GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<רז הילמן: לגבי המצב הזה, אמרו באיחוד האירופי שאסור לסמן בסמל של ה"אורגני", חד-משמעית אסור.
<רז הילמן: אבל כן מותר לרשום שיש רכיב אורגני, ולרשום כמה הוא מסך כל הרכיבים האחרים.
<מרים פרוינד: אז לא ראינו את המשמעות של הסימון הזה בתוך - - -
<רז הילמן: אבל את מסכימה שזה ככה באירופה?
<מרים פרוינד: עכשיו לפי המסמך הזה, אני צריכה לבדוק את זה - - -
אבישי ברוורמן: אני מציע שנתקדם עכשיו.
אבישי ברוורמן: אם פתאום תראי שיש פה הארה גדולה, אז נמצא את הדרך לתקן את זה.
<מורן הכהן-יבין: "הצעת החוק להסדרת תוצרת אורגנית (תיקון מס' 2), התשע"ד-2013
<מורן הכהן-יבין: לעניין הזה קיבלנו כרגע הסבר מפורט מגברת פרוינד.
אבישי ברוורמן: כן, בהחלט.
<מורן הכהן-יבין: אלא אם יש שאלות נוספות.
אבישי ברוורמן: אם ככה, אני אצביע על סעיף 1.
ישראל חסון: אין לי סמכות, אני לא חבר ועדה.
<לאה ורון: אין לו סמכות, הוא לא חבר.
אבישי ברוורמן: אבל הוא לא יכול להחליף מישהו?
<לאה ורון: הוא חבר כבוד.
אבישי ברוורמן: תראי, ברגע שישראל יושב אתי, זה בסדר.
אבישי ברוורמן: אני הולך לספר לכם סיפור, ואני הולך להעליב אותו.
אבישי ברוורמן: וצר לי, כי לפעמים, את מי נשאר לך להעליב?
אבישי ברוורמן: את האויבים שלך אתה לא יכול להעליב, כי ממילא אין לזה משמעות.
אבישי ברוורמן: רק את החברים שלך.
אבישי ברוורמן: ישב אחד מנשיאי ארצות-הברית, ושכחתי את שמו, בקבינט שהיה ברמה הגבוהה, אפילו ברמה גבוהה יותר מקבינט ישראלי נוכחי, שזה קשה מאוד, אבל הצליחו איכשהו לעשות את זה.
אבישי ברוורמן: ואז, אותו נשיא ארצות-הברית אמר: מעולם לא היתה כמות כזאת של איי.
אבישי ברוורמן: בחדר הסגול, רק אחרי שג'פרסון אכל ארוחת צהריים לבד בחדר הזה.
אבישי ברוורמן: יש משהו בחסון הזה, שגם כשהוא יושב לבד בחדר, לפעמים יש לו יותר מחלק משרי הממשלה ביחד.
אבישי ברוורמן: אבל אתה לא יכול להצביע.
<מורן הכהן-יבין: לגבי תיקון סעיף 3 נבקש לעשות תיקון בנוסח, והנוסח יהיה כזה:
<מורן הכהן-יבין: גם על זה דיברנו כרגע, לגבי היבוא.
<מורן הכהן-יבין: מרים, את רוצה להרחיב?
<מרים פרוינד: לגבי היבוא, לא היה המשך פיקוח.
<מרים פרוינד: בתיקון הזה אנחנו מוסיפים את חובת המשך פיקוח בארץ על התוצרת.
<מרים פרוינד: אנחנו נותנים ליבואן את האפשרות להשאיר את הסמל המקורי שהתוצרת הגיעה אתו בנוסף לסמלים שלנו.
אבישי ברוורמן: יפה, מבחן ההיגיון.
אבישי ברוורמן: בעד – פה אחד.
<מורן הכהן-יבין: אנחנו מבקשים לבטל את סעיף קטן (ג) מכיוון שאנחנו מבקשים להוסיף סעיף חדש שעניינו כולו בפרסום, וההוראה שקבועה בסעיף קטן (ג) תועבר לשם.
הערה אחת: בנושא הזה אתם צריכים לשפר את רמת ההסברה והתודעה, כי רוב האנשים, כמו שלפעמים הם לא יודעים בשביל מי הם מצביעים – חס וחלילה, אני לא מדבר ברשויות המקומיות – אבל גם בדברים האלה.
הערה אחת: אני כמובן, אשמח לשלוח את הבן שלי שהוא גם יפה תואר, וגם הכול, אבל שיתחיל להגיד: אני אוכל עוף אורגני.
ישראל חסון: מר אבישי, אני לא רוצה להרוס לך, אבל עוד אין מחקר שמוכיח שאוכל אורגני הוא בריא.
אבישי ברוורמן: אה, את רואה?
ישראל חסון: תמשיך לשלם, אם זה לא אוכל לך את הלב, המחירים, אז תמשיך לאכול.
<רועי בורוכוב: סליחה, רק לגבי ההערה הזו, אם אפשר - - -
אבישי ברוורמן: כי הבן שלי, אני החלטתי, שלושה מגשים כל הזמן של עוף, בצורה הזאת, על פני שנים, אני מפחד שכשהוא יגיע לגילו של ישראל חסון, אז יכול להיות שפתאום יצאו כל המקרובים האלה.
ישראל חסון: יש לי חבר בן 85 שהגיע לרופא, והרופא שואל אותו: תגיד, אתה מעשן?
ישראל חסון: אז הוא אומר לו: כן.
ישראל חסון: והרופא אומר לו: אתה חייב להפסיק, אם היית מפסיק, היום היית יכול להיות בן 90.
אבישי ברוורמן: עכשיו תענה לו בכול הכוח.
<רועי בורוכוב: דוקטור רועי בורוכוב, מנכ"ל הארגון לחקלאות אורגנית.
<רועי בורוכוב: שמעתי טענה לפני שבוע בהקשר הזה שהשימוש בחומרי הדברה רק הלך וגדל עם השנים, ותוחלת החיים עלתה מ-72 ל-85, אז המסקנה ההפוכה: אם תצרוך יותר חומרי הדברה, תחיה יותר שנים.
ישראל חסון: אני מוכן להפנות אותך לעמים שאוכלים אורגני לגמרי, בלי הנדסה גנטית - -
<קריאה: ומתים בסוף.
ישראל חסון: - - מצטער.
אבישי ברוורמן: חבר'ה, אני אמרתי את זה בישיבה אחרת, אני לא יודע אם היית בישיבה הזאת או לא – באופן כללי, השאלה היא מה באמת מביא לאריכות ימים ובריאות?
אבישי ברוורמן: מי מכם שקרא את ספרו של מקדוגל שכתב את ה-Tipping Point וה - - - וכולי, לגבי השאלה: מה קובע, כי אנשים לוקחים תמיד משתנה מסוים והולכים אותו.
אבישי ברוורמן: והדוגמה שהוא נתן בפתיחת הספר היא עיר בפנסילבניה, עיר לא גדולה, שכולם שם חיים עד גיל 90–100, זה משהו מדהים.
אבישי ברוורמן: הוא הלך ובדק, כולם מעשנים, כולם אוכלים את כל הדברים הרגילים, שותים אלכוהול, ואין ביניהם קירבה גנטית.
אבישי ברוורמן: הוא מצא שכולם באו ממקום מסוים בסיציליה, או בדרום איטליה, והמשיכו באותו אורח חיים שבו לא סוגרים דלתות, ויש קומיוניטי, ויש חברה, והרגשת הביטחון נותנת להם את כל הדברים האלה.
אבישי ברוורמן: קטריס פריבוס – כשמחזיקים את כל המשתנים קבועים ומשנים אחד, זה ברור שבעולם של מתח, ויותר טוב לאכול אוכל אורגני, ופחות טוב לעשן, וכולי, אבל המשתנה החשוב ביותר שנעלם בכלל בחיים שלנו, שעליו מאריכים ימים גם אנשים בג'ורג'יה שחיים עד 100, שהם שותים, זה הרגשת הביטחון הזאת, שאתה יושב, יש לך חברים, ויש לך את הדברים האלה, וזה המשתנה העליון.
אבישי ברוורמן: אבל מכיוון שזה נעלם כנראה, אנחנו נצטרך להסתפק באורגני.
<רז הילמן: צריכה של מוצרים אורגניים הרבה יותר בריאה מצריכה של מוצרים קונבנציונליים.
<רז הילמן: זה הוכח כבר בעבר.
<רז הילמן: להצמיד לזה כותרת לא מדויקת - - -
אבישי ברוורמן: אני מבקש, אנא שלח את העבודות המדעיות עם הרפרנס הסטטיסטי, אלי ואל חבר הכנסת חסון, מכיוון שאני לא אטריח את כל חברי הוועדה שלא נמצאים פה, למרות השלטים ששמת.
<רז הילמן: אני אשמח מאוד.
ישראל חסון: אבל מחקרים.
ישראל חסון: לא מאמרים, מחקרים.
אבישי ברוורמן: כן, את העובדות הסטטיסטיות.
<רז הילמן: אני בא מתחום האקדמיה אני אדאג שתקבל מוצר - - -
אבישי ברוורמן: אני נורא שמח, ואני מבטיח לך שחבר הכנסת חסון, במידה שיקרא וילמד ויראה שבדברים יש – אני בטוח שהוא יבוא לכאן ויגיד: אשמתי, בגדתי, חטאתי, והסורי הזה יתחיל לאכול עוף אורגני.
אבישי ברוורמן: הלאה, הסורים על הגדרות.
<מורן הכהן-יבין: גם כאן אנחנו עושים סדר בדרישה לפרסום.
<מורן הכהן-יבין: גם כאן יש לנו בקשה לתיקון לנוסח.
<מורן הכהן-יבין: אני אקריא את הנוסח ואז אני אסביר:
אבישי ברוורמן: תסבירי לנו בלשון בני-אדם, מה הדבר המרכזי כאן?
<מורן הכהן-יבין: סעיף (2) מדבר על רשימת היתרים לשימוש בסמל בקרה והודעות על פקיעת תוקפם – אלה רשימות שמתחלפות באופן תדיר, אין שום סיבה לפרסם אותן גם ברשומות.
<מורן הכהן-יבין: מספיק לפרסם אותן באתר האינטרנט של המשרד.
<אביטל סומפולינסקי: סעיף קטן (2) הוא למעשה הרשימה היחידה שמוסיפים לחוק.
<אביטל סומפולינסקי: סעיף קטן (1) וסעיף קטן (3) נמצאים בחוק, פשוט העברנו אותם לכאן.
<אביטל סומפולינסקי: רשימת היתרים לשימוש בסמל הבקרה פר יצרן, זה החידוש, ובאמת אין כל-כך היגיון לפרסם את זה ברשומות, אלא במקום זמין יותר.
אבישי ברוורמן: ברור, אוקיי.
<מרים פרוינד: זה בשביל הצרכן שיוכל להיכנס ולבדוק אם מה שהוא קונה הוא באמת אורגני, או לא.
אבישי ברוורמן: תודה רבה, גברת פרוינד.
<מורן הכהן-יבין: אנחנו מבקשים לתקן את הסעיף ככה שניתן יהיה לקבוע תנאים למניעת ניגוד עניינים בין גוף אישור ובקרה לכלל הגורמים שעובדים מולו, ולא רק אל מול הארגון היציג.
אבישי ברוורמן: דוגמה פשוטה?
<מרים פרוינד: למשל, אם מישהו הוא חקלאי בעצמו, שהוא לא יוכל לבדוק את עצמו, או את הדוד שלו.
אבישי ברוורמן: מישהו שלח לי מהבלשנות, דרך העוזר שלי, ואני משתמש כמו רוב הכלכלנים, במונח "מורל הזארד", ואני לא משתמש במושג העברי.
אבישי ברוורמן: אז אני אומר: "הסיכון המוסרי", למרות שזה תמיד נשמע קצת מוזר.
אבישי ברוורמן: מאשר, הלאה.
<לאה ורון: רגע, מר הילמן, אתה לא רוצה לחזור על הבקשה שלך?
<רז הילמן: בוודאי.
<רז הילמן: אנחנו מדברים על תקופת ההיערכות.
אבישי ברוורמן: מה היא תקופת ההיערכות?
<רז הילמן: קודם כל, זה לא משהו שמיוחד רק לחקיקה הזאת.
<רז הילמן: אנחנו בקשר עם משרד הבריאות כבר תקופה ארוכה, על הרבה מאוד דרישות סימון אחרות, ומה שנראה לנו נכון, ואנחנו כבר מגיעים להסכמות על זה מול משרד הבריאות, שכשקובעים נורמה, אז צריכים שתי תקופות היערכות.
<רז הילמן: תקופת היערכות אחת היא לביצוע השינויים על גבי המוצרים, ותקופת היערכות נוספת היא להיפטר מהמלאים שיוצרו עד המועד שהספיקו להיערך לנורמה.
אבישי ברוורמן: האם זה פיליבסטר, שזה יהיה עד קץ הדורות, או שקובעים פה משהו שמקובל על המשרדים הרלוונטיים?
<רז הילמן: אני חושב שסביר, וזה גם הכיוון שאנחנו הולכים אליו עם משרד הבריאות, שתקופה שתיקבע, ומספר החודשים שקבועים בתיקון לחוק נראים סבירים, היא התקופה שממנה מתחילה הנורמה.
<רז הילמן: וכל מוצר בהתאם לחיי המדף שלו – אם זה מוצר עם חיי מדף קצרים, אז עד תום חיי המדף, כל עוד זה יוצר לפני הכניסה של הנורמה לתוקף.
<אורנית רז: אתה לוקח את זה לכיוון הסימון, ומה שמפריע לי הוא שיש היום על המדפים מוצרים שהם לא אורגניים לפי הסטנדרט הישראלי, וזה לא האם אתה מסמן במדבקות - - -
אבישי ברוורמן: ובינתיים הם מוכרים אותם תוך כדי הטעיית הציבור.
אבישי ברוורמן: לפעמים צריך להוריד קצת נבוט, אפילו אם קצת עפים שבבים.
<רז הילמן: אבל שוב, אי אפשר לעצום עיניים.
<רז הילמן: קודם כל, יכול להיות שהם מסומנים: "אורגני", והם לא מסומנים עם הסמל, והם לא עשו את התהליך שקצת לוקח כסף וזמן, וזה לא אומר שהוא לא באמת אורגני.
אבישי ברוורמן: לאור ההערה הזאת, מה אתם מציעים?
אבישי ברוורמן: גברת פרוינד?
<מרים פרוינד: אני מאוד לא אוהבת לסמן לפני שיוצר – לא אכפת לי טיפה להרחיב, אבל זו לא בדיוק הדעה של היועצים המשפטיים שלנו.
<מרים פרוינד: לא אכפת לי להגדיל את תקופת המעבר, ולא לתת לזה שתי תקופות.
<רז הילמן: יש מוצרים עם חיי מדף קצרים מאוד, ואני מניח שהמוצרים שהכי חשוב בהם העניין האורגני הם עם חיי מדף קצרים, ויש מוצרים שהם עם חיי מדף של שנים.
<רז הילמן: אז צריך להצמיד את זה לחיי המדף.
<לאה ורון: לא עשית איזושהי בדיקה בקרב היבואנים על מנת לדעת מה הם חיי המדף של המוצרים האלה?
<לאה ורון: אתה לא יכול להציג לוועדה בקשה מושכלת ומסודרת?
אבישי ברוורמן: אם היית אומר לי, 95% מהמוצרים הם עם חיים קצרים מאוד, הייתי אומר, יאללה, נעזוב את זה.
אבישי ברוורמן: אבל מה שאומרת הגברת ורון, והכלליות שבהצהרות – אני מצפה שדיון יבוא כבר אחרי כל הדברים האלה, ברמה הקונקרטית.
אבישי ברוורמן: שאתה תגיד לי, עם 95% מהמוצרים אין לי בעיה, והיינו פותרים את זה.
<רז הילמן: שוב אני אומר, על מזון מסומן תאריך יצור, ותאריך יצור זה משהו אבסולוטי שקל - - -
אבישי ברוורמן: כן, הנה אפשר לבחור מוצר אחד, כמו שהיה פה, דבש או יין.
אבישי ברוורמן: ההערות הכלליות האלה - - -
<רז הילמן: לא, זה לחלוטין לא כללי.
<רז הילמן: מה שאמרת, תן לי את הממוצע – לא עוזר לנו הממוצע.
אבישי ברוורמן: אף אחד לא ביקש ממך ממוצע.
<רז הילמן: לא צריך לתת תקופת היערכות ארוכה מאוד למוצרים שיש להם חיי מדף קצרים.
<רז הילמן: דווקא נראה לי הכי מתאים שכל עוד זה יוצר לפני תאריך התחילה, אז זה בסדר.
<רז הילמן: וכל עוד זה יוצר אחרי, אז זה בהתאם לחיי המדף של זה.
<יותם זעירא: יותם זעירא, ממשרד המשפטים.
<יותם זעירא: משמעות ההצעה הזאת היא שמוצרים עם חיי מדף של שלוש שנים, נגיד שקדים, יימכרו עכשיו בשוק במשך שלוש שנים, מסומנים לא נכון - - -
<רז הילמן: אגב, לא בהכרח מסומנים לא נכון.
אבישי ברוורמן: סליחה אדוני, אתה לא נכנס – למרות שבכנסת נכנסים, אני חוזר בפעם ה-35, כי נבחר בירושלים ראש עיר עוד פעם, וחכמינו בירושלים אמרו: יש שבע תכונות בחכם, והיפוכן בגולם.
אבישי ברוורמן: אחת מהתכונות האלה: שאינו נכנס בדברי חברו.
אבישי ברוורמן: ולכן כולנו גלמים בכנסת, אבל אנחנו מצפים ממי שלא חבר כנסת, שלא יהיה גולם.
<יותם זעירא: זה גם יוצר מצב שבו מוצרים שמסומנים לא נכון ימשיכו להימכר במשך כמה שנים, וזה גם יוצר כפל של משטרים.
אבישי ברוורמן: אז מה אתה מציע?
<יותם זעירא: אם יש להם הצעה שמדברת על להאריך בעוד חודש או בעוד חודשיים את הכניסה לתוקף, אני לא חושב שזה בעייתי, כדי להקל - - -
אבישי ברוורמן: אז מה עושים?
אבישי ברוורמן: אתה לא מציע פתרון.
ישראל חסון: אדוני ממשרד המשפטים, אני לא מצליח להבין מה שאתה אומר.
ישראל חסון: היא אומרת, בסעיף הראשון, יש מוצרים שעוד אין להם תקינה, מגדלים אותם בצורה אורגנית, אני מפרסמת את זה כאורגני.
ישראל חסון: וזה בסדר, נכון?
<יותם זעירא: אני לא אוסר על סימון שלהם בסמלים אורגניים.
ישראל חסון: אתה לא אוסר.
ישראל חסון: בא הבחור ואומר, אוקיי, הוצאתי דברים עם אורך חיי מדף של שנתיים-שלוש, על פי ההנחיה הזו, ואתה מכליל את התקנה – מה אתה מציע לו לעשות עם המוצרים הללו?
ישראל חסון: להיפטר מהסחורה?
ישראל חסון: מה הוא אמור לעשות?
<יותם זעירא: אני מסכים שרק צריך פה נתונים, לאיזה סוג מוצרים מדובר.
<יותם זעירא: אנחנו מדברים על מזון.
<רז הילמן: דווקא ההצעה שלי פותרת לך את זה, כי אתה לא צריך לעשות את זה.
ישראל חסון: אני מציע לך ללכת הפוך.
ישראל חסון: אתה יודע לאיזה סוג של מוצרים קבעו תקן, ולאיזה לא.
ישראל חסון: תראה למה יש אורך חיי מדף ארוכים, ותבין על מה אתה מדבר.
אבישי ברוורמן: זה מה שאני וגברת ורון ביקשנו, להבין על מה מדברים.
אבישי ברוורמן: אם ב-99% מהמוצרים זו לא בעיה, והכול זה שקדים, שקדים, שקדים.
אבישי ברוורמן: אז נעשה הצהרה על שקדים.
<רז הילמן: גם באירופה, כשקבעו דרישות סימון חדשות, קבעו תקופה שהיא תקופת היערכות, וקבעו שמוצרים שיוצרו עד לתאריך כזה וכזה יכולים להיות מסומנים לפי המשטר שהיה קודם, ומוצרים שיוצרו לאחר אותה תקופה - - -
<רז הילמן: הפיתרון יכול להיות מועתק לפה, זה אותו היגיון.
מאוד פשוטה: מצד אחד, מהכיוון של דוקטור רז, מה שאורגני יקבל את הדבר.
מאוד פשוטה: השאלה היא כמה שבבים נופלים בדרך.
מאוד פשוטה: אם יש המון שקדים שכבר נמכרו, וחוץ מהשקדים יש אגוזים, וכולי, ופתאום, כולם נפגעים, ונסגרים כל העסקים הקטנים של שקדים ואגוזים, אז אני אומר, יש בעיה.
מאוד פשוטה: אני רוצה לדעת מה הבסיס למילים שלך.
<רז הילמן: דווקא הפיתרון שאני מציע הוא מאוד-מאוד מוכוון מוצרים.
<רז הילמן: כי אם מוצר יוצר עד לתאריך 1.1, אם זה מוצר עם חיי מדף קצרים, אנחנו נותנים לו תקופת היערכות נוספת מצומצמת מאוד.
<רז הילמן: זה מאוד מותאם למוצר, זה פתרון שנותן מענה הכי טוב.
אבישי ברוורמן: קודם כל, אני רוצה שיהיה קמפיין.
אבישי ברוורמן: אולי איגוד לשכות המסחר ייקח קמפיין רציני יחד עם משרד החקלאות, וזה יפתור את כל הבעיה.
<רז הילמן: קמפיין של מה?
אבישי ברוורמן: להסביר לציבור מה קורה פה, עם אלה שפקעו ואלה שלא פקעו, אגוזים, שקדים.
אבישי ברוורמן: כל יום, איגוד לשכת המסחר: אל תאכלו שקדים שפקעו.
<רז הילמן: אני אומר שוב, סחורה שבתהליך היבוא, או סחורה שבנקודות המכירה, היא סחורה שכבר מסומנת באיזשהו אופן, והיא סחורה שכבר מעבר לידיים של - - -
אבישי ברוורמן: תן לי פיתרון.
<רז הילמן: הפיתרון שאני נותן פשוט מאוד וישים מאוד.
אבישי ברוורמן: אתה מדבר על אירופה, ואומר לך חבר הכנסת חסון, ואני אומר לך: תן לי נתונים.
ישראל חסון: אתה יודע להגיד את ההיקף של המוצרים?
<רז הילמן: הפיתרון שאני נותן לך הוא פיתרון שפותר לך את - - -
אבישי ברוורמן: בגלל זה, לדעתי, העותרים שהלכו לבג"ץ, כולל האדם שעומד מולך, הפסידו.
אבישי ברוורמן: אני לא דיברתי שם, דיברו עורכי-דין, ושאלו אותם שתי שופטות חכמות מאוד: תגידו לי, פוקע הנושא, אתם מנצחים בעתירה, מה קורה?
אבישי ברוורמן: במקום להגיד, אם העותרים, זאת אומרת, אנחנו, מנצחים בגז, אמר שר האנרגיה, מלבד הוא מביא את זה לחקיקה, חוק ממשלתי, מביאים את זה לוועדת הכלכלה, בוועדת הכלכלה, אני הבטחתי שאני גומר את זה תוך חודשיים, בודק את הכול, נגמר הסיפור, ויש חוק עם שקיפות לציבור.
אבישי ברוורמן: ולא אכפת לי הייצוא, 30%, 40%, העיקר שייבנו תעשיה ישראלית.
אבישי ברוורמן: יש לי מחשבה, ואולי אני טועה, שאולי היה לנו רוב בבית-המשפט העליון.
אבישי ברוורמן: ולכן, כשאני שואל אותך עכשיו אותו דבר, ואתה מתחיל עם אירופה, אתה מאבד אותי – תן לנו נתונים.
<רז הילמן: אני אתן חלופות, ואני אגיד למה אני חושב שהן פחות טובות.
<רז הילמן: חלופה אחת זה להגיד שיש תקופה של כמה חודשים עכשיו להיערך לסימון, ואחרי זה תקופה של עוד שנה להיפטר מהסחורה.
<רז הילמן: אני חושב שהחלופה הזאת פחות טובה, כי היא נותנת יותר זמן דווקא למוצרים שהם עם חיי מדף קצרים.
אבישי ברוורמן: שאלו אותך 35 פעמים, כמה מוצרים שיש להם חיי מדף ארוכים יש בתוך הנושא הזה, וכמה קצרים.
אבישי ברוורמן: אין לך את הנתונים – לך תעשה עבודה.
אבישי ברוורמן: תגיד: לא עשיתי, אני אעשה עבודה, ותחזור אלינו.
<רז הילמן: אבל דווקא הפיתרון שאני נותן לא צריך בשבילו את הנתונים האלה כי הוא מותאם.
<רז הילמן: אם יש מעט מוצרים, אז זה לא בעיה גדולה בכלל.
<לאה ורון: אבל חברי הכנסת רוצים לשקול, בהתבסס על נתונים.
<לאה ורון: מה לעשות?
<לאה ורון: יש להם נוהל מוזר כזה.
<רז הילמן: אם יש מעט מוצרים עם חיי מדף ארוכים, אז הפיתרון שלי בכלל לא בעיה.
ישראל חסון: אתה לא מסביר לו טוב.
ישראל חסון: אני אסביר לך את זה ככה: אנחנו לא יודעים לקבל החלטה על סמך מה שאתה מציג, אז אין החלטה.
ישראל חסון: אתה רוצה שתהיה החלטה?
ישראל חסון: אני מרגיש שאני חוזר על עצמי.
ישראל חסון: דווקא מה שאני נותן לכם, אתם לא צריכים בשבילו נתונים, כי הוא מאוד מותאם.
ישראל חסון: יש לנו באג, ואנחנו חושבים שאנחנו כן צריכים נתונים.
ישראל חסון: אכפת לך לספק?
<רז הילמן: לסוג הפיתרון הזה, הנתונים יסתדרו עם זה.
אבישי ברוורמן: אתה יודע מה קרה עכשיו?
אבישי ברוורמן: חבר הכנסת חסון, יכול להיות שיש לנו אטימות שבאה עקב הגיל, זה קורה.
אבישי ברוורמן: היום, העיקר זה טוויטר, ובגיל 23 ראש ממשלה עיתונאי.
אבישי ברוורמן: זה העתיד שלנו.
אבישי ברוורמן: מבחינה פסיכולוגית, מכיוון שהאדם הוא יצור פסיכולוגי, ורמזתי מה שקרה בבית-המשפט העליון – שואל אדם, ואתה אומר, השאלה שלך לא רלוונטית, ואחד מעורכי-הדין אומר שם, אוטומטית, פסיכולוגית, חבר הכנסת חסון וחבר הכנסת ברוורמן נסגרים.
אבישי ברוורמן: אתה מבין?
אבישי ברוורמן: אז אולי לשאלה שלנו, למרות שיכול להיות שאתה צודק לחלוטין, אתה מאיגוד לשכות המסחר, אולי תיתן לנו תשובה.
אבישי ברוורמן: דוקטור רז, בבקשה.
אבישי ברוורמן: ומה עם השקדים?
אבישי ברוורמן: והוא אומר שתוצרת טרייה יכולה לשבת שלוש שנים על המדף.
<אורנית רז: אני לא מכירה תוצרת טרייה שיושבת שלוש שנים על המדף.
אבישי ברוורמן: אתה אמרת שקדים.
<רז הילמן: לא, אני לא אמרתי שקדים.
<אורנית רז: הבעיה שלי כרגע היא לא בשקדים.
<אורנית רז: הבעיה שלי כרגע היא שהיום במדפים, הרבה יבואנים ניצלו את הפרצה שיש בחוק, והביאו ריבות, ממרחים, שלא עומדים בסטנדרטים הישראלים.
<אורנית רז: אנחנו לא יכולים להשתמש בחומרים מסוימים בגלל החוק שלנו, ומביאים בכל מיני מדינות, והם מתחרים במוצרים שלנו, תוצרת הארץ, בגלל הפרצה בחוק.
<אורנית רז: לא מדובר פה על סימון, אם זה 90%, או לא 90%.
<אורנית רז: מדובר שכל המוצרים היבשים האלה ימשיכו לעמוד במדפים, להתחרות בתוצרת שלנו, ואין פה שום תחרות הוגנת.
<רז הילמן: את חושבת שצריך לעשות recall למוצרים האלה?
<רז הילמן: כי זאת המשמעות של לא לתת תקופת היערכות.
<אורנית רז: אני חושבת שאם היינו מדינה מתוקנת - - -
אבישי ברוורמן: אל תגידי דבר כזה.
<אורנית רז: סליחה, לא "מתוקנת".
<אורנית רז: סליחה.
אבישי ברוורמן: אנחנו לא נגיע לזה.
אבישי ברוורמן: אפילו אם אני וחבר הכנסת חסון נגיע ל-120, עוד לא נהיה מדינה מתוקנת.
<אורנית רז: אני מצטערת.
<אורנית רז: אני אומרת שהמוצרים האלה בכלל לא היו צריכים להגיע למדפים שלנו, כי בשביל זה עשינו את החוק.
<רז הילמן: בסדר, אז עכשיו עושים את החוק.
<אורנית רז: לא - - -
<רז הילמן: אבל התיקון הוא תיקון חדש.
<אורנית רז: אתה אומר, גנבנו, סליחה, לא גנבנו, עשינו דבר לא טוב, עכשיו בואו תכשירו אותנו, תנו לנו לגמור את כל המלאי הזה שעשינו עליכם קופה – לא.
<רז הילמן: אני אומר, אל תעצמו עיניים, זה מה שאני אומר.
<אורנית רז: לא.
<אורנית רז: אבל כל יבואן שמכניס מוצר, מקבל את התקנות.
<אורנית רז: והוא החליט, למרות התקנות, להכניס מוצרים ולנצל את הפרצה בחוק - - -
אבישי ברוורמן: את זה קיבלתי, אבל אני שואל לגבי העבר כרגע, החוק לא היה.
<אורנית רז: החוק היה.
אבישי ברוורמן: זאת אומרת, הוא עבר על החוק?
<אורנית רז: זה בניגוד לחוק, כן.
<רז הילמן: לא, אם הוא עבר על החוק, לא היו מתקנים את החוק.
<רז הילמן: מה זה, "הוא עבר על החוק"?
<אורנית רז: הוא עבר - - -
<רז הילמן: אז למה מתקנים את החוק?
<אורנית רז: תקרא את ההסבר לחוק.
<אורנית רז: החוק הזה היה בשביל ליצור מצב שאורגני זה לפי תקן של מדינת ישראל.
אבישי ברוורמן: הבנתי, אבל אני רוצה להעביר את זה לעורכי-הדין של משרד החקלאות, משרד הבריאות, משרד המשפטים, כולם.
אבישי ברוורמן: החוק הוא כפי שאומרת דוקטור רז, ואנשים עברו על החוק, אבל לא פעלו כדי לאכוף את החוק.
אבישי ברוורמן: זאת הנקודה?
<מרים פרוינד: היתה שם לקונה כללית, שמי שכתב "אורגני" על תוצרת, אי אפשר היה למנוע את זה.
אבישי ברוורמן: יש פה כלכלן ממשרד החקלאות, או אולי חלק מעורכי-הדין, שיכול להעריך איזו מכה מסוימת תהיה לאנשים בדבר הזה?
<מרים פרוינד: קשה לי להגיד לך, אבל בסקרים שאנחנו עושים בחנויות, חלק מהתוצרת מסומנת כ"אורגני" מבלי לעבור את כל הליכי הפיקוח שאנחנו מדברים עליהם עכשיו.
אבישי ברוורמן: ובמקרה שאנחנו הולכים בדרך שלך, גברת פרוינד, מה יקרה?
<מרים פרוינד: לא יכולנו לאכוף את זה - - -
אבישי ברוורמן: לא, מה יקרה עכשיו, כשאנחנו אוכפים את החוק?
<מרים פרוינד: אני מקווה שהקטע הזה - - -
אבישי ברוורמן: אז הם יחזירו את הסחורה הזאת?
<רז הילמן: מה, יעשו racall?
<רז הילמן: זה מה שמבקשים, לעשות recall?
אבישי ברוורמן: רגע, רגע, אם מדברים במקהלה, זה רק טוב לטלוויזיה.
אבישי ברוורמן: אחד-אחד.
<מרים פרוינד: אפשר למכור אותה כתוצרת קונבנציונלית, לא כתוצרת אורגנית.
אבישי ברוורמן: מר הילמן, אני מקשיב לך יותר ממה שאתה מקשיב לי.
אבישי ברוורמן: חלק מהאנשים האלה – זו תהיה עבירה ברורה – לא יוכלו יותר להמשיך למכור את הדברים האלה שיש בהם הטעיית הציבור.
<מרים פרוינד: לא, הם לא יוכלו למכור אותה כאורגנית.
<אביטל סומפולינסקי: נניח שיש שקד אורגני על המדף – מה קורה ביום ה-91?
<אביטל סומפולינסקי: האם מבחינת משרד החקלאות, ביום ה-91 אותו יבואן או משווק צריך להגיע לכל החנויות, ולעשות racall?
<רז הילמן: האם זה מעשי?
אבישי ברוורמן: מר הילמן, אתה לא בזכות דיבור.
<אביטל סומפולינסקי: היא כבר נמצאת על המדפים.
<מרים פרוינד: עדיין, אפשר להוריד את ה"אורגני" ולמכור אותה.
<מרים פרוינד: או, במשך תקופת המעבר שתיקבע, אפשר לגשת לגוף אישור ובקרה, ואם התוצרת היתה מראש תוצרת אורגנית - - -
<לאה ורון: אבל היא לא.
<מרים פרוינד: אם היא לא היתה אורגנית, אז זאת הטעיה ברורה של הציבור גם קודם.
<מרים פרוינד: אבל אם היא היתה אורגנית, והוא פשוט לא טרח לעשות את כל ההליכים, אז יש לו את תקופת המעבר.
<רז הילמן: זו תקופת מעבר מאוד-מאוד קצרה.
<רז הילמן: זה לא מעשי.
<אביטל סומפולינסקי: אז בוא נאריך אותה.
אבישי ברוורמן: אז נאריך את תקופת המעבר.
<אביטל סומפולינסקי: אם אתה נותן, לדוגמה, חצי שנה קדימה, חצי שנה לחסל את כל המדפים, אז בשביל להגיד שחצי שנה זה לא מספיק, אתה צריך לבוא עם - - -
אבישי ברוורמן: עורך-דין סומפולינסקי, שכנעת אותי.
ישראל חסון: את יכולה גם בתקופה הזו להכשיר - - -
אבישי ברוורמן: זה מה שאמרה הגברת פרוינד.
<אביטל סומפולינסקי: או להכשיר, או לא לסמן את הסימון האורגני.
בדבר אחד: בבקשה, מי אדוני?
<רועי בורוכוב: דוקטור בורוכוב.
אבישי ברוורמן: שם יפה, אתה מהמשפחה המורחבת?
<רועי בורוכוב: היסטוריה.
אבישי ברוורמן: כמובן שאף אחד לא יודע היום, יודעים רק שיש שכונה כזו בגבעתיים, או ברמת-יצחק בה גדלתי.
<רועי בורוכוב: מהרחוב ומהשכונה.
<רועי בורוכוב: היום, המוצר על המדף שנקרא "אורגני" שייך לאחת משתי קטגוריות: היבואן הביא אותו לארץ בידיעה שהוא אורגני אבל ללא סמלים וללא פיקוח, או לחלופין, הוא ידע שהוא אינו אורגני, והביא אותו לארץ וקרא לו "אורגני" כי לא היה מה שיאכוף את זה.
<רועי בורוכוב: משך הזמן אמור לאפשר לאנשים שבתמימות הביאו את המוצר האורגני, להיערך.
אבישי ברוורמן: מצוין, נהדר.
<רועי בורוכוב: הזמן צריך להיות סביר לזה.
<רועי בורוכוב: לא הגיוני שפרק הזמן ייתן תקופה ארוכה בה ניתן יהיה להמשיך למצוא מוצר שאינו אורגני, תחת זה שזה לא נכנס לקטגוריה.
<רועי בורוכוב: אז פרק הזמן צריך להיות קצר מספיק על-מנת שיאפשר את המעבר בצורה הגיוניות, אבל לא יאפשר להכשיר משהו שלא היה נכון מלכתחילה.
אבישי ברוורמן: אני חושב שדב בורוכוב, שאתה מצאצאיו, היה מאוד גאה לשמוע אותך עכשיו.
<רועי בורוכוב: תודה רבה.
<אביטל סומפולינסקי: זה נכון שהחוק נועד לסגור את הפרצה, וביחס למי שהשתמש בפרצה הזאת באופן לא תמים, אינטרס ההסתמכות שלו נע בין לא לגיטימי ללגיטימי מוחלש.
<אביטל סומפולינסקי: לפי החוק היום, יבואן לא היה חייב לסמן בסמלים, והסעיף השתמש במפורש במילה "רשאי".
<אביטל סומפולינסקי: ולכן, לכאורה, זו לא היתה פרצה, אלא זה אפילו היה דבר אפשרי.
אבישי ברוורמן: לא עכברא גנב אלא חורא גנב.
<אביטל סומפולינסקי: לא רצינו את זה, אולי לא צפינו את זה, אבל זה מה שהיה.
<אביטל סומפולינסקי: ולכן, את אותו אינטרס הסתמכות לגיטימי של מי שעומד בתקינה האירופית ומשווק היום בישראל, וזה נמצא על המדפים, בשביל אותם אנשים צריך באמת להביא תקופת - - - רחבה.
אבישי ברוורמן: מקובל לחלוטין.
<אביטל סומפולינסקי: אנחנו צריכים נתונים בשביל לדעת למה חצי שנה לא מספיקה.
<קריאה: חצי שנה זה המון.
<קריאה: דיברנו על 90 יום.
אבישי ברוורמן: אני אוכל לפסוק היום, לאורך ההיריון?
אבישי ברוורמן: או שנצטרך שתשבו יחד ותציעו לי לגבי פרק הזמן הזה?
ישראל חסון: הרעיון של משך הזמן הוא תלוי מוצר וסוגים, וההיקף שלהם.
ישראל חסון: אם אנחנו מדברים על 2%, אתה יכול לצמצם את התקופה הזו בצורה דרמטית.
ישראל חסון: לא יקרה אסון גדול, ולא יקרה שום דבר.
ישראל חסון: אבל אם אתה מדבר על מסה משמעותית – תאריך.
ישראל חסון: אז אני מציע לך, כי אתה מצביע, אתה צריך לאשר לעצמך - - -
ישראל חסון: אני מציע לך להשאיר את הסעיף הזה לתשובה הזו, תביאו נתונים ותקבל החלטה.
אבישי ברוורמן: מקובל על כולם?
<מורן הכהן-יבין: אז נבקש שברירת המחדל תהיה 90 יום, ולא חצי שנה.
<רז הילמן: 90 יום זה לא מעשי.
ישראל חסון: זה מעשי.
<רז הילמן: המוצרים הם לא בשליטת היבואן ולא בשליטת היצרן.
אבישי ברוורמן: מר הילמן, את הוויכוח הזה מיצית.
<רז הילמן: נניח שזה מוצר אחד, ואותו יבואן שהיתה לו עד היום את האפשרות לבחור אם הוא רוצה לסמן עם הסמל של האורגני, מותר לו גם להחליט שהוא בוחר שלא לסמן עם הסמל של האורגני, ומעכשיו הוא יקפיד עם המוצרים שמגיעים, לא לסמן "אורגני".
<רז הילמן: אבל עכשיו להגיד לו, לך לכל מרכולית בקרית-שמונה, תאסוף משם את המוצרים ותתקן את הסימון – זה פשוט לא יקרה, זה לא מעשי.
ישראל חסון: תביא מוצר אחד, נפתור לו את הבעיה.
אבישי ברוורמן: אתה יודע מה?
אבישי ברוורמן: אתה כזה עקשן, ולפעמים כועסים על העקשנים, אבל היום אנחנו ביום טוב, נבחרו ראשי עיר בישראל, המשיח מתקרב לירושלים, אז לכן אולי ניתן לו עוד קצת.
אבישי ברוורמן: במקום 90 יום, נוסיף לו עוד קצת.
אבישי ברוורמן: נו, כמה, לאה'לה?
<לאה ורון: אני אומרת, 150 ימים.
אבישי ברוורמן: למה 150, ולא 180?
<לאה ורון: שאלת אותי, זה מה שאמרתי.
ישראל חסון: אם אתה שואל אותי, אני חושב שאתה לא צריך לגעת בזה עד שאתה לא יודע את הנתונים.
<לאה ורון: אז זה יחייב אתכם לכנס את הוועדה, ישראל.
אבישי ברוורמן: אז אני אכנס את הוועדה עוד פעם.
ישראל חסון: זו קריאה ראשונה?
<לאה ורון: לא, זו שנייה ושלישית.
<לאה ורון: זו הצעת חוק ממשלתית.
<אביטל סומפולינסקי: אפשר לכתוב שהוועדה מאשרת את הנוסח הזה, אבל הוא ייכנס לתוקפו בעוד חודש כדי שאם במהלך החודש הזה יביאו נתונים – למעשה, אין בפני הוועדה היום נתונים ש-90 יום, או 120 יום, או 150 יום, לא מתאימים; יכול להיות שצריך שלוש שנים - - -
אבישי ברוורמן: עורך-דין סומפולינסקי, שכנעת אותי כל הזמן, ואת רואה שכבר ארבע פעמים אני אומר את השם שלך נכון.
אבישי ברוורמן: מכיוון שאני מאחל לישראל חסון מה שאני מאחל לעצמי, להגיע עד 120, אני פוסק כרגע: 120, עם כל הדברים האחרים, ואני רוצה לראות את הנתונים, ואז נפתור את זה בדרך של דוקטור בורוכוב.