GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<איל אריאל: ואז באו אלי דווקא שני גורמים עיקריים: אחד, זה המתאמנים שמתאמנים באופן קבוע שזה אורח החיים שלהם, ואמרו לי: סליחה, אנחנו מוכנים להתחייב לך אבל תן לנו הנחה, זה אורח החיים שלנו, תן לנו הנחה תמורת ההתחייבות; הגורם השני שבא הם: בנק הפועלים, קרנות השוטרים, כל המוסדיים, שאמרו: אנחנו רוצים לעשות אתך עסקה, אנחנו תמורת הנחה מוכנים לתת מנוי לשנה, תן לנו מנוי לשנה.
<איל אריאל: כלומר, הם בעצם כפו עלי, גם המתאמנים, האנשים שזה אורח החיים שלהם וגם המוסדיים כפו עלי ליצור מנוי שנתי בתמורה להנחה.
<איל אריאל: אומרים לי שיש כמה מקומות - - -
אבישי ברוורמן: גילוי נאות, גם אני עכשיו נמצא במכון כושר ואני משלם מנוי שנתי.
<איל אריאל: תבוא אלי, תוכל להשתחרר בקלות.
אבישי ברוורמן: אני הולך לשם רק בגלל המים שיש שם, המקום היחיד במדינת ישראל שיש מים של מי תהום מליחים שאין כדוגמתם, ומי שיודע יודע, והיתר לא אפרש, בבקשה.
<איל אריאל: אגב, לאדוני יש גם חדר כושר פה חופשי.
אבישי ברוורמן: לא, אצלי זה המים, המים המליחים.
<איל אריאל: כשאנחנו מדברים על הגנת הצרכן, ואני מרגיש קצת לא נוח לעמוד מול כל מיני ארגונים צרכניים, כי אני גם צרכן וגם חושב שאני לפחות רוצה לתת ללקוחות שלי שירות – אנחנו מדברים פה על לפגוע - - -
אבישי ברוורמן: אני לא רוצה לפגוע.
<איל אריאל: עוד חצי מילה, אני רוצה להבהיר דבר אחד, אם נבטל את הצעת החוק כמו שהיא כרגע, יבוטל המנוי השנתי, אנשים שזוכים להנחות לא יקבלו את ההנחות.
אבישי ברוורמן: מה שאמרת לי עכשיו, נקודה מאוד יפה, לא הבנתי, אני רק לומד.
אבישי ברוורמן: האם מה שכאן יבטל מנוי שנתי?
אבישי ברוורמן: נראה לי מוזר.
<אתי בנדלר: לא, אדוני, ממש לא זו הכוונה.
אבישי ברוורמן: המשנה ליועץ המשפטי עונה, כי אני כל הזמן מנסה להבין מה אתה אומר, אתה אומר בעצם שיכריחו אותך לבטל מנוי שנתי, זו פגיעה בעסקים הקטנים והבינוניים, לא אף אחד מהחברים שיושבים כאן ולא אני, ייטה לדבר כזה, ולכן עורכת-הדין בנדלר רוצה להגיב, בבקשה עורכת-דין בנדלר.
<אתי בנדלר: ממש לא זו הכוונה.
<אתי בנדלר: הכוונה כמובן לעודד אפילו, אם אתה רוצה, מטעמי בריאות וכיוצא באלה דברים, עשיית מנויים שנתיים או לתקופות קצובות מעבר למנוי חודשי, אבל במקביל שתהיה אפשרות גם לעשות הסכם לתקופה קצרה או במילים אחרות: אם המסלול היחידי שמוצע הוא מסלול שנתי, שתהיה אפשרות או לתקופה קצובה ארוכה, תהיה אפשרות לבטל, להשתחרר מהחוזה קודם לכן, וכמובן ברור לחבר הכנסת המציע שדיברתי אתו - -
<אתי בנדלר: - - וזו כוונתו באופן מובהק, שיהיה פער בין המחיר החודשי לבין המחיר השנתי, כדי שאדם לא יעשה מנוי שנתי, יוותר על זה אחרי חודש, ובעצם יצא שהוא משלם עבור חודש – כשהוא עשה את המנוי השנתי – אותו מחיר כאילו הוא היה עושה מלכתחילה מנוי לחודש אחד.
<אתי בנדלר: יהיה פער - - - מה אחוזי הפער.
אבישי ברוורמן: מר אריאל, קודם כול, אם יש לך דברים שלח לכולנו ונבין, על הנושא שאמרת עכשיו ענו לך כאן בצורה ברורה, אתה לא צודק בנושא ואנחנו נדאג בחקיקה, ועכשיו מה ההצעה שלך?
<איל אריאל: מתנצל, רק אסיים בהצעה.
<איל אריאל: ההצעה היא כזאת: אחד, כדי שתהיה אפשרות גם לתחרות הוגנת בין זה שהצעת החוק תחול – והיועצת המשפטית כבר ציינה את זה בישיבות הקודמות – גם על הסטודיואים, גם על החוגים וגם על הקאנטרי, כי אלו המקומות שבהם אנחנו מתחרים, ושיינתן הפרש פר חודש של – בדקנו במועדונים שבהם יש מנוי חודשי אמיתי, לא מנוי פיקטיבי, במנוי חודשי אמיתי ההפרש פר חודש בין המנוי הוא בין ה-20% ל-30%, וזה ההפרש שצריך להישמר כדי לשמור על המנויים השנתיים.
אבישי ברוורמן: יפה, תעביר לנו את זה בכתב.
אבישי ברוורמן: אריאל, מה שאני מבקש, שלח לנו את זה בכתב למנהלת הוועדה לאה ורון, זה יחולק לכל חברי הוועדה, גם לכל הנוגעים בדבר, המשרדים הרלוונטיים, כדי שבהצעת החוק אם צריך לשפר - נשפר.
<אתי בנדלר: עוד מילה אחת, אדוני.
<אתי בנדלר: אני רק רוצה להפנות את תשומת לבו של הדובר האחרון, כמו של כל המוזמנים האחרים, לכך שבאתר הוועדה פורסמה הצעת חוק נוסח מטעם הממשלה.
<אתי בנדלר: אדוני הצהיר בתחילת דבריו שהנוסח שעליו תדון הוועדה זה הנוסח שהממשלה הציעה, כי כידוע לגבי הצעות חוק פרטיות הממשלה מתנה את תמיכתה בהצעת החוק בכך שהנוסח יתואם אתה, ולכן הממשלה הגישה הצעה מטעמה.
<אתי בנדלר: וכאן אם תקרא, תראה בפירוש שיש פרס, הייתי אומרת, או הכרה בכך שיש לתת אפשרות להציע מחיר נמוך יותר בהתקשרות לטווח ארוך עם אפשרות לבטל את זה, אבל אז המחיר לא יהיה זהה, זאת אומרת, התמורה שתושב בחזרה עבור התקופה שלא נוצלה לא תביא לכך שאדם יוכל לעשות מנוי ארוך טווח ולשלם כאילו עשה מנוי חודשי.
איתן כבל: בקיצור, הצעה מאוזנת, זה הכול.
אבישי ברוורמן: סליחה, רק רגע, עורכת-דין טירי וינשטוק, את מחזקת את מה שאומרת עורכת-דין בנדלר?
<חנה וינשטוק טירי: כן, יש לנו הצעה לגבי מכוני הכושר, ההצעה נכתבה אחרי שקיימנו היוועצות עם הסוכנות לעסקים קטנים במשרד הכלכלה, שמענו את הבעיות, שמענו בדיוק איך השוק הזה עובד, הצענו הצעת נוסח, אתה יכול לקרוא.
<תמר פינקוס: היא מדברת על 20%.
<חנה טירי: היא באמת מדברת על כך שיהיו כמה מסלולים, ודמי הביטול יהיו ההפרש בין המסלולים.
אבישי ברוורמן: אני מאוד מודה לך, מר אריאל, תקשיב, הוועדה הזאת, ואני אומר את זה, אני מכיר את החברים בוועדה ואני מכיר אפילו לפעמים את היושב-ראש, ואני אומר לך שפה כולנו, לא רק שנלחמים בשביל עסקים קטנים ובשביל תחרות הוגנת, וגם יש אנשים שרוצים באמת שהכושר ישתפר, שבאמת נחיה טוב, אז אם הדברים שנאמרו כאן לא מספקים אותך ומה שקורה טוב לכולנו, תעביר דברים, אבל דברים קונקרטיים.
אבישי ברוורמן: אנחנו כבר מעבר לנושא של התלונות והדיבורים, רק קונקרטי.
<לאה ורון: מר פרנקל, נציגי משרד התרבות והספורט, כמו גם נציגי משרד הבריאות, הוזמנו לדיון והם יושבים פה.
אבישי ברוורמן: בבקשה, אז אמרתי, לכן אדוני ממשרד התרבות והספורט, בוא תשב לשולחן.
<חיים פרנקל: אפשר להגיד רק מילה?
אבישי ברוורמן: מה אתה אומר לגבי הכושר, התרבות והספורט וכל הדברים הטובים?
<שי שטרית: קודם כול צריך לעשות ספורט וזה דבר מאוד טוב ובריא.
אבישי ברוורמן: מסכים אתך לגמרי.
<שי שטרית: ואנחנו כמובן יחד עם שאר משרדי הממשלה תומכים בהצעת החוק.
אבישי ברוורמן: ואתה מבין שההערות שנאמרו בעצם משתקפות בהצעת החוק.
<שי שטרית: בהחלט כן.
אבישי ברוורמן: אני מאוד מודה לך, תודה.
<מיטל שרעבי: מעבר להיבט הצרכני, אנחנו גם חושבים שזה יכול להוות חסם לאנשים שרוצים להירשם למכון כושר אבל נמנעים מלהתקשר לתקופה ממושכת, זה באמת יכול לעודד אנשים להירשם למכוני כושר, וזה כמובן יכול להעלות את כמות הפעילים.
<אתי בנדלר: כן, רכישה לתקופה קצרה תעודד אנשים, כי יש אנשים שנרתעים היום.
איתן כבל: נכון, יש כאלה שרואים "שנה" הם נבהלים.
<עובד קדמי: יצאו נשכרים.
אבישי ברוורמן: בהחלט, כי יש את הבעיה הכללית שאנשים מתלהבים, קונים, יאללה, ואז אחרי שבוע-חודש - - -
איתן כבל: אחר כך הם מבינים שהספורט הכי טוב זה לצפות בערוץ הספורט.
<מיטל שרעבי: וזו תופעה ידועה - - -
אבישי ברוורמן: אתה רואה, ההוא שובר לי את הלב – פעם אחת הצהובים קנו כל כך הרבה כסף, אז עכשיו טוב להם, אז כל פעם הוא צריך להזכיר לנו את זה.
אבישי ברוורמן: עורכת-דין שושנה רבינוביץ, מנהלת הלשכה המשפטית של ארגון לשכות המסחר.
<שושנה רבינוביץ: אין לי הרבה מה להוסיף, באמת אני חושבת שההצעה הממשלתית היא הצעה מאוזנת.
<שושנה רבינוביץ: אנחנו כבר הלכנו דרך ארוכה גם עם חבר הכנסת איתן כבל.
<שושנה רבינוביץ: ובאמת צריך להדגיש שאם ניתנת הטבה לצרכן מכיוון שהוא בוחר מרצונו להתקשר לתקופה קצובה, ואז הוא מפסיק את התקופה הזאת, אז הוא צריך להחזיר את ההטבה.
<שושנה רבינוביץ: אני חושבת שזה בא לידי ביטוי בהצעה.
<שושנה רבינוביץ: רק בעניין של רטרואקטיביות אני חושבת שצריך לדון, אבל נעשה את זה, אני מתארת לעצמי שנדבר על הסעיף הזה.
אבישי ברוורמן: עורכת-דין רבינוביץ, תודה רבה.
אבישי ברוורמן: עורך-דין אמיר שפיצר מעמותת בעלי היחידות.
אבישי ברוורמן: ורבותי, אני בעצם ספרתי 90% וכמה, כולם היו עורכי-דין, אני לא מדבר על חברי הכנסת, אבל אני שמח שהיה מר חרותי והייתה גב' גוטל והייתה גב' חבקין, היו כמה אנשים שלא היו עורכי-דין.
איתן כבל: יש כבר יותר עורכי-דין מיחידות.
<קריאה: אבל מזה אי-אפשר להשתחרר.
אבישי ברוורמן: אתם יודעים, אני רק רוצה באמת לספר, הלוא האנשים עושים כל מיני מדדים למדינה בעלת איכות חיים גבוהה, שזה לא רק תוצר לאומי לנפש, אחד המדדים השליליים יותר ויותר זה מספר עורכי-דין לנפש, ישראל הגיעה למספר ראשון בעולם כולו.
אבישי ברוורמן: לפני 20 שנה – ועורך-דין הרטמן בטח יודע יותר ממני ויתקן אותי – למשל ביפן היה המספר הנמוך ביותר, כי שם היו נורמות ציבוריות, אם אדם מתחלק על פתח ביתו של חברו הוא לא תובע אותו.
אבישי ברוורמן: כל ה- ambulance chasersשפתחו בארצות-הברית, ומתוך אותם 20,000 כמה שהיו ביפן, החלק הגדול היו בוושינגטון, נורמות ציבוריות יותר חשובות.
אבישי ברוורמן: עודף עורכי-הדין בישראל זאת מכה טוטלית.
אבישי ברוורמן: אני בעד עריכת-דין, אני בעד חילוף משפטי, אבל במקרה הזה גם ההיצע יוצר את הביקוש, יש כל כך הרבה עורכי-דין אז צריך כבר לעשות עודף ליטיגציה.
אבישי ברוורמן: וגם בכנסת הזו עודף חקיקה זה איכות כנסת יותר נמוכה מאשר - - - חקיקה, הכול במשורה.
אבישי ברוורמן: אחרי ההערה החכמה של היושב-ראש אבקש מעורך-דין שפיצר, בבקשה.
<אמיר שפיצר: אני רק רוצה, אדוני, לומר רק בהתייחסות להליכים הייצוגיים, שקלאב הוטל למעשה מציגה אותם כאיזשהו עניין או טיעון כדי לעצור את ההליך כאן, אז מעבר לכך שמרגע שההליך כאן מתקדם, אנחנו מוצאים את התופעה המוזרה שההליכים הייצוגיים מגיעים להסדרי פשרה מסויגים בין התובע הייצוגי לבין עורכי-הדין, כאשר לרוב מדובר בחוברות עבות שדבר אחד ברור שם - שכר הטרחה של עורכי-הדין בין 4 ל-5 מיליון שקל, חוץ מזה שום דבר לא ברור, וזה נועד להמשיך את המצוקה של בעלי היחידות לעוד שנים ארוכות.
<אמיר שפיצר: החשיבות של החוק הזה היא בכך שיכולת השחרור החוקתית, הייתי אומר, חייבת להישמר אצל האזרח, והסדרים משפטיים יש להם את הכבוד שלהם במקום שלהם, אבל החשיבות היא בעצם הקביעה של הזכות של היכולת לסיים את ההתקשרות ברגע שהאזרח רוצה.
<אמיר שפיצר: תודה.
אבישי ברוורמן: אני מבקש משחר עקה, אני מאוד שמח שלמרות שיש פה אלפי עורכי-דין לא שמעתי היום אף פעם דא-עקא, אז יש שחר עקה, סמנכ"ל פתאל, בבקשה.
<שחר עקה: אני רואה-חשבון, לא עורך-דין.
<שחר עקה: לנו במלונות פתאל יש שלושה מלונות שבהם נמכרו ובחלקם גם נמכרים זכויות נופש: בלאונרדו קלאב בים המלח, בלאונרדו פלאזה באילת ובהרודס באילת, ומקומם אותי כל מה ששמעתי פה, כי נתפסים לכל - - -
אבישי ברוורמן: קודם כול, מקומם אותך זה טוב, אתה יכול להתקומם.
<שחר עקה: אבל לא הרשית לי לקום קודם, רציתי לקום, לא נתנו לי.
אבישי ברוורמן: אתה יכול להתקומם.
<שחר עקה: כי נתפסים פה כל הזמן למה שהיה בקלאב הוטל אילת, קלאב הוטל טבריה, ויש גם בישראל, לא צריך באירופה, גם חברות אחרות שזה עובד, וזה עובד טוב.
אבישי ברוורמן: זאת אומרת, כל השאלה פה הייתה לגבי השכירות במבנה.
אבישי ברוורמן: אני חושב שאצלכם - - -
<שחר עקה: אז אצלנו יש שכירות ויש יד שנייה.
אבישי ברוורמן: אז אנא תעביר לנו את הפרטים, אולי אני לפחות לא ידעתי, דרך לאה ורון לכל חברי הוועדה כדי שעד הישיבה הבאה שתתקיים במהירה - - -
איתן כבל: אולי נבוא לבדוק מקרוב, היושב-ראש.
<שחר עקה: בשמחה.
אבישי ברוורמן: לא, לא, לא, חס וחלילה.
<אמיר שפיצר: באירופה.
<שחר עקה: רגע, תנו לי לדבר, אני רוצה לדבר.
אבישי ברוורמן: אתה יודע מה שאני מבקש, אני מאוד רוצה את זה, לקבל את הפירוט של איך זה מנוהל על ידיכם כדי להבין אם זה באמת מוצר סחיר לפחות לפי הטענה של אירופה.
<שחר עקה: יש מסמך שהוצאנו בוועדה הקודמת ונשלח אותו שוב.
אבישי ברוורמן: שלח לנו, לכל חברי הוועדה.
<שחר עקה: לכל חברי הוועדה.
<אתי בנדלר: כולל מספר התקשרויות במשך כל השנים כדי שנדע כמה.
<שחר עקה: הכול, הכול.
<שחר עקה: אז בגלל קלאב הוטל רוצים פשוט לכרות את כל הענף הזה ולהרוג את כל זכויות הנופש.
אבישי ברוורמן: אנחנו לא רוצים לכרות.
<שחר עקה: כי מה שמנסים לעשות פה זה הסיפור של ההשבה.
<שחר עקה: מי שמתקשר לתקופה ארוכה, ואצלנו יכול לקנות יחידות לעשר, 20 ועד 40 שנה, אני מניח שהוא משקיע כל כך הרבה כסף והוא גם יודע מה הוא עושה.
<שחר עקה: מה שנכלל בהצעה כרגע זה להחזיר את הכספים באופן יחסי על פני השנים.
<שחר עקה: המנגנון הזה - - -
<תמר פינקוס: זה לא חל על העבר, זה רק לעתיד.
<עובד קדמי: לא, על העתיד.
<עובד קדמי: אני מדבר על העתיד.
אבישי ברוורמן: רבותי, אמרת את דברך.
<שחר עקה: לא סיימתי.
אבישי ברוורמן: אז תסיים, כי אני בעשרה לאחת-עשרה חייב לסיים.
<שחר עקה: יש שתי נקודות שאצלנו קיימות ועלו פה מאירופה: אחד, אצלנו יש שכירות; שתיים, לבטל אצלנו אפשר בלי בעיה, מי שלא משלם שנתיים או שלוש - - -
אבישי ברוורמן: בלי פרומו, תעביר לי בכתב, כולם יקבלו, ואנחנו בכתוב נשווה את הדברים האלה.
אבישי ברוורמן: אם תשכנע - - -
איתן כבל: זה מה שנקרא "פרסומת סמויה".
<שחר עקה: לא, אין פרסומת סמויה, לא מוכר לאף אחד פה.
אבישי ברוורמן: אדוני, תקשיב, זה נורא יפה שאתה צועק, זה נורא נחמד, אתה גם מתקומם, אדווח לבעל הבית שלך שעשית עבודה יפה, אבל עכשיו תעביר לי מסמך מסודר שיסביר שתי נקודות: מה שונה בינך, למשל, לבין קלאב הוטל; ודבר שני, מה שונה בינך לבין מה שנתנו פה על אירופה, ומדוע אתה סחיר, יעיל, הגון וצודק.
<שחר עקה: עוד משפט בעניין.
אבישי ברוורמן: משפט אחרון.
<שחר עקה: מה שרוצים להוסיף על מכירות עתידיות, שתהיה השבה יחסית.
<שחר עקה: המנגנון הזה מאוד בעייתי כי המודל הכלכלי פה הוא כזה שהכסף הזה משמש לבנייה.
אבישי ברוורמן: תן לי הצעה אלטרנטיבית, שלח לנו.
אבישי ברוורמן: אבי אלמוג, יושב-ראש ארגון מנהלי בריכות שחייה.
אבישי ברוורמן: סוף כל סוף יש מישהו שאני מבין.
<אבי אלמוג: אני קודם כול מתקומם, כמו חברי, על המילה "מנוי".
<אבי אלמוג: המילה מנוי פתאום נעשתה - - -
אבישי ברוורמן: אתה יודע, עוד שניים-שלושה מתקוממים תהיה עוד מעט מהפכה בירושלים.
<אבי אלמוג: המילה מנוי נעשתה פה מילה גסה.
אבישי ברוורמן: לא, ראית שהגנו על המנויים.
<אבי אלמוג: אני ככה מתרשם.
<אבי אלמוג: בבריכות השחייה בדרך כלל אפקט העונתיות מאוד מאוד חשוב, הרבה מאוד מנויים נרשמים לתקופות קצרות של ארבעה וחמישה ושישה חודשים.
<אבי אלמוג: להחיל עליהם גם את החוק הזה של ביטול עסקה כשבן-אדם מנצל את יוני-יולי או את יולי-אוגוסט ובא בספטמבר - - -
אבישי ברוורמן: אנא, תעביר לנו את התיקונים ואת ההצעות שלך, נדון ונראה אולי אפשר לשפר.
<אבי אלמוג: אז דובר בזמנו על החרגה של תחומים מסוימים ממנויים שנתיים למנויים קצרים של קאנטרי קלאבים לעומת - - -
אבישי ברוורמן: תעביר לנו בכתב, יהיו בסעיפים, נבוא להקראה, אבל לפני זה תשלח לכולם, כל דבר שהוא הגיוני, מקדם תחרות ולא פוגע בעסקים, אבל בסופו של דבר יש בו את ההיגיון, אציג את זה, אתה תציג את זה לפני כל חברי הוועדה, יש פה חברי ועדה - - -
<אבי אלמוג: כולנו יודעים שמנוי קיץ לא דומה למנוי חורף, הועם ישראל אוהב לבטל מנוי אחרי הקיץ כי הוא ניצל את החודשים הטובים.
אבישי ברוורמן: בשל העובדות האלה תעביר את ההצעה האלטרנטיבית, יושבים פה חברי כנסת מאוד הגונים, מאוד רציניים, אין להם פחד מאף אחד, רק מהקדוש-ברוך-הוא, תסלח לי, אתיאיסט שכמוך, ד"ר סוייד, מאללה או מכל מיני אנשים אחרים.
אבישי ברוורמן: אבי אלמוג יושב-ראש ארגון דיבר, ולכן אעשה דבר בלתי רגיל, אבקש להתחיל לקרוא את החוק, ואפסיק בעשרה לאחת-עשרה כדי שיגידו: קראתי קריאה התחלתית.
<לאה ורון: כדי שבישיבה הבאה יישמעו הערות לסעיפים ולא הערות כלליות.
<אלכס הרטמן: רגע, אדוני היושב-ראש, האם אני רשאי – נאמרו פה עובדות - - -
אבישי ברוורמן: רגע, אתן לך, עורך-דין הרטמן, מכיוון שאני רוצה לעשות את הקריאה, והקריאה תהיה רק לשתי דקות, אתן לך בשלוש דקות לענות בצורה ברורה כי אתה לא צריך להתפזר, היו פה שאלות מאוד מאוד ברורות: אירופה, שכירות, הדבר הזה.
<אלכס הרטמן: אז, אדוני, אתה יודע, אחד הקשיים שאני נתקל כאן, להביא מבית-משפט - - -
אבישי ברוורמן: אבל אתן לך לדבר על זה בפעם הבאה גם כן, אל תדאג.
<אלכס הרטמן: בסדר, אז אני רק רוצה לומר, העובדות שנאמרו פה פשוט לא נכונות.
אבישי ברוורמן: אז תשלח לי אותן, לכל חברי הוועדה לגב' לאה ורון.
<אלכס הרטמן: נשלח לאדוני, אבל אני עדיין רוצה לענות לד"ר הופמן.
<אלכס הרטמן: קודם כול אשלח לאדוני בצורה מסודרת, יש אלפי עסקאות, הזכות היא סחירה - - -
אבישי ברוורמן: שלח לנו.
<אלכס הרטמן: אשלח.
<אלכס הרטמן: המצב באירופה תואר בשני - - -
<לאה ורון: בבקשה לשלוח למזכירות הוועדה.
<אלכס הרטמן: גב' ורון, אשלח, אני יותר לא רוצה עניינים.
אבישי ברוורמן: הוא יודע שלאה ורון ואבישי ברוורמן חד הוא, אשתי לא מקבלת את זה, אבל - - -
<אלכס הרטמן: נשלח, גב' ורון, נשלח אלייך את החומר.
<לאה ורון: גם לבעלי יהיה מה לומר על זה.
<אלכס הרטמן: אדוני, הדברים שנאמרו פה מחייבים התייחסות עובדתית מדוקדקת עם נתונים מדויקים, לא בערך.
אבישי ברוורמן: אז תשלח לנו.
<אלכס הרטמן: אעשה את זה.
<אלכס הרטמן: אני רק רוצה לענות לד"ר הופמן.
אבישי ברוורמן: אתה יודע, כל עורך-דין שמייצג במקום אחר יכול להגיד שהאמת אצלו.
אבישי ברוורמן: אני רוצה לראות את הנתונים, אצליב אותם.
<אלכס הרטמן: ד"ר הופמן בכל - - -
אבישי ברוורמן: אתן לך לדבר וגם בפעם הבאה, אבל מילה לעורכת-דין פינקוס שאני כל כך מעריך ומחבב, לכן אני לפעמים מייסר אותה ככה, ניתן לה להגיד משפט.
<תמר פינקוס: נשאלתי על-ידי היועצת המשפטית שלי: למה זה נגדך, אמרתי: לא, זה שיעורי חינוך.
<לאה ורון: אני מבקשת מכל אלה שמעבירים נתונים, התייחסויות, להשתדל להעביר כמה שיותר מוקדם לפני מועד הדיון, כדי שאנשי המקצוע יספיקו לקרוא את החומרים.
אבישי ברוורמן: אנחנו לא רוצים יום לפני זה, זה לא רלוונטי.
אבישי ברוורמן: עורך-דין הרטמן, עוד משפט כי אתן לך לדבר פעם אחרת.
<אלכס הרטמן: שני משפטים: קודם כול אנחנו נגיש בצורה מדוקדקת, יש לנו מעט זמן, נתייחס לטענות העובדתיות, יש אלפי עסקאות מדי שנה בקלאב הוטל סחיר, אנחנו הצגנו שני מסמכים של שני ארגונים שמנהלים מיליוני זכויות נופש שמראים שבאירופה המצב שונה לחלוטין, אבל על זה אגיב לאחר מכן.
<אלכס הרטמן: בכל זאת, ד"ר הופמן שאל שאלה: תראה, אתם היום על-פי ההצעה בעצם מאפשרים לכל אחד לסיים את ההתקשרות, אז מה אכפת לכם שיהיה החוק?
<אלכס הרטמן: החוק, אדוני, ד"ר הופמן, מאפשר בעצם למישהו - - -
אבישי ברוורמן: אז תבוא בפעם הבאה, תעביר לי את הניירות.
אבישי ברוורמן: במקרה הזה הוא חבר כנסת, למרות שד"ר אמורים לפעמים להיות יותר מכובד מחבר כנסת, אבל במקרה הזה - - -
<אלכס הרטמן: שניהם מכובדים בעיני, אבל איך אומרים: He earned it, אז הוא זכאי להיקרא ד"ר.
<קריאה: אתה פרופ'.
<אלכס הרטמן: אל תזכיר פרופסורים, אני האחרון שנשאר בכנסת, אני לא יודע אם יישארו אחרי.
<אלכס הרטמן: לאדוני קל לי לקרוא "אדוני היושב-ראש", לא צריך לקרוא פרופ'.
אבישי ברוורמן: בדיוק, תודה.
<אלכס הרטמן: חבר כנסת ד"ר הופמן שאל שאלה והיא מחדדת – בכל עסק צריך ודאות מסוימת, זאת אומרת, בעל עסק צריך שתהיה לו אפשרות לתכנן את המהלכים.
<אלכס הרטמן: הבעיה כאן בקלאב הוטל שבתקופות השיא בקיץ ובחגים אף אחד כמעט לא מבטל את הזכויות.
<אלכס הרטמן: מי מבטל?
<אלכס הרטמן: אלה שבתקופות השפל.
<אלכס הרטמן: והתוצאה היא בעצם שבתקופת השפל בחורף גם קלאב הוטל לא תוכל לעשות כמעט שימוש מלונאי ביחידות האלה, זה גורם לנזק אדיר.
אבישי ברוורמן: אני חייב לסגור, תודה.
<אלכס הרטמן: רציתי להסביר - - -
אבישי ברוורמן: יהיה לך זמן.
<אלכס הרטמן: טוב, אסביר פעם הבאה.
אבישי ברוורמן: יש לי רושם שאתה וד"ר הופמן או חבר הכנסת הופמן יכולים גם להמשיך את השיחה בעוד שתי דקות שתסביר לו.
<אלכס הרטמן: אין לי בעיה, אם זה מותר, אז אני לא מדבר עם חבר כנסת מחוץ לכאן.
אבישי ברוורמן: חבר הכנסת הופמן, אני מרשה לך לשוחח אם אתה מרשה לעצמך.
<אתי בנדלר: מותר, אם כי תמיד רצוי שהדברים יאמרו בוועדה כדי שתהיה לאחר מכן אפשרות להגיב עליהם.
אבישי ברוורמן: בוועדה, אבל גם שיחה.
אבישי ברוורמן: עורכת-דין פינקוס, קצר כדי שאעשה קריאה קטנה.
<תמר פינקוס: בקצרה, רק לומר שלעניין השכירות, הכלכלנית הראשית גם תסביר למה הם קוראים שכירות, ולכן העסקאות בארץ הן לא סחירות כפי שמדובר באירופה, וגם היא תוכל לדבר עם ד"ר הופמן ולסתור את הטענות ואחר כך זה יעבור לוועדה.
<תמר פינקוס: אבל אני רוצה להגיד מילה אחת דווקא לד"ר הופמן.
אבישי ברוורמן: אני מאוד מודה לך, אני רואה שכבר לא תהיה לי אפשרות לקריאה.
אבישי ברוורמן: אני פותח בישיבה הבאה במספר הערות וקריאה.
אבישי ברוורמן: לכל דבר תהיה התייחסות, לנושאים הספציפיים שיעלו תוך קריאת הסעיפים.
אבישי ברוורמן: ואחרון אחרון חביב – כי לא יהיה פה אדם שיבקש זכות דיבור ולא יקבל – עורך-דין עובד קדמי.
<אתי בנדלר: רגע, היא הייתה באמצע דבריה.
אבישי ברוורמן: חשבתי שסיימת, סליחה, עורכת-דין פינקוס.
<עובד קדמי: היא מעולם לא ויתרה על זכות הדיבור שלה.
אבישי ברוורמן: את יודעת, חבר הכנסת כבל הלך, אבל יש פה אנשים, חברים שלו שביקשו את זכות השתיקה.
<תמר פינקוס: אני רוצה לענות בקשר להערה של ד"ר הופמן, הם שמעו את הטענה הזאת בכנסת הקודמת, אבל אני רוצה לענות דווקא בשל השאלה של ד"ר הופמן.
אבישי ברוורמן: בקצרה, בעשרה לאחת-עשרה אני יוצא.
<תמר פינקוס: לגמרי בקצרה.
<תמר פינקוס: טבעו של אדם שהוא גם אומר עוד דברים שכבר נדונו, זה נאמר על-ידי בפתיח, זה נאמר על-ידי חברי הכנסת בפתיח בפעם הקודמת: שלא יכולה לבוא טענה לא לעודף רגולציה ולמה אתם כופים את זה עלינו היום.
<תמר פינקוס: הדבר הזה קיים 30 שנה, במשך 30 שנה המתנו, כולם המתינו, גם הצרכנים שהעניין יוסדר - -
אבישי ברוורמן: אני כל כך שמח שהמתנתם שאני אתמנה ליושב-ראש ועדת הכלכלה, אחרי 30 שנה זה יבוצע.
<תמר פינקוס: - - ומשרבו התלונות והעניין לא הוסדר, הוחלט שצריך חקיקה, אז אי-אפשר לכפות את זה.
אבישי ברוורמן: אני מודה לך, עורכת-דין פינקוס.
אבישי ברוורמן: מילה אחרונה, עורך-דין עובד קדמי, ואני מסיים את הישיבה.
<עובד קדמי: רק מילה אחת לעורך-דין הרטמן, רק לנקודה אחת שעורך-דין הרטמן העלה בעניין של התפוסות בתקופת השפל ובתקופת השיא.
<עובד קדמי: הממוצע באילת הוא 71% שנתי, כאשר בארץ באופן כללי זה 63%–64% שנתי, זה אומר שבקיץ התפוסה היא הרבה יותר גבוהה מ-70% ובחורף מעט פחות מ-70%, שזה עדיין יותר מאשר בתפוסה הממוצע השנתי, כך שהנזק לא יהיה כל כך כל כך גדול, תהיה ירידה אבל הנזק לא יהיה כל כך גדול.
אבישי ברוורמן: אני מאוד מודה לך על ההבהרה.
אבישי ברוורמן: רבותי, אני בזה מודה לכם, זה בדיוק עשרה לאחת-עשרה, דיון מעניין, תודה לחברי הכנסת.
אבישי ברוורמן: נתראה בישיבה הבאה.
אבישי ברוורמן: רבותיי, אנחנו פותחים את הדיון.
אבישי ברוורמן: הנושא שעל הפרק הוא: תקנות הדואר (הפחתה של סכום עיצום כספי), התשע"ג-2013.
אבישי ברוורמן: מי מציג את הנושא מטעם משרד התקשורת?
<רועי ברית: אני רועי ברית, מהשלכה המשפטית של משרד התקשורת.
<רועי ברית: אני אתן רקע כללי לטיוטת התקנות.
<רועי ברית: ביולי 2012 נכנס לתוקף תיקון מספר 11 בחוק הדואר, שעליו דיברו קודם.
<רועי ברית: התיקון קובע בין היתר מתן אפשרות לבנק הדואר לתת שירותים כספיים לחברה עצמה ולא דרך חברת האם, והוא מסיר חלק מהמגבלות על פעילות בנק הדואר.
<רועי ברית: התיקון הרחיב את הפעילות של בנק הדואר בתחום השירותים הכספיים.
<רועי ברית: נקודה חשובה נוספת: התיקון עיגן בחוק את סמכות הפיקוח והביקורת על השירותים הכספיים, וכן הוא קבע גורם מפקח על פי חוק על השירותים הכספיים – אורן לביאן, שיושב לצדי, מונה לכך.
<רועי ברית: כמו כן, נוספו הוראות לפרק ז' 1 בחוק הדואר, שמסדיר את הסמכות להטלת עיצומים כספיים; ונעשו שינויים נוספים בחלק מההוראות הקיימות.
אבישי ברוורמן: בוא תסביר לנו, מעבר לעניינים הטכניים, מה הבשר פה.
<רועי ברית: פרק ז' 1 בחוק הדואר מאפשר להטיל עיצום כספי כיום על חברות שפועלות מכוח חוק הדואר בתחום הדואר.
<רועי ברית: אנחנו באים להוסיף אפשרות להטיל עיצום כספי על הפרה של הוראות שנוגעות למתן שירותים כספיים; זאת אומרת, חברת הדואר ובנק הדואר, כשהן נותנות את השירותים הכספיים.
<רועי ברית: המפקח על השירותים הכספיים יוכל להטיל עיצום כספי על רשימה של ההפרות שנמצאת בחוק הדואר.
<רועי ברית: בנוסף, אנחנו הסדרנו את התהליך של הטלת העיצום הכספי במתכונת שכיום נהוג לקבוע אותה בחקיקה – קביעת לוחות זמנים, מתן זכויות שימוע, וכדומה.
אבישי ברוורמן: יש פה מישהו שהדבר הזה מפריע לו? מרגיז אותו?
אבישי ברוורמן: מאיים עליו?
אבישי ברוורמן: שיאמר עכשיו או שישתוק לנצח.
אבישי ברוורמן: יש פה מישהו שמתנגד לזה?
<אתי בנדלר: למה, אדוני?
אבישי ברוורמן: לתקנות האלה.
אבישי ברוורמן: את בטח תגידי לנו שיש פה בעיות.
<אתי בנדלר: בוודאי שאני אציע תיקונים, זה ברור.
אבישי ברוורמן: אני רוצה להבין את זה ברמה העקרונית.
<אורן לביאן: אני אסביר.
<אורן לביאן: בתיקון מספר 11 - - -
אבישי ברוורמן: אני רואה שיש פה תלמידים.
אבישי ברוורמן: מאיפה אתם, תלמידים?
<דובר: י"ב, לייבוביץ' נתניה.
אבישי ברוורמן: ברוכים תהיו.
אבישי ברוורמן: אתם בדיון טכני קצת.
אבישי ברוורמן: אבל יש לו משמעויות לגבי עיצומים כספיים.
אבישי ברוורמן: אנא תסבירו לתלמידי י"ב, שרוצים להיות אזרחים נאמנים, מה אנחנו עושים פה כרגע.
<אורן לביאן: בתיקון מס' 11 לחוק הדואר, שאישרה הכנסת לפני קצת יותר משנה, נקבעו הוראות בחוק לעניין האפשרות של משרד התקשורת להטיל עיצומים כספיים כנגד בנק הדואר שיפעל במתכונת העצמאית החדשה, כנגד חברת הדואר ובעלי היתרים.
<אורן לביאן: לעניין של שירותי הדואר עשו תיקונים.
<אורן לביאן: אבל - - -
אבישי ברוורמן: תן דוגמה לתלמידים לעברה שבעבורה מטילים את העיצומים הכספיים.
<אורן לביאן: אם לדוגמה חברת הדואר או בנק הדואר הפרו את תנאי ההיתר ששר התקשורת נותן להם לעניין - - -
אבישי ברוורמן: תן לתלמידים דוגמה.
<אורן לביאן: אם, לדוגמה, משרד התקשורת ביקש מידע שנוגע לפעילות של בנק הדואר, והמידע לא נמסר לו, או שנמסר לו בחסר, או שהושמטו פרטים – אפשר להטיל עיצומים.
אבישי ברוורמן: זאת אומרת, אם יש דיווח לא ראוי – נַבּוּט.
אבישי ברוורמן: תן עוד דוגמה.
<אורן לביאן: אם בנק הדואר לא מסר את ההודעות השנתיות ללקוחות, אפשר להטיל עיצום כספי.
אבישי ברוורמן: אפשר דוגמה יותר עסיסית לתלמידי י"ב?
<אורן לביאן: אם בנק הדואר גבה תשלומים מהלקוחות שהם בניגוד להוראות החוק, אפשר להטיל עיצום כספי.
<אורן לביאן: אם בנק הדואר לא קיים את ההפרדה החשבונאית לעניין השמירה על כספי המפקידים - - -
אבישי ברוורמן: זאת אומרת, כל מיני פעולות טכניות של דיווח - - -
<קריאות: לא רק דיווח.
אבישי ברוורמן: סליחה, מרוב טכניקה... אנחנו רוצים להבין, התלמידים ואני רוצים להבין.
אבישי ברוורמן: הרצל, אתה יכול לתת לנו איזה דוגמה?
אבישי ברוורמן: תן לנו דוגמה שהתלמידים יבינו, כי כשעורכי דין מדברים...
<הרצל בר-מג: אני אגיד לך מה החשש: אם אני אתן דוגמה, מישהו עוד עלול לחשוב שהדואר הולך לעשות דברים כאלה או עשה אי-פעם דברים כאלה.
<הרצל בר-מג: לדוגמה, יש לנו בתקנות תעריפים שאנחנו לא יכולים לחרוג מהם, ואם חלילה חרגנו מהתעריפים האלה ביודעין ובצורה שיטתית, יש להניח שיטילו עלינו עיצום.
אבישי ברוורמן: או, זאת דוגמה.
<הרצל בר-מג: אבל זאת דוגמה שלא הייתה ולא נבראה.
<יגאל לוי: אדוני היושב-ראש, אני אנסה לקלוע לדעתך.
<יגאל לוי: חברת הדואר זאת חברה שנותנת שירות לכל הציבור במדינת ישראל.
<יגאל לוי: החברה הזאת זאת חברה בבעלות של המדינה.
<יגאל לוי: המדינה נתנה רישיון לחברה, וקבעה תנאים של מה מגיע לכל אזרח לקבל מהחברה הזאת.
<יגאל לוי: כדי להגן על האזרחים, כדי שיקבלו את השירות שהמדינה קבעה שראוי שהם יקבלו – נקבעו תנאים.
<יגאל לוי: אם החברה לא תעמוד בתנאים האלה, כלפיכם, כלפי הציבור, המדינה תטיל עליהם קנסות בהתאם לסכומים, וזה בדיוק מה שרואה חשבון אורן לביאן מסביר עכשיו – מה נעשה לחברת הדואר ולחברת בנק הדואר אם היא לא תעמוד בשירות שהמדינה מצפה שהיא תיתן לכם כאזרחים.
אבישי ברוורמן: מר לוי, תאמין לי שאתה יכול להיות מורה לאזרחות יוצא מהכלל.
אבישי ברוורמן: מנהלת הוועדה אומרת, תלמידים, שסעיף 4 הוא אולי הסעיף החשוב ביותר: שיהיה עיצום כספי כאשר הגוף שאנחנו מדברים עליו, חברת הדואר, לא סיפק לציבור שירות דואר שנקבע כשירות דואר בסיסי, בניגוד להוראות – פה אנחנו מתחילים להסתבך – סעיף 5(ג), או חרג מתקני איכות או שירות שנקבעו לפי הסעיף.
אבישי ברוורמן: זאת אומרת, לא עובדים כמו שצריך.
אבישי ברוורמן: עכשיו המשנה ליועץ המשפטי לכנסת תאמר את דברה.
<אתי בנדלר: לא התכוונתי לומר את דבריי בשלב זה, אבל אני אשלים את התמונה הכללית.