GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אברהם פורז: רשות שדות התעופה עשתה מכרז נתנה לאיזה חברה שגובה כסף, ולא מוכנה עכשיו לקבל היתר, זה רק גורם לזה שיש הפקעת מחיר במחיר שאתה יוצא מהשדה.
אברהם פורז: אתה יודע שאותה חברה שזכתה שם, מוניות הדר, מסיעה אותך מתל-אביב לשדה ב- 45 ₪ ומהשדה לתל-אביב ב- 90 ₪.
אברהם פורז: זאת מפני שלכיוון אחד, מהשדה החוצה יש להם מונופול, ופנימה אין להם והוא מתחרה עם אחרים.
אברהם פורז: אני לא יודע מה רשות שדות התעופה מקבלת מהם.
דוד בוקר: היא מקבלת מעשר.
דוד בוקר: נדמה לי כעשרה ₪ על כל רכב.
דוד בוקר: כל יציאה של מונית שהסדרן מוציא מהשדה מלווה בקבלה והוא חייב לתת את הקבלה ביציאה, ויש על זה מעשר.
אתי בנדלר: האם כללי רשות שדות התעופה הסעת נוסעים במוניות בנמל תעופה בן גוריון מאושרות על ידי ועדה כלשהי של הכנסת?
מוטי פלדמן: השטח הוא של רשות שדות התעופה והיא יכולה לתקן תקנות בשטח שלה.
אתי בנדלר: היא יכולה לתקן תקנות אבל מדוע ועדת הכלכלה צריכה לאשר את זה?
אברהם פורז: כרגע אני לא מאשר את התקנה הזו, אני אקיים על זה דיון בהמשך.
אברהם פורז: אני רוצה לדעת האם אין פה מיסוי של הנוסעים במוניות.
אברהם פורז: אם הרשות רוצה לקבוע הסדר, אני רוצה לדעת הם אני שיוצא כל פעם משדה התעופה ומשלם 80 ₪, כשאני יודע שבכיוון ההפוך זה חצי מזה, מה קורה עם זה.
אברהם פורז: לא שמענו את כולם, אנחנו לא יודעים את כל העובדות ואנחנו צריכים לבדוק את זה לכן נקיים על זה דיון.
צבי יוזנט: מה עם תקנה517 איסור שידול במוניות נתב"ג?
אברהם פורז: אני כרגע לא מאשר את שתי התקנות.
אתי בנדלר: אני מבקשת שלקראת דיון כזה שיתקיים, תבדקו גם את ההיבטים של קביעה של עבירות תעבורה, אי קיום כללים של רשות שדות התעופה, אני לא בטוחה שזה נבדק קודם ושהדבר תקין.
חווה ראובני: תקנה 569 מתייחסת לתקנה 568, לכן אקרא גם אותה: 568.
חווה ראובני: "לא ינהג אדם רכב הרשום בארץ מוצאו ושאינו רשום לפי הפקודה.
חווה ראובני: .." רכב שנכנס לארץ עם רישוי זר לאופן זמני, כל עוד הרשיון הזר שלו בתוקף הוא לא חייב רישוי ישראלי, מכירים ברישוי הזר.
חווה ראובני: "... אלא אם פוטר מחובת רישום ורשיון רכב לפי הוראות חלק זה, ונתקיימו כל אלה: ברשותו תעודה לגבי אותו רכב וכן תווית מיסים.
חווה ראובני: בעלו או מי שעל שמו תווית המיסים או בן זוגו נוהגים ברכב ו נמצאים בתוכו, זולת אם הוכח צידוק סביר להעדרם או אם הנסיעה היא לשם תיקון הרכב.
חווה ראובני: נתקיימו הוראות פקודת הביטוח"
צבי יוזנט: אנחנו מאשרים 12 חודשים לנסוע ברכב , אז אם אין לו ניירות, והוא לא יכול להציג את הניירות מחו"ל, אז 100 ₪ זה כלום.
חווה ראובני: על תקנה 568 זה הזמנה לדין.
חווה ראובני: תקנה 569, מדברת על להראות את הניירות.
חווה ראובני: כמו תקנה 9(א).
צבי יוזנט: ואם אין לו?
חווה ראובני: אז אפשר להביא אותו לדין.
אברהם פורז: גם בתקנה הבאה נעשה 250 ₪.
לאה ורון: לתקנה 570 נקבע גם 250 ₪.
חווה ראובני: מה עם תקנה 9
שולמית שמעון: תקנה 9(א) זו אותה תקנה של הצגת מסמכים.
אתי בנדלר: זה לא אותו דבר מפני שכאן מדובר על רכב הרשום בארץ.
אברהם פורז: מישהו שבא מחו"ל צריך להיות עם המסמכים אתו, זה שונה לגמרי.
אתי בנדלר: הוא לא רשום בארץ, קשה יותר לאתר את פרטיו.
שולמית שמעון: הנקודה היא שבשני המקרים כשהוא נוהג ללא המסמכים הוא מובא לדין, כשהוא מקבל דו"ח הזמנה לדין והוא מציג את המסמכים שלו, אנחנו עושים הסבה ל- 9(א) או לתקנה הספציפית הזו.
אברהם פורז: אז תתנו 250 ₪ לתייר הזה שהחליט לבוא לארץ עם מכונית זרה ולא מחזיק את המסמכים עליו.
אברהם פורז: אם הוא שכח אותם, שישלם 250 ₪, פעם אחת נעשה אפליה לטובה לישראלים.
חווה ראובני: לגבי העמוד האחרון, למעשה לא צריך לדון בו.
חווה ראובני: כי עמוד האחרון מכיל רק לגבי הרשויות המקומיות , תקנות התעבורה שמבוצעות באמצעות חוקי עזר, זה למעשה אומר את זה.
חווה ראובני: יש תקנות תעבורה שנאכפות על ידי המשטרה ועוד תקנות תעבורה.
חווה ראובני: יש כאלה שנאכפות על ידי העירייה דרך חוקי עזר.
אברהם פורז: מה זאת אומרת דרך חוקי עזר?
חווה ראובני: רחל תסביר את זה טוב ממני.
רחל אביב: יש מערכת חוקי עזר שהותקנה מכוח סעיפים 70 ו- 77 בפקודת התעבורה, 250, 251 בפקודת העיריות.
רחל אביב: יש רשימת עבירות שמופיעה בתוך חוקי העזר.
רחל אביב: האכיפה נחלקת ין אכיפה שמתבצעת על ידי המשטרה לפי תקנות תעבורה, לבין אכיפה שמתבצעת בדרך כלל בתוך תחומי הרשויות המקומיות על ידי פקחים שהוסמכו לכך.
רחל אביב: חלק ג' של הצו, הגדיר, כמו שהגדיר בחלק א', מה שעשינו עד עכשיו, את כל העבירות שנאכפות על ידי המשטרה, אותו דבר נעשה לגבי עבירות שנאכפות על ידי הרשויות המקומיות, מכוח זה שהן מפורטות בחוקי העזר.
רחל אביב: זה לא מכסה את כל העבירות שהרשויות המקומיות אוכפות, אבל זה מה שיש כרגע בצד.
חווה ראובני: הכוונה כמובן שרמות הקנס יהיו זהות, איפה ששיננו את 72 שדנו בו לפני שתי ישיבות, ברור שנצטרך לשנות את זה כאן כדי שתהיה התאמה.
אברהם פורז: אנחנו חייבים לאשר את זה כדי לאפשר אכיפה לרשות המקומית.
אברהם פורז: אם אנחנו לא מאשרים את זה הרשות המקומית לא יכולה לאכוף את זה?
רחל אביב: אם לא מאשרים את זה אז יש שתי אפשרויות, אפשרות אחת שתשארנה עבירות שקבועות בחוקי העזר ונאכפות על ידי הרשות המקומית כעבירות לא שלימות בגלל שתחסר דרגת הקנס, ולא יהיה סכום.
רחל אביב: אפשרות שניה, שיווצר מצב של חוסר התאמה.
רחל אביב: נניח בדוגמא של חניה על מדרכה, שמשטרה אוכפת אותה ב- 250 ₪ והעירייה תצטרך לאכוף אותה במשהו אחר.
אברהם פורז: יש תקנות תעבורה, בתקנות התעבורה מצדן, יש ברירת קנס.
אברהם פורז: זה משנה מי רשם את הדו"ח?
אברהם פורז: נניח שרשם שוטר או פקח של העירייה, מה השוני?
יפעת רווה: אם זה מכוח פקודת התעבורה, רק השוטר יכול לרשום דו"ח בשביל שתהיה לפקח סמכות לרשום דו"ח צריך שיהיה לו חוק עזר שאומר את אותו הדבר.
יפעת רווה: למשל איסור חניה על מדרכה, ברגע שזה רק בצו התעבורה והוראות קנס, רק שוטר יכול.
אברהם פורז: למה אי אפשר לתת לפקחי עירייה אפשרות לרשום דו"חות?
אברהם פורז: למה צריך שיהיה לזה חוק עזר?
יפעת רווה: זה נכון, האפשרות נכונה היא לתת הסמכה בחוק.
רחל אביב: הדרך הנכונה היא לתקן את סעיף 77.
אברהם פורז: גם פקח עירייה יכול להגיש דו"ח ומשעה שזה ברירת קנס זה ישולם לקופת העירייה.
אתי בנדלר: סעיף 77 לפקודת התעבורה אומר שמועצה של עירייה או של מועצה מקומית, רשאית, בהסכמת שר פנים ושר התחבורה, להתקין בחוקי עזר בלבד, לכן זה חייב להיות לפי נוסח הפקודה כרגע.
אברהם פורז: איזה עירייה התקינה את חוקי העזר האלה?
יפעת רווה: כל העיריות, זה המצב היום.
אברהם פורז: אם העירייה התקינה חוק עזר, מותר לה לקבוע סכום קנס כמה שהיא רוצה?
יפעת רווה: לא, וזה בדיוק מה שהצו הזה בא לשנות.
אתי בנדלר: כל חוקי עזר שהותקנו לפי סעיף קטן (א) יהיו בכפוף לכל תקנה שהתקין שר התחבורה בסעיפים 70 – 72.
יפעת רווה: המצב היום, ואם אנחנו רוצים לשמר אותו ופשוט לשנות אותו בהתאם כאן, הוא שנניח עיריית ירושלים יש לה חוק עזר בדבר חניה על מדרכה.
יפעת רווה: אנחנו לא רוצים מצב שאם השוטר אוכף חניה על מדרכה זה יהיה 100 ₪ ואם העירייה אוכפת את זה זה יהיה 490 ₪.
אברהם פורז: צריך ליישר קו.
יפעת רווה: לכן אומרים אם יש חוק עזר שמקביל לצו התעבורה עבור הקנס, גובה הקנס יהיה אותו דבר.
אברהם פורז: זאת אומרת שאנחנו משווים את שיעורי הקנסות.
אברהם פורז: את חייבת לבדוק את העניין המשפטי פה, כדי שנהיה בטוחים שזה מה שאנחנו עושים פה ולא משהו אחר.
אתי בנדלר: יש כאן הפניה למספר התקנות.
אברהם פורז: מה שעשיתם זה לקחתם את אותם דברים שהם בסמכות העירייה ויישרתם את הקו בהתאם לסמכות כדי שהקנס יהיה תואם.
יפעת רווה: הגבלנו בעניין הזה את העירייה מבחינת גובה הקנסות.
אתי בנדלר: לגבי תקנות 72, הוועדה אישרה כל מיני- - -
יפעת רווה: החלקים יהיו זהים.
יפעת רווה: הרעיון הוא שהתקנות בחלק ג' - - -
אברהם פורז: בזה סיימנו את התקנות, אני לא מאשר אותם באופן סופי, אני רוצה קודם לקיים דיון על שיטת הניקוד ואז נראה באופן סופי אם אין שינויים.
רוני אהרונוביץ: יש בעיה עקרונית עם הנושא של העיריות.
אתי בנדלר: אני מבקשת שיהיה לנו נוסח כמו שאושר, לא לגבי הכל אלא על כל תקנה שיש לגביה שינוי.
רוני אהרונוביץ: ברגע שעירייה פונה לרשום דו"חות, יש לה אינטרס למנוע מקומות חניה, ואז בכל סמטה חשוכה מופיע לך מעבר חציה, שאסור לעמוד 12 מטר לפניו.
רוני אהרונוביץ: אם תלך לאורך שדרות נורדאו בתל- אביב תראה שסמטאות ברוחב שבקושי מכונית עוברת אותם, כולן מקווקוות במעברי חציה.
שולמית שמעון: זולת אם נקבע אחרת.
רוני אהרונוביץ: ברגע שיש לעירייה אפשרות, היא צובעת באדום לבן איך שהיא רוצה, מוסיפה מעברי חציה איפה שהיא רוצה וכך היא שוללת מקומות חנייה, גורמת לאנשים לשלם דו"חות ואז יש לה כסף.
רוני אהרונוביץ: אם רק למשטרה הייתה סמכות לרשום דו"חות חניה, יכול להיות שהעירייה הייתה מתנהלת אחרת.
אברהם פורז: רשות תמרור מקומית, זה חד וחלק רק בסמכות העירייה?
אברהם פורז: היא יכולה לצבוע ולעשות כאלה דברים?
צבי יוזנט: בעקבות הדיונים פה נקבע שלא כל דבר יעשו בריכוזיות במשרד התחבורה, אלא להאציל סמכויות לרשויות המקומיות לעשיית ככרות וכו'.
צבי יוזנט: כל הטענות כל הזמן היו שהמדינה חונקת את הרשות המקומית ולא נותנת להם שום דבר.
אברהם פורז: מה אתם עושים נגד עיריית תל-אביב שמתנכלת לאורחים ומחליטה שכל היער צבועה כחול לבן, גם בפאתי העיר, במקומות עם מצוקת חניה ואין סיבה לסמן כחול לבן ולגבות כסף.
חווה ראובני: היא צריכה לעשות את זה בהתייעצות עם המשטרה.
חווה ראובני: סמכות רשות התמרור המקומית מלווה בהתייעצות עם קצין משטרה.
רחל אביב: יש תקנות ספציפיות, 17, 18, 19.
אברהם פורז: נניח עירייה מסוימת מחליטה לגבות כסף, היא מחליטה, אם יש לך תג של תושב אתה פטור, אתה מסמן במקומות חוקיים במרכז שאין שם מצוקת חניה במשך היום ומעביר אותם מפס לבן שהיו חונים עליו חינם, לכחול לבן שמשלמים כי כל המטרה היא לגבות כסף.
אברהם פורז: זה לא שיקול תעבורתי בכלל.
אברהם פורז: במקומות שיש מצוקת חניה, צריך לגרום שתהיה תחלופה, זה מקובל עלי.
אברהם פורז: במקומות שאין מצוקת חניה, למה לסמן אותם כך?
אברהם פורז: רחל אביב:
אברהם פורז: אני לא מבין את המשפט האחרון.
אברהם פורז: אם עיריית תל-אביב מחליטה לסמן רחובות שלמים בכחול לבן?
רחל אביב: היא לא יכולה.
רחל אביב: כי הסימון כחול לבן הוא לא סימון, הוא תמרור.
רחל אביב: חלק מהתמרורים הם בסמכות רשות תמרור מקומית וחלק לא.
רחל אביב: אלה תקנות 17, 18, 19.
אברהם פורז: חניה זה באישור רשות תמרור מקומית?
רחל אביב: התמרור ד' 20, כחול לבן, כן.
רחל אביב: תקנה 17 אומרת ש"רשות תמרור מרכזית רשאית להורות לרשות תמרור מקומית על קביעת הסדר תנועה, שינויו, ביטולו ודרך אחזקתו.
רחל אביב: ניתנה הוראה כאמור בתקנות אלה, רשאית רשות התמרור המקומית.
רחל אביב: .."- - -
אברהם פורז: זו התערבות בדיעבד.
אברהם פורז: אפשר להגיד להם תשנו.
אברהם פורז: אם אני מבין את התקנה נכון, רשות תמרור מרכזית, או משרד התחבורה, רשאים לבוא לעיריית תל- אביב ולהגיד שאין להם הצדקה לסימון המסוים הזה, ויש לשנותו.
רחל אביב: לא רק זה, רשות תמרור מרכזית יכולה להורות לרשות תמרור מקומית לסמן לעשות לפעול וכו' , זו תקנה 17.
רחל אביב: תקנה 18 שזו חלוקת הסמכויות בים שתי הרשויות התמרור "סמכות רשות תמרור מקומית, זולת אם הורתה רשות תמרור מרכזית אחרת, רשאית רשות תמרור מקומית לאחר התייעצות עם קצין משטרה להציב לסמן או לסלק בכל דרך שבתחומה..." ויש כאן רשימת תמרורים.
רחל אביב: שוב, זה כפוף לסמכות על של רשות תמרור מרכזית.
אברהם פורז: מי עוסק בעניין הזה במשרד התחבורה?
צבי יוזנט: הכל אלכס, ונדמה לי שאתה צריך להזמין אותו אליך לדבר על הרבה נושאים.
אתי בנדלר: יש את תקנות התעבורה כפי שקראת אותם, למעשה מדובר ביחסי הכוחות בין משרד התחבורה לבין הרשויות המקומיות.
אתי בנדלר: יש מאבק מאד משמעותי שבו רשויות מקומיות תובעות יותר סמכויות, גם בתחום התמרור, שיעבירו אותם אליהם.
אתי בנדלר: הצרכים בעניין הזה, גם הדברים שם בסמכות ברורה של אישור מראש של רשות התמרור המרכזית, האישור ניתן כמעט כדבר שבשגרה, אם רשות התמרור המקומית או מי שעומד בראשה, הם מספיק חזקים מול משרד התחבורה.
אתי בנדלר: יש את לשון התקנות ויש איך שהדברים עובדים בפועל.
אברהם פורז: בכל אופן דעתי איננה נוחה לשימוש בתמרור למטרות גביית כסף.
אברהם פורז: אני חושב שבמרכז העיר, ובמקומות שיש בהם מצוקת חניה צריך ליצור תחלופה וליצור מצב שחונים בתשלום.
אברהם פורז: מצד שני, אני לא חושב שבפריפריה יש לזה הצדקה.
אתי בנדלר: איש לא יעודד את פניך שהסימון נעשה רק לגביית כספים.
רוני אהרונוביץ: הם צובעים גם מעברי חניה במקומות שלא צריכים, וכן אדום לבן, אין ברירה, חייבים לעמוד באדום לבן כי אין מקום חניה אחר, וזה הכסף.
אברהם פורז: יש מקומות שמסמנים יותר מידי.
רחל אביב: אני חושבת שנוצרה פה אי הבנה בסיסית ממה שאמר אדון אהרונוביץ.
רחל אביב: כשמדברים על סימון הכוונה היא לתמרור, אין סימון גרידא.
אברהם פורז: בסדר, זו הכוונה.
אברהם פורז: בזה סיימנו להיום, אנחנו נעשה דיון נוסף על הדברים האלה.
אברהם פורז: סגן השר אבי יחזקאל פנה אלי לפני שבועיים וביקש ממני להחיש את הדיון בעניין הניקוד.
אברהם פורז: נקבע עכשיו בהקדם דיון בשיטת הניקוד החדשה.
חווה ראובני: דבר נוסף זה על תחולה.
חווה ראובני: על פי משטרת ישראל שיתחילו לבצע את הצווים, שיתחילו להיכנס לתוקף אחרי 6 חודשים.
אברהם פורז: אין לי בעיה לאשר את זה כרגע כדי שיתחילו תוך 6 חודשים, השאלה אם אנחנו לא נהיה חייבים בתיקונים אחרי שנדון בשאלת הניקוד.
אתי בנדלר: אתה אומר שבשלב זה אתה לא מאשר את זה.
אתי בנדלר: ברגע שזה יאושר יחלו 6 חודשים.
אברהם פורז: תצטרכו לחכות קצת, יכול להיות אחרי שאשמע יותר על הניקוד, משהו ישתנה, נראה הכל כחבילה אחת.
אברהם פורז: כרגע לא אישרנו שום דבר, ולכשיאושר הצו לאחר הבחינה, תחולתו תהיה תוך ששה חודשים.
אברהם פורז: תודה רבה לכולם.
אברהם פאר: רחבעם זאבי יזם הצעת-חוק בעניין עידוד התיירות.
אברהם פאר: היה לנו דיון משותף בוועדת הכלכלה ובוועדת הכספים בנושא.
אברהם פאר: בעקבות ההצעה, הציע השר זאבי מספר צעדים לעידוד ענף התיירות.
אברהם פאר: עקב כך הוגשה הצעת-חוק פרטית על-ידי מספר חברי-כנסת.
אברהם פאר: רצינו עוד בתקופת הפגרה לקדם אותה, אבל לא יכולנו.
אברהם פאר: היום ועדת הכנסת שחררה את הצעת-החוק מחובת ההנחה.
אברהם פאר: זאת הסיבה לעיכוב הקל בפתיחת הישיבה.
אברהם פאר: אנחנו חוזרים לעניין הצעת-חוק משק הגז הטבעי.
אברהם פאר: אנחנו כבר קיימנו מספר ישיבות בעניין, וגם התחלנו לקרוא סעיפים מתוך הצעת-החוק.
אברהם פאר: אדוני השר, בבקשה.
אביגדור ליברמן: אני קודם כל רוצה להתנצל בתחילת דבריי על כך שאני מייד צריך לעזוב את הישיבה.
אביגדור ליברמן: בשעה 9:30 מתחיל טקס שבעה לרחבעם זאבי, אבל אני מתכוון לחזור לישיבה.
אביגדור ליברמן: עקרונית, אני מתכוון להגיע לכל ישיבות ועדת הכלכלה בנושא ולקחת בהן חלק פעיל.
אביגדור ליברמן: אני לא בטוח שכולם פה מודעים לפיגור שאנחנו נמצאים בו.
אביגדור ליברמן: כל תכניות העבודה, לא רק של משק הגז, אלא גם של משק החשמל, וכל הפיתוח התעשייתי, גם בסקטור הפרטי, גם בציבורי, גם ברמת חובב וגם אחרים, הכל תלוי בתאריך של הגעת הגז לחופי ישראל, לפחות לשתי הנקודות – לאשדוד ולרמת חובב, ואולי גם צפונה לחגית.
אביגדור ליברמן: אני חושב שאנחנו חייבים, בהתאם לאותו תאריך יעד, ללכת אחורה ולקבוע את לוח הזמנים של הדיונים, כי בחוק הזה יש סעיפים רבים – יש 98 סעיפים, ואנחנו כרגע נמצאים בסעיף 14.
אברהם פאר: אבל ההתקדמות היא לא באותה פרופורציה, כי אני עכשיו יודע הרבה יותר מאשר ידעתי לפני שהתחלנו לדון בחוק.
אברהם פאר: ככל שהזמן עובר, המעבר על פני הסעיפים הוא מהיר יותר, למרות שאת הנושאים העיקריים אני משאיר להכרעה בסוף.
אביגדור ליברמן: אני גם מציע לאנשי ים תטיס שבאים לכל הישיבות בצורה מסודרת, לא לדבר כל פעם בחמישה כובעים; מספיק שרק אחד ידבר.
אביגדור ליברמן: לא צריך שכל אחד יעלה כל פעם נקודה אחרת ויחזור עליה עשר פעמים מזווית אחרת של השותפות הזאת.
דוד כהן: אנחנו לא מביאים את האמריקאים, כדי שלא יצעקו.
דוד כהן: ..
אביגדור ליברמן: להפך, אני מציע שתביאו פעם את האמריקאים, הם יודעים לצעוק.
אביגדור ליברמן: ברמת הפרוצדורה, אנחנו באמת רוצים להתקדם.
אביגדור ליברמן: העניין הוא מאד לא פשוט.
אביגדור ליברמן: אני מדבר גם על כל הנסיבות הבינלאומיות ועל כל מה שקורה כרגע בכלל בפעילות של המשק העולמי.
אביגדור ליברמן: מי שהסתכל על אותן מניות של אותן חברות, כמו: בריטיש גז וגז דה-פרנס, הבין שיש פה כמה וכמה נקודות אובייקטיביות שלא מקלות עלינו, מעבר לתירוצים ומשאים ומתנים מסחריים ערמומיים.
אביגדור ליברמן: אני אינטרסנט יותר מכל אחד אחר, שהגז יגיע כמה שיותר מהר וכמה שיותר בטוח לחופי ישראל, עם כל הצעקות של האמריקאים, שבאמת עזרו לנו להעביר את זה בצורה חלקה ומהירה.
אביגדור ליברמן: אין לנו עוד מתכונת ברורה ובדוקה.
אביגדור ליברמן: אנחנו עוד לא גמרנו את הנושא של המכרז.
אביגדור ליברמן: אין לנו תשובה בנושא של זכויות השיווק.
אביגדור ליברמן: אין לנו עוד כמה וכמה תשובות.
אביגדור ליברמן: גם לגבי החברה הממשלתית שאמורה לקום, כל מה שניתן לגמור, חייבים לגמור מהר.
אביגדור ליברמן: אני גם יותר ריאליסטי מאחרים לגבי כל מיני בעיות במקרקעין, במועצה הארצית, בוועדות, בהשגות ובהסתייגויות.
אביגדור ליברמן: מטבע הדברים, כשפרוייקט כזה זז, כל אחד מנסה לקחת את ה"ביס" שלו – ותסלחו לי על הביטוי הלא פרלמנטרי הזה.
אביגדור ליברמן: ההצלחה של כל הפרויקט הזה תלויה במידה רבה במידת המהירות שנשלים את החקיקה, כי כולם רוצים לדעת מה יהיה בסופו של דבר, וכולם יודעים כמה פעמים החוק הזה נכשל בעבר – בקריאה הראשונה גם בתקופה של סויסה וגם בתקופה של שוחט.
אביגדור ליברמן: מי שרוצה גם להרוויח את הכסף וגם לקדם את המשק הישראלי, חייב לתת את היד לקידום המהיר ביותר של כל נושא החקיקה, כי כולם בסופו של דבר רוצים לראות איך תיגמר מלאכת החקיקה ומה תהיה הקונסטרוקציה הסופית.
אביגדור ליברמן: אני ברגע זה עוזב אתכם.
אביגדור ליברמן: אני אשתדל לחזור לישיבה.
אברהם פאר: לפני כן אני רוצה לומר כמה מילים.
אברהם פאר: אנחנו עושים מאמץ גדול לסיים את החקיקה מהר.
אברהם פאר: קבענו ישיבה אחת להיום, ובשבוע הבא יש לנו ישיבה ארוכה, שלדעתי תימשך מספר שעות.
אברהם פאר: קבענו ישיבה גם בשבוע לאחר מכן.
אברהם פאר: אני אעשה כמיטב יכולתי להחיש את הקצב.
אברהם פאר: אני לא יודע האם הביאו לידיעתך, שאני ביקשתי לקבל החלטה של הממשלה בדבר מאד חשוב – לגבי השאלה מה קורה עם התשתית בתום ה-30 שנה, האם היא בבעלות החברה שתניח אותה, והיא ניתנת למכירה למי שיקבל זיכיון במקומה, בדומה להסדר שהיה לגבי הכבלים, או שהיא עוברת לבעלות המדינה, ואז יש סכנה שבשנים האחרונות היא לא תתוחזק?
אביגדור ליברמן: אני בעקרון נגד העברת כל דבר לרשות המדינה.
אביגדור ליברמן: אנחנו לא צריכים לצבור נכסים.
אברהם פאר: אז רק שתדע שהצעת-החוק היא בכיוון הפוך, והיא אומרת דבר הפוך.
דרורה ליפשיץ: לא, היא עוברת לבעל הרשיון החדש.
אברהם פאר: השאלה היא האם בעל הרשיון הקודם מקבל פיצוי בגינה, קונים את זה ממנו, או שבעל רשיון חדש מקבל רכוש נטוש.
אברהם פאר: אני מציע לך להיכנס בעובי הקורה, ולחזור אליי בעניין.
אביגדור ליברמן: כל הצנרת חייבת לעבור למפעיל הבא, ולגבי שאלת הפיצוי - -
אברהם פאר: זאת השאלה.
אביגדור ליברמן: אבל בכל מקרה היא לא תעבור לבעלות המדינה.
אברהם פאר: אם היא עוברת למפעיל הבא, היא בעצם קניין המדינה, והמפעיל הבא צריך לשלם למדינה, כי היא לא תיתן לו תשתית כזאת בחינם.
אברהם פאר: אם היא שייכת למפעיל הקודם, מגיע לו פיצוי.
אברהם פאר: צריך להכריע בשאלה הזאת.
אברהם פאר: זאת שאלה כבדה מאד, כי כנראה מדובר בהשקעה אדירה, ויש לה השפעה על המכרז.
אברהם פאר: השאלה היא האם בתום 30 שנה זה שייך לך או לא שייך לך, האם אתה יכול לקבל פיצוי על זה או לא יכול לקבל, היא שאלה חשובה.
אברהם פאר: תנו לנו תשובה.
אברהם פאר: תודה רבה.
אברהם פאר: עכשיו אנחנו עוברים לטיפול בסעיפים.
אברהם פאר: לגבי סעיף 14 שאומר: "השר יקבע ברשיון את תקופת תוקפו, ובלבד שלא תעלה על 30 שנים, ואין להאריכה", אנחנו מבקשים שהנוסח ישופר, באופן שיהיה ברור שאיננו מהווה מניעה למי שהיה לו 30 שנה רשיון, לחזור ולקבל רשיון חדש.
אברהם פאר: המילים "ואין להאריכה" עלולות להתפרש באופן דומה למצב שמצוי בו נשיא ארצות-הברית, שאחרי שתי קדנציות לא יכול לרוץ לקדנציה שלישית, גם אם יהיה לו רוב.
דרורה ליפשיץ: הכוונה היא שהוא לא יכול לקבל רשיון חדש, אלא במכרז.
אברהם פאר: הגברת ליפשיץ, אני הבנתי למה אתם מתכוונים.
אברהם פאר: הדברים צריכים להיות נקיים מכל ספק.
אברהם פאר: שמעתם היום את השר.
אברהם פאר: זה ברור שמי שיקבל רשיון חדש בתום 30 שנה – אם זה יהיה רשיון חדש – צריך להתייחס לתשתית הקיימת.
אברהם פאר: האם הוא משלם למדינה את המחיר הזה מתוך הנחה שלבעל הרשיון בתום 30 שנה אין יותר זכויות, והתשתית עברה למדינה שכאילו מוכרת אותה מחדש, או שלבעל הרשיון הקודם יש זכויות בה?
אברהם פאר: אמנם אין לו זיכיון, אבל הוא חייב למכור אותה, ואם יש ויכוח כמה היא שווה, זה כמו בהסדר הכבלים.
אברהם פאר: בעניין הזה אני רוצה לקבל החלטת ממשלה ברורה.
שוקי שטרן: יכול להיות שההצעה שלך, שבעל הרשיון הקיים יכול להשתתף במכרז החדש, פותרת גם את הבעיה של החזקה וכו'.
אברהם פאר: למה?
אברהם פאר: נניח שהוא יכול, ולא זכה, מה אז?
שוקי שטרן: אם יכול היה ולא זכה, אני לא אתחיל לשבור את הצינור.
אברהם פאר: מתוך ידיעה שהוא לא בהכרח זוכה, מה לגבי התמריץ שלו לתחזק את הצינור?
אברהם פאר: זה כמו רכב שאתה רוצה למכור.
שוקי שטרן: ברשותך, זה לא אותו דבר.
אברהם פאר: אין לך סיבה, למשל, להחליף חגורת טיימינג.
אברהם פאר: בכביש חוצה ישראל ישנה בעיה דומה.
אברהם פאר: אני מציע שתראו מה עשו שם.
אברהם פאר: אני רוצה לקבל עמדת ממשלה.
אברהם פאר: יש לזה משמעות כלכלית רצינית מאד.
אברהם פאר: האם בתום התקופה לבעל הרשיון הקודם יש נכס שהוא יקבל תמורתו משהו, או שהנכס הזה יעבור לרשות המדינה, והמדינה תקבל עבורו משהו?
ורדית רז: אמרת עמדת ממשלה, ודיבר פה שר התשתיות הלאומיות.
אברהם פאר: אני אקבל כל עמדת ממשלה שתציינו פה.
אברהם פאר: אני חושב שזאת החלטה, שצריכה להתקבל על-ידי ועדת שרים לענייני כלכלה, אבל גם אם היא תתקבל בכל פורום שהוא, אני לא מנהל את הממשלה.
ורדית רז: 14".
ורדית רז: (ב) על אף האמור בסעיף קטן (א), רשיון חלוקה רשאי השר שלא להגבילו בזמן, ואם הגבילו בזמן רשאי הוא להאריך את תקופת תוקפו או לבטל את הגבלת הזמן ולהתנות בתנאים כל החלטה כאמור.
ורדית רז: " זה רשיון חלוקה, הרשת המשנית.
אברהם פאר: לכאורה, כל מה שאנחנו עוברים עליו מאושר, אלא אם כן באיזשהו שלב יסתבר לנו שיש איזושהי בעיה ותהיה לנו סיבה טובה לחזור ולשנות משהו.
ורדית רז: "בלעדיות בהולכה 15.
ורדית רז: השר רשאי לקבוע ברשיון הולכה כי לבעל הרשיון נתונה, במשך תקופה שקבע בהתאם לתנאי המכרז, זכות בלעדית לעסוק בהולכה; הבלעדיות יכול שתינתן למקום או לאזור שיוגדר ברשיון; נקבע כאמור, לא יינתן במשך תקופת הבלעדיות ובתחומה רשיון הולכה נוסף אלא במקרים ובתנאים שנקבעו ברשיון.
ורדית רז: "
אברהם פאר: האם רשיון ההולכה זה הרשיון הקטן?
ורדית רז: זה הרשיון הגדול של רשת ההולכה הארצית.
אברהם פאר: אם יהיה מכרז, מה יודעים המתמודדים לפי סעיף זה?
ורדית רז: המתמודדים יודעים את מה שכתוב במכרז, שמוענקת להם זכות בלעדית להקים צינורות הולכה בתוואים של תמ"א 37.
אברהם פאר: האמת היא שאני לא מבין.
אברהם פאר: האם אתם לא חושבים שצריכה להיות ודאות במכרז, ומי שמתמודד צריך לדעת האם יש לו בלעדיות או לא?
ורדית רז: במכרז מוענקת להם בלעדיות בתוואי התמ"א, ויש הוראת מעבר בחוק.
אברהם פאר: אז מה מונע מהמדינה אחר-כך להגיד: בסדר, שינינו את זה?
אברהם פאר: האם תהיה תביעה משפטית?
ורדית רז: בוודאי, זאת הפרת חוזה, זאת הפרת התחייבות שלטונית, זאת פגיעה קניינית.
אברהם פאר: למה לא להתאים את החוק לתנאי המכרז, ולומר שתהיה בלעדיות, אלא אם כן הממשלה קבעה אחרת מטעמים מיוחדים של טובת הציבור באישור ועדת הכלכלה?
ורדית רז: יש כמובן זכות לשר לשנות את תנאי הרשיון, גם אם מדובר בבלעדיות.
ורדית רז: במקרה הזה יחול סעיף 17, שמדבר על שינוי תנאים ברשיון.
אברהם פאר: כשאנחנו קובעים את זה, אנחנו לא יודעים במה מדובר.
אברהם פאר: האם לא ראוי יותר לומר, שלבעל הרשיון תינתן בלעדיות, ואולם השר רשאי, מטעמים מיוחדים של טובת הציבור ובאישור ועדת הכלכלה, לקבוע הוראה אחרת?
שוקי שטרן: במידה שנקבע דברים שמאפשרים יציאה מהבלעדיות, זה תנאי כמעט יסודי באותו מכרז.
שוקי שטרן: הדבר העיקרי שהמדינה בעצם מעניקה לזכיין זאת אותה בלעדיות בתמ"א.
אברהם פאר: אני שואל לא מבחינת המדיניות, כי את המדיניות אני הבנתי.
אברהם פאר: אני רק שואל, למה זה לא יכול להיאמר בחוק.
דרורה ליפשיץ: מה חסר בסעיף בחוק?
אתי בנדלר: אני לא מבינה את שאלתך, אדוני היושב-ראש.
אתי בנדלר: לדעתי, זה בדיוק מה שכתוב בסעיף.
אברהם פאר: הסייג הוא הפרובלמטי.
אברהם פאר: "לא יינתן במשך תקופת הבלעדיות ובתחומה רשיון הולכה.
אברהם פאר: אלא במקרים ובתנאים שנקבעו ברשיון", ואם ברשיון לא קבעו, לדוגמה, שיש תנאים שאפשר לבטל?
אברהם פאר: אני חושב שמטעמים של טובת הציבור, כן אפשר.
אתי בנדלר: אתה מעלה עכשיו שאלה אחרת.
אתי בנדלר: יש שתי שאלות: האם יש לו בלעדיות?
אתי בנדלר: לדעתי, התשובה לסעיף הזה היא כן, אלא אם כן זה סויג, ואפשר לסייג את זה רק בקשר לתקופה ולמקום.
אתי בנדלר: מה שלא סויג, יש לו בלעדיות, וזה מה שעולה מהסעיף הזה.
אברהם פאר: לא, לפי זה הוא ברשיון יכול גם לא לתת לו בלעדיות.
אתי בנדלר: איפה כתוב?
אתי בנדלר: "במשך תקופה שקבע בהתאם לתנאי המכרז, זכות בלעדית".
אברהם פאר: "נקבע כאמור, לא יינתן במשך תקופת הבלעדיות ובתחומה רשיון הולכה נוסף אלא במקרים ובתנאים שנקבעו ברשיון", מה זה "נקבעו ברשיון"?
ורדית רז: האם כוונתו של אדוני, שהחוק יגיד באופן מנדטורי, שהשר צריך לקבוע בלעדיות ברשיון הולכה, והבלעדיות – יכול שהיא תוגבל לאזור?
אברהם פאר: אני מציע לומר כך: השר רשאי לקבוע ברשיון הולכה כי לבעל הרשיון נתונה, במשך תקופה שנקבעה ובהתאם לתנאי המכרז, זכות בלעדית לעסוק בהולכה; הבלעדיות יכול שתינתן למקום או לאזור שיוגדר ברשיון; נקבעה הבלעדיות כאמור, לא יינתן במשך תקופת הבלעדיות ובתחומה רשיון הולכה נוסף אלא מטעמים מיוחדים הקשורים בטובת הציבור ובאישור ועדת הכלכלה של הכנסת.
ורדית רז: אבל אז אתה מכניס את בעל הרשיון לחוסר ודאות, כי אתה נותן איזשהו מבחן מאד מאד אמורפי, ואז הוא לא יודע בפני מה הוא עומד.
ורדית רז: הבלעדיות היא בעצם הנכס העיקרי שלו, ועל סמך הבלעדיות הזאת הוא עושה את כל התכניות שלו וניגש למכרז.
אברהם פאר: מה אתם תכתבו ברשיון לגבי העניין הזה של הבלעדיות?
ורדית רז: למעשה, ברשיון יש התאמה מחויבת לחוק בעניין הזה.
אברהם פאר: מה כתוב שם?
ורדית רז: ספק גז טבעי, כולל בעל חזקה - -
אברהם פאר: אז למה זה לא נאמר פה?
ורדית רז: זה נאמר בחוק.
ורדית רז: זה נאמר בסעיף 9(ג).
אברהם פאר: אבל הסעיף הזה לא שלם.
ורדית רז: מה שכן אפשר להוסיף זה ש"לא יינתן במשך תקופת הבלעדיות ובתחומה רשיון הולכה נוסף אלא במקרים ובתנאים הקבועים בחוק זה, או שנקבעו ברשיון", כי רשיון לספק זה בעצם מקרה שניתן לתת רשיון הולכה לא למי שיש לו בלעדיות.
אברהם פאר: אבל אם נניח לא חזיתם משהו, נתתם לו רשיון, ותוך כדי מסתבר לכם ששגיתם?
ורדית רז: אז יהיה שינוי תנאי רשיון, והוא יהיה זכאי לפיצוי.
ורדית רז: הוא זכה במכרז על סמך הבלעדיות הזאת, הוא נתן תעריף על סמך הבלעדיות הזאת, ואי אפשר עכשיו לשגע אותו.
אברהם פאר: אבל מה תכתבו ברשיון?
אברהם פאר: מה ייאמר ברשיון לגבי שאלת הבלעדיות?
ורדית רז: אין אפשרות לשלול את הבלעדיות.
ורדית רז: יש מקרה מאד מצומצם, שאפשר לתת רשיון הולכה לגוף אחר, וזה המקרה של ספק גז טבעי.
אברהם פאר: אז למה זה לא נאמר במפורש בחוק?
ורדית רז: זה נאמר במפורש בחוק בסעיף 9(ג).
אברהם פאר: זה לא נאמר בסעיף הזה.
אלון רווה: הנחת המוצא היא – וכך זה גם מוגדר בהסכם הזיכיון, וזה לא יכול לעבוד אחרת מבחינה כלכלית – שבעל רשיון ההולכה חייב להיות המוליך הבלעדי היחיד בכל שטח מדינת-ישראל.
אלון רווה: ספק גז לצורכי חיבור למערכת ההולכה - שזה חריג שהוא רק לצורך החיבור למערכת ההולכה - יכול לקבל רשיון הולכה, ועם זה אין בעיה.
אלון רווה: הוא צריך להביא את הגז למערכת – בלי רשיון, הוא לא יוכל להביא את הגז למערכת.
אלון רווה: למעט הנושא הזה של חיבור של הספק למערכת ההולכה, המוליך חייב להיות בעל בלעדיות בכל שטח המדינה.
עמית מור: אני מבקש לחזק את תחילת דבריך, אדוני היושב-ראש.
עמית מור: יש פה חוסר ודאות וחוסר קונסיסטנטיות בין סעיף 15 לבין תנאי המכרז והסכם הזיכיון.