים שהתרחבו.
רן קויתי: ואם מסתכלים על קבוצות הגודל, רואים שבקבוצת הגודל של העסקים הקטנים והבינוניים הפער בין אלה שהצטמצמו לאלה שהתרחבו הוא פער משמעותי ובעצם שם צריך לטפל.
רן קויתי: אם מדברים על הערך המוסף של העסקים שמעסיקים פחות מ-50 עובדים, הם בסך הכול 19% מהערך המוסף במדינת ישראל, כשהערך המוסף של העסקים הגדולים מאוד הוא 53%.
רן קויתי: בהשוואה בינלאומית, במדינות אחרות זה לא המצב – העסקים הגדולים אמנם מהווים חלק יותר נכבד מהערך המוסף אבל לא בפער כזה גדול באופן יחסי למדינת ישראל.
רן קויתי: זה עוד נתון שמראה על חולשה של העסקים פה באופן יחסי למקומות אחרים בעולם.
רן קויתי: השקף הבא הוא שקף שמסתכל על ערך מוסף לעובד, זאת אומרת הפריון של העסקים הקטנים והבינוניים.
רן קויתי: אנחנו רואים שבעסקים הגדולים הפריון גבוה ומתאים גם למדינות אחרות בעולם.
רן קויתי: בעיית הפריון מתמקדת, רובה ככולה, בעסקים הקטנים והבינוניים בהם הערך המוסף שהעובד מייצר לעסק הוא יחסית נמוך גם בהשוואה בינלאומית.
חנא סוייד: מה זה ערך מוסף של עסק?
רן קויתי: ערך מוסף זה סך כל מה שנתרם מעבר לקניות שלו.
רן קויתי: אם הוא רכש חומרי גלם – זה לא נמצא שם, אבל כל מה שהוא ייצר מעבר לזה זה הערך המוסף.
רן קויתי: זה מה שהוא הוסיף לפעילות המשקית.
רן קויתי: ככל שהוא יותר גדול – הפריון גבוה יותר.
רן קויתי: עשינו סקר די גדול בין עסקים קטנים ובינוניים ושאלנו אותם מהם הקשיים שהם מתמודדים איתם – יש הרבה מאוד.
רן קויתי: רשימה ארוכה של קשיים.
רן קויתי: דרך אגב, זאת הייתה שאלה פתוחה: הם אמרו מה הם חושבים, אנחנו לא הסטנו את זה לאיזשהו כיוון על ידי זה שנתנו רשימה סגורה של נתונים.
רן קויתי: רואים שהם מצביעים על בעיה גדולה מאוד בתחום התחרות.
רן קויתי: נשאלת פה שאלה אם זו תחרות מול עסקים גדולים או תחרות בין עסקים קטנים לבין עצמם.
רן קויתי: אם זה בין קטנים לבין עצמם – אז אין עם זה בעיה.
רן קויתי: אבל אם זה בין קטנים לגדולים ויש עדיפות לגדולים – צריך לראות איך עוזרים להם.
אתי בנדלר: כמה בתי עסק השתתפו בסקר הזה?
רן קויתי: 500 עסקים.
רן קויתי: הסקר הזה מובהק סטטיסטית.
רן קויתי: אם בודקים את הנושא הבא – זה הנושא של עומס ביורוקרטי שמקשה על פעילות של עסקים קטנים ובינוניים.
רן קויתי: יש פה עוד הרבה מאוד קשיים וכשלים שהם מתמודדים איתם, אבל מה שרואים זה שהסביבה העסקים בישראל היא לא מספיק ידידותית.
רן קויתי: דוח מבקר המדינה לפני 3 שנים התייחס לנושאים האלה ואמר שיש בעיה של העדר מדיניות ממשלתית סדורה ביחס לעסקים הקטנים – יש הרבה תכניות סיוע אבל הן לא מתואמות בינן לבין עצמן; אין חוק עסקים קנים ובינוניים ואין בחינה של רגולציה בדומה לנעשה במדינות אחרות.
רן קויתי: מה קורה במדינות אחרות?
רן קויתי: בשנת 2008 האיחוד האירופאי יצא עם Small Business Act – זו הנחייה למדינות האיחוד האירופאי לגבי העסקים הקטנים והבינוניים.
רן קויתי: הם הטביעו את המונחThink Small First שאומר שכאשר רגולטור עושה איזושהי רגולציה - - -
אבישי ברוורמן: היה פעם כלכלן מאוד ידוע, יהודי-בריטי בשם שומכר שכתב בשנות ה-70' ספר מאוד יפה בשם: Small is Beautiful.
אבישי ברוורמן: תשיג אותו לספריה שלך.
רן קויתי: העיקרון Think Small First אומר: אתה הרגולטור, כשאתה עושה רגולציה חדשה, תחשוב על העסקים הקטנים והבינוניים.
רן קויתי: הרבה פעמים כשרגולטור עושה רגולציה חדשה, הוא עומד מול העסק הגדול ומייצר רגולציה שהעסק הקטן בכלל לא יודע להתמודד אתה או לא יודע על קיומה.
רן קויתי: מבצעים SME test במסגרת תהליך של RIA – תהליך בחינה של רגולציה שבמקובל במדינות OECD – בתוך התהליך הזה יש תהליך שקוראים לו SME test הוא תהליך בחינה של הרגולציה אם היא מותאמת - - -
אבישי ברוורמן: תסביר למי שלא מבין, לגבי כל פעולת רגולציה - -
רן קויתי: זה נקרא Regulatory Impact Assessment - - -
אבישי ברוורמן: - - מה המשמעות שלה.
אבישי ברוורמן: במדינת ישראל, בדרך כלל, הרבה מאוד רפורמות נקראות רפורמות אבל לא מציגים מה שיווי המשקל הנוכחי, מה צפוי, מי ירוויח, מה יפסיד, מה המשמעויות – ה- Assessment של כל תהליך – אלו הדברים שאתם רוצים לעשות בישראל.
רן קויתי: הכוונה היא לבדוק שהרגולציה שנעשית באמת תהיה אפקטיבית, ותבדוק שהרגולציה הקיימת היא אפקטיבית.
רן קויתי: אם היא אפקטיבית – תבדוק מה ההשפעות הנוספות שלה: יכול להיות שהיא אפקטיבית למה שאתה רוצה, אבל היא מייצרת עוד כל מיני דברים אחרים שהממשלה לא רצתה.
רן קויתי: בארצות הברית יש חוק ישן מאוד.
רן קויתי: הם הראשונים שעסקו בצורה משמעותית בנושא של עסקים קטנים ובינוניים.
רן קויתי: גם שם יש הנחייה שדורשת התאמה של רגולציה ליכולות של עסקים קטנים ובינוניים.
חנין זועבי: יש לי שאלה של מתחילים: למה בכלל לא מדברים על עסקים זעירים?
רן קויתי: גם הם פה בפנים.
רן קויתי: ההגדרה היא כוללת – במקום להגיד שם ארוך: זעירים, קטנים ובינוניים, קיצרנו את זה אבל זה מתכוון גם אליהם.
אבישי ברוורמן: הסבירו לי אחרי יום הקשיש שיש קשיש ויש קשישון.
רן קויתי: בארצות הברית יש סוכנות ממשלתית, Agency, שהוקמה בשנת 56'.
רן קויתי: כל רגולציה פדרלית עוברת דרך הסוכנות הזאת ונבדקת ההשפעה על העסקים הקטנים והבינוניים.
רן קויתי: היום אין הגדרה של מהם עסקים קטנים ובינוניים.
רן קויתי: ההגדרה שהצגתי היא הגדרה שאנחנו בסוכנות מגדירים, אבל אין הגדרה ממשלתית.
רן קויתי: כתוצאה מזה אין הסכמה או עקביות בחקיקה וההתייחסות לעסקים קטנים ובינוניים בחקיקה באופן לא אחיד כשמדברים על עסק קטן ובינוני.
רן קויתי: אנחנו לא יכולים לקבל מידע השוואתי.
רן קויתי: אנחנו רוצים לעשות ברמת מקרו עבודות שבודקות מה מצב העסקים הקטנים והבינוניים אבל אף אחד לא אוסף את הנתונים האלה ולא מפלח אותם.
רן קויתי: לדוגמה נושא של אשראי בנקאי: כשמדברים על האשראי שניתן לעסקים קטנים ובינוניים, הנתונים שנזרקים לחלל האוויר הם לא נכונים כי הם לא נבנים לפי הגדרה של עסקים קטנים ובינוניים אלא כל בנק מגדיר לעצמו עסק קטן אצלו.
רן קויתי: הדרך היחידה שלנו לקבל נתונים היא לקחת את ההגדרה הזאת שכל בנק מגדיר לעצמו ולקבוע שזה היקף האשראי לעסקים קטנים ובינוניים.
רן קויתי: אנחנו לא יודעים להגיד את המצב לאשורו.
רן קויתי: גם בתכניות סיוע אין אחידות של הגדרות של עסקים קטנים ובינוניים.
רן קויתי: החקיקה והרגולציה היום, ברובן לא לוקחות בחשבון את העסקים הקטנים וכיצד הם יכולים להתמודד עם הרגולציה.
רן קויתי: היא לא מתחשבת בהיקף הפעילות של העסקים הקטנים והבינוניים.
רן קויתי: ההשפעה שלהם על הסביבה היא קטנה יחסית – אם אנחנו מדברים על חוקי סביבה, אז עסק קטן בדרך כלל משפיע הרבה פחות.
רן קויתי: ההשפעה שלו היא קטנה אבל אין התחשבות בזה.
רן קויתי: אין התחשבות ברמת הביורוקרטיה והטפסים – יש הרבה טפסים ועסק קטן לא מסוגל להתמודד עם זה.
רן קויתי: היכולת של העסק להתמודד כספית עם הדרישות – יש עכשיו נטייה לחוקק חוקים עם קנסות מנהליים.
רן קויתי: אז נקבעים קנסות מינימום נניח 30,000 שקל על הפרה.
רן קויתי: אם עסק קטן מאוד מקבל קנס של 30,000 שקל, כנראה שהעסק ייסגר ועסק קצת יותר גדול נכנס לקשיים מאוד בעייתיים.
רן קויתי: המטרה של הקנס הייתה להרתיע – לא לסגור את העסק.
רן קויתי: יש פה בעיה: אין התאמה של החוק והקנסות ליכולת והרצון של העסקים הקטנים והבינוניים.
חנין זועבי: אתה אומר שהחוק נותן מענה?
אבישי ברוורמן: החוק לא ייתן מענה לזה.
אבישי ברוורמן: תני לו לגמור להציג את הדברים - - -
רן קויתי: אני טוען שכן.
חנין זועבי: אתה טוען שכן – זו התשובה.
אבישי ברוורמן: אנחנו נראה.
אבישי ברוורמן: כמו שחברת הכנסת זועבי אמרה וכמו שאני אמרתי, זה שיש לך היום רשות עם ארבעה-חמישה עובדים – כמה יש שם?
רן קויתי: 20 עובדים.
אבישי ברוורמן: יופי, 20.
אבישי ברוורמן: יהיו 25 – זה טוב.
אבישי ברוורמן: אבל מעבר לבניית הרשות, מה הדברים שאנחנו נחוקק בחוק הזה כדי שהחוק הזה יהיה חוק שמדינת ישראל תקרא לו החוק לעסקים קטנים ובינוניים?
רן קויתי: אני מסביר את החוק כפי שהוא כרגע.
אתי בנדלר: בינתיים אין דיבור על החוק.
רן קויתי: כרגע אני מציג את העקרונות, לאחר מכן הלשכה המשפטית תציג את החוק.
אבישי ברוורמן: לפני שאנחנו מדברים על הטכניקות, אני רוצה לדבר על ה- .
אבישי ברוורמן: Substanceאתה מדבר על הבעיות שבעולם, אני נותן לך להציג את זה, אבל בתוך הדברים האלה אתה צריך להסביר לכל האנשים שיושבים פה, לחברי הכנסת ולאחרים, מה זה משנה אם יהיה לך עוד קצת?
אבישי ברוורמן: מה זה יעשה לשחקנים?
רן קויתי: התחלתי לדבר על זה בתחום הנתונים – אין איסוף מידע מסודר, מחקר ועיצוב מדיניות בתחום העסקים הקטנים והבינוניים ובעצם אנחנו מתקשים לקבל מידע מגופים ממשלתיים.
רן קויתי: מידע כזה, ברגע שיהיה, יוכל לייצר תמונה אמתית על מצב העסקים הקטנים והבינוניים ויכולת לפתור את הכשלים, במידת הצורך, לאחר שלמדנו אותם בצורה מעמיקה ונכונה.
אבישי ברוורמן: אני רוצה לשאול אותך שאלה בתור אדם שעסק כל-כך הרבה בדברים כאלה: אתה חושב שיהיה לך עוד טיפה מידע, אתה לא חושב שעכשיו יש כבר מספיק מידע כדי לקבל את ההחלטות המרכזיות?
אבישי ברוורמן: אני בעד שיהיה לך יותר מידע ושתהיה לך עוד קרן מחקר, אבל מעבר לנושא הזה של הקמת הסוכנות הזאת ועוד כמה אנשים שיאספו מידע – הבעיה האמתית היא אלו דברים משפיעים יהיו בחוק הזה?
אתי בנדלר: איך החוק הזה יביא להסרת חסמים, משל?
אבישי ברוורמן: החוק ייתן לך עוד שלושה פקידים וניקח את איתן אביבי שעסק בזה בירושלים והוא ייתן לך - - -
רן קויתי: כדי להרגיע את אגף התקציבים – בחוק אין תקנים לאנשים נוספים.
אבישי ברוורמן: גם אין לך תקנים - - -
חנין זועבי: וגם אין מחויבות - - -
אבישי ברוורמן: מה ייצא מכל הסיפור הזה?
אתי בנדלר: איך יוסרו החסמים במשק?
רן קויתי: החסמים יוסרו בדיוק בדרכך שאנחנו נסביר.
רן קויתי: החוק נותן לנו סמכויות מול משרדי ממשלה אחרים להציף את החסמים.
רן קויתי: אחת הבעיות שאנחנו רואים אותה כל יום, גם בפעילות שלנו היום – היום אין חוק שנותן לנו סמכויות מסדירות לנושא הזה – היא שרגולטורים מייצרים חסמים לעסקים הקטנים והבינוניים בלי לדעת בכלל שהם מייצרים חסם כזה.
אבישי ברוורמן: אני לא מבין מה אתה אומר.
אבישי ברוורמן: אני מבין מה זה הממונה על ההגבלים העסקיים, אני מבין מה זה הרשות לניירות ערך.
אבישי ברוורמן: אתה תהיה אחראי על עסקים קטנים ובינוניים, תהיה לך עוד קצת אינפורמציה, עוד 25 פקידים – מה זה ישנה ל עסקים הקטנים והבינוניים?
רן קויתי: בעזרת האינפורמציה נוכל להשיג נתונים שבעזרתם נוכל לייצר תכניות תמיכה, במידת הצורך, ולייצר פתרונות אשראי או יידע - - -
אבישי ברוורמן: אתה חושב שעם כל הידע המוגבל שיש עכשיו, אתה לא חושב שכבר הצטבר פה בשנים האחרונות יידע שהוא כך-כל ברור וכל-כך קיים, ושניתן עם הידע הנוכחי לקבל מספר החלטות לגבי קידום העסקים הקטנים והבינוניים?
אבישי ברוורמן: אם אנחנו נוסיף לך 20 תקנים וניתן לך סמכויות – כל הרגולטורים האחרים יקפצו עליך מכל כיוון – מה הדבר הזה יעשה לעסקים הקטנים והבינוניים?
רן קויתי: אני אענה בצורה הכי דיפלומטית שקיימת: הצעת החוק הזאת מאזנת בין הצרכים שאנחנו העלינו בסוכנות לעסקים הקטנים והבינוניים לבין הצרכים והרצונות של משרדי הממשלה האחרים בתוך הממשלה.
חנין זועבי: ומה עם הצרכים של העסקים הקטנים?
חנין זועבי: מה עם המחויבות שלכם לעסקים?
רן קויתי: ההצעה הזאת תואמה עם כל משרדי הממשלה האחרים, עם כל הרגולטורים.
רן קויתי: היא מוצגת פה כהצעת חוק ממשלתית שהממשלה בכללותה הסכימה לנוסח הזה.
רן קויתי: זאת ההצעה.
אבישי ברוורמן: זאת הכנסת.
אבישי ברוורמן: אני שואל שאלות, איך אומרים, כל עוד יש לי איזה ניסיון בנושאים הלה והשקעתי בהם הרבה מאוד מחיי.
אבישי ברוורמן: עם כל הכבוד לממשלה שעשתה את זה ואמרו ביחד ואפשר להביא לפה את הידיים שיצביעו ומחר ייצא החוק ואז יגידו יש חוק לעסקים קטנים ובינוניים – מה לעזאזל מהחוק הזה ישפיע כהוא זה על מישהו מהעסקים הקטנים והבינוניים, אחרי שקיבלת 20 תקנים ועוד שלושה דברים?
חנין זועבי: לא ישפיע בכלל.
אבישי ברוורמן: כלום.
רן קויתי: אני לא חושב כך.
רן קויתי: אני חושב שהחוק הזה יעזור לנו לעצב סביבה עסקית נכונה יותר ומותאמת - - -
אבישי ברוורמן: אתה מעצב סביבה עסקית באמצעות - - -
חנין זועבי: מה עם המחויבות שלכם?
חנין זועבי: איפה הסעיפים שמדברים על המחויבות שלכם לתמוך בעסקים?
חנין זועבי: אין סעיפים שמדברים על מחויבות שלכם לתמיכה.
חנין זועבי: אם קיבלת את המידע – מה תעשה עם המידע?
אבישי ברוורמן: רגע, גברת זועבי, אני אתן לך זכות דיבור.
חנין זועבי: אתה לא נותן לי לדבר בכלל.
חנין זועבי: אתה מדבר כל הזמן – תן לי לדבר קצת.
חנין זועבי: אני חברת כנסת – צריכה לדבר.
חנין זועבי: זה הכוח שיש לי, אין לי כוח חוץ מלדבר.
אבישי ברוורמן: יש לך כוח – כמעט לקחת את נצרת בהליכה.
חנין זועבי: תודה רבה על ההערה, תודה.
חנין זועבי: באמת מתאים לך.
רן קויתי: התמיכה, ככל שצריך תמיכה, ניתנת היום גם ללא צורך בחוק – היא ניתנת בהתאם לצרכים.
רן קויתי: אנחנו בוחנים ובודקים מהם הצרכים של העסקים ומתאימים להם פתרונות.
רן קויתי: יש היום קרן לעסקים בערבות מדינה, יש היום תכניות ייעוץ לעסקים, יש תכניות מענקים שעוזרים לעסקים בתחומים של חדשנות.
רן קויתי: יש דברים נוספים שיכול להיות שנפתח כתוצאה מנתונים שנקבל.
רן קויתי: זאת לא המהות של החוק.
רן קויתי: המהות של החוק היא לטפל בבעיה שאני חושב שהיא מספר אחת:
רן קויתי: העסקים שאנחנו נותנים להם תמיכה בקרן בערבות מדינה.
רן קויתי: הכפלנו את הקרן פי 10 בחמש השנים האחרונות – היא נתנה בשנה האחרונה 2 מיליארד שקל לעומת 200 מיליון שקל לפני מספר שנים.
רן קויתי: בסופו של דבר, גם אם הקרן הזאת תגדל, הנגיעה תהיה ב-5,000 עסקים.
רן קויתי: אם הממשלה תכניס עוד כסף – הנגיעה תהיה ב-10,000 עסקים.
רן קויתי: היא לא תהיה ב-450 אלף עסקים ולא ב-500 אלף עסקים.
רן קויתי: לעומת זאת, הנגיעה בתחום הרגולציה, שהוא תחום מאוד מכביד על העסקים הקטנים והבינוניים – העלות של כתיבת הדוחות לממשלה, עלות הקנסות ועלויות נוספות – העסק לא יכול להתמודד איתן.
רן קויתי: זה המקום העיקרי שבו אנחנו יכולים בעזרת החוק הזה לשפר את מצב העסקים הקטנים והבינוניים.
רן קויתי: זאת לא תהיה נגיעה ב-5,000 אלא ברוב העסקים הקטנים והבינוניים.
אבישי ברוורמן: ראינו את ההצגה הזאת.
אבישי ברוורמן: אנחנו עדיין לא קוראים את החוק.
אבישי ברוורמן: אני רוצה לשמוע מהאנשים בשטח.
אבישי ברוורמן: תאמין לי, אני שואל תמיד, בכל דבר שאני עושה בחיים שלי, את השאלה: מי הקליינט?
אבישי ברוורמן: אני רוצה לשמוע מהקליינט מה יהיה לו יותר טוב מהסיפור הזה.
אבישי ברוורמן: מר רצאבי, אתה בשבילי הקליינט.
חנא סוייד: אדוני היושב-ראש, החוק הזה עדיין בעידן של שר התעשייה, המסחר והתעסוקה.
חנא סוייד: צריך לתקן את זה, לא?
אבישי ברוורמן: אני חושב שעל הדבר הזה נצליח להתגבר.
אבישי ברוורמן: הלוואי שזה יביא את המשיח.
אתי בנדלר: בוא נגיד שאם יש תיקון אחד שהוא מובטח בנוסח הצעת החוק, זה התיקון הזה.
חנא סוייד: זו התרומה בגרוש שלי.
אבישי ברוורמן: מר רצאבי, בבקשה.
1050: אני מגיע לכן כנשיא לה"ב – ארגון העצמאים והעסקים בישראל – וגם כחבר נשיאות ויושב-ראש ועדת העסקים הקטנים של לשכת התיאום של העסקים הכלכליים.
1050: בקיצור, של כל המגזר העסקי.
אבישי ברוורמן: מעבר לדיפלומטיה – אני מכיר אותך, היית גם חבר כנסת – הנושאים האלה עלו כבר בכנסות רבות.
1050: נכון.
אבישי ברוורמן: אנחנו רוצים שהכנסת הזאת עם השר בנט והשר לפיד וחברי הכנסת כאן וחבר הכנסת ברוורמן, אנחנו רוצים מישהו שיכתוב פה חוק או תקנות או החלטות שהקליינטורה, שאתה עומד בראשה, תהיה מרוצה.
אבישי ברוורמן: למה אתה מצפה?
1050: אני אתחיל מהסוף ואגיע עוד מעט להתחלה.
1050: הגופים שאני מייצג בישיבה הזאת תומכים בהצעת החוק הזאת כי אנחנו חושבים, אני חושב, שהחוק הזה הוא מצב שבו אנחנו מכניסים לפחות רגל בדלת.
1050: לא שאני שבע רצון – יש לנו הסתייגויות, ותכף אני גם אפרט אותן.
1050: אני חושב שלפחות בשלב הראשון – משנת 48' מדברים על עסקים קטנים ועדיין לא קרה שום דבר, אז הגיע הזמן שייעשה משהו.
1050: זה איזשהו אמצעי להתחיל ולעשות.
1050: תכף אני אפרט את ההסתייגויות, ויש לי הסתייגויות רבות.
1050: אמרו "מציון תצא תורה" ופה אנחנו בדיוק בכיוון ההפוך - - -
אבישי ברוורמן: מתי בפעם האחרונה "מציון תצא תורה"?
אבישי ברוורמן: זה בזמן הנביאים.
1050: אבל כולנו מחכים שזה יקרה.
1050: לצערי הרב כרגע זה עובד בכיוון הפוך.
1050: רן הזכיר את החוק של ה-SBA בארצות הברית שהוא משנות ה-50' והוא נמצא גם בארצות אירופה, גם ב-OECD.
1050: אני רוצה לתת לך דוגמה קטנה מתוך אותו חוק, משפט אחד קצר, שהחליטו האמריקאים:
1050: הענשת מי שמגיש תביעות ריקות מתוכן נגד עסקים קטנים ובכך גורם להם להוצאות מיותרות.
1050: זה אקט שאומר: אוי לו ואבוי לו למי שיעז לגעת בעסק קטן סתם כך.
1050: כל הנושא של הרגולציה שבה אנחנו נתקלים על ימין ועל שמאל לא מוצא ביטוי בחוק הזה.
1050: ממשלת ישראל החליטה בשנת 2011 החלטה מספר 3409 הידועה, שלו היינו מקיימים אותה לטובת עסקים קטנים, הרי עשינו את שלנו.
1050: באותה החלטת ממשלה מיולי - - -
אבישי ברוורמן: אתה אומר "החלטה 3409 הידועה" – לחלק גדול מהציבור היא לא ידועה.
אבישי ברוורמן: תגיד מהי ההחלטה.
1050: החלטה 3409 מיולי 2011 דנה בעידוד פעילותם של עסקים קטנים ובינוניים בישראל.
1050: ההחלטות הן: 1.
1050: להגדיל את זמינות האשראי לעסקים קטנים; 2.
1050: להגדיל את המידע ואת הנגישות למידע לעסקים קטנים; 3.
1050: להקטין את העומס הביורוקרטי והרגולטורי לעסקים קטנים; לפתח ולתת אמצעים - - -
אבישי ברוורמן: אתה יודע, זה Apple pie ו-Motherhood, אלו הצהרות כלליות.
1050: קודם כל אלו הצהרות.
1050: פריון וכמובן נושא המכרזים לעסקים קטנים: לפתוח ולהגדיל את ההשתתפות של עסקים קטנים במכרזים ממשלתיים.
1050: עכשיו אנחנו מגיעים לעיקר: להטיל על שר התעשייה, המסחר והתעסוקה, בתיאום עם שר האוצר, לגבש הצעת חוק לעידוד פעילותם של עסקים קטנים ובינוניים בהסכמת השרים; דבר שני, להטיל על שר התעשייה להסדיר את מעמד הסוכנות.
1050: מה שאנחנו רואים כרגע מול העיניים, למרות השם של הצעת החוק – החוק לעידוד עסקים קטנים – זה החוק להסדרת מעמדה של הסוכנות, שזה דבר חשוב מאוד אבל הוא לא פותר כהוא זה את המעמד והבעיות של העסקים הקטנים.
1050: דבר אחד חסר לי באופן מטריאלי ביותר: המחויבות הממשלתית.
1050: לא יכול להיות מצב שבו תמליץ הסוכנות על מצב מסוים, יבוא שר כזה או אחר – בין אם זה שר האוצר או של הכלכלה או שר הבריאות – ויתקל את העניין הזה.
1050: אתן לך דוגמה: הגענו לדיון במשרד האוצר על החשכ"ל בנושא מוסר התשלומים של משרדי הממשלה.
1050: החשכ"ל אמר: מה אתם רוצים ממני?
1050: אני בסדר.
1050: מי שמעכב זה המשרדים האחרים – זה לא אני.
1050: זה לא נותן לי פתרון - - -
אבישי ברוורמן: אני אגיד לך למה אני מפסיק אותך.
1050: למה?
אבישי ברוורמן: כי לא הייתי מפסיק מישהו אחר בנושא.
אבישי ברוורמן: אתה ישבת פה ואתה יודע שזאת הבעיה של הכשל המרכזי בישראל בכל נושא.
אבישי ברוורמן: אנחנו יודעים את זה.
אבישי ברוורמן: אתה אומר שיהיה פה חוק, נצביע ותהיה הכשרה של הסוכנות הזאת ואפילו שר האוצר ייתן עוד 20 פקידים.
אבישי ברוורמן: מעבר להצהרות של 2009 שיהיו מכרזים, אני מצפה מחלק מהאנשים כאן שיציעו שיניים, שיציעו דברים ספציפיים כמו שאמרתי, כדי שנשב ביחד עם האוצר ויקבלו את זה בממשלה טוב, כדי שנצא פה עם חוק מעבר לנושא הזה.
אבישי ברוורמן: עד עכשיו אמרת לי דברים כלליים.
1050: ניסיתי להגיד שהחוק מסדיר את מעמדה של הסוכנות אבל הוא לא נותן שיניים לסוכנות.
1050: לסוכנות אין שיניים לכן הסוכנות כרגע היא גוף מייעץ ולכן אחת ההסתייגויות שלנו היא שלסוכנות יינתנו סמכויות מלאות, ביצועיות ולא המלצות בלבד.
1050: הדבר השני שאנחנו מבקשים הוא שהחוק הזה יחול גם על השלטון המקומי ולא רק על משרדי הממשלה.
1050: הרבה מאוד בעיות נמצאות בשלטון המקומי.
1050: דבר שלישי – לא יכול היות שלא תהיה ועדה מייעצת ציבורית בחקיקה שתכלול גם נציגי ציבור שיביאו את מה שקורה בשוק לתוך הוועדה.
1050: מעל לכל החלטה ומחויבות ממשלתית, לא שר כזה או שר אחר.
1050: הממשלה היא זאת שמתחייבת ולכן הדיווח הוא לראש הממשלה ולא לשר כזה או אחר.
אבישי ברוורמן: אני מודה לך, אבל עדיין יוצא חסר.
אבישי ברוורמן: אני מעלה פה את הנקודה אבל זה התפקיד שלכם וגם של הציבור ואני אגיד לך מדוע: לצערי, רק כשיש לחץ ציבורי אז עובדים ביחד.
אבישי ברוורמן: זה לא המאבק האישי שלי – יושבים פה הרבה מאוד ארגונים שמייצגים פה כל-כך הרבה אנשים.
אבישי ברוורמן: הנקודה היא שהדברים האלה צריכים לבוא לידי ביטוי כך שכל השרים הרלוונטיים וראש הממשלה יפעלו בנושא הזה.
אבישי ברוורמן: כרגע, כמו שאני רואה, אני לא רואה שתצא מכאן איזושהי בשורה, למרות שאתה פתחת ואמרת שזה חשוב מאוד-מאוד שתהיה סוכנות.
אבישי ברוורמן: סוכנות תהיה, היא קיימת.
אבישי ברוורמן: אני מצפה ליותר מזה – היית מאוד דיפלומטי, דיברת מאוד יפה, אבל לא אמרת הרבה.
1050: אני חוזר על הדברים: חשיבות גדולה להסתייגויות שהעלינו.
1050: החוק הזה לא מסדיר שום דבר לטובת עידוד עסקים קטנים.
1050: אין בו כלום לטובת עידוד עסקים קטנים, לכן זאת ההתעקשות שלנו:
1050: החוק הזה צריך להיות במצב שלפחות ייתן שיניים לגוף שמוסמך מטעם הממשלה לבצע דברים ולא להמליץ בלבד.
גילה גמליאל: השם של הצעת החוק זה לעודד עסקים קטנים – אני לא ממש מצאתי איזה עידוד בתוך הצעת החוק מלבד לעגן בצורה ביורוקרטית את העניין של הסוכנות וגם לא ממש לתת לה שיניים.
גילה גמליאל: צריך להעמיק יותר את הדברים, יש פה הצעה של שתי"ל שקצת התחברתי אליה - - -
אבישי ברוורמן: עוד ידונו בדברים.
גילה גמליאל: מלבד זה, אבישי, כבר דנים בהצעת חוק ממשלתית, כבר מדברים על לעודד עסקים קטנים – אז צריך להרים פה את הכפפה.
אבישי ברוורמן: את לא היית פה, את איחרת.
גילה גמליאל: באתי מוועדת הכספים.
אבישי ברוורמן: אמרתי בפתיחה בצורה הכי ברורה: יש פה הזדמנות חד-פעמית לעשות חוק אמתי עם שיניים.
גילה גמליאל: אני מסכימה לחלוטין.
אבישי ברוורמן: זאת הבקשה שלי מכל מי שנמצא כאן:
אבישי ברוורמן: לחבור יחד, לחשוב על העסקים הקטנים והבינוניים ושנצא מפה עם חוק - - -
גילה גמליאל: אבישי, עכשיו אני מדברת.
גילה גמליאל: אני רוצה לחזק את הדברים האלה ולומר שבהחלט אין פה כלום.
גילה גמליאל: זאת אומרת דברים שעלו בעבר: עדיפות לאומית, הקלות במס, עדיפות במכרזים, הקמה של קרן לעידוד עסקים – כלום?
גילה גמליאל: זאת לא הגזמה?
גילה גמליאל: כדי להתייחס ברצינות להצעת החוק בוועדת הכלכלה, הרגשתי צורך, למרות שאני הולכת לנהל עכשיו ישיבה בוועדת החינוך, להיכנס בתחילת הדברים כדי לומר שבאמת, אבישי, אני לא הייתי מעבירה את החוק בצורה כזו.
גילה גמליאל: פשוט כך.
גילה גמליאל: את העזרה ואת הגיבוי נקבל באהבה.
גילה גמליאל: לדעתי, הם צריכים לתת קצת יותר רספקט לעסקים הקטנים ולתת פה קצת יותר בשר לנושא הזה.
אתי בנדלר: חברת הכנסת גמליאל, אני רוצה להתייחס לדברייך – התייחסתי קודם לדבריה של חברת הכנסת זועבי – אם לא יהיו הצעות של חברי הכנסת שיוכלו להצביע עליהן - -
גילה גמליאל: אז אני ואבישי נשב ונגבש הצעות.
אתי בנדלר: - - הצעות קונקרטיות – אז גם זה יישאר - - -
אבישי ברוורמן: אנחנו פרו-אקטיביים – אנחנו ניתן הצעות, חברי הכנסת יתנו הצעות.
אבישי ברוורמן: יש פה מספיק אנשים מנוסים, רציניים, שיעבירו לכולם הצעות.
אבישי ברוורמן: המטרה היא לעשות את זה במהירות – גם בוועדות אנחנו נפתח את ועדת יוקר המחייה בקרוב מאוד – אנחנו רוצים לעשות דברים מהר וברור אבל מצד שני שיהיו אמתיים.
אבישי ברוורמן: תודה רבה חברת הכנסת גמליאל.
אבישי ברוורמן: חברת הכנסת זועבי, את רוצה להוסיף?
חנין זועבי: אני אעביר בכתב.
אבישי ברוורמן: אחרי מר רצאבי נרשם.
אבישי ברוורמן: מר אברהם בירנבאום, יושב-ראש ארגוני הסוחרים בישראל.
אבישי ברוורמן: מר בירנבאום, בבקשה.
אברהם בירנבאום: אדוני היושב-ראש, בהמשך לדבריך, אני מקווה שתסכים אתי שאפליה בין מגזרי העסקים בסבסוד ובמיסוי מעוותת את הקצת המקורות האופטימלית במשק.
אברהם בירנבאום: תקציב משרד הכלכלה לשנה זו מקציב ל-490 אלף עסקים קטנים המעסיקים כ-58% מכלל העובדים בישראל רק 5.1% מהקצבתו לסבסוד התעשיינים, ואני לא מתייחס לסכום שניתן כתמיכה בפריפריה.
אברהם בירנבאום: החוק לעידוד השקעות הון קובע שהתעשיינים משלמים 12.5% מס הכנסה, בעוד חברות העסקים הקטנים משלמות 26.5% מס הכנסה, ושוב אני לא מתייחס ל-7% מס הכנסה שמשלמים התעשיינים באזור פיתוח א' ולא הזכרתי את טבע.
אברהם בירנבאום: שתי מכשלות גדולות עומדות בפני העסקים הקטנים.
אברהם בירנבאום: המכשלה הגדולה ביותר היא עודף רגולציה; המכשלה השנייה בגודלה – אבל הרחוקה ממנה – הינה העדר מידע.
אברהם בירנבאום: אשר לעודף הרגולציה: נוכחנו ששר הכלכלה הנוכחי, כמו קודמו, רוצה להעצים את הרגולציה פי שבעה באמצעות החמרת חוק הגנת הצרכן.
אברהם בירנבאום: שינוי לרעה – הם קוראים לזה תיקון מס' 36 ודנו בזה לפני שמונה ימים ולכן לא ארחיב.
אברהם בירנבאום: אשר להעדר המידע: ציפיתי משר כלכלה צעיר שבא מההייטק שיספק לעסקים הקטנים שתי קלטות בחינם.
אברהם בירנבאום: שתי קלטות בלבד, על פי בקשתם.
אברהם בירנבאום: העסק הקטן, הבעלים של העסק הקטן יפנה למשרד ויגיד: יש לי חנות הלבשה, אני מעסיק X עובדים, המחזור השנתי שלי הוא Y. ואז, תוך 3 ימים, הוא יקבל קלטת אחת שבה מפורטים חובותיו וזכויותיו כבעל חנות הלבשה על פי כל דין, בעברית פשוטה, בהירה ובקיצור צבאי.
חנין זועבי: או בערבית.
אברהם בירנבאום: אני בוודאי לא מתנגד.
אברהם בירנבאום: הקלטת השנייה תהיה תוכנה להנהלת חשבונות.
אברהם בירנבאום: העסקים הקטנים מוציאים להנהלת חשבונות אלפי שקלים מדי שנה, הוצאה מיותרת בעידן הדיגיטלי.
אברהם בירנבאום: תוכנה פשוטה להנהלת חשבונות בנוסף לקופה הרושמת ולפנקס חשבוניות המס שהוא ממילא ממלא, שהוא בעזרתה יוכל במחשב שבביתו לנהל את פנקסיו כחוק, להגיש דוחות חודשיים או דו-חודשיים למס הכנסה, מס ערך מוסף, ביטוח לאומי, ניכויי עובדים, דוח שנתי, הצהרת הון.
אברהם בירנבאום: זה יחסוך גם לאוצר מאות מיליוני שקלים מדי שנה כיוון שזו הוצאה מוכרת.
אבישי ברוורמן: אני מבקש ממך, אנא שלח לי את שתי ההצעות האלה בכתב, לי ולחברי הוועדה.
אברהם בירנבאום: תרשה לי משפט לסיום.
אברהם בירנבאום: אני יודע שיועצי המס, רואי החשבון, עורכי הדין, לא ישמחו.
אברהם בירנבאום: גם הארגונים המתקיימים מניהול פנקסים לחלק מחבריהם, גם הם לא ימחאו כפיים - -
חנא סוייד: גם הם עסקים קטנים ובינוניים.
אברהם בירנבאום: - - אבל 490 אלף עסקים קטנים ישמחו מאוד.