GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
עיסאווי פריג': המבחן הוא כישלון.
עיסאווי פריג': אני לא אופטימי.
עיסאווי פריג': למה אני לא אופטימי?
עיסאווי פריג': כי בסוגיה של הדרוזים והערבים וכל הקבוצות במדינה, קיימת מלחמת אופי וצביון חיים.
עיסאווי פריג': את זה אני שומע, אני חש ואני רואה את זה.
עיסאווי פריג': זה לא עניין של ממשלות.
עיסאווי פריג': רוצים לכפות צביון חיים על היישובים הדרוזים והערבים, שאתם צריכים לחיות בצורה מסוימת של חיים.
עיסאווי פריג': אז הצביון הזה שמוכתב, נמשיך לצעוק, נמשיך לדבר, והתוצאה תהיה כישלון.
עיסאווי פריג': מי יצליח?
עיסאווי פריג': לא תכנון, לא בנייה, הכול בולשיט.
עיסאווי פריג': אתמול הונחה הצעת חוק להסרת חסמים.
עיסאווי פריג': הופתעתי.
עיסאווי פריג': אמרתי שבמילה "חסמים" אני תמיד נפגש כשאני הולך למשרדי ממשלה שיש להם נגיעה לאוכלוסייה הערבית או אוכלוסייה מקופחת.
עיסאווי פריג': מה, עכשיו הממשלה והמדינה צריכה חוק לביטול חסמים?
עיסאווי פריג': מכאן אני מעלה שתי נקודות.
עיסאווי פריג': א', בכדי שיהיה שינוי, חברים, זה עניין של מדיניות, והמדיניות היא לא בכיוון.
עיסאווי פריג': רק סיסמאות, ומעשים – אפס.
עיסאווי פריג': הנקודה השניה, לגבי מה שחברי חבר הכנסת סוייד העלה, שהיא שם המשחק כאן, זאת נקודת הנקודות - יש חוק ויש מוסר, ואנחנו חיים במדינה שהחוק גובר על המוסר.
עיסאווי פריג': משפחה שלא יכולה להתחבר לחשמל ומים בגלל בנייה בלתי חוקית, אז המוסר צועק לשמיים.
עיסאווי פריג': אז אני רוצה להיות תושב ואזרח במדינה שלפחות המוסר, במקרה שלנו, יגבר.
עיסאווי פריג': אני חייב לציין שהיום ועדת הכלכלה בכנסת היא הוועדה הכי פתוחה לקבוצות – לערבים ולדרוזים.
עיסאווי פריג': מעלה סוגיות שוועדות אחרות לא מעלות, וזה לזכותך, כבוד היושב-ראש.
עיסאווי פריג': אני מחזק את ידיך ואת ידי כל חברי הכנסת שמשתתפים, שנלך ביחד לפחות בסוגיה הזו.
עיסאווי פריג': נמקד את כל הכוח שלנו בסוגיה הזו – 70% מהבתים לא מחוברים, בלתי חוקיים.
עיסאווי פריג': אם נמשיך להעלות אותה בצורה עקבית על סדר היום נצליח להשיג פתרון.
אבישי ברוורמן: שוקראן.
אבישי ברוורמן: אני מבקש את נציגי הממשלה לומר את דבריהם.
אבישי ברוורמן: אתחיל, כמובן, מהמשרד המרכזי במדינת ישראל, משרד האוצר.
אבישי ברוורמן: אתנו אריאל יוצר, רכז שיכון באגף התקציבים.
אבישי ברוורמן: גם השם מאוד יפה.
אבישי ברוורמן: איך אתה יוצר לנו פתרונות ולא הסברים?
אבישי ברוורמן: כמובן, זה גדול עליך, אבל זו רק הערה.
<אריאל יוצר: אני יודע להתייחס רק לנושאים שהם בתחום האחריות של משרד האוצר.
<אריאל יוצר: הבעיה חוצה משרדים, ולכן גם צריכה טיפול הוליסטי וכולל.
<אריאל יוצר: באוצר אנחנו מתעדפים את הפעילות ביישובים הדרוזים, הן בהיבט של סבסוד תכנון, הן בהיבט של סבסוד פיתוח.
אבישי ברוורמן: נתנו חלק מראשי הרשויות את הדוגמה שחייל משוחרר שמקבל יחידה, הפיתוח הוא 140,000–150,000 שקל.
אבישי ברוורמן: מה גובה הסובסידיה?
<אריאל יוצר: הסובסידיה מגיעה עד ל-75% מהעלות בפועל.
חמד עמאר: גמרנו את הבעיה של הפיתוח, עכשיו עברנו לעלות הקרקע.
<אריאל יוצר: הסבסוד, שהוא חריג בהשוואה למה שאנחנו נותנים במקומות אחרים, מגיע היום עד ל-75% מהעלות בפועל.
<אריאל יוצר: למיטב ידיעתי, היום, לאחר סכומי הסבסוד המאוד משמעותיים שאנחנו נותנים, לא מהווה חסם או לפחות השתפר בצורה דרמטית.
<והיב חביש: מקודם זה היה אפס.
<והיב חביש: עכשיו העלו אותו, לא הורידו.
<אריאל יוצר: מעולם פיתוח לא היה - - -
<והיב חביש: היה אפס ב-2002.
<והיב חביש: הייתי ראש מועצה.
<והיב חביש: אל תגיד לי.
<כמאל בדר: עד 2005 היה חינם.
<כמאל בדר: אחרי זה היתה החלטת ממשלה.
אבישי ברוורמן: חבר'ה, אתן לכל אחד לדבר בתורו כדי שיהיה דיון מסודר.
אבישי ברוורמן: אז אתה שומע שיש טענה שבעבר זה היה אפס.
<אריאל יוצר: אני לא מכיר את הנושא של 2002 - - -
אבישי ברוורמן: אז תבדוק את זה.
אבישי ברוורמן: אנשים פה יודעים מה הם מדברים.
<אריאל יוצר: בסדר, מאה אחוז.
<אריאל יוצר: בנוסף, אנחנו נותנים סבסוד לתכנון, על מנת לייצר מלאי נוסף שאפשר יהיה לבנות.
<אריאל יוצר: אנחנו מסבסדים תכנון, מתכננים גם בהיבט המתארי וגם בהיבט - - -
אבישי ברוורמן: יש לי שאלה אליך, ואני מוציא אותך ממשרד האוצר.
אבישי ברוורמן: אתה כלכלן.
אבישי ברוורמן: למדת איפה, באוניברסיטה העברית?
<אריאל יוצר: באוניברסיטה שאתה היית הנשיא שלה.
אבישי ברוורמן: הרמת לי להנחתה.
אבישי ברוורמן: למדת באוניברסיטת בן-גוריון, אצלנו.
אבישי ברוורמן: עכשיו אם הייתי מוציא אותך, היית יושב על-ידי ושומע את האנשים האלה, ואתה מבין את הכאב האדיר הזה, שכל אחד פועל באיזו גזרה אבל אין מכלול ואין תכלול, וזה הכשל הכי גדול.
אבישי ברוורמן: למה בישראל, שיש פה מספר 1 בעולם בסטרטאפים, בכל המדדים האחרים – של ביורוקרטיה וכו' – היא הכי נמוכה?
אבישי ברוורמן: כי אין בישראל שום תכלול.
אבישי ברוורמן: כואב לי הלב שכל אחד בא וכל אחד עושה את שלו, אבל אם היינו חוזרים לאוניברסיטה והייתי מציג לך את הקייס הזה היית אומר: צריך מישהו שייקח את זה בתור פרויקט ויגמור את זה.
<אריאל יוצר: קודם כול, זו שאלה מאוד טובה.
<אריאל יוצר: בנושא הנדל"ן באופן ספציפי, שהוא נושא רווי ביורוקרטיה, גם במובן הפחות טוב שלה אבל גם ביורוקרטיה במובן החיובי שלה, בגלל ההשפעות הציבוריות הרבות של אותו מוצר, שהוא מוצר עם השפעות חיצוניות וציבוריות גדולות, נדרשת גם התייחסות להיבטים ציבוריים וגם התייחסות להיבטים כלליים.
<אריאל יוצר: שרשרת הייצור של דירה מורכבת מהרבה חוליות, ואני חושב שכל משרד ממשלתי בא לידי ביטוי בחוליה מסוימת, ושם העבודה שלו צריכה להתבצע בצורה חלקה, כך שבסוף תיווצר לנו דירה.
<אריאל יוצר: הרבה מאוד פעמים באחת החוליות בשרשרת הייצור הזו יש איזה חסם שתוקע את ההתקדמות.
אבישי ברוורמן: תקשיב מה הבעיה.
אבישי ברוורמן: אמרת את זה בצורה יפה.
אבישי ברוורמן: יושבים פה חבר'ה, חלקם בגיל שלך.
אבישי ברוורמן: היו חיילים, קצינים בצבא, ישבו עם החבר'ה – תסלחו שאני מוציא חלק מהערבים מהמשחק, חנא ופריג'.
אבישי ברוורמן: כרגע מדברים על הדרוזים.
אבישי ברוורמן: באים הביתה, לא יכולים לבנות בית.
אבישי ברוורמן: לוקחים עוד שנה, עוד שנתיים, נשבר להם ואז הם בונים משהו.
אבישי ברוורמן: בסופו של דבר, התוצאות הן קשות מאוד.
אבישי ברוורמן: ולמה אני אומר תכלול?
אבישי ברוורמן: אם תבקר – אני בטוח שביקרת - בכפרים הדרוזים והערבים, כשאתה רואה את בעיית התשתיות ואתה רואה את כל הדברים, אתה לא יכול לתת קריטריונים כמו בכפר שמריהו, אתה צריך קודם כול להכשיר את השרץ שם, לתת איזו דרך.
אבישי ברוורמן: אם אין מישהו שחושב מחוץ לקופסה וחותך ועובד, נתרסק שם.
<אריאל יוצר: האמירה נכונה, אני מסכים אתה.
<אריאל יוצר: אני בהחלט חושב שאנחנו מנסים ליעל את העבודה ולעשות אותה מהירה יותר, נכונה לשוק הנדל"ן בכלל ובוודאי ובוודאי ליישובי הדרוזים בפרט.
<אריאל יוצר: השוק הזה הוא שוק כבד, ופעולות שמתבצעות עכשיו והתבצעו בשנה שעברה ולפני שנתיים יניבו פרי - - -
אבישי ברוורמן: הבעיה שהילדים הצעירים, החיילים המשוחררים, נשבר להם.
אבישי ברוורמן: הכעס שמצטבר עכשיו הוא כעס גדול.
אבישי ברוורמן: פעם כל ההורים שלהם היו חבר'ה נחמדים, הילדים האלה כבר נשבר להם, ואין להם זמן.
אבישי ברוורמן: ואתה יודע, אחד הדברים היפים שאנחנו אומרים: הזמן קצר, המלאכה מרובה, הפועלים עצלים ובעל הבית דוחק.
אבישי ברוורמן: תאמין לי, אללה כבר לא מבסוט ממה שקורה פה.
אבישי ברוורמן: משרד השיכון, בבקשה.
<סימונה טסטה: אני רוצה לתת מסגרת לדיון הזה.
<סימונה טסטה: יש פה ראשי רשויות צעירים.
<סימונה טסטה: יש החלטת ממשלה מיוחדת למגזר הדרוזי, החלטה 2861, נדמה לי.
<סימונה טסטה: זאת החלטת ממשלה מתכללת, היא מתכללת עבודה של מספר משרדים.
<סימונה טסטה: לצערי, משרד ראש הממשלה לא פה.
<סימונה טסטה: משרד ראש הממשלה מתכלל את החלטת הממשלה הזאת.
<סימונה טסטה: יש תקציבים, דיבר קודם חבר הכנסת על 40 מיליון שקלים - - -
אבישי ברוורמן: בהחלטה יש תכלול.
אבישי ברוורמן: יושב פה חבר הכנסת עמר ואומר ששנה וחצי אחרי התכלול אין חשמל.
<סימונה טסטה: כמו שאמר נציג חברת החשמל, יש פה עניין של חוק.
<סימונה טסטה: אני מדברת כרגע על מה שהחלטת הממשלה הזאת מדברת.
<סימונה טסטה: החלטת הממשלה הזאת נותנת מספר פרמטרים מאוד מיוחדים ליישובי המגזר הדרוזי.
<סימונה טסטה: היא מאפשרת תכנון בקרקע פרטית, והתחלנו השנה להקצות תקציבים לרשויות לתכנון קרקע פרטית.
<סימונה טסטה: נדמה לי שאפילו בסוף השנה שעברה תקצבנו.
<סימונה טסטה: תיכף כמאל ירד לפרטים ויסביר.
<סימונה טסטה: אנחנו גם מתכננים בקרקעות מדינה, ותיכף נראה לכם מספר שיווקים וכמויות; יש הקצאת תקציב מיוחד לבניית מוסדות ציבור; יש תקציב מיוחד לשיקום שכונות; יש תקציב מיוחד להשלמות פיתוח שכונות ותיקות.
<סימונה טסטה: אני חייבת לומר לכם, הכסף הזה כמעט איננו ביישובים אחרים.
<סימונה טסטה: יש שתי החלטות ממשלה ייעודיות שהן לדרוזים ולבדואים, היישובים האלה בלבד מקבלים את התקציבים האלה.
<סימונה טסטה: לעניין סבסוד פיתוח - התקבלה החלטת ממשלה, ואחר כך גם עם משרד ראש הממשלה כמו שאריאל אמר, רמת הסבסוד, אם אני מדברת על אזורי עדיפות לאומית לשם השוואה - - -
אבישי ברוורמן: בואי תדברי עכשיו לראש המועצה.
<סימונה טסטה: אני רק רוצה להבהיר, כי התחושה היא של קיפוח.
<סימונה טסטה: יכול להיות שאתם מרגישים את זה, ובצדק מבחינתכם.
<סימונה טסטה: אני רוצה להגיד שהממשלה מנסה לעשות דברים.
<סימונה טסטה: זאת האמירה שלי.
<סימונה טסטה: לגבי סבסוד פיתוח – אנחנו מתקצבים למעלה מ-75% לחיילים משוחררים.
<סימונה טסטה: יכול להיות שאתה מדבר על תשלום עלות פיתוח מאוד גבוהה כי הסבסוד מיועד לחייל ליחידת דיור אחת.
<סימונה טסטה: אם יש מגרש של שלוש יחידות דיור ובה רק רוכש אחד לשלוש יחידות הדיור, הוא יקבל סבסוד רק ליחידת דיור אחת.
<סימונה טסטה: זאת אומרת שליתר יחידות הדיור באותו מגרש הוא ישלם מחיר מלא, ולכן לפעמים המחיר גבוה.
<סימונה טסטה: אבל אם היו באים שלושה חיילים ורוכשים את אותו מגרש, הם היו מקבלים שלושה סבסודים.
<סימונה טסטה: זאת אומרת, המחיר לחייל היה הרבה יותר נמוך.
חנא סוייד: ברשות היושב-ראש, אני חייב להגיב.
חנא סוייד: זה בדיוק מה שהתכוונתי כשאמרתי שמנסים לכפות נורמות חברתיות שונות ומשונות לגבי היישובים הדרוזים.
חנא סוייד: לא יהיה מצב – וכל ראשי המועצות יתקנו אותי אם אני טועה - שבו יבואו שלושה חיילים ממשפחות שונות וירכשו אותו מגרש.
חנא סוייד: את תמשיכי לחזור על זה כאן כאילו שזה בשורה גדולה, כאשר הקליינטורה שלך היא אפס.
<סימונה טסטה: שתיים.
חנא סוייד: גם שתיים.
חנא סוייד: תראו, חבר'ה, אני לא מתווכח אתכם.
<סימונה טסטה: אבל יש פוטנציאל לבנות - - -
חנא סוייד: אני לא מתווכח אתכם.
חנא סוייד: אני יודע שאתם כאילו מביאים בשורה לכאן, וראשי הרשויות, בשבילם - - -
<רפיק חלבי: מה שקורה בדרך כלל, שאף אחד לא קונה את זה.
חנא סוייד: ראשי הרשויות, בשבילם זה דיבורים בעלמא.
חנא סוייד: זה לא רלוונטי לחלוטין.
<סימונה טסטה: אני מבינה, רק שתבינו שהפוטנציאל של אותו מגרש מזין יותר.
חנא סוייד: אני מבין כמה שאת צריכה להביא את הבשורה הזו.
חנא סוייד: אבל, לצערי, הבשורה הזו בשבילם היא קללה.
<קריאה: אדוני היושב-ראש, אנחנו מדברים על מגרש של 200–300 מטר.
אבישי ברוורמן: העלית נקודה.
אבישי ברוורמן: אמרו לך שלא תוכלי לשנות את ההתנהגות של הדרוזים, לפחות בזמן הקצר.
<מעדא חסבאני: אני רוצה לציין שכשאנחנו מדברים על מגרש, זה דו-משפחתי 550–600 מטר.
<מעדא חסבאני: זאת אומרת, המגרש הוא 250–260 מטר בממוצע, אז תאר לעצמך מה המחיר של - - -
<חגית עמית: זה עדיין ארבעה לדונם, ואנחנו מחויבים לבנות שמונה לדונם.
<חגית עמית: זו אחת הבעיות.
חנא סוייד: זה עוד משהו.
חנא סוייד: שמונה יחידות דיור ביישוב של 3,000 תושבים, מה זה?
חנא סוייד: זה בדיוק ככה, הרי אני יודע מה אני מדבר.
אבישי ברוורמן: ד"ר לתכנון ובנייה, סוייד.
אבישי ברוורמן: בבקשה, את רוצה להמשיך, סימונה?
<סימונה טסטה: זו המסגרת, פשוט שנדע את המסגרת הכללית שאנחנו עובדים בה.
<סימונה טסטה: לגבי סבסוד הפיתוח, אני רוצה לסבר את אוזני חברי הוועדה.
<סימונה טסטה: רק לשם השוואה – אני לא מקנטרת ואני מבינה את המצוקה שלכם, אבל רק לשם השוואה - באזורי עדיפות לאומית במדינת ישראל, שהם הפריפריה והם אמורים לקבל הטבות, לבנייה רוויה יש 50% סבסוד פיתוח.
<סימונה טסטה: לבנייה צמודת קרקע הסכום הוא הרבה יותר קטן, הוא עומד על סכום קבוע של בין 60,000 ל-100,000 שקלים.
<סימונה טסטה: עלות הפיתוח ביישובי הדרוזים, בגלל שהם יושבים בהר, מאוד גבוהות.
<סימונה טסטה: זה מצב עובדתי.
<סימונה טסטה: לכן, גובה התשלום ליחידת דיור – אני שוב מדגישה: ליחידת דיור – כמעט לא עובר את ה-50,000 שקל.
חמד עמאר: את נושא הפיתוח אנחנו מכירים.
חמד עמאר: הצלנו להוזיל את מחיר הפיתוח.
חמד עמאר: מחיר הקרקע - - -
<סימונה טסטה: זה לא משרד השיכון.
<סימונה טסטה: זה מינהל מקרקעי ישראל.
חמד עמאר: שר השיכון.
חמד עמאר: הוא יושב-ראש מינהל מקרקעי ישראל.
<סימונה טסטה: יש פה נציגת מינהל מקרקעי ישראל.
<סימונה טסטה: היא תסביר.
חמד עמאר: אני יודע שנושא הפיתוח הוזל.
חמד עמאר: אני יודע כי אני עוקב אחרי זה ואני בתיאום עם כמאל בדר.
חמד עמאר: אבל נושא הקרקע, אולי נשמע.
<סימונה טסטה: אני רק רוצה שתדעו ברמת האינפורמציה כמה משרד השיכון הוציא.
<סימונה טסטה: כמאל - - -
אבישי ברוורמן: כמאל בדר, אתה סגן מנהל מחוז מגורי מיעוטים.
אבישי ברוורמן: איך המצב?
<כמאל בדר: קודם כול, הצלחה לאלה שנבחרו.
<כמאל בדר: כואב לי שלא כולם נמצאים פה היום.
אבישי ברוורמן: אי אפשר היה כי יש את הבחירות.
אבישי ברוורמן: אבל אמרתי שלא משנה, מתחילים.
<כמאל בדר: אוקיי.
<כמאל בדר: דבר שני, חבל שלא זימנתם את האשם חוסיין ממשרד ראש הממשלה, כי הוא מתכלל את כל התוכנית.
<כמאל בדר: משרד השיכון עובד מתוך תוכנית ממשלתית, שמדברת על פיתוח, שיווק וכן הלאה במשך חמש שנים.
<כמאל בדר: חבל שהוא לא פה.
<כמאל בדר: בחמש השנים האחרונות השקענו ביישובים הדרוזים גם בשכונות ותיקות, גם במבני ציבור, גם בתכנון קרקע פרטית וגם בתכנון קרקע מדינה, גם בשיווק וגם בשיקום פיזי בשלושה יישובים – בית ג'אן, שגור וירכא - וגם שיקום חברתי בכל הכפרים הדרוזים.
<כמאל בדר: השיקום החברתי לבד זה 20 מיליון, הפיתוח זה 40 מיליון שקל, שכונות ותיקות זה קרוב ל-28 מיליון שקל, מוסדות ציבור זה 21 מיליון שקלים.
<כמאל בדר: כלומר, הסכומים שהממשלה והאוצר נתנו למשרד השיכון הועברו לרשויות.
<כמאל בדר: נגעה בזה סימונה קודם, הנושא של תכנון קרקע פרטית.
<כמאל בדר: ראיתי את כל הדילמות שהיו בנושא תכנון בקרקע פרטית.
<כמאל בדר: בשנה שעברה והשנה נתנו קרוב ל-20 מיליון שקל לכל היישובים הדרוזים לנושא של תכנון בקרקע פרטית.
<כמאל בדר: זה כל אותן תוכניות מתאר שאי-אפשר להוציא היתר.
<כמאל בדר: המועצות קיבלו הרשאות תקציביות.
<כמאל בדר: דליה, עוספיה ומגאר זה בתוכנית אחת, אבל הכסף עבר דרך משרד השיכון, בפיקוח משרד השיכון, בליווי תכנון של משרד השיכון.
<כמאל בדר: לשאר היישובים התקציבים עברו בשנה שעברה.
<כמאל בדר: חלק התחיל לעבוד, חלק עוד לא התחיל לעבוד.
<כמאל בדר: אני מקווה, עם ראשי הרשויות החדשים שנכנסו לתפקיד, שהעסק יתחיל - - -
חמד עמאר: כמה עבר לדליה?
<כמאל בדר: אני לא רוצה לגעת במספרים כרגע, אבל זה 3.9 מיליון שקלים לתכנון ואדי אל-פש ואלוונסה, ואנחנו אמורים לתת עוד יותר.
<רפיק חלבי: יש עוד ארבע שכונות.
<כמאל בדר: בינתיים, זה סדר העדיפות שהמועצה קבעה.
<כמאל בדר: ישבנו עם המועצות והן קבעו, באישור של ועדה מחוזית וועדת התכנון המקומית, וככה זה התחיל.
אבישי ברוורמן: כמאל, תתקדם כי אני רוצה להתקרב לסיכום.
אבישי ברוורמן: שמעת את כל החברים ואתה מכיר אותם.
<כמאל בדר: לגבי המצוקה העיקרית של ראשי הרשויות - מגרשים לחיילים משוחררים.
<כמאל בדר: ב-2005 היתה החלטת ממשלה שיותר לא מחלקים מגרשים באפס פיתוח.
<כמאל בדר: עד אז אנשים שילמו קרקע בלבד כאשר הפיתוח היה אפס.
<כמאל בדר: אחרי 2005 היתה החלטת ממשלה שהחיילים ישלמו עבור הפיתוח, אבל לא פיתוח מלא אלא בסבסוד גבוה.
<כמאל בדר: הסבסוד שמשרד השיכון נתן לא עובר 50,000–60,000 שקל ליחידת דיור אחת.
<קריאות: תפסיקו להגיד - -
חמד עמאר: תשמעו אותו, חבר'ה.
חמד עמאר: אמרתי לכם איזה תרגיל נעשה.
<כמאל בדר: לא צריך את הוויכוח הזה.
<כמאל בדר: זה מיותר.
אבישי ברוורמן: לראש המועצה חסבאני יש את המספרים.
אבישי ברוורמן: תסבירו לי איך המספרים האלה לא מסתדרים.
<כמאל בדר: שיגיד לי איזה מספרים, אפתור את הבעיה.
<כמאל בדר: צריך לקרוא נכון את הדף הזה.
אבישי ברוורמן: שב על ידו.
אבישי ברוורמן: חשוב לי פעם אחת לפתור את התעלומה.
אבישי ברוורמן: אני נותן לכם דקה וחצי, תפתרו לי את הבעיה הזאת.
<כמאל בדר: אדוני היושב-ראש, יש פה דף אחד שמדבר על מחיר הקרקע.
<כמאל בדר: מחיר הקרקע, מי שקובע אותו זה מינהל מקרקעי ישראל.
<כמאל בדר: נגע בזה קודם חמד.
<כמאל בדר: יש שמאי שקובע ומחירי הקרקע עלו.
<כמאל בדר: המינהל מעלה, משרד השיכון מוריד, וזו בעיה שאנחנו מעלים כל הזמן והיא צריכה פתרון, אבל לא משרד השיכון הוא הכתובת.
אבישי ברוורמן: מה זה משנה להם משרד השיכון, ראש הממשלה או משרד אחר?
<כמאל בדר: משרד השיכון לא קובע את מחיר הקרקע, אתה מכיר את זה.
<כמאל בדר: מי שקובע זה השמאי הממשלתי.
אבישי ברוורמן: אותו מעניין איזה משרד?
אבישי ברוורמן: הוא רוצה תוצאה.
אבישי ברוורמן: עכשיו יושבים כולם, וזאת הבעיה - מי יתכלל את הסיפור?
<כמאל בדר: לגבי המגרשים שמראה פה חסבאני, אני לוקח מגרש מספר 1, שהוא שתי יחידות.
<כמאל בדר: שטח הקרקע הוא 633 מטר לשתי יחידות, זה סביר.
<כמאל בדר: מחיר הקרקע לאזרחים – אם יבואו אזרחים שהם לא חיילים משוחררים – ישלמו שניהם 438,000 שקל.
<כמאל בדר: אם יבואו שני חיילים - הם ישלמו 118,000 שקל ביחד, שזה 65,000 שקל לכל אחד.
<כמאל בדר: זה מחיר הפיתוח לחייל ליחידה.
<כמאל בדר: יבוא חייל לבד, הוא יקבל סבסוד עבור יחידה אחת ועבור היחידה השניה הוא ישלם מלא, ואז הוא ישלם 276,000 שקל.
<נירית מיכאלי: בחורפיש, למשל, עלות הפיתוח למגרש – העלות האמיתית, בגלל שיפועים שהם מעל 45% - יכולה להגיע ל-700,000 שקל.
<נירית מיכאלי: החייל לא ישלם את העלות הזאת, הוא ישלם 60,000 או 100,000 ומשהו שקלים והמדינה תיתן גם את הסבסוד וגם האצת הבנייה.
<נירית מיכאלי: זה המצב האמיתי היום.
<כמאל בדר: אם אני, משרד השיכון, הייתי נותן את המגרשים האלה בחינם, בלי פיתוח, האנשים בחורפיש יוציאו מהכיס שלהם פי שניים אם לא פי שלושה על מנת לפתח את המגרש.
<כמאל בדר: אני מביא את המגרש מפותח, מוכן לאפס-אפס לבנייה ב-55,000 שקל או 60,000 שקל ליחידת דיור אחת בחורפיש, ובינוח זה מגיע ל-65,000 שקל, שזה לא המון.
<כמאל בדר: מוריד השיכון הוריד את המחירים, המחירים שנמצאים פה הם לחיילים.
<כמאל בדר: יש פה שלוש עמודות: אחת לאזרחים, אחת לחיילים ואחת לחייל בודד.
<כמאל בדר: המגרשים מיועדים לשתי יחידות, שתי יחדות זה 118,000 שקל, שזה לא המון, כולל פיתוח בתוך המגרש – זה חיבור המים עד גבול המגרש, הביוב עד גבול המגרש, החשמל אותו דבר.
חמד עמאר: אתה יכול להגיד לנו, מתוך ה-118,000 כמה מתוך זה פיתוח?
<סימונה טסטה: זה רק פיתוח.
<כמאל בדר: רק פיתוח.
חמד עמאר: ומה עלות הקרקע?
<כמאל בדר: 112,000 שקל לשני אנשים, מזה משלמים 35%.
<כמאל בדר: ינוח זו לא דוגמה, אתה מביא דוגמה לא נכונה.
<כמאל בדר: הדוגמה הלא טובה זה דליה, שפרעם ואבו סנאן.
<כמאל בדר: אני רוצה לתת פה מספרים.
חמד עמאר: פקיעין, ינוח וירכא זה לא דוגמה.
<כמאל בדר: המספרים מדברים ככה:
<כמאל בדר: ב-2006 התחלנו לשווק שכונה באבו סנאן, ויחידה אחת עלתה 6,000 שקל מחיר קרקע.
<כמאל בדר: ב-2012 המינהל שיווק ב-147,000 שקל מחיר קרקע.
<כמאל בדר: בדליה זה קפץ מ-28,000 ל-146,000; כסרא – מ-7,000 שקל ל-38,000; בשפרעם מ-8,000 שקל ב-2006 ל-134,000 ב-2012.
<כמאל בדר: הבעיה שלכם היא לא אתנו.
<כמאל בדר: משרד השיכון עושה את המקסימום.
אבישי ברוורמן: כמאל, אני כל פעם מחפש איפה קבור הכלב.
<כמאל בדר: הוא קבור במינהל.
<כמאל בדר: תיגש למינהל.
<קריאה: חייל בדליה שווה פחות מחייל בכסרא – צריך לקבוע מחיר אחד לכולם.
<קריאה: מחיר סביר, שיוכל לעמוד בו.
<כמאל בדר: הפיתוח שונה בכל יישוב.
אבישי ברוורמן: כמאל, תודה.
אבישי ברוורמן: גברת מיכאלי, את רוצה להוסיף עוד משהו?
<נירית מיכאלי: יש עוד חסמים שאנחנו נתקלים בהם.
<נירית מיכאלי: למרות שתכננו תוכניות והן מוכנות לשיווק אנחנו לא יכולים לשווק אותן כי, למשל, רוב היישובים נמצאים בסמוך או בתוך שמורות טבע.
<נירית מיכאלי: דלית אל-כרמל, למשל, יש תב"ע מוכנה ל-178 יחידות שאפשר היה לשווק אותן מחר בבוקר, הכול מוכן.
<נירית מיכאלי: אי-אפשר לשווק אותן כי יש שם בעיה של העתקת עצים.
<רפיק חלבי: טירת הכרמל.
<רפיק חלבי: זה משהו אחר, זה ביוב.
<נירית מיכאלי: לא, זה סיפור אחר.
<נירית מיכאלי: יש תוכנית עד/1154/א שהיא בתוקף, של 178 יחידות שאי-אפשר לשווק אותן בגלל בעיה של 5 מיליון של טיפול בעצים.
<נירית מיכאלי: זו בעיה רצינית מאוד, אני כבר לא מדברת על הביוב.
<קריאה: מה, אתם רוצים שיבוא איזה עבריין שיצית את זה?
<קריאה: השתגעתם?
<קריאה: מה זה הקטע הזה?
<נירית מיכאלי: חס וחלילה.
<נירית מיכאלי: אבל יש לנו היום עסק עם פקיד היערות, יש עסק עם בעיות ביוב בדליה, יש עוד הרבה בעיות.
<נירית מיכאלי: אמרנו שנשב ונדבר.
<נירית מיכאלי: אבל בעיקרון, החסמים הן בעייתיים.
<נירית מיכאלי: בעיה אחרת בדליה, למשל, היא פנינת הכרמל – מתוך 700 יחידות דיור לשיווק בתב"ע, 500 פרטיים ו-200 מדינה.
<נירית מיכאלי: מי יביא את הכסף בשביל הפרטיים ואת סבסוד התשתיות?
<סימונה טסטה: העירייה צריכה לגבות מהפרטיים את האגרות וההיטלים כדי - - -
<נירית מיכאלי: אם כבר עברנו את הביורוקרטיה של תוכניות, של חוזים עם הידרולוג וסקר עצים, אז יש בעיות נוספות.
<נירית מיכאלי: זה לא נגמר בזה, וצריך להבין את זה.
<נירית מיכאלי: אבל אנחנו מטפלים בכל יישוב ויישוב במגזר באופן אישי ומנסים לפתור את הבעיות.
אבישי ברוורמן: קודם כל, אני מאוד מודה לפקידים המסורים, הלוא כל אחד עושה פה את העבודה הכי טובה, וגם באהבה.
אבישי ברוורמן: הבעיה היא איך אנחנו משחררים את הפלונטר הזה.
אבישי ברוורמן: כמאל, בבקשה.
אבישי ברוורמן: אחר כך אסכם.
<פאני ששפורטה: גם שק האגרוף רוצה לדבר.
אבישי ברוורמן: פאני, הלוא היית אתי בבאר-שבע כל השנים.
<פאני ששפורטה: נכון.
<פאני ששפורטה: עכשיו אני במטה.
<כמאל בדר: רק עוד נקודה.
<כמאל בדר: שמעתי קודם את ראשי הרשויות.
<כמאל בדר: מאז שנות ה-80 משרד השיכון תכנן שכונות לחיילים על קרקע מדינה ושיווק אותן.
<כמאל בדר: הקרקע לאט-לאט נגמרת.
<כמאל בדר: לצערי, לא דאגו להרחיב את המתאר של היישובים במקביל.
<כמאל בדר: אם היו מרחיבים את המתאר של היישובים בד בבד עם שיווק מגרשים לחיילים לא היתה בעיה לאנשים, אנשים לא היו צועקים עכשיו שאין להם היתרים.
אבישי ברוורמן: אז מדוע שלא ניקח פעם אחת החלטה לעשות איזה סדר עם היישובים ולהתחיל לקחת אדמות מפה ומשם.
אבישי ברוורמן: אני מחפש את השניים-שלושה דברים מרכזיים, מעבר לדברים הקטנים.
<חגית עמית: משרד השיכון אומר שאין הרחבה, אבל כל היישובים שנמצאים במחוז צפון, יישובי הדרוזים, מקבלים תשומת לב מיוחדת במסלול מהיר, בהשקעת כוח אדם ודחיפה מיוחדת כדי לאשר תוכניות מתאר מעבר לקיבולת שאנחנו יכולים לאשר.
<חגית עמית: יש לי פה רשימה וגם תחקיר.
אבישי ברוורמן: אשמח מאוד שתעבירי לי, לגברת ורון ולכל חברי הוועדה, כי כל אחד מדבר על האמת וכל אחד מציג אותה אחרת.
אבישי ברוורמן: אני רוצה לקבל את הנתונים שלך.
<חגית עמית: הכנו את החומר הזה.
אבישי ברוורמן: בצורה מאוד מתומצתת.
אבישי ברוורמן: אני אשלח את זה גם לכל ראשי הרשויות ושהם יענו.
חמד עמאר: את רוצה להגיד לי שמה שרשום לי כאן – בבית ג'אן, מ-87 לא הורחבה תוכנית המתאר?
<חגית עמית: בבית ג'אן יש תוכנית מופקדת.
חמד עמאר: לא אושרה.
<חגית עמית: מופקדת, היא עדיין לא אושרה.
חמד עמאר: התוכנית האחרונה שאושרה היתה ב-1987; חורפיש ב-1997; ג'וליס ב-1994.
<חגית עמית: אני אישית טיפלתי בתוכנית עם ראש המועצה הקודם.
<חגית עמית: שמענו שם התנגדויות.
<חגית עמית: ראש המועצה הקודם התנגד לחלק מהדברים.
<חגית עמית: תוכנית המתאר הוכנה עם צוות התכנון של היישוב, עם ראש המועצה, עם מהנדס המועצה.
<חגית עמית: הכול שם מתואם עם כולם.
<חגית עמית: עכשיו יש שינוי של הרשות, אז - - -
חמד עמאר: את ממונה גם על עוספיה?
<חגית עמית: לא.
<חגית עמית: עוספיה זה מחוז חיפה.
חמד עמאר: בית ג'אן מ-1987, את אומרת שעכשיו הופקדה.
חמד עמאר: אני אזרח תושב בית ג'אן, מתי תהיה לי אפשרות לבנות את הבית שלי?
חמד עמאר: אני מחוץ ל-1987.
<חגית עמית: בבית ג'אן, נכון להיום, יש 11,000 תושבים.
<חגית עמית: המצב המאושר בכלל לא מצריך שאנחנו נעשה - - -
חמד עמאר: יש לי אדמה פרטית.
חמד עמאר: אני מכיר את הדבר הזה, תדלגי על הדבר הזה.
חמד עמאר: מה שהיא אומרת, יש קרקע פנויה בתוך בית ג'אן.
חמד עמאר: אני ממשפחת קבלאן, יש לי 200 דונם, אני לא רוצה למכור לאף אחד, זו אדמה שלי.
חמד עמאר: אם אני ממשפחה אחרת, שאין לי אדמה, לך תחכה מאיפה אבנה.
חמד עמאר: אנחנו מדברים שב-1987 הורחבה תוכנית המתאר, מתי אני יכול לבנות?
<חגית עמית: אי-אפשר לתת פתרון לכל בעל קרקע פרטית.
חמד עמאר: לא בעל קרקע.
<חגית עמית: צריך לעשות תכנון, צריך להקים כבישים.
חמד עמאר: בואי תני לי קרקע של המינהל ואז תפתחי שם שכונות שלמות חדשות.
<חגית עמית: אנחנו מנסים - - -
חמד עמאר: משנת 1994 לא חולקו מגרשים בבית ג'אן.
אבישי ברוורמן: רבותי, אני רואה שהשיחה היא פרללית.
אבישי ברוורמן: אני חייב עוד מעט לגמור.
<סימונה טסטה: נתנו 1.5 מיליון לתכנון קרקע פרטית בבית ג'אן.
חמד עמאר: אתם, משרד השיכון, עושים עבודה מעולה.
אבישי ברוורמן: חבר'ה, אנחנו לא רבים.
אבישי ברוורמן: אני מבקש מראש המועצה חסבאני, אחרי זה מפאני ששפורטה ואני אסכם.
<מעדא חסבאני: רק כדי לסבר את האוזן על המערך המוגבר של מערך התכנון במרחב הצפון ועל העשייה שלו, רק נתון אחד - התוכנית של ינוח-ג'ת, התכנון התחיל ב-2002.
<קריאה: תוכנית המתאר.
<מעדא חסבאני: תוכנית המתאר, ההרחבה.
<מעדא חסבאני: דיון להפקדת התוכנית היה בנובמבר 2009; פרסום הפקדת התוכנית בנובמבר 2011; שימוע התנגדויות במרץ 2013.
<מעדא חסבאני: וזה המערך המתוגבר והעשייה המקצועית.
<מעדא חסבאני: אני יכול להגיד לך עכשיו שהתאריך הבא הוא בנובמבר 2020.
<חגית עמית: האמת שאם היה חוק שאם היינו יכולים להכין את הכול בלי שיתוף אז זה היה יותר מהר.
<חגית עמית: אבל יש פה שיתוף.
<מעדא חסבאני: באמת, אל תעשו צחוק מהאנשים.
<מעדא חסבאני: לאנשים יש בכל זאת איזה מינימום אינטליגנציה.
<מעדא חסבאני: מה זה, 20 שנה לתכנן?
<מעדא חסבאני: מתי יבנו אנשים?
<מעדא חסבאני: זו תוכנית שאמורה לתת מענה.
אבישי ברוורמן: שייקספיר היה מחזאי גדול.
אבישי ברוורמן: בהמלט הוא אמר: something is wrong in the kingdom of Denmark.
אבישי ברוורמן: משהו לא בסדר אצלנו במשך 20 שנה.
<מעדא חסבאני: כבוד היושב-ראש, רק שנבין, התוכנית הזו אמורה לתת מענה לפוטנציאל עד 2020.
אבישי ברוורמן: אמרת את שלך - - -
<מעדא חסבאני: נקודה שניה, ברשותך.
<מעדא חסבאני: דיברנו פה על תוכנית מתאר מגורים.
<מעדא חסבאני: כל סוגיית התעסוקה - לא דנו בה.
אבישי ברוורמן: על התעסוקה נשב - - -
<מעדא חסבאני: נקודה שלישית – דיברתי קודם, אבל לא היה מספיק ברור, לגבי המשמעות של נקודת הקצה של הביוב.
<מעדא חסבאני: זה תנאי שהתאגידים יקימו דו-מענה, אחרת אין תוכנית מתאר.
<מעדא חסבאני: אחד קשור בשני, זה מה שצריך להבין.
<מעדא חסבאני: תודה רבה.
אבישי ברוורמן: שלח לי כל דבר.
אבישי ברוורמן: פאני ששפורטה, ומכיוון שעבדנו בבאר שבע ויש לי שם עבר יפה, אני אסכם.
אבישי ברוורמן: תודה .
<פאני ששפורטה: אעדכן לגבי הנתונים שנאמרו פה, ויש קצת דיסאינפורמציה.
<פאני ששפורטה: אנחנו אחראים באמת על ניהול הקרקע ועל השיווק שלה.
<פאני ששפורטה: אנחנו נסמכים, מבחינת קביעת עלות קרקע.
<פאני ששפורטה: היא לא נעשית על-ידי רשות מקרקעי ישראל אלא על-ידי שמאי, והשמאים כפופים לשמאי הממשלתי.
<פאני ששפורטה: אנחנו לא מעורבים בקביעת ערך הקרקע.
<פאני ששפורטה: אנחנו מקבלים את הנתונים מהשמאי הממשלתי.
חמד עמאר: לא, לא, את לא מדייקת.
<פאני ששפורטה: אני מדייקת לגמרי.
חמד עמאר: יש החלטה במועצת המינהל שבן מיעוטים שעשה צבא יקבל קרקע חינם.
חמד עמאר: למה על הדרוזי לא חל אותו תקנון?
<פאני ששפורטה: אתה מערבב שני דברים.
<פאני ששפורטה: הרגע דיברתי על קביעת ערך קרקע.
חמד עמאר: יש לכם את היכולת לקבוע שהיא אפס.
חמד עמאר: אצל המיעוטים קבעתם שערך הקרקע של מי שעשה צבא הוא אפס.
אבישי ברוורמן: חבר הכנסת עמאר שאל שאלה.
אבישי ברוורמן: גברת ששפורטה, מה התשובה?
<פאני ששפורטה: קביעת ערך קרקע נעשית על-ידי שמאי ממשלתי.