GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
נחום לנגנטל: כעת אנו מבקשים לעבור לסעיף 72 בהצעה.
אתי בנדלר: ההצעה היא להחליף את כל הסעיף.
נחום לנגנטל: ההצעה היא שסעיף קטן (א) בסעיף 72 יוחלף כדלקמן וסעיף קטן (ג) בסעיף זה יבוטל.
אברהם פורז: במה זה שונה מהמצב הנוכחי?
נחום לנגנטל: אנחנו רצינו תחנות ארציות ממש.
נחום לנגנטל: שר התקשורת אמר שגם אם יוחלט כך, הוא לא יהיה מסוגל לבצע זאת.
נחום לנגנטל: כך אמר באחת הישיבות הקודמות.
נחום לנגנטל: לכן פנינו לרשות השנייה, וביקשנו להבין מה כן אפשרי.
נחום לנגנטל: זה דומה קצת לסינדיקציה שהשר דיבר עליה קודם.
אברהם פורז: כמו שאני מבין, לב הסעיף הוא הפסקה האמצעית בו: "המועצה רשאית, מזמן לזמן, לשנות מהותית את גבולות אזורי הזיכיון שקבעה, לאחר ששמעה את בעלי הזיכיון הנוגעים בדבר.
אברהם פורז: על שינוי אזור זיכיון כאמור במהלך תקופת הזיכיון לא יחול סעיף 38".
אתי בנדלר: זה מרחיק לכת, נוגד את כל מה שקיים.
אברהם פורז: אני מבין שהרעיון הוא לקבוע שהמועצה רשאית להרחיב את הגבולות.
אתי בנדלר: לפי הנוסח הזה אפשר לעשות הכול.
נגה רובינשטיין: נכון, ואף בלי אישור השר או הכנסת.
נאוה בת צור: יש מגבלות שנובעות ממשרד התקשורת.
נאוה בת צור: אם אין הקצאת תדרים מתאימה – לא תהיה הרחבה.
מיכאל קליינר: אני ממשיך לקרוא את הסעיף המוצע: "בקביעת האזורים, במתן הזיכיון ובשינוי האזורים לרבות במהלך תקופת הזיכיון, תפעל המועצה במגמה לקיים שידורי רדיו, על פי חוק זה, בכל רחבי הארץ, בהתחשב, בין היתר, באפשרות להקצות תדרים, בתנאי התפשטות הגלים, בשיקולים כלכליים, במגוון סוגי השידורים ובאופיים".
אברהם פורז: משמעותו של הסעיף הזה היא למעשה הרחבה של תחום השידורים.
נגה רובינשטיין: וזאת אחרי שהמכרז כבר קבע תנאים מסוימים.
אברהם פורז: הסעיף הזה בא למעשה לפתור את הניסיון שנעשה על ידי משרד התקשורת לשנות את מצבו של רדיו "קול חי", שבג"צ התנגד לו.
אברהם פורז: השאלה היא האם מן הראוי לאפשר זאת באישור שר התקשורת או המועצה, ואף לקבוע דרישה לאישור על ידי ועדת הכלכלה.
נחום לנגנטל: אנחנו מסכימים לכך.
אברהם פורז: יש כאן בעיה נוספת: כשמרחיבים אזור לזכיין אחד, מקפחים זכיין אחר.
אברהם פורז: זה הנושא.
אברהם פורז: אני מבקש לשמוע את העמדות בעניין זה.
איתן כבל: אני מבקש להבין: האם בגין מתן האפשרות להרחיב גבולות לא עלולות לעלות טענות מצד אנשים שרצו בעבר להיכנס למכרז ולא עשו זאת?
איתן כבל: הם יטענו שאילו ידעו שהיקף המכרז יהיה כזה, היו משתתפים במכרז כי המכרז היה רווחי יותר בעיניהם.
נחום לנגנטל: זה נכון גם לעניין הארכת משך הזיכיון.
מיכאל קליינר: ומצד שני אחרים יכולים גם לטעון שאילו ידעו שלא יחסלו את התחנות הפירטיות, לא היו נכנסים למכרז.
נגה רובינשטיין: הסעיף יכול ליצור בעיה מסוימת, זו שהצביע עליה ח"כ כבל.
נגה רובינשטיין: יש צורך בוודאות.
נגה רובינשטיין: מי שניגש למכרז צריך לדעת באילו תנאים מדובר, בקווים כלליים.
נגה רובינשטיין: במקרה הספציפי הזה מציעים הרחבה מהותית.
נגה רובינשטיין: אין זו הרחבה סבירה הנובעת משינויים דמוגרפיים שונים.
נגה רובינשטיין: בעצם זהו שינוי של תנאי המכרז בדיעבד.
נגה רובינשטיין: זה עלול להקים טענות משפטיות בעייתיות, ואינני יודעת כיצד החוק הזה יתמודד עמן.
אלון שטרן: אני מפרסום "קשר בראל" ומופיע כאן מטעם האיגוד הישראלי לפרסום.
אלון שטרן: אנחנו מעוניינים בשמיים פתוחים ככל האפשר.
אלון שטרן: החוק התקבל בשנת 1990.
אלון שטרן: עברו 11 שנים, ובזמן כזה מתחוללים שינויים מהותיים.
אלון שטרן: ההאזנה לרדיו איננה סקטוריאלית, אלא אזורית.
אלון שטרן: אין הבדל בין אנשי נתניה לאנשי ראשון לציון.
אלון שטרן: כיום, מי שגר באזור המרכז יכול להאזין לשמונה, אולי עשר, תחנות.
אלון שטרן: אך מי שאיננו בר מזל, וגר בבאר-שבע, יכול להאזין לשלוש תחנות לכל היותר.
אלון שטרן: אנחנו מעוניינים בהרחבה גדולה ככל האפשר, כי זה מגדיל את ההוצאה לפרסום.
אלון שטרן: היום, כדי להגיע לקהל כלשהו, צריך לשלם הרבה יותר.
אלון שטרן: ביחס לעולם כמות תחנות הרדיו בארץ – ואין כוונתי לתחנות פירטיות – נמוכה מאוד.
אברהם פורז: בבריטניה, למשל, המגמה היא אחרת.
אברהם פורז: ויש שם הגבלת תחנות.
אברהם פורז: בלונדון בלבד יש 12 מיליון איש, ויש שם 12 תחנות.
אלון שטרן: לטענתנו תחנות סקטוריאליות ארציות, המותאמות לגילים ולפילוחים אחרים, יגדילו את ההוצאה לפרסום, גם היעילות הכלכלית תשתפר, ואולי זה אף יתרום לצמצום פערים חברתיים.
כוכי מרדכי: בסעיף הזה התחנות חלוקות בדעתן.
כוכי מרדכי: חלקן רוצות להישאר במתכונת הנוכחית, וחלקן מעוניינות להפוך לארציות.
כוכי מרדכי: חלק ממנהלי התחנות נמצאים כאן, והם יכולים להציג את עמדתם.
טליה שטרק: חשוב לי להגיד את דבריי: החשש שלנו הוא שבסופו של דבר הרדיו הארצי יבוא על חשבון הרדיו האזורי.
טליה שטרק: הבעיה העיקרית היא שבסופו של דבר מפרסמים אזוריים, שלא יכולים לפנות לרדיו הארצי בגלל המחיר הגבוה, לא יפרסמו כלל.
טליה שטרק: השוק האזורי בעצם ייעלם.
טליה שטרק: לכן אנחנו מציעים להגביל ההתרחבות, ואולי לחלק את הארץ לאזורים רחבים יותר, אך עדיין להישאר במסגרת אזורית.
טליה שטרק: כך למפרסמים אזוריים תהיה עדיין אפשרות לפרסם – מה שלא יקרה אם התחנות יהיו ארציות.
אורי אולניק: אני מבקש להעיר שלוש הערות: ראשית, אין ספק שהסעיף הזה נולד בעקבות החלטת בג"צ שלא אפשרה הרחבת שטח הזיכיון של רדיו "קול חי".
אורי אולניק: השאלה היא האם הפתרון שמוצע כאן לא מביא אותנו לאותו מצב – שבית המשפט יפסול את ההליך.
אתי בנדלר: ייתכן שייטענו כאן טענות כבדות.
אורי אולניק: אנחנו רוצים שתהיה גמישות.
אורי אולניק: אם רואים שהיה כשל מסוים בהגדרת אזור זיכיון של תחנה – חשוב שתהיה אפשרות לשנות זאת ושלא נהיה כבולים למיטת סדום.
אורי אולניק: לכן ייתכן שסעיף כללי, המאפשר להוציא מכרזים ולקבוע כללים לגבי אזורים זיכיון חדשים, יועיל כאן.
אורי אולניק: אבל את זה יש לעשות במסגרת מכרז.
אורי אולניק: הפתרון הזה יביא לכך שאם יהיה אזור זיכיון חדש – תהיה התמודדות.
נאוה בת צור: אני מעורה בכל התהליכים שעבר הרדיו האזורי מראשית התקופה ועד היום.
נאוה בת צור: לעניין הטענה שאנשים שהיו מעורבים בעבר במכרז יטענו טענות בעקבות השינוי: זוהי פיקציה.
נאוה בת צור: איננו רואים אנשים שמחכים למכרזים.
נאוה בת צור: גם אלה שהגישו עתירות לא חזרו אלינו.
נאוה בת צור: לדעתי שינוי שנעשה אחרי שבע שנים איננו צריך לקחת בחשבון את השיקול הזה.
נאוה בת צור: הטענה הזאת חוזרת ועולה, אבל באמת שאין לה יסוד.
נאוה בת צור: ריכזנו את כל הבקשות מאז ימיו הראשונים של הרדיו האזורי.
נאוה בת צור: אין ביניהן בקשות מסוג זה, ומעבר לכך – רוב הבקשות הן לתחנות ייעודיות, כמו תחנות ברוסית – שניסינו להפעיל וזה לא הצליח, ועוד.
נאוה בת צור: לעניין השינויים המהותיים: בג"צ אמר במפורש שאנו צודקים בגישתנו ובצורך בשינויים, וזאת אחרי שהגשנו לו נתונים כלכליים ודמוגרפיים, אולם בג"צ קבע עוד שהסעיף בחוק לא מאפשר לנו לפעול כך.
נאוה בת צור: כשהסעיף ישונה, אפשר יהיה לפעול.
אורי אולניק: בג"צ דיבר על חובת מכרז.
נאוה בת צור: והערה אחרונה: יש כאן כל כך הרבה "מנעולים".
נאוה בת צור: אני מפנה לסעיף 23, לתפקידי המועצה.
נאוה בת צור: כתוב שם: "תקבע, באישור השר את האזורים לשידורי רדיו כאמור".
מרק מאירסון: אני מייצג כאן ערוץ טלוויזיה, אבל ברצון הייתי עוסק גם ברדיו.
מרק מאירסון: אני מייצג את ערוץ NTV בארץ.
מרק מאירסון: לדעתי יש כאן סתירה.
מרק מאירסון: אני שומע מהשר שיש פריצת דרך בטלוויזיה, ואני מעודד זאת מאוד.
מרק מאירסון: אבל כאן זה עולם אחר.
מרק מאירסון: נציג "קשר בראל" אמר שחלו שינויים, וגם הרכב האוכלוסייה השתנה.
מרק מאירסון: נכון, יש כאן 1.2 מליון עולים.
מרק מאירסון: ובגלל הרדיו האזורי אי אפשר לספק להם שום דבר אחר פרט לרדיו רק"ע.
אברהם פורז: מדוע לא ניגשים למכרז לרדיו ברוסית?
סופה לנדבר: לא היה דבר כזה.
מרק מאירסון: האוכלוסייה הרוסית פזורה בכל הארץ, והרדיו האזורי לא יפתור את הבעיה.
מרק מאירסון: יש המון תחנות רוסיות פירטיות שנסגרות ונפתחות מחדש בכל בוקר.
מרק מאירסון: רמתן נמוכה, הציוד שלהן מוגבל, חלק מהמגברים שלהן פולשים לכל מיני מקומות.
מרק מאירסון: לא ייתכן שהמצב יימשך כך רק בגלל המגבלות של הרדיו האזורי, ומשום שלא צפו התפתחות.
נילי ורקר: שינוי אזורי הזיכיון הוא הטבה מסוימת.
נילי ורקר: רציתי לשאול האם לא כדאי להכניס גם כאן את אותה הוראה כמו בסעיף 35, לגבי ההכרח למלא אחר הוראות החוק?
אברהם פורז: זה יהיה כך.
ראובן ריבלין: כל החוק שעומד לפנינו בא כתוצאה מהצרכים שהתפתחו בשטח, כפי שציין נציג "קשר בראל".
ראובן ריבלין: פעם, כשהרשות השניה הוציאה מכרז לשידור, לא היו לה מתחרים למעט הערוץ הראשון.
ראובן ריבלין: היום הדברים השתנו.
ראובן ריבלין: כך גם ברדיו האזורי.
ראובן ריבלין: אנחנו דנים בהצעת חוק פרטית שנובעת מצרכים שהתעוררו.
ראובן ריבלין: רוב התחנות האזוריות סבלו מהפסדים אדירים במשך שנים, עד שנענתה הבקשה לאפשר לרדיו אזורי פרסום ארצי.
ראובן ריבלין: עד אז - ואני מפנה את דבריי לנציגת הממונה על הגבלים עסקיים – לא הצליחה אף אחת מהתחנות האזוריות להתקיים, למעט תחנה אחת או שתיים.
ראובן ריבלין: בעקבות זאת פתחנו את התחנות לפרסום ארצי, ובאה ישועה לרדיו האזורי; הוא החל להתפתח ואף ניתן מענה לציבור כולו.
ראובן ריבלין: היצירה והיכולת להתחרות, והרצון של כל רדיו אזורי לגבות את האפשרויות שלו לפרסום יוצרת תחרות.
ראובן ריבלין: יצירת גטאות בפרסום לא תוריד את המחירים, אלא דווקא תעלה אותם.
ראובן ריבלין: כי הרדיו האזורי יוכל לשדר רק באזור שלו.
ראובן ריבלין: אם תהיה סינדיקציה, יהיו תכניות שבהן יפרסמו מפרסמים מקומיים, ובתכניות אחרות יהיה פרסום ארצי.
ראובן ריבלין: החיים חזקים מאתנו.
ראובן ריבלין: צריך לתת לשוק הפתוח לקבוע את המחירים והתחרות.
ראובן ריבלין: אנחנו בהחלט רואים בעין חיובית את האפשרות לפתוח רדיו סקטוריאלי, בסקטורים מגובשים: העולים מרוסיה מפוזרים מקצה הארץ ועד קצה, אנו מוצאים אותם בכל מקום – בשעות עצב, לצערנו, ולשמחתנו גם בעתות שמחה.
ראובן ריבלין: ידוע לי שרדיו באר-שבע מבקש לשדר שעות מיוחדות באזור אשדוד, והוא מנסה לפנות לרדיו הרוסי.
ראובן ריבלין: צריך לבדוק אם זה אפשרי.
ראובן ריבלין: בזמנו, כשרצינו לפתוח רדיו סקטוריאלי לציבור החרדי, המרוכז ברובו בין נתניה לקריית גת, קבע בג"צ שזה בהחלט רצוי אולם יש צורך במכרז לכך.
ראובן ריבלין: בתחילת הדרך הייתה הצעה מסוימת, לתיקון סעיף 72 והוספת סעיף 74 ובהתאם לתיקון שהוצע אז: "רשאית מועצת הרשות, באישור השר, להטיל על בעל זיכיון לשידורי רדיו לקיים את שידוריו בשני אזורים נוספים".
ראובן ריבלין: נאוה בת צור אמרה כעת שבג"צ בעצם בירך על האפשרות לרדיו סקטוריאלי, ושזה היה אפשרי אלא שהחוק לא מאפשר זאת.
ראובן ריבלין: יש הטוענים, למשל משרד המשפטים, שאם רוצים לשנות את אזורי הזיכיון צריך להביא זאת למכרז.
ראובן ריבלין: וכמו שאמר ח"כ כבל, ייתכן שאם היו יודעים שאזור הזיכיון של רדיו "קול חי" יהיה רחב כל כך בסופו של דבר, גם אחרים היו ניגשים למכרז.
ראובן ריבלין: זה בהחלט מצריך מחשבה.
ראובן ריבלין: אם זאת הפרשנות, ייתכן שהחוק הזה עוקף בג"צ.
ראובן ריבלין: אני אינני טוען שחוק עוקף בג"צ איננו חוקתי, אך יש הטוענים כך.
ראובן ריבלין: הצעת החוק הראשונה הגבילה את האפשרות ושמה מחסומים על שיקול הדעת שהיה כמעט בלתי מוגבל ושכמעט עשה פלסתר את המכרז.
ראובן ריבלין: זה באמת בעייתי: מסכמים עם מישהו שמדובר על בני ברק, ואחר כך נותנים לו לשדר מדן ועד אילת.
ראובן ריבלין: אני מציע להגביל את ההרחבה לשני אזורים נוספים, וזאת אחרי שהאזורים האחרים קיבלו זכות לשימוע וכו'.
אברהם פורז: אנחנו לקראת הכנה לקריאה ראשונה בלבד.
אברהם פורז: איננו רוצים להכניס את המערכת למיטת סדום, ולדרוש מכרזים על כל דבר קטן.
אברהם פורז: אני מציע סעיף כדלקמן: "המועצה רשאית, מטעמים מיוחדים, באישור השר וועדת הכלכלה של הכנסת, להרחיב את גבולות אזורי הזיכיון שקבעה, לאחר ששמעה את בעלי הזיכיון הנוגעים בדבר, וכן כל אדם אחר שלדעתה עלול להיפגע.
נגה רובינשטיין: ולא תהיה שום מגבלה?
אברהם פורז: הצעתי שייכתב "מטעמים מיוחדים".
נחום לנגנטל: אני מסכים, אבל מבקש להוסיף סיפא להצעה, ולכתוב שהכול בא במגמה להתחשב בתחנות.
אברהם פורז: אני מקבל את האמור בפסקה 2 של הנוסח המוצע החדש של המציעים אך מחליף את "מזמן לזמן" ב"מטעמים מיוחדים".
אברהם פורז: המשמעות היא שאין זו דרך המלך.
נאוה בת צור: יש בעיה במילה "להרחיב" שהוצעה על ידי היו"ר.
אברהם פורז: אני לא חושב שאפשר לצמצם אזורים לבעל זיכיון.
ראובן ריבלין: יש בהצעה הבלמים והאיזונים הנדרשים.
מיכאל קליינר: הכול יידון לקראת קריאה שנייה ושלישית.
אברהם פורז: כאמור, לדעתי אין מקום לצמצם את האזורים של בעל הזיכיון.
נגה רובינשטיין: זה גם לא ייעשה.
אברהם פורז: אינני יודע, אולי ירצו להתנכל למישהו?
אברהם פורז: אולי ממשלת שמאל תצמצם את רדיו "קול חי" לרחוב אחד בבני ברק?
נגה רובינשטיין: אולם עדיין קיימת, גם בנוסח המוצע , הבעייתיות שהצבענו עליה קודם.
איתן כבל: מצד אחד אנחנו רוצים לחזק את התחנות, אך מצד שני, הרצון שכוחות נוספים ייכנסו נמנע בעצם.
אברהם פורז: כתבנו כאן "מטעמים מיוחדים, באישור השר וועדת הכלכלה של הכנסת".
איתן כבל: עוד לא השלמתי את שאלתי.
איתן כבל: כאמור, אני בעד החוק באופן עקרוני.
איתן כבל: אך יחד עם זאת לדעתי העניין רציני מאוד.
איתן כבל: נכון שהסעיף הזה מאפשר לתחנות להתחזק.
איתן כבל: אבל מצד שני, מר מאירסון צודק.
נגה רובינשטיין: התדרים שלו ייתפסו כעת.
מרק מאירסון: כבר 12 שנים יש בארץ רק רדיו רוסי ממלכתי.
מרק מאירסון: זה כמו במוסקבה.
מרק מאירסון: אין שום אפשרות להשמיע דעות אחרות, זרמים אחרים, מוזיקה אחרת.
מרק מאירסון: יש 1.2 מיליון עולים.
מרק מאירסון: זה גם פוגע בקליטה.
מרק מאירסון: ברדיו רק"ע עובדים אותם אנשים מאז שנות השבעים.
מרק מאירסון: לא נכנסו כוחות חדשים.
מרק מאירסון: הם עובדי מדינה.
אברהם פורז: זעקתך נשמעה, מר מאירסון.
אברהם פורז: אני פונה לח"כ כבל: הביטוי "מטעמים מיוחדים" משמעו שבדרך כלל זה לא יתאפשר, כלומר בדרך כלל יהיה מכרז.
אברהם פורז: אבל לפעמים יש אילוצים.
אברהם פורז: אם תינקט דרך ללא מכרז, הצבנו מולה את כל המכשולים.
אברהם פורז: כתבנו: "מטעמים מיוחדים", "באישור השר", "ובאישור ועדת הכלכלה".
אברהם פורז: אם חברי הכנסת המציעים לא יהיו מרוצים אפשר יהיה לדון בכך אחרי קריאה ראשונה.
סופה לנדבר: מדוע שלא נדון בכך כעת?
נחום לנגנטל: אין הסכמה.
אתי בנדלר: אני מבקשת להכניס תוספת לסעיף זה: "אם המועצה מחליטה להרחיב את גבולות הזיכיון היא תהיה רשאית גם לשנות את תנאי הזיכיון ככל שהם נדרשים".
מיכאל קליינר: אני מסכים.
אברהם פורז: מי בעד ההצעה כפי שנוסחה?
אברהם פורז: חמישה הצביעו בעד.
אברהם פורז: לפני שנעבור לסעיף הבא אני מבקש להתייחס לנושא העלות התקציבית.
אברהם פורז: לדעת המציעים לחוק אין עלות תקציבית.
מיכאל קליינר: יש בו הכנסה.
אברהם פורז: אם לנציג האוצר יש עמדה אחרת, אני מבקש שיודיע על כך לוועדה בתוך שבוע.
רביב סובל: אבדוק זאת.
נחום לנגנטל: אני מבקש להעלות עוד שני "זנבות": משברים וחדשות.
נגה רובינשטיין: ראשית, מה בנוגע לסעיף 72א?
נגה רובינשטיין: הוא נוגע למגבלות של תאגיד להחזיק במספר זיכיונות לשידורי רדיו.
אברהם פורז: לא נדון בכך רגע.
אברהם פורז: זה חלק משאלת הבעלויות הצולבות.
אברהם פורז: אני מבהיר כי הנושא יידון בהמשך.
אתי בנדלר: אם כן, ההצעה לתקן את סעיף 72א נמחקת.
נחום לנגנטל: אני מקבל זאת.
נחום לנגנטל: לא נדון כרגע בנושא זה, אולם אני מבקש שיירשם בפרוטוקול שזה חלק מנושא הבעלויות הצולבות, לדברי עו"ד רובינשטיין, ולכן יידון בהמשך.
אברהם פורז: מקובל על כולנו שזה יידון בהמשך.
אתי בנדלר: ומה לגבי סעיף 74?
אברהם פורז: אפשר לדון בנושא זה גם אחר כך.
אברהם פורז: לא תיטען לגביו טענת נושא חדש.
אתי בנדלר: אם כן, ההצעה לתיקון סעיף 74 נמחקת אף היא.
אתי בנדלר: אני מבקשת לחזור בשלב זה להצעה לבטל את סעיף קטן (ג) בסעיף 72 לחוק העיקרי.
אתי בנדלר: אני חושבת שהדבר מתחייב מהתיקונים שהוכנסו.
מיכאל קליינר: זה נכון.
אברהם פורז: התיקון יבוצע בהתאם.
נחום לנגנטל: נעבור כעת לסעיף 76, לנושא החדשות.
נאוה בת צור: היום, בגלל העבר, התחנות האזוריות ממשיכות לשדר חדשות של "גלי צה"ל" ו"קול ישראל".
נאוה בת צור: כבר אמרנו שזאת רעה חולה.
נאוה בת צור: הסעיף הזה מאפשר לתחנות להתאחד לצורך הפקת מהדורות שידור משותפות בלי הצורך להקים חברה.
אברהם פורז: כלומר, הדבר מאפשר לא להביא חדשות מ"גלי צה"ל" או מ"קול ישראל", אלא להקים חברת חדשות המשותפת לכמה בעלי זיכיונות ולשדר חדשות משלהם.
נאוה בת צור: אין מדובר כאן בהקמת חברת חדשות, אלא בשיתוף פעולה.
נאוה בת צור: המטרה היא להפעיל את המתכונת הזאת במשך שנה אחת, לניסיון.
אברהם פורז: השאלה היא מדוע לא לחייב את התחנות להקים חברת חדשות?
אברהם פורז: מדוע לתת להם חופש טוטלי?
אברהם פורז: זה לא מקובל במקומותינו.
נאוה בת צור: נכון.
נאוה בת צור: אבל יש כאן כמה בעיות.
נאוה בת צור: ראשית, איננו יודעים מה יהיה בעוד שנתיים או שלוש, כשלחלק מהתחנות יסתיימו הזיכיונות.
נאוה בת צור: איננו יודעים אם הזיכיון יוארך.
נאוה בת צור: זו בעיה להקים חברת חדשות במתכונת של ערוץ 2.
נאוה בת צור: זה הסדר כבד.
נאוה בת צור: יש כאן 14 בעלי זיכיונות, וכל אחד מושך לכיוון שלו.
נאוה בת צור: במצב הנוכחי הם מתקשים להגיע לסיכום המקובל על כולם, ולכן קל וחומר שהקמת חברה עשויה להיות בעיה רצינית.
נאוה בת צור: מעבר לכך זהו הסדר לשנה.
אברהם פורז: כל הסדר לשנה הוא הסדר לתמיד.
אברהם פורז: בחברת החדשות של ערוץ 2 יש נציגים של הרשות השנייה שמאזנים את המגמות.
אברהם פורז: בכל זאת החדשות הן נושא רגיש אצלנו.
נאוה בת צור: הפיקוח של הרשת נמצא כאן.
נאוה בת צור: אין מורידים אותו.
אברהם פורז: נכון, אבל חומה אחת נופלת – ההשתתפות של נציגי הרשות בדירקטוריון של חברת החדשות, כמו בערוץ 2.
נגה רובינשטיין: נושא החדשות הוא נושא רגיש.
נגה רובינשטיין: כאן רוצים לשנות את כל ההסדר: לא להקים חברת חדשות, לא ליצור הסדרים כמו אלה הקיימים בחברת החדשות בטלוויזיה.
נגה רובינשטיין: אני מבהירה שבחברת החדשות בטלוויזיה יש לרשות 40% ממניות ההצבעה ומהאפשרות למנות דירקטורים.
נגה רובינשטיין: אנחנו מתנגדים להצעה.
נאוה בת צור: האם שידורי החדשות של "קול ישראל" ו"גלי צה"ל" הם האלטרנטיבה הנכונה?
אברהם פורז: אני מבקש להציע לחברי הכנסת המציעים שבשלב זה נאשר את האפשרות להקים חברת חדשות בתחנות הרדיו האזוריות.
נאוה בת צור: זה כבר קיים, מאז שנת 1998, בעקבות חוק ההסדרים.
נאוה בת צור: עד היום לא קמה חברת חדשות.
אברהם פורז: מדוע לא קמה חברה כזאת?
דני נישליס: בגלל אינטרסים שונים.
דני נישליס: כל זכיין רוצה להשקיע סכום אחר וכו'.
דני נישליס: לכן הצענו להקים שותפות, לא חברה, לצורך הפקת חדשות.
ראובן ריבלין: איך זה שרדיו "ללא הפסקה", משדר חדשות בכל חצי שעה?
אברהם פורז: לדעתי זאת הפרה.
נאוה בת צור: אין מדובר בחדשות ארציות אלא במקבצים קצרים.
נאוה בת צור: זה נעשה באישורנו ובפיקוחנו.
נאוה בת צור: אין זו הפרה.
נחום לנגנטל: רוצים להתחרות ב"קול ישראל".
ראובן ריבלין: לשם כך צריך חברת חדשות.
ראובן ריבלין: אם רוצים לתת לכל ערוץ לשדר חדשות ספורדיות – שישדרו.
ראובן ריבלין: השקפת העולם של משרד התקשורת הייתה תמיד ליברלית.
ראובן ריבלין: אני אינני מתערב בנושאים הללו, יש משרדים אחרים המופקדים על הפלורליזם.
ראובן ריבלין: חדשות הן דבר שמצריך תשומת לב.
ראובן ריבלין: ייתכן מאוד שגם חברי הכנסת המציעים צריכים לחשוב על כך.
ראובן ריבלין: אם אין חברת חדשות, תעלה שאלה מתי אלה חדשות, ומתי מדובר בהסתה והטפות.
ראובן ריבלין: אני מציע לקבל את הצעתו של ח"כ פורז גם לעניין זה.
דני נישליס: הנושא הזה בנפשנו.
דני נישליס: שש שנים אנו משדרים חדשות של "קול ישראל", שבמהלכן משודרים אתרי האינטרנט שלהם והתדרים שלהם.
ראובן ריבלין: אתם יכולים להתקשר עם Y-net למשל.
דני נישליס: הרמה שם לא גבוהה דיה.
נחום לנגנטל: הזכיינים לא רוצים להיכנס למסגרת של חברת חדשות.
אברהם פורז: אני מעוניין ללכת לקראתם.
אברהם פורז: נאמר כאן שמתכונת של חברת חדשות לא הצליחה, ואני מציע שכרגע נתקן כך את הסעיף: "רשאי לשדר חדשות ותכניות בענייני היום, בנושאים הקשורים לאזור ולתושביו, בהתאם לכללים שתקבע המועצה".
אברהם פורז: ונוסף על כך ננסח המשך שאומר שהמועצה גם רשאית לשלוח נציגים מטעמה למערכת של הגוף הזה, כדי להשתתף בקביעת התכנים.
נגה רובינשטיין: אבל אין זה תאגיד.
נגה רובינשטיין: לא תהיה להם זכות הצבעה.
אברהם פורז: זה לא משנה אם זה לא תאגיד.
אברהם פורז: תהיה זכות הצבעה.
אורי אולניק: ובערוץ החדשות הייעודי יש זכות הצבעה?
אברהם פורז: מערכת חדשות היא גוף שקובע תכנים.
אברהם פורז: אני רוצה לאפשר בחוק למועצה את האפשרות לשלוח מישהו מטעמה למערכת הזאת, כדי שיהיה שותף לקבלת ההחלטות.
אברהם פורז: פיקוח ציבורי.
דני נישליס: איננו מתנגדים לכך.
נגה רובינשטיין: איך אפשר לקבוע זאת?
אברהם פורז: הניסוח שאני מציע הוא שהרשות השנייה רשאית לקבוע את המתכונת לשידור שידורי החדשות ובכלל זה לקבוע שיתוף של נציגי הרשות השנייה במערכת של תעשיית החדשות – וזאת בלי שיהיה תאגיד נפרד.
מיכאל קליינר: אנחנו מסכימים.
רביב סובל: בחוק ההסדרים יש הצעה כוללת שלפיה לא יהיו נציגים של הרשות, אלא נציגי ציבור.
אברהם פורז: לא ראיתי את חוק ההסדרים והחוק שלפנינו נדון לקראת קריאה ראשונה.
נגה רובינשטיין: אבל זה בלתי אפשרי.
נגה רובינשטיין: בעצם ההצעה היא להסמיך את הרשות לקבוע כללים.
נגה רובינשטיין: אך אין תאגיד ואין שליטה.
נגה רובינשטיין: אם תהיה זכות הצבעה – זה עניין אחר.
אברהם פורז: הרשות תקבע כללים.
אתי בנדלר: כללים למה?
דני נישליס: הכללים קיימים, יש אתיקה.
אברהם פורז: אני מבקש מהנוכחים לא לדבר, ומי שידבר יצא.
אברהם פורז: אני חוזר על ההצעה, היא עדיין איננה מנוסחת היטב:
אברהם פורז: הרשות השנייה לטלוויזיה ולרדיו רשאית לקבוע כללים לשידור חדשות, לאו דווקא במסגרת חברת חדשות אלא גם בדרך אחרת, ובלבד שבמקרה שתאשר שידור חדשות תיקבע מערכת של חדשות שתוצע על ידי הזכיינים, והיא תהיה רשאית לשלוח מטעמה נציגים.
רביב סובל: גם בחברת החדשות של הטלוויזיה בערוץ 2 זה לא קיים.
אברהם פורז: אני מבקש שמר סובל יצא החוצה.
אברהם פורז: אני חוזר: הרשות השנייה תהיה רשאית לקבוע מערכת של חדשות.
אתי בנדלר: המשך הדברים הוא: שתאושר על ידי המועצה.
אברהם פורז: ובהמשך ייכתב: ולשלוח מטעמה נציגים שישתתפו בדיונים ושתהיה להם זכות הצבעה.
דני נישליס: מר סובל קורא לכם קומוניסטים.
דני נישליס: איזו חוצפה!
אברהם פורז: אני מבקש שגם מר נישליס יצא החוצה.
אברהם פורז: הוא יוכל לנהל שם משא ומתן עם מר סובל.
דני נישליס: איך אפשר ככה?
אברהם פורז: אי אפשר לקיים כך ישיבה.
אתי בנדלר: אני חוזרת על הדברים: הרשות רשאית לשלוח נציגים מטעמה להשתתף בדיונים של אותה מערכת.
אתי בנדלר: ותהיה זכות הצבעה.
אברהם פורז: עוד לא מדובר בהכנה לקריאה שנייה ושלישית.
אברהם פורז: מי בעד תיקון כזה?
אברהם פורז: חבר כנסת אחד התנגד - ח"כ כבל.
אברהם פורז: נכון שזה נשמע רע שהמדינה תשלח נציגים למערכת.
אברהם פורז: אך למרות הכול, אם רוצים פיקוח ציבורי צריך למצוא מבנה שבו משתתפים נציגי ציבור.
אברהם פורז: אם נרצה, נוכל לבטל זאת אחרי הקריאה הראשונה.
ראובן ריבלין: אני מבקש להעיר הערה, אחרי שהתקיימה ההצבעה.
ראובן ריבלין: יש היום עדיין שתי רשויות: הרשות השנייה ורשות הכבלים.
ראובן ריבלין: הכבלים הוציאו מכרז לערוץ חדשות נוסף בלי פיקוח.
ראובן ריבלין: כרגע הזכיין מערער לבית המשפט.
ראובן ריבלין: אין שם שום פיקוח.
נגה רובינשטיין: שם נקבעו תנאים במכרז.
אתי בנדלר: האם ההצעה של היו"ר לסעיף 76 היא במקום ההצעות של חברי הכנסת המציעים?
אברהם פורז: זה הסעיף החדש.
אתי בנדלר: אם כן הצעות המציעים במסמך השינויים נמחקות.
כוכי מרדכי: לדעתי אין מקום לתת לנציגים זכות הצבעה.
מיכאל קליינר: זכות ההצבעה מסבכת.
אברהם פורז: הנושא יידון אחרי קריאה ראשונה.
אברהם פורז: זה לא יעבור כך בקריאה הסופית.
נחום לנגנטל: אנו מבקשים לבטל כמה סעיפים: על פי הצעתנו, הסעיפים העוסקים בוועדות האזוריות יבוטלו.
נחום לנגנטל: הוועדות לא הוקמו עד היום.
נחום לנגנטל: הסעיפים הרלוונטיים הם סעיפים 78 עד 80.
אברהם פורז: אנחנו מאשרים את ביטול הוועדות האזוריות.
נחום לנגנטל: כעת אני מתייחס לתיקון סעיף 85.
נחום לנגנטל: בסעיף קטן (א), לאחר המילים "שרשאי בעל זיכיון" יוסף "לשידורי טלוויזיה".
נאוה בת צור: הסעיף עוסק בביטול מגבלה על זמן פרסום.
אברהם פורז: נוכל לדון בכך אחר כך.
נחום לנגנטל: אקרא כעת את סעיף 85א המוצע: "אין באמור כדי להגביל הקצאת זמן פרסום על ידי בעל זיכיון לשידורי רדיו על פי חוק זה, לצורך שיתוף פעולה או התאגדות לשיווק משותף של זמן שידור של תשדירי פרסומת".
אברהם פורז: מי יטען נושא חדש בעניין זה?
אורי אולניק: רשות השידור.
נאוה בת צור: הסעיף מופיע מחשש ספק – הוא נוגע לאפשרות של תחנות הרדיו האזוריות למכור פרסומת ארצית.
נאוה בת צור: זה מתקן סעיף שאולי איננו ברור.
אברהם פורז: אנחנו נאשר זאת כרגע.
אברהם פורז: אם יהיה צורך נדון בכך בהמשך.
נגה רובינשטיין: לא ברור באיזה נושא מתנהל הדיון, מה אושר ומה לא אושר.
אברהם פורז: העניין ברור לי.
אברהם פורז: נבהיר אותו בהמשך.
אברהם פורז: מי בעד להעביר את החוק לקריאה ראשונה?
אברהם פורז: כמה חברי כנסת הגישו הצעות לסדר בנושא שעל סדר היום: ח"כ רונן, ח"כ גאגולה, ח"כ רז ואנוכי.
אברהם פורז: ח"כ רונן תישא דברים ראשונה.
אבשלום וילן: אני מבקש לשאול את היו"ר האם יש חובת פיקדון על בקבוק המים שנמצא לידו?
אבשלום וילן: האם כנסת ישראל שותפה לדבר עברה?
אברהם פורז: איננו יודעים מתי הבקבוק יוצר.
אברהם פורז: אלה מים כבדים.
אבשלום וילן: סדר מתחיל מבית.
נחמה רונן: לפני שאתייחס להצעה לסדר אני מבקשת לומר כמה דברים, מחובת גילוי נאות.
נחמה רונן: לפני שהגעתי לכנסת הייתי יו"ר מועצת המנהלים של חברת ממ"ן.
נחמה רונן: עוד לפני שהגעתי לחברה, וגם במהלך תפקידי שם, קודמה ההצעה למתן לוגיסטיקה לטובת חוק הפיקדון.
נחמה רונן: החברה היא אחת משתי החברות שמייצרות את המכונות שאמורות לתת פתרון לחלק מהתהליך בחוק הפקדון.
נחמה רונן: החברות מתמודדות במכרז.
נחמה רונן: חשוב היה לי לומר זאת לפרוטוקול.
נחמה רונן: יש רק שתי יצרניות כאלה בעולם.
אברהם פורז: יש יותר.
אברהם פורז: אני מכיר שלוש חברות לפחות.
נחמה רונן: אם כן, המצב קל עוד יותר.
נחמה רונן: אם יש יותר חברות, אני מניחה שלתאגיד המחזור תהיה אפשרות בחירה רחבה יותר, ואולי זה גם ישפיע לטובה על המחירים.
נחמה רונן: בכל אופן, מדובר במערך אדיר של מכונות, לפי מה שזכור לי יש להציב לפחות 10,000 מכונות, ואני שמחה שלתאגיד יש אפשרות לבחור את החברה או החברות שייתנו מענה לצרכיו.
נחמה רונן: הכנסת העבירה חוק – ויו"ר הוועדה היה בין המובילים הראשיים שלו – והחוק עבר בכל מיני סייגים ושינויים מיותרים לדעתי.
נחמה רונן: אני מקווה שבעתיד ייכללו בחוק הפיקדון גם מכלי משקה גדולים יותר.
נחמה רונן: אחרי שהחוק עבר ביקש המשרד לאיכות הסביבה לדחות את ביצועו בכמה חודשים, כי עלתה זעקת שבר מצד יצרני המשקאות וארגון הסוחרים וגורמים אחרים שהיו מעורבים בכך.
נחמה רונן: הטענה הייתה שאי אפשר ליישם את החוק בשלב זה, והתבקש זמן נוסף.
נחמה רונן: גם לאחר שפרק הזמן הזה הסתיים – ונדמה לי שניתנו שתי הארכות – עדיין היום האזרח, ששמע את הקמפיין של המשרד לאיכות הסביבה והחליט לעשות מעשה ולהחזיר בקבוק, לא יכול לעשות זאת.
נחמה רונן: שולחים אותו הביתה.
נחמה רונן: נדמה לי שהשר חווה זאת על בשרו.
צחי הנגבי: לא הלכתי הביתה אחר כך, חזרתי למשרד.
נחמה רונן: המצב הזה איננו הגיוני, איננו נכון, איננו דמוקרטי, איננו חוקתי.
נחמה רונן: הכנסת העבירה חוק ומישהו לא מבצע אותו.
נחמה רונן: זאת עובדה.
נחמה רונן: אין זה משנה כרגע מדוע.
נחמה רונן: היה די זמן להתארגן לקראת החוק, ולא ייתכן שהיום – זמן מה אחרי שהסתיימה ההארכה – עדיין הציבור לא יכול למלא אחר הוראות החוק.
נחמה רונן: אנו חברי הכנסת איננו יכולים להסכים לכך.
נחמה רונן: אני שמחה שהשר נוכח בדיון ויוכל לספר לנו מה לוח הזמנים לביצוע חוק הפיקדון.
נחמה רונן: הציבור הכללי, גם זה שאיננו "ירוק" בנשמתו, מעוניין לעזור ולהחזיר את מכלי המשקה – ולו בגין התוספת שמשלמים בעבור הבקבוקים.
נחמה רונן: אבל כמה פעמים יסכים הציבור לנסות להחזיר מכלים ולהיכשל?
נחמה רונן: ואחרי תופעות כאלה, כמה זמן ימשיך עוד הציבור למלא אחר רצונות המחוקק ולשתף פעולה עמו?
נחמה רונן: אני חוששת שהחוק הזה יחזור אלינו כבומרנג.
נחמה רונן: בסוף, כשכבר תהיה מערכת, לא יהיה מי שיבצע את הפעולות.
נחמה רונן: וכמובן שיהיו כאלה שישמחו על כך כי הציבור ימשיך לשלם את התוספת בעבור הבקבוקים.
נחמה רונן: לדעתי זוהי הונאה.
נחמה רונן: אסור שניתן לה יד.