GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אריה רונה: למה ניהול של נמל צריך להיות בשליטת משרד התחבורה?
רננה שחר: כי זה מה שכתוב בפקודת הנמלים.
אריה רונה: אז אולי זה לא טוב.
אברהם פורז: נמל תל-אביב, שהוקם בימי המנדט, נחשב לנמל?
אריה רונה: הוא סגור היום לשיט.
אברהם פורז: זה נמל תיאורטי.
אתי בנדלר: יש לך בתוספת הראשונה לתקנות רשימה של הנמלים שעליהם זה אמור לחול, שזה כולל את עכו, טבריה, תל-אביב-יפו, הרצליה, אשדוד, אשקלון.
אברהם פורז: למה נמל תל-אביב צריך להיות בעסק הזה?
אריה רונה: הוא לא צריך להיות.
אברהם פורז: הוא נמל לא פעיל.
אריה רונה: הוא צריך לחדול להיות נמל.
אברהם פורז: זו סתם טיילת.
אריה רונה: זאת סוגייה אחרת שלא נוגעת לתפעול נמלים קטנים.
אברהם פורז: אז בואו נסכם שאת נמל תל-אביב אנחנו מוחקים.
אריה רונה: אני לא יכול למחוק.
אהרון ויסמן: שר התחבורה הכריז על זה כנמל.
אהרון ויסמן: אני מציע לעזוב את נמל תל-אביב, זאת סוגייה אחרת.
אברהם פורז: אבל עיריית תל-אביב לא רוצה שבתחום נמל תל-אביב.
אהרון ויסמן: אני מסכים עם עיריית תל-אביב.
גבי קדוש: יש בעיה עם חוק התכנון והבנייה.
גבי קדוש: יש בעיה עם ההכרזה.
אריה רונה: הם צריכים לפנות לשר התחבורה על-מנת שיבטל את ההכרזה.
אהרון ויסמן: נמל תל-אביב מוכרז כנמל יפו-תל-אביב.
אהרון ויסמן: נמל יפו עד נמל רידינג, כולל מרינה תל-אביב, מוכרז כנמל אחד.
אהרון ויסמן: אנחנו נמצאים בעיצומם של דיונים די מתקדמים להסדרה של 3 הכרזות נפרדות – נמל יפו, מרינה אתרים ונמל תל-אביב.
אהרון ויסמן: מבחינתנו נמל תל-אביב הוא רק המעגנה.
אהרון ויסמן: בנמל תל-אביב יש מקשר דלק.
אברהם פורז: לאן?
אהרון ויסמן: לרידינג.
אהרון ויסמן: באות מיכליות גדולות של 20,30 אלף טון, נקשרות למקשר ופורקות דלק.
אהרון ויסמן: זה חייב להיות בנמל.
אברהם פורז: האם לא יכולה להיות תקנה שדנה רק במקשר דלק?
אהרון ויסמן: אנחנו רוצים לצמצם את נמל תל-אביב לצורך הפעילות הימית שמתקיימת שם.
אריה רונה: עיריית תל-אביב צריכה לבוא בדברים עם שר התחבורה לגבי החברה שנקראת "אוצר מפעילי ים".
אריה רונה: אני מציע להוציא את הסוגייה הזאת, היא לא שייכת לתקנות הנמלים.
אריה רונה: עמדתנו היא שצריך להוציא את "אוצר מפעילי ים" מהכרזת הנמל.
אריה רונה: שר התחבורה צריך לתת על זה את דעתו.
אריה רונה: זה לא העיקר.
אריה רונה: העיקר זה להסדיר את החיים בכל המעגנות לגבי כל כלי השייט הקטנים במדינת ישראל.
גבי קדוש: צריך לקחת בחשבון שנמל זה לא רק הרציף, זה תחום שהוא גם ביבשה וגם בים.
גבי קדוש: נמל אילת, למשל, עושה שימושים מסחריים מכוח ההכרזה ומכוח הסמכות, מבלי לבוא ולהתייעץ עם הרשות.
גבי קדוש: יש פה רשות בתוך רשות.
גבי קדוש: הוא מנצל את הכוח ואת הסמכות שיש לו במסגרת מנהל נמל והכרזה, ונותן לכלובים לפעול בניגוד לעמדת הרשות.
גבי קדוש: יש ניצול לרעה מכוח ההכרזה.
גבי קדוש: צריך לעשות סדר בכל הנושא של ההכרזה והסמכות של מנהל נמל.
גבי קדוש: זה יוצר היום הרבה מאוד בעיות.
גבי קדוש: גם בעיריית תל-אביב זה יוצר בעיות.
גבי קדוש: יש שימושים מסחריים שהם לא לפי עמדת הרשות.
גבי קדוש: יש עסקים בתוך הים, בשטח שנחשב להכרזת נמל, שאין להם רשיון עסק כי אין רשות שתתן להם את רשיון העסק.
גבי קדוש: למה אני לא יכול לתת להם את רשיון העסק?
גבי קדוש: כי זה נמצא בשטח שנקרא "נמל".
גבי קדוש: זאת טריטוריה כזאת שאפשר לעשות בה מה שרוצים.
בועז רווה: האם גבולות עיריית אילת כוללות קטע מהים?
גבי קדוש: לא.
בועז רווה: אז תגדיל את שטח עיריית אילת.
גבי קדוש: איפה שאני יכול לעצור משהו בנמל, עד שהדברים האלה יוסדרו, אני אעשה.
גבי קדוש: אם אני יכול להוביל איזה שהוא מהלך.
גבי קדוש: .
אריה רונה: זה לטובתך.
גבי קדוש: אני לא יודע.
גבי קדוש: כל זמן שהנמל עושה מה שהוא רוצה באילת, אז הוא לא לטובתי.
אריה רונה: זה לא הנמל הזה.
אריה רונה: אנחנו מדברים על המרינות במדינת ישראל.
אתי בנדלר: איפה זה נמל מעגנות ים סוף?
אהרון ויסמן: זה אצלו.
אהרון ויסמן: על זה יש לו שליטה כי הוא מנהל את הנמל הזה.
גבי קדוש: אני רוצה להבחין בין שני דברים: הסמכות של נמל, שהוא נמל ימי, ומנגד המרינה, שיש בה גם פעילות עסקית.
אברהם פורז: עם המרינה באילת אין לך בעיה?
גבי קדוש: אין לי.
גבי קדוש: אם מנהל הנמל במעגנות ים סוף זה עיריית אילת, אז אין לי בעיה כי כל הנושאים המוניציפאליים כן מאופיינים שם.
גבי קדוש: הבעיה שלנו היא בשטחי נמל שהם בטריטוריה של מנהל נמל, שהוא איש רשות הנמלים, ששם הוא עושה מה שהוא רוצה.
רננה שחר: התקנות האלה, כמו שאתה מבין, הן לא תקנות שחלות על נמלי רנ"ר.
רננה שחר: כל מה שהעלת פה אלה בעיות של נמל של רשות הנמלים.
רננה שחר: הנמלים של רנ"ר הם בבעלות קניינית.
רננה שחר: הכרזת נמל אין לה השפעה במישור הקנייני: היא לא מפקיעה, היא לא אומרת של מי.
רננה שחר: היא מחילה את פקודת הנמלים על מקום מסויים, ומכוח זה יש לה את מנהל הנמל שאחראי בעיקר על בטיחות השיט.
גבי קדוש: מי מנהל הנמל במרינה אילת?
רננה שחר: רונה.
גבי קדוש: זה יוצר בעיה.
אברהם פורז: מר קדוש, מישהו צריך לנהל את הנמל.
גבי קדוש: כן, אבל אם אתה נותן סמכות למנהל לעשות מה שהוא רוצה בשטח.
רננה שחר: לא כתוב פה שמנהל הנמל עושה מה שעל דעתו.
גבי קדוש: המנהל שבמעגנה שלנו צריך לקבל את האישור שלך.
גבי קדוש: למה?
רננה שחר: כי הוא לא גורם שלטוני.
גבי קדוש: למה לא?
גבי קדוש: הוא נציג של עירייה.
גבי קדוש: מנסים להקים רשות בתוך רשות.
רננה שחר: האם אתם מסכימים שהתקנות לא יחולו על השטח היבשתי הצפוני של נמל תל-אביב?
אריה רונה: את זה צריך להסדיר עם שר התחבורה, שהוא הממונה על החברה הממשלתית הזאת.
אריה רונה: אני לא יכול לעשות פה מחטפים.
אריה רונה: זאת סוגייה פרטנית בין עיריית תל-אביב לשר התחבורה.
אריה רונה: הם צריכים להחליט מה גורל הקרקע שם.
אריה רונה: אני את המעגנה סגרתי בגלל בטיחות השיט.
אריה רונה: אני האצלתי את כל הסמכויות שמוקנות לי בפקודת הנמלים לאותם האנשים מהחברות הכלכליות שמפעילים את הנמלים.
אריה רונה: כל התקנות האלה באות להסדיר את זה בצורה מסודרת.
אריה רונה: אין לי קונפליקט.
אריה רונה: אנחנו לא קובעים בעלות, לא קובעים קניין, אנחנו מחילים את פקודת הנמלים.
אריה רונה: היה חור בחוק, בכך שפקודת הנמלים, שדיברה על הנמלים המסחריים לא הביאה לידי ביטוי בתקנות את כל ההתפתחות שחלה בעשור האחרון.
אריה רונה: כל זה בא לעזור לאותו מנהל מעגנה שמופיע פה בהגדרות לבצע את תפקידו היום יומי.
אריה רונה: כמובן שכממונה על הנמלים אני הגוף השלטוני שמסדיר את זה.
אריה רונה: זה כמו המפקח על התעבורה, כמו מינהל התעופה האזרחית.
אריה רונה: זה נותן גב שילטוני למנהל המעגנה.
אריה רונה: אין לנו בעניין הזה חילוקי דיעות איתך, מר קדוש.
גבי קדוש: יש לך חילוקי דיעות.
בועז רווה: במדינת ישראל יש נמלים שלא מתאימים למצב הנוכחי.
בועז רווה: לדוגמה: נמל טבריה הוכרז כנמל.
בועז רווה: כל הכנרת היא נמל.
בועז רווה: למה?
בועז רווה: כי הבריטים הפעילו את המקום הזה לצורך תחנת נחיתה של מטוסים ימיים שטסו מאנגליה להודו.
בועז רווה: מאז זה משמש אותנו כנמל.
בועז רווה: כי בינתיים יש תנועה של כלי שיט קטנים.
בועז רווה: נמל תל-אביב-יפו כולל את כל האיזור מיפו עד רידינג.
בועז רווה: כל חופי הרחצה בעיר תל-אביב הם בתוך נמל, שזה בניגוד מפורש לחוק.
רננה שחר: למה בניגוד מפורש לחוק?
בועז רווה: כי אסור להתרחץ בתחום נמל ואסור לדוג בתחום נמל.
בועז רווה: אלה דברים היסטוריים שצריך להסדיר אותם.
בועז רווה: הם לא רלוונטים לתקנות האלה, כי התקנות האלה הן דבר ברוך ביותר.
בועז רווה: צריך להסדיר באיזו שהיא צורה את כל השימוש במרינות האלה.
בועז רווה: מדובר על אלפי משתמשים שלא יודעים מה זכויותיהם ומה חובותיהם.
בועז רווה: אין הוראה ברורה שמגדירה סטטוטורית מה מותר לעשות ומה אסור לעשות.
בועז רווה: בכל דבר נזקקים לפקודת הנמלים.
בועז רווה: פקודה שאין לה תקנות קשה מאוד לבצע.
בועז רווה: כל המרינות בארץ שאני מכיר הן על אדמת מינהל מקרקעי ישראל שנמצאת בחכירה או בהרשאה לחברה עירונית.
בועז רווה: מפעילות את המרינות חברות שהן חברות של שילטון מקומי.
בועז רווה: החברות האלה ממנות מישהו שמפעיל את המרינות האלה.
בועז רווה: הוא מקבל הרשאה מהממונה על הנמלים להפעיל את המרינה מכוח הבעלות ומכוח ההרשאה שניתנה לו על ידי מנהל הנמלים.
בועז רווה: התקנות האלה מיועדות לשימוש של אלפי אנשים, שהם ברובם בעלי כלי שיט קטנים.
בועז רווה: יצרו עבור האנשים האלה תקנות, שלטעמי מסורבלות מאוד ומיותרות כי הן קשות להבנה.
בועז רווה: התקנות האלה מבחינות לכל אורכן בין סמכויות מנהל נמל לבין סמכויות מנהל מעגנה.
בועז רווה: לכל אחד ניתנו סמכויות אחרות.
בועז רווה: בעוד שעל החלטה של מנהל נמל יש עירעור או זכות ערער לממונה על הנמלים שמינה אותו, על החלטות של מנהל מעגנה אין זכות ערעור.
בועז רווה: יש אי הבנה בנושא הזה.
בועז רווה: מתוך רצון לעשות את זה יותר טוב, עשו את זה דבר מסורבל שלא ניתן לביצוע.
בועז רווה: לטעמי, לא צריכה להיות בכלל אבחנה בין מנהל נמל לבין מנהל מעגנה.
בועז רווה: שניהם זהים.
בועז רווה: מי הם מנהלי נמל?
בועז רווה: מנהל נמל טבריה, למשל, הוא אדם שיש לו נסיון בשיט, שבא משורות חיל הים.
בועז רווה: מי הוא מנהל מעגנה?
בועז רווה: אותו דבר.
בועז רווה: נשמעה פה נימה שכאילו יש הבדל בין מנהל מעגנה, שהוא כאילו אדם פרטי, לבין מנהל נמל, שהוא נקבע מכוח רשות ציבורית.
בועז רווה: זה לא נכון.
בועז רווה: מה, עיריית תל-אביב היא פחות טובה מהממשלה?
בועז רווה: עיריית הרצליה, שמפעילה את מרינה הרצליה, היא פחות טובה מהממשלה?
בועז רווה: למרינה בהרצליה אין מנהל נמל כי חבל להשקיע כסף במשרה מיותרת.
בועז רווה: אי לכך, הממונה על הנמלים מכוח הפקודה משמש מנהל הנמל.
בועז רווה: לעומת זאת, יש מנהל מעגנה.
בועז רווה: משאירים עדיין את רוב הסמכויות אצל מנהל הנמל, שזה מנהל מינהל הספנות, ולמנהל המעגנה יש סמכויות מצומצמות.
בועז רווה: למה למנהל מעגנת הרצליה יש פחות שיקול דעת ממנהל נמל אחר במדינת ישראל?
בועז רווה: זה לא צריך להיות כך.
בועז רווה: למה לעשות את האבחנה בין מנהל נמל למנהל מעגנה?
בועז רווה: שניהם צריכים להיות באותו מעמד.
רננה שחר: יש הלכה של בית המשפט העליון, שאי אפשר למנות גורם פרטי.
רננה שחר: במקרה הזה אין כמעט עובדי עיריות, למעט מעגנת הרצליה.
רננה שחר: שאר מנהלי המעגנות הם במקרה הטוב עובדים של חברות כלכליות.
רננה שחר: הכפיפות המקצועית של מנהל המעגנה היא למשרד התחבורה, והכפיפות הניהולית היא לחברה הכלכלית.
רננה שחר: יש פה לפעמים התנגשות אינטרסים.
אברהם פורז: אי אפשר לקחת את התקנות האלה, להפריד אותן מכל הבעיות האחרות ולהתקדם בהן כאילו כל היתר לא קיים.
אברהם פורז: הנסיון שלנו מלמד שאם אנחנו מאשרים את זה, אז יתר הבעיות לא ייפתרו.
אברהם פורז: הסיכוי היחיד שיתר הבעיות ייפתרו זה אם אנחנו, בהזדמנות הזאת שזה הגיע לידנו, נפעיל קצת לחץ.
אברהם פורז: יש צורך בחשיבה חדשה בכל העניין של תפעול מרינות בישראל, שנובעת מכך שחלק זה חברות כלכליות עירוניות וחלק זה גופים פרטיים.
בועז רווה: אין גופים פרטיים, רק ציבוריים.
אהוד אראל: החוזה בין העירייה למינהל אומר, שאם יורדים בבעלות ב-10% על החברה העירונית זה חוזר לעירייה.
אברהם פורז: צריכה להיות מערכת דינים שמחייבת.
אברהם פורז: זה לא אומר שבכל מקום שבו אוניה או סירה מגיעה לחוף צריכה להיות בו מערכת ציבורית.
אברהם פורז: יכול להיות שאפשר לעשות את זה בדרכים אחרות.
אברהם פורז: אם אני שומע שכל חוף תל-אביב, מיפו ועד לנמל הצפוני, מוכרז כנמל, אז כל הפעילות שמתנהלת שם היא לא חוקית.
אתי בנדלר: אסור אפילו לדוג שם בחכה.
אברהם פורז: אני לא אלך ואאשר לכם תקנות כדי שהמצב ימשיך להיות כמו שהוא.
אברהם פורז: הממשלה צריכה ליזום הצעת חוק נפרדת, שעוסקת בתפעול מרינות ונמלים לכלי שיט קטנים, ללא שום קשר לנמלים המסחריים.
אברהם פורז: צריך לעשות חוק נפרד – מי בעל הסמכות, איך בעל הסמכות, איך זה מסתדר עם הרשות המקומית.
אברהם פורז: זה טעון איזה שהוא הסדר, לא רק ההסדר הזה שמנהל הנמל יכול לסגור את השער.
אברהם פורז: זה מחייב טיפול אחר.
אברהם פורז: לשמחתנו, יש יותר ויותר מרינות.
אברהם פורז: זה מראה על רווחה, על פנאי, על אומה מסודרת.
אברהם פורז: אני פונה אליכם, אנשי משרד התחבורה, ליזום חקיקה מסודרת בשאלת המרינות בישראל על כל היבטיה.
אברהם פורז: לא מעניין כרגע אם למנהל הנמל יש זכות לשרוק במשרוקית.
אברהם פורז: יכול להיות שהתקנות שלכם הן בסיס מצויין להכנת הצעת חוק.
אברהם פורז: נראה לי אבסורדי כל הסיפור.
אהרון ויסמן: לדעתנו לא צריך חוק.
אברהם פורז: איך אתה פותר לי את זה שכל החוף בתל-אביב עדיין נמל?
אברהם פורז: אני מתכוון לכתוב מכתב לשר התחבורה, שבו אני אציע לו להקים איזו שהיא ועדה פנימית שתציע לכנסת חוק לתפעול מרינות בישראל.
אברהם פורז: אני אראה את תשובתו.
אברהם פורז: אם תשובתו תהיה שהוא לא רוצה, נחזור ונדון בתקנות.
נמרוד אוטיף: זה לוקח הרבה שנים.
נמרוד אוטיף: יש פה אפשרות להסדיר את הפעילות של המרינות.
אברהם פורז: אני נגד טלאי על טלאי.
אברהם פורז: לא שמענו עד היום, שכתוצאה מהעדר התקנות איש הישר בעיניו יעשה בנמל.
נמרוד אוטיף: אתה לא מכיר את המציאות.
נחום לנגנטל: המצב במרינות הוא המצב הכי גרוע שיכול להיות.
נחום לנגנטל: אם אתה רוצה שיעשו את זה לא דרך תקנות אלא דרך חקיקה, אני לא מתנגד לזה, רק אני חושב שעד שיעשו פה חקיקה יקח הרבה מאוד זמן והבעיה הגדולה תמשך.
נחום לנגנטל: אתה רוצה, בקשה.
נחום לנגנטל: את המכתב שלך תשלח גם לשר האוצר.
נחום לנגנטל: לכל המרינות במדינת ישראל יש מנהל אחד דפקטו.
נחום לנגנטל: הוא אחראי להיות בו זמנית גם במעגנה שנקראת כנרת, גם באילת, גם בחיפה.
נחום לנגנטל: זאת המציאות.
נחום לנגנטל: כתוצאה מזה איש הישר בעיניו יעשה.
נחום לנגנטל: אין ביטחון, אין בטיחות, לא יודעים מזה, אף אחד לא מתעסק בזה.
נחום לנגנטל: באופן תיאורטי, אדם שמגיע מקפריסין להרצליה ואין באותו יום מי שיקבל אותו, אמור לקחת מונית ולנסוע לתל-אביב כדי להחתים את הדרכון שלו.
נחום לנגנטל: עושים אלף בדיקות בנמל בן-גוריון, אבל לאורך חוף הים מי שרוצה נכנס.
אברהם פורז: חבר-הכנסת לנגנטל, אם אני אאשר תקנה שאומרת "לא יטבול אדם במים בתחום נמל", "לא יכניס בעל-חיים למימי הנמל" וכו'.
נחום לנגנטל: יש בעיה בהכרזות.
נחום לנגנטל: הטעות הגדולה, שעליה יש לי ויכוח עם אריה רונה, היא בהכרזות.
נחום לנגנטל: איפה הנמל בתל-אביב?
נחום לנגנטל: שר התחבורה, על פי עצת קרוביו, קבע שהנמל מתחיל ביפו ונגמר ברידינג.
נחום לנגנטל: הכל זה נמל.
נחום לנגנטל: הוא צריך לצמצם את מקום ההכרזה, ואז יש הגיון במה שהוא אומר: "לא ידוג אדם במקום המוכרז", "לא יעשה שילוט" וכו'.
אברהם פורז: או שתחליטו לעשות חוק לגבי מרינות, או שתבואו לפה עם תוכנית שפותרת את כל האבסורדים בכל המקומות.
אברהם פורז: אני חושב שעדיף לעשות חקיקה מסודרת לגבי תפעול המרינות.
רננה שחר: התקנות לא פוגעות בסמכויות של הרשות המקומית.
רננה שחר: לרשות המקומית יש את הדינים שלה.
רננה שחר: יש פרק שביעי שמדבר על מניעת זיהום מי נמל.
רננה שחר: אין היום דברים כאלה שמסדירים את זה.
רננה שחר: כי אין תקנות.
רננה שחר: כתוב ששר התחבורה יסדיר בתקנות נושא של מניעת זיהומי נמל, אבל זה לא מוסדר.
נחום לנגנטל: פורקים הכל בנמל וליד זה אנשים שוחים.
גבי קדוש: אין ספק, כמו שאומר היושב-ראש, שצריך להסדיר את זה בחקיקה או בתקנות, אבל הדבר הזה צריך להיות מתואם עם היועץ המשפטי של כל עירייה ועירייה כדי לראות איפה זה לא סותר את חוקי העזר.
אברהם פורז: צריך למצוא פרמטרים.
אברהם פורז: מה שטוב לך טוב גם לתל-אביב, טוב גם ליפו.
גבי קדוש: אצלנו, למשל, זה לא בים.
גבי קדוש: אנחנו לקחנו קרקע והפכנו אותה לים.
אתי בנדלר: אז שנציג המרכז לשילטון מקומי יעביר את זה.
אברהם פורז: אנחנו לא עוסקים בפתרון בעיה לכל נמל ונמל או לכל עיר ועיר, אנחנו צריכים למצוא פרמטרים.
אריה רונה: אנחנו נתייצב אצלך עם הפתרונות.
בועז רווה: כמי שבקיא בחוקים האלה, פקודת הנמלים הקיימת נותנת פתרון מלא לדברים האלה, לא צריך פקודה.
אברהם פורז: אז אני מוכן לאשר את התקנות אחרי שיסדירו את הדברים.
חברי הוועדה: מוזמנים: רננה שחר, עו"ד יועצת משפטית מינהל הספנות, משרד התחבורה אליעזר שטרנברג מנהל מחלקה טכנית מנהל הספנות, משרד התחבורה דני ליבנה מהנדס אוניות ראשי, משרד התחבורה סידני נוימן בנק דיסקונט, איגוד הבנים
קצרנית: תקנות הספנות (כלי שיט) (בניה ורכישה של כלי שיט ומשכנתאות עליהם), התשס"א-2001.
אברהם פורז: בניה ורכישה של כלי שיט ומשכנתאות עליהם.
רננה שחר: התקנות מסדירות הליך רישום של כלי שיט במרשם הישראלי.
אברהם פורז: האם התקנות חדשות, או שזה שינוי של תקנות קיימות?
רננה שחר: התקנות שקיימות היום הן מ-1961.
רננה שחר: אנחנו מחליפים אותן בסט חדש בגלל הרבה מאוד שינויים.
אתי בנדלר: אולי את יכולה להפנות אותנו לעיקרי השינויים.
אברהם פורז: מה זה המושג "ארבה"?
דן ליבני: זה דוברה.
אברהם פורז: אני מציע לכם לכתוב בסוגריים את המונח הלועזי.
אברהם פורז: תפני את תשומת ליבנו לעיקר הדברים.
רננה שחר: תקנה 2(ב) קובעת לראשונה קריטריונים של גיל כלי שיט שיירשם במרשם הישראלי בפעם הראשונה.
אברהם פורז: למה, למשל, באופנוע ימי זה עד שנתיים?
אברהם פורז: לא רוצים שייבאו משומשים?
דן ליבני: נכון, אנחנו לא מעוניינים שיביאו משומשים.
דן ליבני: השחיקה של אופנוע ים היא גדולה מאוד.
דן ליבני: אנחנו לא רוצים שיביאו כלים שאין לנו ביטחון במצב הטכני שלהם.
אברהם פורז: למה השחיקה גדולה?
דן ליבני: בדרך כלל מחליפים פעמים את המנוע במהלך שנתיים.
אברהם פורז: למה מנוע כזה מחזיק פחות ממנוע שתי פעימות של רכב דו-גלגלי?
דן ליבני: כי הוא לא קופץ כמו שקופץ הרכב הדו-גלגלי.
דן ליבני: אופנוע ים בנוי על קפיצות ועל מאמצים חזקים מאוד.
דן ליבני: סיבה שנייה היא שהוא לא מקבל מים.
דן ליבני: המנוע של אופנוע ים מקבל מים.
דן ליבני: האטימות שלו לא מובטחת בצורה מספיק מקצועית.
דן ליבני: הוא מקבל מים תוך כדי הפלגה.
דן ליבני: לפעמים גם האופנוע מתהפך.
אברהם פורז: האם מישהו ייבא עד היום כלים משומשים?
דן ליבני: זה בא בגלל שהתחילו להתגלות קונטיינרים עם אופנועים משומשים.
אתי בנדלר: אתה מדבר גם על ייבוא אישי?
דן ליבני: כן, אנחנו מדברים על ייבוא אישי.
אברהם פורז: אני יודע שמשרד התחבורה גם לא מסכים לייבוא מכוניות ישנות.
דן ליבני: נכון.
אברהם פורז: אין לך יסוד פיזיקלי בעניין, אתה רק יכול להגיד על עניין בטיחותי.
אברהם פורז: מה איכפת לך אם מנוע לא קורס אחרי שנתיים?
דן ליבני: איכפת לי.
דן ליבני: אם כלי השיט לא במצב טוב.
דן ליבני: .
אברהם פורז: אגב, יש טסט באופנוע ים?
דן ליבני: כל שנתיים יש טסט.
אברהם פורז: איפה עושים את הטסט?
דן ליבני: במרינות השונות.
דן ליבני: יש בדיקת כושר שיט כל שנתיים על אופנוע ים.
אברהם פורז: זה לא כל כך מסתדר, כי בעיקרון גם הישן שלא ייובא וכבר עברו עליו שנתיים אמור להיות יותר מסוכן ואתה לא מוריד אותו מהים.
דן ליבני: לפעמים כן, אבל למה אני צריך לייבא את הצרה הזאת.
רננה שחר: לפי החוק יש לך שיקול דעת בשאלה את מי תרשום ואת מי לא תרשום.
אברהם פורז: אני מניח שמשרד התחבורה התמודד עם העניין של ייבוא מכוניות ישנות.
אברהם פורז: "חמש שנים בכלי שיט שאורכו המרבי עד 7 מטרים".
דן ליבני: זה סירות קטנות.
אברהם פורז: יש בכלל מיסוי על סירות?
דן ליבני: על החדש יש מע"מ אבל אין מיסוי.
אברהם פורז: יש איזה אבסורד בכך שלסירת תענוגות אין מיסוי ולמכונית יש.
דן ליבני: כן, אבל זה נחשב כספורט.
דן ליבני: זאת בעיה שמתמודד איתה המכס.
אברהם פורז: זה כנראה לא בהיקפים גדולים.
אברהם פורז: אבל אם אתה שואל אותי, אני לא חושב שכל ציוד הפנאי הזה צריך להיות במצב מיסוי שונה מג'יפ או מכלי רכב אחר.
אברהם פורז: נוצר פה מצב שמכונית עולה בארץ כפול מאשר בחו"ל בגלל המיסוי, ואילו יאכטה לא.
אברהם פורז: אני מבין שפוחדים שירשמו אותה במדינה אחרת.
אברהם פורז: אנחנו מאשרים את תקנה (ב).
רננה שחר: תקנות 3 ו-4 מסדירות את הנושא של אישור הנדסי, שהוא נפרד מאישור הפעולה.
אברהם פורז: אנחנו מאשרים את תקנות 3 ו-4.
רננה שחר: אחרי האישור ההנדסי יש מה שכבר קיים היום בתקנות, שזה אישור פעולה - תקנה 5.
אברהם פורז: אין בזה חידוש לעומת העבר?
אברהם פורז: אנחנו מאשרים את 5.
רננה שחר: יש את תקנה מספר 7, שזה זכות ערעור.
אברהם פורז: הערעור הוא למנהל המינהל.
אברהם פורז: ממנהל המינהל והלאה ניתן לערער לבג"ץ?
אברהם פורז: לא היה כדאי שאפשר יהיה לערער על החלטת המנהל בפני בית משפט שלום?
אתי בנדלר: השאלה היא אם זאת לא עתירה מינהלית.
אברהם פורז: טוב, בואו נשאיר את זה.
אברהם פורז: עכשיו אנחנו מגיעים למשכנתאות.
אתי בנדלר: "לא ישיט אדם כלי שיט.
אתי בנדלר: אלא לאחר שנתמלאו לגביו הוראות תקנות אלה", יופי.
אתי בנדלר: מה זה "ולא יפליג בו"?
אתי בנדלר: האם כשאני עולה על סירה אני אמורה לדאוג שכל הוראות התקנות יתמלאו?
אליעזר שטרנברג: אפשר למחוק את המילים "ולא יפליג בו".
אברהם פורז: מה לגבי המשכנתאות?
סידני נוימן: אנחנו רוצים להציע בתקנה 14 שתהיה אפשרות לחתום בפני עו"ד, כמו בכל משכנתא רגילה.
רננה שחר: זה לפי החוק.
אתי בנדלר: למה אפשר לחתום רק בפני הרשם, ולא כמו שטרי משכנתא שאפשר לחתום בפני עו"ד?
רננה שחר: משום שחוק הספנות (כלי שיט), שמתוכו נגזרות התקנות, קובע ששטר העברת משכנתא יהיה בחתימה מול הרשם.
אליעזר שטרנברג: רק לרשם יש את המסמכים ואת ההסטוריה של כלי השיט.
אליעזר שטרנברג: הוא יכול לראות במקום אם אין על הכלי איזה העברת בעלות אחרת.
אליעזר שטרנברג: לעו"ד אין את הדברים האלה מולו.
אברהם פורז: זה דומה לרישום משכנתא בטאבו.
אברהם פורז: זה לא שונה.
רננה שחר: סעיף 59 לחוק הספנות (כלי שיט) קובע חד משמעית שזה צריך להחתם בפני הרשם.
אברהם פורז: טוב, אין לנו מה לעשות.
אתי בנדלר: זה משנת 1960.
אתי בנדלר: זה מחייב תיקון חוק.
אתי בנדלר: ממתי אתם רוצים שתהיה התחילה של התקנות האלה?
רננה שחר: 30 ימים מיום פירסומן.
אתי בנדלר: מה יהיה המדד לצורך העניין הזה?
רננה שחר: אפשר לכתוב "המדד שפורסם לאחרונה לפני יום תחילת התקנות".
אברהם פורז: ערב תחילת התקנות.
אתי בנדלר: אולי נקבע מדד של חודש מסויים.
אברהם פורז: בסדר, מדד נובמבר שיפורסם בחודש דצמבר.
אתי בנדלר: ההוראה הגורפת בעונשין לא חריפה מידי?
אברהם פורז: לא מעמידים לדין על זה.
אברהם פורז: עיון בפנקס הרישום זה לא יותר מידי יקר?
רננה שחר: האגרות האלה לא שונו.
אברהם פורז: שטר משכנתא זה הגיוני 600 שקל, אבל עבור העיון אני חושב שזה מוגזם.
רננה שחר: האגרות הן כמו שקיימות היום.
רננה שחר: ועדת האגרות הבין-משרדית אישרה אותן.
אברהם פורז: אני מוכן להשאיר הכל, אבל בשביל עיון בפנקס זה מוגזם 322 שקלים.
אברהם פורז: תעשו 100 שקלים.
דן ליבני: אנחנו מבקשים למחוק בהגדרה של "אוניה" את השורה הראשונה: "תפוסתו ברוטו עולה על 100 טון".
דן ליבני: מספיק לנו אורכו המירבי.
אברהם פורז: למה ים סוף?
אליעזר שטרנברג: המים הטריטוריאליים של מדינת ישראל הם 12 מייל.
אליעזר שטרנברג: בגלל שבים סוף אתה עובר את ה-12 מייל, קבענו שם 29 ו-27, שזה מכיל את אי האלמוגים.
אברהם פורז: עד שם זה לא הפלגה מחוץ לארץ.
אברהם פורז: אגב, למה אתם קוראים לזה ארבה ולא דוברה?
רננה שחר: באקדמיה כתוב "ארבה" – כלי שיט עם בטן שטוחה.
רננה שחר: בגלל שזה מופיע בכל תקנות הנמלים אז זה כבר נשאר ככה.
סידני נוימן: בתוספת השנייה יש את הנוסח של השטר.
סידני נוימן: במשכנתא רגילה יש את הרובריקה של "ללא הגבלה בסכום".
סידני נוימן: למה אין את זה כאן?
סידני נוימן: כתוב כאן רק "סכום עד".
רננה שחר: אז כותבים בכתב יד את המילים "ללא הגבלה בסכום".
אברהם פורז: אני ראיתי את זה בשטרות רגילים של טאבו.
סידני נוימן: בסעיף 2 יש התייחסות לריבית.
סידני נוימן: למה יש את זה?
סידני נוימן: בדרך כלל לא מוסיפים את הריבית, הריבית זה חלק מהחוב הכולל.
אתי בנדלר: הטפסים האלה עובדו כנראה בשנות ה-50.
אתי בנדלר: מאז כנראה איש לא ישב לעדכן אותם.
אברהם פורז: מה אתה רוצה שנעשה?
אברהם פורז: אתה יכול לחיות עם זה?
סידני נוימן: אפשר לחיות עם זה.
רננה שחר: אפשר למחוק את זה.
אתי בנדלר: ואתם לא תטענו ששינוי בטופס מביא לפסלות הבקשה?
רננה שחר: זה עניין בשיגרה.
סידני נוימן: הטופס הזה מקובל עם השינויים בכתב יד?
אברהם פורז: בבוא היום נעדכן את התקנות, בינתיים תגלו גמישות ולא תכניסו לבית סוהר לתקופה של 6 חודשים אחד שכתב לכם מה שם ההצמדה.
אתי בנדלר: ככל שמדובר אך ורק בשינויי נוסח, אז אין לנו התנגדות שגברת עליזה רוזן, יחד איתכם, תעשה את שינויי הנוסח המתחייבים ככל שאין בהם שינויי מהות.
אברהם פורז: "במהלך השנים פותחו במשרד החקלאות 16 זנים חדשים של פירות.
אברהם פורז: זנים אלו אוקלמו בארץ במטרה להרחיב את מגוון הפירות הקיים בארץ".
אברהם פורז: אתם רוצים מאיתנו לפעול לשם תיקון התוספת לחוק והוספת הזנים החדשים.
אברהם פורז: ההסדר החוקי לגבי הזנים החדשים מוגש לוועדת הכלכלה על דעת משרד המשפטים ומשרד התעשיה והמסחר.
אתי בנדלר: מדובר על סמכויות המועצה בעיקר.
אתי בנדלר: זאת אומרת, אחרת מה יכולה המועצה לעשות עם זן זבוטיקבה?
אברהם פורז: ואם אנחנו לא נאשר את שינוי התוספת, מה יהיה אז המצב?
לאה ורון: זה מובא לידיעת הוועדה ולא לאישור.
תמי מור: זה על מנת שיוכלו לקבוע סטנדרטים לאיכות הפרי, לסימון שלו וכדומה.
אברהם פורז: אנא הסבירו לי, למה יש מדינות האוסרות להכניס פירות טריים לגבולותיהן?
אברהם פורז: בגלל סכנה שיוכנסו זנים חדשים?
רענן בר-נס: בגלל מחלות.
רענן בר-נס: יש נושא של הגנת הצומח.
רענן בר-נס: כל אחד אחראי על התחום שלו, להגן על הצמחים שנמצאים אצלו.
רענן בר-נס: יש מזיקים שאינם קיימים במדינה אחת אך הם קיימים במדינה אחרת.
אברהם פורז: ואז כשמישהו מביא את הפרי עם המזיק הוא מתחיל להתפשט.
תמי מור: ויכול להרוס ענפים שלמים.
ביל שלו: לכן אנחנו מבקשים מתיירים לא להביא פירות מחוץ-לארץ.
אברהם פורז: בארץ לא מקפידים, אבל אני זוכר שכאשר טסתי עם אשתי לנמל התעופה קנדי, היא לקחה מהמטוס תפוח וביקשו ממנה להשליך אותו.
ביל שלו: מחלת ה-Varoa בדבורים הובאה לארץ בדרך כזאת.
ביל שלו: הובאה צנצנת דבש ממקום מסויים והיא הביאה לכאן את המחלה.
רענן בר-נס: יש דוגמא קלאסית לדבר הזה בהיסטוריה שלנו בענף הפקן.
רענן בר-נס: אדם אחד הביא ענף לארץ בשביל לרבות אותו, לעשות ממנו עצים מזן מסויים, והחביא אותו בכיסו.
רענן בר-נס: התהליך הנורמלי בדרך כלל הוא שאדם צריך לבוא, להפקיד אותו בידי הגנת הצומח, הם עושים לו את הבדיקות הוויראליות ובדיקת המזיקים, זה עובר את הבדיקה במשך כמה זמן שצריך, כי בכל ענף זה משהו אחר, ואז הוא מקבל אותו.
רענן בר-נס: אותו אדם הביא ענף אחד, 3 עלים, החביא את הענף בכיסו והביא איתו כנימה צהובה ש"גמרה" את ענף הפקן בארץ.
אברהם פורז: אבל יש עדיין פקן בארץ.
רענן בר-נס: יש עדיין, אבל מסחרית קשה מאוד להתמודד עם זה היום.
רענן בר-נס: העניין הוא די צולע.
רענן בר-נס: כנימה אחת הכניסה את הענף הזה לצרה ענקית.
רענן בר-נס: יש היום מחלה הנקראת "שָרְקָה", שאנחנו נלחמים מלחמת עולם בשביל שלא תבוא לארץ, עושים עבודה קשה מאוד אצל המגדלים שלנו כדי שלא יתפתו לייבא איזה פרי יפה שהם ראו, ואצל האנשים המטיילים בעולם כדי שלא יעשו איזה הרפתקה.
רענן בר-נס: אנחנו אומרים לכולם: אתם רוצים לייבא משהו, תביאו אותו, תפקידו אותו, נבדוק אותו ואם הוא טוב - תקבלו אותו.
אברהם פורז: אבל עד שתבדקו הוא עלול לנבול.
רענן בר-נס: אנחנו יודעים לשמור על זה.
רענן בר-נס: יש לנו את המהלכים לצורך זה.
רענן בר-נס: עכשיו נרתמנו לנושא הזה ברצינות.
רענן בר-נס: כשאתה בא לניו-זילנד כלבים מריחים לך את המזוודות כדי לאתר חומר צמחי.
רענן בר-נס: יש מדינות בהן אתה חותם על הצהרה שלא הבאת איתך חומר צמחי ואוי ואבוי לך ולנשמתך אם תיתפס.
לאה ורון: באוסטרליה לא מאפשרים מעבר של חומר צמחי גם בין המדינות השונות שבתוך אוסטרליה.
רענן בר-נס: אני מרכז את הנושא של חומר הריבוי במועצת הפירות ובכלל במדינת ישראל.
רענן בר-נס: אחת הסכנות הגדולות ביותר היא שנביא מחלות עם ייבוא הרכב.
אברהם פורז: רבותי, אני מברך אתכם על כך שפיתחתם זנים חדשים.
לאה ורון: מי מפתח?
לאה ורון: מפתחים את הזנים בבית דגן?
ביל שלו: לא רק בבית דגן אלא בכל החוות האיזוריות.
רענן בר-נס: בכל מיני ערוצים.
רענן בר-נס: למשל באוניברסיטת בן-גוריון בבאר-שבע.
רענן בר-נס: הכל נעשה בשיתוף פעולה של משרד החקלאות, האוניברסיטאות ומועצת הפירות.
רענן בר-נס: יש יהודי יקר, ד"ר קובץ' ---
לאה ורון: הוועדה רצתה לערוך סיור במקום שבו מפתחים זנים חדשים, כמו עגבניות מרובעות וכדומה.
לאה ורון: זה מרתק.
ביל שלו: תיצרו איתנו קשר טלפוני ואנחנו נערוך לכם סיור ונראה לכם.
תמי מור: וגם ללשכה המשפטית של המשרד.
רענן בר-נס: צריך להבין שלא כל הדברים נמצאים במקום אחד.
אתי בנדלר: האם אנחנו נצטרך ללבוש חליפות מיוחדות?
רענן בר-נס: לא.
אברהם פורז: אנחנו מודים לכם ומאשרים, ככל שטעון אישורנו.