GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אבישי ברוורמן: אני אומר עוד פעם - שר הפנים אמר שעכשיו יש בחירות - כל הדברים שתעלו, ננסה להוריד אותם לכמה דברים ולדרוש באופן קבוע משר הפנים כדי שחלק מהדברים שאמרת עכשיו, למשל הדוגמה עם החמש שנים, להעביר את זה כהצעת חוק.
<מעדא חסבאני: הדבר הנוסף, חייבים להתאים את התקנון, לרדת מהתקנון המטורף הזה, כי זה לא בר מימוש.
<מעדא חסבאני: עוד דבר, הבעלויות על האדמה הן בעלויות פרטיות.
<מעדא חסבאני: לא יכול להיות מצב שמדברים על איחוד וחלוקה רשום.
<מעדא חסבאני: אתם יודעים מה המשמעות של האמירה הזאת?
<מעדא חסבאני: אין סיכוי בחיים שמישהו יצליח לבנות ולקבל היתר על האדמה.
<מעדא חסבאני: אין סיכוי כזה.
<מעדא חסבאני: מי שהולך עם האמירה הזאת שם מכשול שלא ניתן לחצות אותו.
<מעדא חסבאני: צריך להתאים את התקנון למאפייני היישוב, אחרת נישאר תקועים ונישאר עם המצוקה.
<מעדא חסבאני: דבר שלישי, לאותם מתחמים שנגזרים מהתוכנית צריך לתקצב כסף ממשרד השיכון על מנת לאשר את המתחמים להוצאת תוכניות מפורטות, אחרת אנחנו עוד פעם תקועים.
<מעדא חסבאני: עשו מתחמים, ועכשיו נתקעים.
<מעדא חסבאני: עכשיו אני מגיע לסוגיית החיילים המשוחררים.
<מעדא חסבאני: אני מצטרף למה שאמר ידידי.
<מעדא חסבאני: חברים, לא עולה על הדעת שאתם מדברים על עלויות פיתוח ב-195,000 שקל, 254,000 שקל.
<מעדא חסבאני: איפה אנחנו חיים?
<מעדא חסבאני: זה באמת עזרה לחיילים?
<מעדא חסבאני: זה צחוק מהעניינים.
<מעדא חסבאני: צריך לקבוע איזשהו רף – לצורך העניין, יכול להיות 30,000–40,000 שקל - וכל השאר יהיה סבסוד של הממשלה לחיילים.
<מעדא חסבאני: אחרת מה עשינו?
<מעדא חסבאני: זה מה שאנחנו מצפים.
<מעדא חסבאני: הדבר האחרון, חיבור לביוב.
<מעדא חסבאני: אם אין נקודות קצה, אז אם אישרת תוכנית מתאר נשארת תקוע בצד השני.
<מעדא חסבאני: אלה תהליכים שצריכים ללכת במקביל.
אבישי ברוורמן: שאוקי לטיף, ראש המועצה המקומית ראמה.
<שאוקי לטיף: צהרים טובים לכולם.
<שאוקי לטיף: אנחנו בעיצומו של הליך פיתוח שכונת חיילים משוחררים, עם החבר'ה ממשרד השיכון בחיפה, ובעיצומו של הליך תוכנית מתאר.
<שאוקי לטיף: אבל, רבותי, כפר ראמה מיוחד במינו ואני, בתור ראש רשות, מתבייש להסתכל בעיניהם של התושבים עקורי איקרית, עקורי ברעם, עקורי פרדיה, כפר-ענין, סבארין, סוחמאתא.
<שאוקי לטיף: כל הכפרים האלה, בשנת 1948 מדינת ישראל עקרה אותם ממקומותיהם הביאה אותם והם גרים בכפר ראמה.
<שאוקי לטיף: אגב, הם נוצרים ומוסלמים – איקרית וברעם חבר'ה נוצרים.
<שאוקי לטיף: כולם נמצאים בכפר ראמה, ואין מה לעשות, אנשים מתרבים ועכשיו הם מונים כ-2,500 תושבים.
אבישי ברוורמן: מתוך?
<שאוקי לטיף: מתוך 8,300 תושבים.
<שאוקי לטיף: פניתי גם לשר הפנים ולפני כמה ימים הייתי אצל בינת שוורץ והיא אישרה לנו תוכנית מתחת כביש 85, אישרו לנו כמה מאות דונמים.
<שאוקי לטיף: יש שם אדמה של הכומר, המוטראן, שיש לו שם 108 דונם שכללו אותם לנוצרים.
<שאוקי לטיף: אבל בד בבד, המוסלמים בכפר ראמה, עקורי פרדיה וכפר-ענין, עשו נגדנו בג"ץ, כי הם מבקשים נתח מסוים משוכנת החיילים המשוחררים.
<שאוקי לטיף: אני צריך לתת להם פתרון.
<שאוקי לטיף: אני לא כל כך מתנגד וגם לא כל כך שמח עם הבנייה שלהם, אבל אני לא יכול להסתכל להם ישר בעיניים מכיוון שראש רשות צריך לספק חלקות לתושבים שלו על מנת שיוכלו לבנות את בתיהם.
<שאוקי לטיף: אני מאוד מבקש שהוועדה המכובדת הזו תתערב ותזרז לנו את עניין הדיור לכל העדות, גם מתחת לכביש עכו-צפת, כביש 85, על מנת שאוכל לתת פתרון.
<שאוקי לטיף: אולי נפצה אותם במקום אחר.
<שאוקי לטיף: אני בין הפטיש לסדן – אני גם רוצה לרצות את הדרוזים, שלא יגידו: ראש המועצה מכר את התחת שלו – סליחה על המילה – לחבר'ה האחרים.
<שאוקי לטיף: באמת אני בבעיה מאוד קשה.
<שאוקי לטיף: אני מבקש את התערבותה של הוועדה על מנת לזרז את כל ההליכים האלה, שנוכל לרצות את כל התושבים.
<שאוקי לטיף: תודה.
אבישי ברוורמן: עכשיו לידידי מכל כך הרבה שנים, שכולם היו מקשיבים לו ברשות השידור.
אבישי ברוורמן: עכשיו נגמר "הכול דיבורים", עכשיו צריך ביצועים.
אבישי ברוורמן: מספיק עם הקשקושים.
<רפיק חלבי: האמת שחשבתי לוותר, מה שאמרו מעדא ורמזי ברמה הכללית משקף את מה שאני חושב, אבל מכיוון שאנחנו כאן ברמת ההצהרות אגיד כמה דברים ברמת ההצהרות.
<רפיק חלבי: האמת שנמאס לי לשמוע כל הזמן שיש קיפוח ויש אפליה.
<רפיק חלבי: זה פשוט נמאס.
<רפיק חלבי: שמעתי בשבוע שעבר את בנט ושמעתי את יאיר לפיד, שמעתי את ציפי לבני ועכשיו אני שומע גם את היושב-ראש כאן, שמדברים על קיפוח מתמשך ועל פלונטרים - - -
חנין זועבי: מי שמקפח מדבר על קיפוח.
אבישי ברוורמן: חבל אפילו להזכיר את זה.
<רפיק חלבי: פשוט נמאס.
<רפיק חלבי: הגיע הזמן שיפסיקו לדבר על קיפוח וידברו על תכנון, על עשייה ועל עבודה.
<רפיק חלבי: יש מצוקה אמיתית לאורך כל היישובים.
<רפיק חלבי: אני לא אומר דרוזים, מוסלמים או נוצרים – לאורך כל המגזר הערבי זה משהו מחריד.
<רפיק חלבי: בדלית אל-כרמל, למשל, קרוב ל-70% מהבתים הם ללא היתר.
<רפיק חלבי: זאת מצוקה אמיתית; אין חיבורי חשמל, אין תשתיות, אין תקציבים, אין תוכניות מפורטות ואין תוכניות מתאר.
<רפיק חלבי: אני לוקח על עצמי, על הכתפיים שלי, את החודשים הקרובים כדי לנסות לתכנן את השכונות האלה, "המופקרות" אקרא להן, כדי לנסות לקדם הליכים של חיבורי חשמל ואולי גם תשתיות אפילו ברמת הסביר, אני בכלל לא מדבר על רמה אנושית מתקדמת וטובה.
<רפיק חלבי: אחד הפתרונות הוא להקים, כמו שהקימו פעם דליה צעירה א', להקים דליה צעירה ב'.
<רפיק חלבי: ואז יהיו 200 בתים לפחות של אנשים שלא יבנו ללא היתר, כי כל מי שבונה עכשיו בונה ללא היתר, שיהיה ברור לכולם.
<רפיק חלבי: אנחנו צריכים להגיע למציאות אחרת.
<רפיק חלבי: אני לא רוצה להטיל אשם ברשויות אלא לנסות לקחת פסק זמן של כמה חודשים ולנסות לקדם את התהליכים האלה.
<רפיק חלבי: לכן אני מסתפק בדברים האלה ורק אומר שחטאנו, עווינו, פשענו זה ביום כיפור, לא כל יום.
אבישי ברוורמן: אני מסכים לכול.
אבישי ברוורמן: חבל לדבר על זה.
אבישי ברוורמן: נציג האוצר שהגיע, מי הוא?
אבישי ברוורמן: יצא.
אבישי ברוורמן: תגידו לו שאנחנו מחפשים אותו.
חנא סוייד: אדוני היושב-ראש, אני שומע את הדברים של ראשי הרשויות.
חנא סוייד: ראשית כול, אני רוצה לברך אותם, כולם נבחרו חדשים.
חנא סוייד: נדמה לי שארבעה מהם לא נמצאים כאן כי יש להם בחירות חוזרות היום.
חנא סוייד: אני שומע את הבעיות שהם מציפים כאן, ואני מזהה שאלו אותן בעיות של היישובים הערבים.
חנא סוייד: כך שמהבחינה הזו דרוזים וערבים בכל נושאי תכנון, בנייה וקרקע, כולם אותו דבר וכולם בצלחת אחת.
חנא סוייד: המאפיין העיקרי של היישובים הדרוזים הוא שהם הפסידו 70% מהאדמות שלהם.
חנא סוייד: במילים אחרות, המדינה הפקיעה להם 70% מהאדמות שלהם.
חנא סוייד: רפיק חלבי הוא עכשיו ראש מועצה של יישוב שהפסיד 75% מהאדמות, 70% מהאדמות של דליה ועוספייה הופקעו, ובית ג'אן היא בעלת הבכורה – 80% מהאדמות שלה הופקעו.
חנא סוייד: אז לא נשארו אדמות.
חנא סוייד: כשאין לך אדמה אתה לא יכול לבנות, אתה לא יכול לפתח כראוי.
חנא סוייד: הכול אתה עושה תחת אילוצים.
אבישי ברוורמן: חבר הכנסת סוייד הוא ד"ר לתכנון ערים.
חנא סוייד: את הכול אתה עושה תחת אילוצים.
חנא סוייד: ולכן, נכון אמר ראש מועצת דלית אל-כרמל - רוב הבתים ביישוב שלו הם ללא היתר, ואין לו תוכנית מתאר.
חנא סוייד: בבית ג'אן אני מכיר אנשים שנכנסו לבית-סוהר כי הם בנו בית.
חנא סוייד: תראה איזה פשע הם עשו.
<רפיק חלבי: מתמודד לראשות המועצה בירכא נפסל מכיוון שיש לו קלון על זה שבנה בית ללא היתר.
חנא סוייד: הוא בנה בית ללא היתר - - -
אבישי ברוורמן: אצלנו היהודים יש משפט שחכמים מצטטים אותו: אין גוזרים גזירה על הציבור שרוב הציבור אינו יכול לעמוד בה.
אבישי ברוורמן: הדוגמה הזאת היא בדיוק עוול.
חנא סוייד: זו הדוגמה.
חנא סוייד: יתרה מזאת, יש תוכניות שהתחילו להכין אותן בשנות ה-2000 המוקדמות, שבמידה ויאושרו הן יפתרו את הבעיה של אלפי בתים שנמצאים תחת סכנת הריסה והבעלים שלהם משלמים כל חודש קנס של 1,000–2,000 שקל.
חנא סוייד: נגמרה שנה – מתחילים עוד פעם.
חנא סוייד: תראו, זה ייסורים.
חנא סוייד: אתם לא יודעים מה עושים לאנשים האלה.
חנא סוייד: האנשים כאן רוצים בכל זאת להראות משהו חיובי, אבל בעצם מתעמרים באנשים האלו.
חנא סוייד: אני צריך לצעוק את צעקתם כי אני מכיר את הבעיות שלהם אחת לאחת.
חנא סוייד: התוכניות תקועות, הן לא מאושרות, ומדברים על וד"לים, ומדברים על ול"לים ומדברים על עוד אפיק חדש של תכנון ובנייה, אבל ביישובים הדרוזים לא מאשרים תוכניות.
חנא סוייד: במידה שמאשרים אז פותרים את הבעיה.
חנא סוייד: יתרה מזו, גם תקציבים להכין תוכניות מפורטות, שגם יכולות לפתור חלק מהבעיות, לא נותנים להם.
חנא סוייד: כך שקרקע אין; כסף אין; ועדות תכנון ובניה - אין ביישובים הדרוזים ולו ועדת תכנון ובניה אחת.
חנא סוייד: היתה אחת, עכשיו היא עלובה, היא לא מתפקדת.
חנא סוייד: מועצה תעשייתית תפן – תפן נבנתה על האדמות של ינוח וג'ת, וזה מכרה זהב.
חנא סוייד: יש איש עסקים, שאתה מכיר אותו, הוא כבר מיליארדר, מוכר לבאפט את האחזקות שלו, אבל לאנשים של ינוח וג'ת לא מגיע שקל אחד.
חנא סוייד: אני יכול לדבר על זה, כמובן, שעות על גבי שעות, אבל אגיד דבר אחרון.
חנא סוייד: מנסים ליישם, לכפות על היישובים הדרוזים תוכניות מתאר, שכפי שאמר ראש המועצה, הן לא מתאימות.
חנא סוייד: הרקע החברתי שם לא מתאים.
חנא סוייד: אתה לא יכול להלביש תוכנית שמתאימה לתל-אביב, לצפון תל-אביב או לוורשה או ללונדון על ינוח-ג'ת.
חנא סוייד: זה לא עובד.
חנא סוייד: לכן, בסופו של דבר תקבל את ההתנגשות הזו.
אבישי ברוורמן: אתה יודע מה החלום הרטוב שלי, חנא?
אבישי ברוורמן: שאתה תהיה יושב-ראש ועדת הפנים הבאה.
עיסאווי פריג': ומה עם השכונה של מירי - - -
אבישי ברוורמן: ד"ר לתכנון ובנייה, שמבין את כל הדברים ויעשה ויחתוך את זה.
אבישי ברוורמן: בממשלה הבאה, עוד לא החלפנו את הממשלה.
חנא סוייד: זה ימות המשיח.
אבישי ברוורמן: אם מישהו מרשות השידור כבר נבחר לראשות מועצת דלית אל-כרמל המשיח כבר בדרך.
חנא סוייד: אדוני היושב-ראש, אני בכל זאת רוצה להציע כמה הצעות פרקטיות.
אבישי ברוורמן: כן, בואו נרד לפרקטי, שנוכל להתמקד במאבק, עם מירי רגב.
חנא סוייד: חיבורי חשמל לבתים בדלית אל-כרמל ועוספיה – יש מאות בתים ללא חיבורי חשמל.
חנא סוייד: בסמכות שר הפנים, לפי סעיף 157א, לפטור בתים - אם צריך לחבר אותם, אם יש איזו בעיה עניינית – מהחובה להמציא כך וכך.
חנא סוייד: הם קיימים, הם בסדר, הם משלמים ארנונה, אז הוא יכול לפטור אותם וזה יביא הקלה לאלפי משפחות.
אבישי ברוורמן: גם משרד הפנים ישנו פה, אני רואה את חגית עמית.
אבישי ברוורמן: גם משרד האוצר הגיע.
<רפיק חלבי: זו היתה כבר החלטה.
<רפיק חלבי: בלשכת ראש הממשלה טיפלו בעניין הזה.
<רפיק חלבי: היישום היה גרוע.
אבישי ברוורמן: מהזמן שעזבת את רשות השידור אתה חושב שהשתנה משהו?
אבישי ברוורמן: אתה יודע ש-70% מהחלטות הממשלה, יום אחרי שמחליטים אותן שום דבר לא קורה, ומה-30% האחרות רק חלק קטן עובר לביצוע של follow-up על פני זמן.
חנא סוייד: הגשתי הצעת חוק שאומרת שתוכנית שהופקדה על-ידי ועדה מחוזית – כלומר, היא רואה שהתוכנית הזו היא בסדר – אבל נתקעה בגלל ביורוקרטיה, לאותם אנשים שבנו בתים בתחום התוכנית הזו, שיפסיקו עם הקנסות, שיפסיקו עם צווי - - -
אבישי ברוורמן: זה מה שמעדא אמר.
אבישי ברוורמן: בואו ניקח את זה עם כל חברי ועדת הכלכלה האחרים, נריץ את ההצעה הזאת ביחד.
אבישי ברוורמן: ועכשיו ממש נשים אותה על - - -
חנא סוייד: אם נשכיל, לפחות את שני הדברים האלה, עשיתי את שלי.
אבישי ברוורמן: אז אנחנו ממתינים לך לתפקיד הבא שלך.
אבישי ברוורמן: אני שמח שלא עזבת את הכנסת.
אבישי ברוורמן: חבר הכנסת חמד עמאר, בבקשה.
חמד עמאר: אדוני היושב-ראש, קודם כול אני רוצה להודות לך על עצם קיום הדיון.
חמד עמאר: זה כבר מעלה את זה על סדר היום.
חמד עמאר: אני רוצה לברך את כל ראשי הרשויות החדשים: רפיק חלבי מדלית אל-כרמל, והיב חביש מירכא, מעדא חסבאני מינוח ושוקרי אבו לטיף שנבחר עוד פעם בראמה.
חמד עמאר: שיהיה לכם בהצלחה, אני מאמין שתצליחו בתפקיד.
חמד עמאר: אתם אנשים מוכשרים, היישוב בחר בכם כדי שתקדמו את נושא היישוב.
חמד עמאר: היום בבוקר במקרה השתתפתי בדיון בוועדת הפנים בקשר למתקני זיקוק גז יבשתיים.
חמד עמאר: הדיון היה איך אנחנו עוצרים את התוכנית שלא תגיע למועצה הארצית, ב-12 בחודש היא אמורה לרוץ שם.
<קריאה: חגית?
חמד עמאר: ליד דלית אל-כרמל.
חמד עמאר: הבאתי להם דוגמה - בדלית אל-כרמל אנחנו לא מצלחים להרחיב את תוכניות המתאר כי זו שמורה.
חמד עמאר: וכאן כל העולם קם וצועק - כל הירוקים, כל הארגונים, שמורות הטבע.
חמד עמאר: צריך לעשות סקירה על העצים, צריך לעשות כל כך הרבה דברים כדי להרחיב את תוכנית המתאר בדליה ועוספיה, וכאן אנחנו באים להתחנן אליכם לעצור את קידום התוכנית שקראו לה "תוכנית מאפשרת וגמישה".
חמד עמאר: לאשר את התוכנית ואחרי זה לרוץ עם כל הגמישויות שיש שם, שאנחנו כאן, ככנסת, רוצים לעצור את זה כי אנחנו ידועים שזה פוגע בטבע, זה מסכן את האנשים.
חמד עמאר: ותראה - כאן אנחנו באים להתחנן.
חמד עמאר: אני אומר לכם "להתחנן" כי כבר היו ועדות.
חמד עמאר: מאז שנבחרתי, זו קדנציה שניה, ישבתי בהרבה ועדות שדנים באותו נושא.
חמד עמאר: האם זה מתקדם?
חמד עמאר: מבחינה תקציבית, הצלחנו להשיג הרבה תקציב לנושא הזה, אבל זה לא מתקדם.
חמד עמאר: אחד מראשי הרשויות אמר, כמה התנגדויות יש?
חמד עמאר: התנגדויות מתחילות והדברים שם לא זזים.
חמד עמאר: לקחו תמ"א 35 ועשו אותה דבר קדוש.
חמד עמאר: אני קורא לתמ"א 35 כלוב לכפרים הדרוזים.
חמד עמאר: שמו אותם בתוך כלוב.
אבישי ברוורמן: 35 זה "הל" – גיהינום.
חמד עמאר: הם חשבו שאם שמים לאנשים קו אדום אז הם יראו קו אדום, וכמו שלא צריך לעבור ברמזור אדום לא יעברו.
חמד עמאר: אבל אנשים רוצים להתפתח, אז עברו.
חמד עמאר: רוצים לעבור ואף אחד לא יכול לעצור אותם, כי התוכניות, כמו שאמר רמזי חלבי, בנויות לשנות ה-70, תמ"א 35 בנויה לשנות ה-70, היא לא יכולה לשרת את כפר ירכא היום.
חמד עמאר: למה אני אמרתי ראש הרשות בירכא?
חמד עמאר: כי אני מעורב מאוד בירכא.
חמד עמאר: חבר הכנסת סוייד העלה את נושא בית ג'אן.
חמד עמאר: בית ג'אן, שטח השיפוט שלה בשנות ה-50 היה 40,000, היום 6,000.
חמד עמאר: יושבים כאן מדלית אל-כרמל – היא היתה 50,000, היום יש 9,000.
חמד עמאר: אולי יצמצמו את הדרוזים.
חמד עמאר: הדרוזים בשנות ה-40 היו 13,000, היום יש 120,000, אני לא מצליח להבין את שטחי השיפוט קטנים כך בצורה כזאת.
אבישי ברוורמן: חמד, יש לי שאלה אליך.
אבישי ברוורמן: כשהייתי שר בממשלה השתגעתי.
אבישי ברוורמן: אתה במפלגת ישראל ביתנו, והשר ליברמן הוא בעל עוצמה בלתי רגילה.
אבישי ברוורמן: פעם אחת ישבת אתו ואמרת לו: תגיד לראש הממשלה שלי – אני דרוזי, אני מכיר - - -
חמד עמאר: אמרתי לראש הממשלה, לא לאיווט.
אבישי ברוורמן: מה איווט אומר לך?
אבישי ברוורמן: שייתן לך ג'וב, שתעבוד מול זה.
חנין זועבי: לעשות טרנספר, זה מה שהוא יגיד.
חמד עמאר: בואו לא נהפוך את זה לפוליטי.
חמד עמאר: אנחנו דנים עכשיו בנושא מאוד חשוב.
חמד עמאר: הקמתי ועדת משנה לוועדת הכספים.
אבישי ברוורמן: אבל אמרת קודם שוועדות לא עושות כלום.
חמד עמאר: לא אמרתי שוועדות לא עושות כלום.
חמד עמאר: אמרתי שעשינו הרבה ועדות.
חמד עמאר: אם לא היו עושות כלום לא הייתי מגיע.
חמד עמאר: הקמתי ועדת משנה בוועדת הכספים, ובכוונה בוועדת הכספים, בשביל לטפל בנושא של העדה הדרוזית.
חמד עמאר: אתן לך דוגמה לגבי מה שאמרת, שדיברתי עם איווט או לא דיברתי.
חמד עמאר: מההסכמים הקואליציוניים הקצינו 40 מיליון שקל – נכון או לא, משרד השיכון?
חמד עמאר: - כדי להוזיל את החלקות לחיילים המשוחררים.
חמד עמאר: באתי לאיווט, אמרתי לו: תשמע, אני צריך כסף.
חמד עמאר: אנחנו יושבים עם משרד השיכון, הם אומרים שאין כסף לפיתוח.
חמד עמאר: הקציתי 40 מיליון שקל לפיתוח והעברנו את זה למשרד השיכון.
אבישי ברוורמן: מה שליצמן קודם קיבל, קיבלתם.
חמד עמאר: קיבלנו ונתנו את זה למשרד השיכון.
חמד עמאר: מה משרד השיכון עשה?
חמד עמאר: משרד השיכון לקח את הכסף לפיתוח, ואז התעורר מינהל מקרקעי ישראל.
חמד עמאר: הקרקע היתה זולה והפיתוח היה יקר; מה עשו?
חמד עמאר: העלו את מחיר הקרקע.
חמד עמאר: ישבתי עם משרד השיכון, והם הסבירו לי: אתה הבאת לנו כסף לפיתוח, נכון.
חמד עמאר: אבל מה שעשה מינהל מקרקעי ישראל, העלה את המחיר בצורה בלתי רגילה.
חמד עמאר: ישבתי עם מינהל מקרקעי ישראל, אמרו לי: יש שמאי ממשלתי, אנחנו לא מחליטים.
חמד עמאר: אמרתי: שמאי ממשלתי לא היה לפני שנתיים?
חמד עמאר: לפני שנתיים היה זול, עכשיו אני מביא כסף ואתם מעלים.
אבישי ברוורמן: אין בעל הבית.
חמד עמאר: לכן אני אומר לך, מה שצריך לעשות - נושא חיבורי החשמל, ההצעה שהעלה חבר הכנסת סוייד, גם אני הצעתי את זה בהצעת חוק.
אבישי ברוורמן: כולנו יחד.
חמד עמאר: הגענו למצב שבלי הצעת חוק אישרנו את זה במשרד ראש הממשלה.
חמד עמאר: עשיתי 20 ישיבות במשרד ראש הממשלה, אישרו לנו שכל תוכנית שתופקד – גם אם יש עליה התנגדות – יהיה אישור חשמל.
חמד עמאר: זה היה לפני שנה וחצי.
חמד עמאר: עד היום לא ראיתי בית אחד שהתחבר.
אבישי ברוורמן: תסביר למה.
חמד עמאר: אני שואל אותם, אומרים לי: מכינים את התקנות.
חמד עמאר: איזה תקנות?
חמד עמאר: אומרים לי שבשביל לתת חשמל, כמו שהיה בחוק לחיבורי חשמל בלי טופס 4 – הייתי אז במשרד התשתיות ואני זוכר את זה - שבית שנבנה לפני 1987, בית שלא חל עליו צו הריסה.
חמד עמאר: היו כמה פרמטרים שאמרו שלא הורסים.
חמד עמאר: התקנות האלה והדברים שצריכים להכין, שנה וחצי אני מחכה להם.
חמד עמאר: עדין לא קיבלתי אותם.
חמד עמאר: אמרו לי: יש בחירות.
חמד עמאר: עכשיו נגמרו הבחירות, כבר שבעה חודשים.
חמד עמאר: אני מנסה לקדם את זה עוד פעם.
אבישי ברוורמן: זה מאוד חשוב מה שאמרת.
אבישי ברוורמן: אין פה תלמידים, בדרך כלל באים לפה תלמידים, אבל תראו דוגמה.
אבישי ברוורמן: אדם בעל עוצמה, עם שר שהוא של המפלגה הגדולה בישראל, העביר כבר דברים בממשלה, ושנה וחצי אין חיבור חשמל.
אבישי ברוורמן: האם זה בגלל חברת החשמל?
אבישי ברוורמן: יש פה את אברהם פל מחברת החשמל.
חמד עמאר: אני רק רוצה להציע הצעה אחת, גם שיהיה לפרוטוקול.
אבישי ברוורמן: אתן לך, אבל ניתן לו - - -
חמד עמאר: אני יודע את התשובה שלו.
אבישי ברוורמן: אברהם, תן לו את התשובה, תגיד אותה שזה יהיה לפרוטוקול.
אבישי ברוורמן: בא בן-אדם בעל מעמד - גם חבר כנסת, גם בקואליציה, גם בממשלה - שנה וחצי אחרי כל ההחלטות האלה, למה אין חיבור חשמל?
<אברהם פל: קודם כול, אנחנו רוצים לחבר את כל הבתים לחשמל כי כל אחד מושך בצורה לא חוקית וזה יוצר הפרעות וסכנת חיים.
<אברהם פל: אבל אנחנו, כחברה, מחויבים לעבוד לפי החוק.
<אברהם פל: הזכירו פה את החוק, סעיף 157א לחוק התכנון והבנייה, ולפי זה אנחנו צריכים לקבל טופס 4, וזה לא קשור לתוכניות, אם הן בהפקדה או לא בהפקדה.
<אברהם פל: אם התוכנית בהפקדה אז אפשר להוציא טופס 2 או טופס 4 ונשמח לתכנן ולחבר את כל הבתים.
אבישי ברוורמן: זאת אומרת, מה שחסר - ואני מחזיר את זה לחבר הכנסת עמאר – ששנה וחצי מחכים לטופסי 2 או 4.
חנא סוייד: הבעיה לא אצל חברת החשמל.
אבישי ברוורמן: איפה הפקק?
חמד עמאר: הבעיה עכשיו במשרד ראש הממשלה עם משרד התשתיות, שצריכים להכין - - -
אבישי ברוורמן: אבל אמרת לי עכשיו שישבת במשרד ראש הממשלה.
אבישי ברוורמן: בואו כולנו נלך על הפקק הזה.
חמד עמאר: הפקק עכשיו במשרד ראש הממשלה - - -
אבישי ברוורמן: מי זה משרד ראש הממשלה?
חמד עמאר: מנכ"ל משרד ראש הממשלה.
חמד עמאר: לוקר.
אבישי ברוורמן: אז שיפתח את הלוק, אז בואו נלך אליו כולם.
אבישי ברוורמן: הלוא ממשלת ישראל אומרת שהיא מאוד בעד האוכלוסייה הדרוזית.
חנא סוייד: אתה יודע מה זה lock באנגלית.
אבישי ברוורמן: אני יודע טוב מאוד.
אבישי ברוורמן: אני רוצה to unlock the locker.
חמד עמאר: המשפט האחרון שאני רוצה להגיד, אני חושב שאנחנו צריכים - - -
אבישי ברוורמן: אז בואו נתלכד כאן.
אבישי ברוורמן: כדי ליצור לחץ, אני מציע שננסח כבר מכתב, על דעת כל חברי הוועדה פה, לאריה לוקר.
חמד עמאר: אני מוכן שנוציא את המכתב.
אבישי ברוורמן: אנחנו צריכים להפעיל לחץ ציבורי על הנושא.
אבישי ברוורמן: אם זה כל הסיפור, שזאת החלטת מנכ"ל משרד ראש הממשלה – אני לא מבין את זה.
<רפיק חלבי: הערה קצרה.
<רפיק חלבי: אני מתפלא על דבר אחד.
<רפיק חלבי: יש אזרחים במדינת ישראל, גם כשהם עוברים עבירה – אני מכיר שטחים מסוימים, לא בתוך מדינת ישראל החוקית, ששם עולים על גבעות ומקבלים גם חשמל, גם מים, גם ביטחון וגם הכול.
<רפיק חלבי: אז פה יש אנשים שנמצאים בבתים כבר הרבה מאוד שנים והם לא זוכים בכלל לקבל חיבור חשמל.
<רפיק חלבי: מה זה שייך בכלל?
אבישי ברוורמן: אפליה איומה.
אבישי ברוורמן: ולכן, בואו נתמקד בדבר הפשוט הזה.
חמד עמאר: התמקדנו בנושא של החיילים המשוחררים.
חמד עמאר: תראה מה קרה, כמעט בכל היישובים הדרוזים יש בנייה בלתי מורשית.
חמד עמאר: לא בלתי חוקית, בלתי מורשית.
עיסאווי פריג': מה ההבדל?
חמד עמאר: כשאני בונה על האדמה שלי זה בלתי מורשה.
חמד עמאר: זה המושג שלי.
חמד עמאר: כל הבנייה אצל הדרוזים היא בלתי מורשית, ואני עומד על זה כל הזמן.
חמד עמאר: יש לנו המון בנייה בלתי מורשית עכשיו במגזר הדרוזי.
חמד עמאר: אנחנו, כדרוזים, גם הפסדנו הרבה כי לא נשארה לנו קרקע חקלאית.
חמד עמאר: היום, במקום שנהיה עברייני בנייה – ועושים מאתנו עברייני בנייה – יש המון קרקע של המינהל.
חמד עמאר: אפשר ללכת ולקחת שם 1,000 דונם, 1,500 דונם, להתחיל לתכנן ואז אף אחד לא יגיש לך התנגדות אם אתה עושה לו את הכביש שמונה מטרים או 12 מטרים, כי זו לא הקרקע הפרטית שלו.
חמד עמאר: זה מה שצריך לעשות, זה מה שיפתור את הבעיה של העדה הדרוזי.
אבישי ברוורמן: הלוא אתה יודע, וחנא יודע, וכולם יודעים מה צריך לעשות.
אבישי ברוורמן: הבעיה היא שאנחנו לא מצליחים לעשות.
חמד עמאר: צריך ללכת ולטפל בקרקע של המינהל.
אבישי ברוורמן: אז צריך שכולנו נלך יחד – לא מעניין אותי קואליציה, אופוזיציה.
אבישי ברוורמן: ניקח את נושא הזה יחד, נגדיר אותו, נחתים עליו 70–80 חברי כנסת, נלך ללוקר ולראש הממשלה.
אבישי ברוורמן: זאת הדרך היחידה.
אבישי ברוורמן: אני יושב פה כבר, איבדתי את כל השערות.
אבישי ברוורמן: אי-אפשר להמשיך עם זה יותר.
אבישי ברוורמן: חבר הכנסת עמר בר-לב צריך לעזוב, אז בבקשה.
עמר בר-לב: אני לא צריך לספר לכם את הבעיה.
עמר בר-לב: אני מכיר אותה מזה זמן, ובוודאי בחודשים האחרונים כשגם נכנסתי לפוליטיקה וגם התחלתי להסתובב הרבה יותר בכפרים הדרוזים.
עמר בר-לב: הבעיה חריפה במיוחד בכפרים הדרוזים, היא חריפה גם במגזר הערבי, וגם בקיבוצים ובמושבים אני שומע דברים דומים.
עמר בר-לב: הבעיה מחולקת לשניים.
עמר בר-לב: חלק אחד זה הביורוקרטיה הישראלית, שהיא משהו נורא ואיום כמעט בכל תחום.
עמר בר-לב: החלק השני, שלא דובר עליו כאן - יש כאן אפליה פוליטית.
עמר בר-לב: הוזכר כאן, נדמה לי על-ידי רפיק חלבי, שיש שטחים אחרים שהם לא שטחי מדינת ישראל, ביהודה ושומרון, שהממשלה יודעת לקדם פרויקטים בצורה מהירה, יעילה - -
חנא סוייד: - - אגרסיבית.
עמר בר-לב: כן, אגרסיבית.
עמר בר-לב: אבל בוא נעזוב רגע את האגרסיות, נדבר בנושא התכנוני.
עמר בר-לב: מצליחים להתגבר בלי שום בעיה.
עמר בר-לב: לכן אני מאוד פסימי.
עמר בר-לב: אני לא רוצה לשפוך מים על אף אחד, אבל זו אחת הסיבות שבאתי לפוליטיקה ואחת הסיבות שאני חושב שאתם, כראשי מועצות ויישובים חדשים - חלקכם חדשים - באתם לעשות שינוי.
עמר בר-לב: השינוי הוא בראש ובראשונה להתגבר על האפליה, כי אפשר לעשות הרבה יותר, למרות הביורוקרטיה שזו מכת מדינה בכל התחומים.
עמר בר-לב: יכול להיות שהרעיון של יושב-ראש הוועדה לעשות עצומה של 70 חברי כנסת ולעשות עם זה משהו טוב.
עמר בר-לב: אני ממליץ, במקום ללכת על כל הרוחב, לקחת נושא אחד או שניים שהם הכי מעיקים.
עמר בר-לב: כי אני לא מאמין – סליחה שאני אומר את זה – שהממשלה הנוכחית מסוגלת לעשות או יש לה אינטרס או יש לה רצון אמיתי לעשות שינוי היסטורי.
אבישי ברוורמן: אגיד עוד דבר אחד.
אבישי ברוורמן: אני, למי שלא יודע, חבר מפלגת העבודה.
אבישי ברוורמן: אבל הנושא הזה, להוציא את רבין, קיים לכל אורך הזמן.
אבישי ברוורמן: מעבר לזה, אני חושב שאם יהיה שינוי, והתקווה שלי שיהיה שינוי, שיהיו ממשלות שאנשים ילכו לביצועים בצורה שעובדים יחד.
אבישי ברוורמן: למה אמרתי רבין?
אבישי ברוורמן: אני חוזר על זה בפורומים כאן - אני חושב שרבין היה ראש הממשלה האחרון בתולדות ישראל שהיה עושה תכלול של פרויקט.
אבישי ברוורמן: היה פה בנצי ליברמן לפני חודשיים-שלושה, והחברים היו פה.
אבישי ברוורמן: אמרתי לו: ראש הממשלה מינה אותך למלך שאחראי על הדיור.
אבישי ברוורמן: הוא אמר: מה אני יכול לעשות?
אבישי ברוורמן: אני בונה 5,000 דירות.
אבישי ברוורמן: צריך כביש – זה שר התחבורה; צריך ביוב – שר המים; צריך בתי-ספר – שר החינוך.
אבישי ברוורמן: אני מתבדח שארבעה סוסים – אף פעם אני לא אומר חמור כי חמור זה חיה הרבה יותר חכמה מסוס - כל אחד מושך לכיוון אחר.
אבישי ברוורמן: תוסיף לזה את בעיית האפליה, תוסיף לזה את הדברים האלה - - - רבין עשה את זה אחרת.
אבישי ברוורמן: היה אומר: זה הפרויקט.
אבישי ברוורמן: היה לוקח את שבס או אלדרוטי, המנכ"לים, ולוקחים ארבעה-חמישה שרים ביחד.
אבישי ברוורמן: אחרי חודש היה אומר: מה בוצע ומה לא בוצע.
אבישי ברוורמן: שרון עשה את זה רק בדבר אחד – בהתנתקות.
אבישי ברוורמן: ואז יושב חבר כנסת שהוא בקואליציה, אני הייתי שר, אתה מדבר את הדברים וזה לא מעניין אף אחד.
אבישי ברוורמן: יש הצהרה בכותרת והיא לא קורית.
אבישי ברוורמן: אני, כמובן, בעד החלפת השלטון גם מהסיבות שצריך לחתוך את הארץ הזאת במהירות שלא תהיה מדינה דו-לאומית, אני אומר את זה בצורה הכי ברורה, עם שוויון לכל האזרחים שיושבים כאן.
אבישי ברוורמן: אבל במקביל, כדי שיהיה פה כמה אנשים שיודעים להיות אנשי ביצוע.
אבישי ברוורמן: אני רוצה לשמוע את נציגי הממשלה אחרי עיסאווי פריג'.
אבישי ברוורמן: אני גם לא מצפה.
אבישי ברוורמן: אני כל כך מעריך את כל הפקידים, אבל כל אחד מסתכל על חלקו, וכולם צודקים.
אבישי ברוורמן: אבל זה לא הסיפור.
אבישי ברוורמן: הסיפור זה שמישהו צריך לשבת למעלה ולהגיד – זה כמו אלכסנדר מוקדון, הקשר הגורדי - צריך לחתוך את הקשר הזה, שכל אחד צודק.
אבישי ברוורמן: חברת החשמל לא יכולה כי מישהו לא נותן טופס 2, השני לא נותן שמאי, ההידרולוג לא קיים – וכולם צודקים, והתוצאה היא תוצאה מבישה.
אבישי ברוורמן: זו בושה, חרפה וכלימה בצורה שמדינת ישראל מתייחסת לאזרחי ישראל הדרוזים והערבים.
אבישי ברוורמן: ואני אומר את זה, ואמרתי את זה גם בתור שר.
אבישי ברוורמן: ונמאס כבר מכל הדיבורים האלה.
אבישי ברוורמן: הבעיה היום היא להחליט ולבצע.
אבישי ברוורמן: המסקנה היחידה שהגעתי אליה היא שהסיכויים הם לא גדולים.
אבישי ברוורמן: וזו הסיבה שנשארתי בפוליטיקה, אולי נצליח ארבעה-חמישה אנשים רציניים לעבוד ביחד, זה כבר לא משנה איך.
אבישי ברוורמן: אנשים שהם אנשי ביצוע ולעשות שינוי.
אבישי ברוורמן: ואז חנא יהיה יושב-ראש ועדת הפנים, והוא יודע לעשות דברים.
עמר בר-לב: אולי להשלים בשני משפטים.
עמר בר-לב: אחד, כמובן צריך אנשי ביצוע, אבל גם צריך רצון.
עמר בר-לב: אין ספק שצריך כאן אפליה מתקנת.
עמר בר-לב: בעניין הזה אני יכול לספר לכם שהיום אחר הצהריים במליאה יתייצב שר השיכון ולחברי הכנסת יש זכות לשאול עשר שאלות.
עמר בר-לב: זאת אומרת, סך הכול עשרה חברי כנסת.
עמר בר-לב: השאלה שאני הולך לשאול אותו היא בדיוק בנושא הזה, נושא הבנייה בכפרים הדרוזים, מגבלות הבנייה בכפרים הדרוזים, שהופכות את התושבים לעבריינים בעל כורחם.
עמר בר-לב: יש נוהג חדש בכנסת, שבכל שבוע מביאים שר ומבקשים מחברי הכנסת לשאול את השר עשר שאלות.
עמר בר-לב: השאלה שלי – יצא במקרה, לא ידעתי שיהיה דיון עכשיו – היא בדיוק בנושא הזה, בנושא היעדר אישורי הבנייה בכפרים הדרוזים ואיך הופכים אזרחים טובים - שלא לדבר על שירות בצה"ל וכן הלאה – אזרחים נאמנים למדינת ישראל, איך הופכים אותם לעבריינים.
עמר בר-לב: מה התשובה שלו לעניין הזה.
עמר בר-לב: אני מאוד פסימי שאשמע תשובה שתספק אותי, בוודאי לא אתכם.
עיסאווי פריג': אתה, כבוד היושב-ראש, לא השארת לי הרבה מה להגיד, כי בסיכום העכשווי שלך תיארת את כל העוולות.
עיסאווי פריג': ראשית כול, ברכות לכל הנבחרים.
עיסאווי פריג': עוד לא הספקתי לבקר.
עיסאווי פריג': ימים עוד לפנינו, נספיק לבקר בכל היישובים ולעמוד על הבעיות מקרוב, וכל אחד יתרום את חלקו.
עיסאווי פריג': חברים, אני מסתכל על מבחן התוצאה.
עיסאווי פריג': במבחן התוצאה, המדינה כשלה בגדול, כשלה כישלון מוחלט.
עיסאווי פריג': לא יעזור, לא חוק שוויון בנטל ולא יעזור ממשלת ליכוד, ממשלת עבודה – כולו אותו דבר.