GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<איתי עצמון: חוק שירות נתוני אשראי מאפשר לבעל רישיון שירות נתוני אשראי לאסוף על לקוח, גם בלא הסכמתו, נתונים בדבר אי-תשלום חובות.
<איתי עצמון: בין הנתונים האלה, לפי סעיף 16 לאותו חוק, מדובר על "נתונים מתאגיד בנקאי או ממנפיק כרטיסי חיוב, בדבר התרעה בכתב ששלח על כוונתו לנקוט הליכים לגביית חוב".
<איתי עצמון: יש כאן הסדר שלם לגבי מסירת המידע.
<איתי עצמון: מה שמוצע כאן, שבהודעה לגבי הפעולה שמדובר עליה בסעיף 5א1 יהיה גם הסבר בדבר חובתו של התאגיד הבנקאי להעביר את אותו מידע ללקוח לפי חוק שירות נתוני אשראי, כפי שהסברתי כדי שהלקוח יבין שהתאגיד הבנקאי חייב למסור מידע, בין היתר, כדי להבין את מצבו הכספי של הלקוח, האפשרות שלו לעמוד בהתחייבויות הכספיות שלו.
אבישי ברוורמן: יש הערות לכאן?
אבישי ברוורמן: אם כך, אני מצביע על סעיף (ב), על כל חמשת תתי-הסעיפים.
אבישי ברוורמן: בעד סעיף א1(ב) – פה אחד
אבישי ברוורמן: בשם חבר הכנסת אשר.
אבישי ברוורמן: כן, (ג).
<איתי עצמון: "(ג) אי-קבלת הודעה כאמור בסעיף קטן (א) על ידי לקוח, אין בה כדי למנוע מתאגיד בנקאי לבצע פעולה לגבי הלוואה, ובלבד שמסר את ההודעה בהתאם להוראות אותו סעיף קטן".
<איתי עצמון: אני חושב שהסעיף הזה ברור.
<איתי עצמון: הוא אומר שאם הלקוח לא קיבל את ההודעה, התאגיד הבנקאי איננו מנוע מלבצע את הפעולה, ובלבד שהוא עמד בהוראות שאישרנו קודם לכן לגבי מסירת ההודעה.
אבישי ברוורמן: בעד סעיף א1(ג) – פה אחד
אבישי ברוורמן: סעיף (ד).
<איתי עצמון: כאן מדובר על החריגים לחובה למסור הודעה.
<איתי עצמון: "(ד) על אף האמור בסעיף קטן (א), תאגיד בנקאי לא יחויב למסור הודעה כאמור באותו סעיף קטן, אם יש במסירתה חשש ממשי לפגיעה ביכולת הגבייה של התאגיד הבנקאי בשל אחד מאלה: (1) שינוי לרעה בכושר הפירעון של הלקוח; (2) תנאים אחרים המחייבים ביצוע מידי של פעולה לגבי הלוואה".
אבישי ברוורמן: אנא הסברך.
<איתי עצמון: כמו שאמרתי, זה חריג לחובה של התאגיד הבנקאי למסור הודעה.
אבישי ברוורמן: אני אוהב דוגמאות.
<איתי עצמון: למשל אם יש אדם שיש חשש שהוא עומד לצאת מהארץ בלי לשלם את חובו, אז ניתן כאן פטור לתאגיד הבנקאי מהחובה למסור הודעה מכיוון שיש חשש - - -
אבישי ברוורמן: מה זה סעיף (1), שינוי לרעה בכושר הפירעון של הלקוח?
אבישי ברוורמן: מישהו יכול להסביר לי?
אבישי ברוורמן: הלא אלו לקוחות קטנים.
אבישי ברוורמן: מה, אנחנו מדברים פה על דנקנר?
אבישי ברוורמן: מה זה שינוי לרעה בכושר הפירעון של הלקוח?
<טל הראל: לדוגמה, לקוח עומד לפני פשיטת רגל וננקטים נגדו הליכים משפטיים מידיים במקביל בהוצאה לפועל, וצריך לעשות איזושהי פעולה זריזה.
אבישי ברוורמן: לא הייתם מודעים קודם.
<טל הראל: זה לא היה צפוי.
אבישי ברוורמן: אוקיי, קיבלתי.
אורי מקלב: שאלתי אם כך יחריגו כל אחד בחוק, מי קובע מתי ההחרגה לא – מה זה עומד לעזוב את הארץ?
אורי מקלב: כל בר תוקף נקרא שהוא - - -
אבישי ברוורמן: יש פה את ידיד שלי, גדעון, שלפעמים הוא נוסע לראות את המשחק של ברצלונה.
אבישי ברוורמן: אז מה, אם הוא נוסע לראות את ברצלונה, אז מחריגים אותו?
אורי מקלב: אני מכיר ידידים שלי שמחליטים הרגע שהם נוסעים, והם מיד יוצאים.
<טל הראל: יש את מבחן הסבירות, וחובת - - -
אבישי ברוורמן: אני תמיד מפחד.
אבישי ברוורמן: מרוב הסבירויות – הו, יש לנו עוד בית ספר.
אבישי ברוורמן: האם התלמידים שנכנסים עכשיו גם מראשון-לציון?
אבישי ברוורמן: הריאלי.
אבישי ברוורמן: אז רק תדעו שעורכת הדין קופרשטיין דאש, שמייצגת את איגוד הבנקים, היא בוגרת הריאלי בראשון-לציון.
<איתי עצמון: אני רוצה להתייחס, בהמשך לשאלה שנשאלה כאן לגבי החריגים.
<איתי עצמון: האם יש צורך בשני החריגים האלה שפירטנו כאן?
<איתי עצמון: כי תנאים אחרים זה סעיף מאוד רחב.
אבישי ברוורמן: למה הכנסת את החריגים האלה?
אבישי ברוורמן: החריגים האלה חשובים?
אורי מקלב: אני לא הכנסתי את זה, זו הייתה דרישה שלהם.
אורי מקלב: הבנקים דרשו את זה.
אבישי ברוורמן: אבל זה כל כך - - -
אורי מקלב: אז הסבירו שיש - - -
<איתי עצמון: יש מצבים מסוימים.
אבישי ברוורמן: הבעיה שלי היא תמיד הסבירות.
אבישי ברוורמן: הרבה אנשים משתמשים באי-סבירות כדי לצאת מהסבירות.
אבישי ברוורמן: זו השאלה של הסבירות.
<טל הראל: הקושי הוא לתת רשימה סגורה של מקרים כי כל מקרה נבחן לגופו.
אבישי ברוורמן: אתם בודקים את זה?
אבישי ברוורמן: איך הפיקוח שלכם על זה אחר כך?
<טל הראל: הבנקים חשופים לתביעות בבתי משפט במידה והם נקטו בהליכים ללא מתן הודעה מוקדמת בהתקיים הנסיבות המתאימות.
<טל הראל: זאת אומרת, יש פה חשיפה של הבנקים.
<טל הראל: הניסוח הזה מאפשר גמישות לבנקים מבלי שייעשה שימוש לרעה - - -
אבישי ברוורמן: אני אומר לכם, אני לא יודע.
אבישי ברוורמן: אבל אם אתם שקלתם את זה ולא ראיתם – כי המטרה שלנו היא להגן על האזרח הקטן מול הבנקים.
אבישי ברוורמן: פשוט אתה נופל בתוך הדברים האלה.
<טל הראל: אדוני, אני חושבת שנעשה איזשהו איזון, כי ברישא של הסעיף כתוב חשש ממשי לפגיעה ביכולת הגבייה.
<טל הראל: זאת אומרת, זה לא מספיק שהבנק חושב.
<טל הראל: חשש ממשי.
<טל הראל: מבחינת הפסיקה זו צריכה להיות פעולה דרסטית מאוד כדי שהבנק לא ישלח לו הודעה וינקוט בהליכים משפטיים ללא מתן הודעה.
<טל הראל: וזה האיזון שמצאנו לנכון.
<טיבי רבינוביץ: חבר הכנסת ברוורמן, רק הערה אחת ברשותך.
<טיבי רבינוביץ: טיבי רבינוביץ, איגוד הבנקים.
אבישי ברוורמן: לתלמידים החדשים שנכנסו, יש לנו פה הצעת חוק שרוצה למנוע – אם מישהו מכם או מההורים שלכם לוקח איזו הלוואה, וקשה לו לעמוד בפירעון.
אבישי ברוורמן: אז הוא לא מספיק, ופתאום הבנקים לא לוקחים לו ריבית נמוכה, שהוא היה צריך לשלם 4%-3%.
אבישי ברוורמן: פתאום 25%, ועושקים אותו.
אבישי ברוורמן: ולכן המטרה בהצעת החוק של חבר הכנסת מקלב ואחרים, בגיבוי שלנו ושל הממשלה, היא שאם יש חשש כזה, הבנקים יישלחו מכתב להורים שלכם או לכם בו כתוב אם לא תשלמו, אתם הולכים לקבל נבוט גדול.
אבישי ברוורמן: אז כדאי שתשלמו.
אבישי ברוורמן: ולא שיימצאו אותם פתאום שהם לא יודעים, ואז ייקחו מהם ריבית דריבית.
אבישי ברוורמן: אתם שמעתם על המושג נשך?
אבישי ברוורמן: חבר הכנסת מקלב הסביר לחצי השני של התלמידים המבקרים מה זה נשך.
אבישי ברוורמן: בבקשה, שהמורה תשים לב שכל אחד יידע מה זה נשך.
<טיבי רבינוביץ: אני יכול להמשיך, או להתחיל בעצם, אדוני?
אבישי ברוורמן: מר רבינוביץ מייצג את איגוד הבנקים.
אבישי ברוורמן: את כל הבנקים הגדולים שעומדים מול הצרכן, והוא רוצה להבטיח את איתנותם של הבנקים.
אבישי ברוורמן: אבל הוא מבין שגם לאיש הקטן צריך לדאוג.
אבישי ברוורמן: כן, מר רבינוביץ.
<טיבי רבינוביץ: האמת היא שכבר שכחתי מה רציתי להגיד.
<טיבי רבינוביץ: בכל זאת אני אנסה להיזכר.
<טיבי רבינוביץ: בעניין הערתך על כך שמטרתנו – ואני מקווה שאני מצטט אותך במדויק – להגן על האזרח מפני הבנקים, אני רוצה לנסות להזכיר ממה התחלנו.
<טיבי רבינוביץ: אנחנו מתחילים ממצב שבו הלקוח לא מחזיר לבנק את החוב.
<טיבי רבינוביץ: זה המצב.
אבישי ברוורמן: תעשה לי טובה, אל תתחיל לי עם כל השיר הזה על הבנקים.
אבישי ברוורמן: תעשה לי טובה, תחסוך לי את זה.