GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<מיכאל קלה: זה באמת נכון.
<מיכאל קלה: יש מחקרים שמעידים שמגרשי החלקה גורמים ליותר תאונות דרכים.
<מיכאל קלה: יש תיאוריות מאוד מבוססות, בעיקר של GS Wild על זה שאנחנו מרגישים יותר מדי בטוחים בעצמנו ומגיעים למצבים שלא היינו מגיעים אליהם אחרת.
<מיכאל קלה: אני דווקא הכנתי מצגת מאוד נחמדה שאני אהנה ממנה לבד, אבל אם אני יכול לסכם - -
אבישי ברוורמן: כן, מה המלצתך?
<מיכאל קלה: א', אני לא בעד לשים את זה לכל תלמיד חדש לנהיגה.
<מיכאל קלה: אני גם מסכים עם מיכה.
<מיכאל קלה: אני גר בטבעון, אני עובר בנשר פעמיים ביום.
<מיכאל קלה: התאונה עם המשאית שירדה בהר זאת התנהגות שאפשר לתרגל בקלות וביעילות בסימולטור ולהוציא נהג טוב יותר.
<מיכאל קלה: אם רוצים להשתמש בסימולטור זה חייב להיות סימולטור ישראלי לגמרי: חוקי תנועה ישראליים, תמרורים ישראליים, סביבה ישראלית.
אבישי ברוורמן: זאת אומרת לא ייבוא.
<מיכאל קלה: לא צרפת, לא ארצות-הברית, לפחות לא בתחום הזה.
<מיכאל קלה: אני מזכיר לכם שיש באירופה תקן לסימולטורים ללימוד נהיגה, ולדעתי, התקן האירופי צריך להיות הרף התחתון.
<מיכאל קלה: כל תכנה שמשתמשים בה חייבת להיות גם רחבה וגם עמוקה.
<מיכאל קלה: זאת אומרת היא צריכה לתרגל הרבה מאוד דברים רלוונטיים ולא להסתפק בתרגיל אחד בחנייה.
אבישי ברוורמן: מר קלה, אני רוצה להבהיר את ההמלצה שלך: מצד אחד אתה מחזק את הנקודה של ד"ר סופר לגבי ה- evidence based practice שזה מה שקורה פה.
אבישי ברוורמן: מצד שני אתה אומר שבצורה מסוימת יש להשתמש בדמיינים בדרך הישראלית; ולנושא העלות, איך אתה מציע להביא את זה מהכוח אל הפועל?
<מיכאל קלה: אני ניסיתי להתמקד בדרישות איכות.
<מיכאל קלה: אני כן חושב שאפשר לשלב דרישות מדינה שנהג סמיטריילר, טריילר, אוטובוס, אוטובוס ילדים צריך לעשות איקס תרגולים כאשר אנחנו יכולים להגדיר את התוכן.
אבישי ברוורמן: בסימולטורים, כאשר הנקודה של מר גולן היא שצריך לדאוג שכל העלות לא תיפול גם עליו.
<אבי גולן: היא נופלת רק עלי.
אבישי ברוורמן: בסדר, אמרת.
אבישי ברוורמן: נושא העלות זה לחוד.
<מיכאל קלה: מאוד חשוב לי להדגיש את העניין של האיכות כי סימולטור זה לא סימולטור, ומה שהיה לי כיף ונראה לי יעיל לא אומר שזה כיף ויעיל.
<מיכאל קלה: אף אחד לא קם בבוקר ואמר, הושפעתי מהפרסומת של קוקה-קולה זירו שהוא פתח למרות שאני שמתי עין על זה- -
אבישי ברוורמן: אני חטאתי הבוקר.
אבישי ברוורמן: אני בדרך כלל לא נוגע בקוקה-קולה.
אבישי ברוורמן: זה המוצר הכי נמכר בעולם, הכי מזיק בעולם, אבל שמים אלופי ספורט – הנשים והגברים הכי סקסיים בעולם – וכולם חושבים שהם שותים קוקה-קולה.
אבישי ברוורמן: בסבלימינל הם יהיו אלופי העולם וסקסיים, ובגלל זה שותים את זה למרות הנזק.
ציפי חוטובלי: מה הייתה הפרסומת הסמויה?
<מיכאל קלה: אדוני היושב-ראש, זה יצא לי כדאי.
<מיכאל קלה: אם מותר לי לסיים את רשימת הדרישות: יש עוד קבוצות.
<מיכאל קלה: תחום של שיקום נהיגה – יותר ויותר אנשים שורדים מחלות, תאונות וכן הלאה ורוצים לחזור לנהיגה.
<מיכאל קלה: שם זה הוכח כיעיל כשלב שני אחרי תרגול קוגניטיבי ולפני עבודה עם מורה נהיגה בחוץ.
אבישי ברוורמן: לסיכום?
<מיכאל קלה: אני דורש רוחב ועומק, ליווי אישיותי כדי שזה לא יהפוך להיות בומרנג – והרבה דברים בתחום הזה הופכים להיות בומרנג; וגם תכנית מוגדרת ומבוססת ולא סתם נוהגים ומראים לילה ויום.
<מיכאל קלה: כל תכנה שעושים און-ליין צריך להיות תיקוף מדעי.
אבישי ברוורמן: אתה בקשר עם ד"ר סופר ועם מר מוסקוביץ'?
אבישי ברוורמן: הידע והניסיון שלך רבים.
<רון מוסקוביץ: גם בנושאים אחרים אנחנו נעזרים בו.
אבישי ברוורמן: תודה רבה, אני מאוד מודה לך על הדיון הממצה.
אבישי ברוורמן: ליאור כרמל, מנכ"ל חברת סמארטדרייב.
<ליאור כרמל: בוקר טוב.
<ליאור כרמל: למען הגילוי הנאות החברה שאני שותף בה היא חברה שמפעילה את הסימולטורים, ובעבר הייתי מנכ"ל ההקמה של הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים.
אבישי ברוורמן: כן, אנחנו זוכרים, ליאור.
אבישי ברוורמן: בזמן ששאול מופז היה שר התחבורה.
<רון מוסקוביץ: הוא גם היה מזכ"ל הצופים.
<ליאור כרמל: הייתי גם מזכ"ל הצופים, ובשנים האחרונות הייתי גם שותף לכתיבה של התכנית הלאומית למניעת התאבדות.
<ליאור כרמל: כך שחיי אדם זה משהו שאני חי ונושם אותו לעומק בשנים האחרונות.
<ליאור כרמל: אני מקבל את כל ההמלצות שכתובות במחקרים של הרשות הלאומית.
<ליאור כרמל: כתוב שאין הבדל בלימוד נהיגה – זה לא יעיל יותר, אבל לא גורם נזק.
<ליאור כרמל: כלומר בשיעור על הילוכים שאתה לומד ברכב ובסימולטור – עדיף ללמוד את זה ברכב.
<ליאור כרמל: אין לי ספק – הדבר האמתי זה מה שחשוב.
<ליאור כרמל: זה מה שכתוב שם.
<ליאור כרמל: אנחנו יודעים שממרץ-אפריל נקלטו בבתי הספר לנהיגה כ-30,000 תלמידים.
<ליאור כרמל: הם יסיימו את לימודי הנהיגה שלהם עד ספטמבר.
<ליאור כרמל: בהסתברות כמעט אין-סופית של 99% אין להם שיעור בכביש רטוב, אין להם שיעור בגשם, לחלק מהם – מי שהתחיל ללמוד בשעון הקיץ – אנחנו יודעים שלא יהיה לו שיעור בחושך; ושלא לדבר על מצבי קיצון בסימולטור שלנו שאני מסכים לחלוטין שהוא חייב לעמוד בתקן איכות מחמיר שהרשות או משרד התחבורה יקבעו של התקן האירופי.
<ליאור כרמל: התלמידים שלנו לומדים 50 מצבי קיצון שונים, כולל העובדה שאנחנו עורכים תחקירים של הרשות הלאומית - -
ציפי חוטובלי: איך אתם עובדים?
ציפי חוטובלי: התלמידים מגיעים אליכם או שאתם הולכים - -
<ליאור כרמל: לא, תלמידים מגיעים אלינו.
ציפי חוטובלי: איפה אתם יושבים?
<ליאור כרמל: ב"עזריאלי" ובאשדוד.
אבישי ברוורמן: תסביר רגע על הסמארטדרייב.
אבישי ברוורמן: תכף גם נדבר עם התלמידים שיושבים כאן בשקט.
אבישי ברוורמן: כל הכבוד – תלמדו מחברי כנסת צור ואחרים, לא כאלה שכל הזמן צועקים ומפריעים.
אבישי ברוורמן: תסביר לי, החברה שלך, מזמינים אותה?
אבישי ברוורמן: איך זה עובד?
<ליאור כרמל: אצלנו ההורים מגיעים עם התלמידים.
<ליאור כרמל: הם מראים להם את שיעור הסכנות - -
<לאה ורון: אבל איך ההורים יודעים להגיע אליכם?
<ליאור כרמל: אנחנו עושים את הפרסום הרגיל בגוגל.
אבישי ברוורמן: חברה פרטית.
אבישי ברוורמן: תן לי רגע דוגמה כדי שנבין.
אבישי ברוורמן: אמרת כרגע ש-30,000 תלמידים מסיימים עכשיו לקראת ספטמבר.
אבישי ברוורמן: כמה מתוך 30,000 באים לסמארטדרייב?
אבישי ברוורמן: אני מניח שזה גם חתך סוציו-אקונומי.
<ליאור כרמל: לא, אצלנו יש גם ארגוני רווחה ששולחים את התלמידים שלהם.
<ליאור כרמל: בחמש השנים האחרונות היו לנו למעלה מ-1,800 תלמידים.
אבישי ברוורמן: אז מהמחזור של 30,000 כמה הם תלמידים שלכם?
<ליאור כרמל: כ-300-400 תלמידים.
אבישי ברוורמן: תחשב לי, חבר הכנסת צור מהימ"מ, 300 מתוך 30,000, איזה אחוז זה?
דוד צור: 0.0 - -
אבישי ברוורמן: אני לא פוסל, אבל עדיין יש פה בעיה באמצעות הסמארטדרייב אם זה לא יעבור.
<ליאור כרמל: ודאי.
אבישי ברוורמן: מה מחיר שיעור?
<ליאור כרמל: מחיר השיעור היום יותר זול משיעור נהיגה, ומכיוון שאנחנו חברה שיש - - - זה 50% מעלות נהיגה.
<לאה ורון: זה אומר, כמה?
<לאה ורון: כי אנחנו לא לומדים נהיגה.
<ליאור כרמל: שיעור נהיגה עולה היום 110 שקלים בגיר רגיל, ועל אוטומט 120 שקלים.
<ליאור כרמל: זה מחיר ממוצע של רוב בתי הספר.
<ליאור כרמל: היום אנחנו גובים עבור שיעור סימולטור של שעה, לא של 40 דקות – כי המחירים הנקובים הם של 40 דקות – כ-75 שקלים.
<ליאור כרמל: בטווח הארוך זה יהיה יותר זול.
<ליאור כרמל: יתרונות נוספים: בגוש דן יש שעות מסוימות שאי אפשר ללמוד נהיגה בגלל הפקקים.
<ליאור כרמל: לכן יש אפשרות לתלמידים שלנו ללמוד כשהעלות יורדת מכיוון שמרחק הנסיעה שלהם שהוא תלוי פקק נע בין 8 קילומטר לשיעור ל-15 קילומטר.
<ליאור כרמל: כשאין פקק ב-40 דקות נוסעים מרחק יותר גדול.
<ליאור כרמל: לכן בממוצע – ואני אומר, אני נגוע, ואפשר לבדוק את זה וחשוב שיבדקו את זה –לפי הסטטיסטיקות שלנו – ואנחנו מזמינים את הרשות לבדוק את זה – יש לתלמידים שלנו פחות שיעורי נהיגה, כך שבפועל העלות היא יותר נמוכה כשלוקחים את כל החבילה בשלמותה.
אבישי ברוורמן: אמרנו שמכלל אלה שניגשים אחוז אחד עובר אצלך.
אבישי ברוורמן: דרך הדברים האלה עדיין הסנונית הזאת לא מביאה את האביב, ולכן בהנחה שקצב החדירה הפרטית שלך היא עדיין איטית זה לא עונה לדרישה.
דוד צור: פחות מאחוז.
<ליאור כרמל: לא, אבל אחרים גם יכולים - -
אבישי ברוורמן: כמה זה יוצא?
ציפי חוטובלי: אני רוצה לשאול אותך, איך זה עובד?
ציפי חוטובלי: בתי ספר ספציפיים יוצרים אתך התקשרות?
<ליאור כרמל: אנחנו בית ספר לנהיגה לכל עניין ולכל דבר.
<ליאור כרמל: בחמשת השיעורים הראשונים שלנו התלמידים שלנו לומדים על סימולטור.
<ליאור כרמל: אחרי שהם סיימו חמישה שיעורים - -
אבישי ברוורמן: אין לי בעיה, אני רק מנסה עכשיו מהחכמה הקולקטיבית שיושבת פה להבין.
אבישי ברוורמן: יש פה אנשים מנוסים מכל הכיוונים שמנסים להגיע לפתרון שישפר את מצב ההכשרה גם של נהגים מקצועיים וגם של הציבור הרחב.
אבישי ברוורמן: יש לך פעולה שמגיעה כרגע לאחוז, ואולי עם הזמן תעלה ל-3-2 אחוז.
אבישי ברוורמן: לכן אני עדיין לא רואה בזה פתרון כוללני, אלא אם כן תהיה התערבות מערכתית.
אבישי ברוורמן: השאלה לגבי ההתערבות המערכתית היא מה עלות-תועלת, ומה עושים.
אבישי ברוורמן: מכיוון שיש לך ניסיון רב גם במקומות שיושבים כאן מה היית מציע לנו מעבר לסמארטדרייב, לשאלתו של חבר הכנסת צור.
<ליאור כרמל: אני מניח שהרבה מאוד יבואנים היו מתפתים לייבא סימולטורים לבתי ספר לנהיגה אם כחלק משיעורי הנהיגה הייתה רשות לתלמיד לבחור כחלק מ-28 שיעורים לעשות 6-4 שיעורים, וזה תלוי בו.
<ליאור כרמל: כולם חייבים לעבור בסוף טסט.
<ליאור כרמל: אני מניח שהטסטים של משרד התחבורה זה מבחן מהימן שיש לו תוקף, ומי שעובר אותו יודע לנהוג.
<ליאור כרמל: כלומר אם תלמיד בוחר לעשות ארבעה שיעורים מתוך 28 השיעורים שלו על סימולטור – קודם כול אם מורה הנהיגה שלנו לא יגיש אותו לטסט אם הוא לא מוכן, ואם הוא מתעקש אז משרד התחבורה יכשיל אותו כי הוא לא עבר את סף הדרישה.
אבישי ברוורמן: חוץ מסמארטדרייב יש עוד חברות?
<ליאור כרמל: אנחנו בית הספר היחיד לנהיגה שיש בו סימולטורים.
<ליאור כרמל: יש עוד חברות שמפעילות סימולטורים לא כבתי ספר.
<לאה ורון: כמה חברות כאלה קיימות במדינה?
<לאה ורון: אין לך מושג?
<קריאה: שתיים לפחות.
<מיכאל קלה: יש יותר.
אבישי ברוורמן: אני רוצה להבין – אתה אומר שיש משרד תחבורה, יש חוקים, מורים לנהיגה, מורים לנהיגה מביאים את אותו תלמיד למספר שיעורים; ואתה מציע שבחוק יחייבו - -
<ליאור כרמל: לא יחייבו, חלילה.
אבישי ברוורמן: אלא איך?
<ליאור כרמל: לאפשר לתלמיד לבחור להמיר חלק משיעורי הנהיגה ברכב לסימולטור.
אבישי ברוורמן: אבל אני שואל פה שאלה, ואני משחק פה את התמריץ: מורה לנהיגה מפסיד כסף, נכון?
<ליאור כרמל: אבל חשוב לי שהילד שלי - -
אבישי ברוורמן: עזוב את ה"חשוב".
אבישי ברוורמן: מורי הנהיגה הם בני אדם, ויש להם תמריצים אישיים של אגו – אחרת הממשל הישראלי היה הטוב בעולם אם לא היה קיים אגו.
אבישי ברוורמן: לכן השאלה שלי היא האם כשאתה הוספת לו ארבעה שיעורים המורה אבי גולן יוסיף לו ארבעה שיעורים, ואז יש לו עלות גבוהה יותר.
אבישי ברוורמן: הבנת את השאלה שלי?
<ליאור כרמל: נהיגה בכביש רטוב, בפרט אם יוצא שיעור בחורף, הסיכוי שהתלמיד יעשה אותו הוא מאוד נמוך.
<ליאור כרמל: לכן גם אם התלמיד שלי עושה את זה בסימולטור הוא יצטרך להמשיך את יתרת השיעורים הרגילים.
<ליאור כרמל: לנו יש היום כמה עשרות מורים לנהיגה, הם מפוצצים בעבודה.
<ליאור כרמל: כמו שאני מכיר את השוק היום מורי הנהיגה מתפרנסים בכבוד, והקושי הגדול - -
<קריאה: בכבוד כלכלי?
אבישי ברוורמן: חבר'ה, לא לריב עכשיו.
<ליאור כרמל: - - לכן הקושי הגדול הוא זמינות של טסטים ולא מספר תלמידי נהיגה.
אבישי ברוורמן: חבר הכנסת צור, רצית עוד הערה?
אבישי ברוורמן: ניתן לתלמידים שיושבים בשקט.
דוד צור: שתי מדרגות נוספות או אחרות: ראשית לא כולם עוברים אחרי 28 שיעורים.
<ליאור כרמל: 43 שיעורים בממוצע ארצי.
דוד צור: לכן אני אומר שלא צריך להסתכל על זה מהזווית הזאת.
דוד צור: רובם הולכים לטסט שני.
אבישי ברוורמן: לשלישי.
דוד צור: לשלישי.
דוד צור: לכן זה לא מתוך 28 שיעורים.
דוד צור: שנית, אני מדבר בעיקר על השלב של הליווי.
דוד צור: האמירה של אבי מארגון מורי הנהיגה שההורים ילמדו – אז ההורים לוקחים על עצמם אחריות עצומה.
דוד צור: אז אני אומר, בוא ניתן להם אפשרות שבשנתיים האלה שהוא נהג חדש שלפחות אז תהיה להורים האפשרות או החובה לעשות את זה כדי שבסופו של דבר יהיה להם עוד משהו.
דוד צור: הוא יוצא לכביש, אנחנו נותנים לו כלי מסוכן לאללה, ובסופו של דבר אין להם המיומנות הזאת.
דוד צור: לצערי, בשבוע שעבר הבת שלי הייתה מעורבת בתאונה.
דוד צור: הרכב היה טוטל-לוסט, והיא יצאה מזה נקי.
דוד צור: היא לא אשמה, זה באשמת הנהג הפוגע.
דוד צור: אבל אמרתי לה שיש לה בעניין הזה אחריות כי היא לא הייתה צריכה להיכנס למקום שבו היא הגיעה למצב הזה.
<אבי גולן: לא אמרתי שהם ילמדו, אני מתקן.
<אבי גולן: בליווי הוא יסביר לו מה התפקיד של ABS בחורף.
<אבי גולן: ואז אין לו בעיה.
דוד צור: בגשם צריך להסביר לו.
דוד צור: ההורה לא יודע מה לעשות בגשם, אני אומר לך.
דוד צור: הוא בחיים לא עשה מגרש החלקה - -
<אבי גולן: הוא לא צריך, יש לו ABS.
<אבי גולן: זה כבר מאחורינו.
<אבי גולן: יש היום מערכות חדשות שאתה כבר לא צריך את זה.
<אבי גולן: זה שלג שירד רק בשנת 50' בתל-אביב, לא צריך את זה.
דוד צור: מספיק שמי שנכנס להחלקה לוחץ על הברקס או עושה פעולות שאסור שיעשה אותן, ובסופו של דבר הוא ילמד את הילד שלנו לעשות טעויות.
<אבי גולן: עם ה-ABS כשהוא לוחץ על הברקס הוא מקבל את זה.
<אבי גולן: הוא לא צריך מערכת אחרת.
<עוזי יצחקי: אני אסכם.
אבישי ברוורמן: ניתן לתלמידים להגיד כמה דברים.
אבישי ברוורמן: נתחיל עם קטיה.
אבישי ברוורמן: ספרי לנו מאיזה בית-ספר את.
<קטיה בסמטניה: אפשר להגיד את שם בית הספר?
אבישי ברוורמן: כן, הכול.
אבישי ברוורמן: כל החברות פה אז בתי ספר לא להגיד?
<קטיה בסמטניה: אני לומדת בבית הספר לנהיגה סמארטדרייב - -
אבישי ברוורמן: אהה.
אבישי ברוורמן: את כבר סיימת תיכון?
<קטיה בסמטניה: אני סטודנטית.
אבישי ברוורמן: סטודנטית למה?
<קטיה בסמטניה: אני לומדת ב"אפקה" הנדסה ביו-רפואית.
אבישי ברוורמן: יש לך משהו להוסיף לדברים של ליאור?
<קטיה בסמטניה: אני לומדת בשיטת הלמידה שמשלבת סימולטור נהיגה.
<קטיה בסמטניה: יש לי פחדים בנהיגה.
<קטיה בסמטניה: באתי לבית הספר, עשיתי שישה שיעורי נהיגה בסימולטור, והבנתי שבתי ספר אחרים מתחילים עם מגרש חנייה ועושים שם את השיעורים הראשונים.
<קטיה בסמטניה: אצלי זה לא היה ככה, מיד לקחו אותי לכביש.
<קטיה בסמטניה: חשבתי שאני אהיה בסטרס מטורף, אבל זה לא היה ככה.
<קטיה בסמטניה: הרגשתי בסדר גמור.
אבישי ברוורמן: יש פה פסיכולוג שכבר רושם את הכול וכבר יעשה לך את התחקיר אחר כך.
<מיכאל קלה: מחר ב-10:00.
<קריאה: הוא מטפל במכוניות, הוא לא מטפל בנהגים.
<מיכאל קלה: אני גם פסיכולוג קליני.
אבישי ברוורמן: רבותי, לי יש פוביה מחברי כנסת, ואני נמצא פה.
<לאה ורון: הפרוטוקול לא רואה שזה נאמר בהומור רב.
אבישי ברוורמן: לרשום בבקשה: בהומור רב.
דוד צור: הם רושמים את הכול?
אבישי ברוורמן: הם רושמים הכול.
אבישי ברוורמן: ואחר כך בעוד 100 שנה יגידו שהיה פה - -
<לאה ורון: אחר כך פותחים את הפרוטוקול ורואים שהוא אמר שיש לו פוביה לחברי כנסת.
<קטיה בסמטניה: לא עשיתי שיעורי נהיגה בכלל בעבר, אז לא ידעתי מה זה "דרייב" מה זה "פארק" – כלום.
<קטיה בסמטניה: באתי בתור מישהי חדשה ממש.
<קטיה בסמטניה: סימולטור נהיגה מלמד אותך את התפעול הראשוני.
<קטיה בסמטניה: אתה מקבל מדריך צמוד מהתחלה.
אבישי ברוורמן: היום כבר יש לך רישיון נהיגה?
<קטיה בסמטניה: אני באמצע, בתהליך.
<קטיה בסמטניה: סיימתי את הסימולטור.
אבישי ברוורמן: מה העלות של זה?
אבישי ברוורמן: זה הרבה כסף?
<קטיה בסמטניה: 75 שקלים.
אבישי ברוורמן: מתי את הולכת ללמוד אצל אבי גולן וחבריו?
<קטיה בסמטניה: אני התחלתי, ואני בשיעור 24 עכשיו, לקראת הסוף.
<קטיה בסמטניה: עוד מעט ניגשת לטסט.
אבישי ברוורמן: יש עוד מישהו שרוצה להוסיף?
אבישי ברוורמן: אבל אם כולם מסמארטדרייב זה מספיק.
אבישי ברוורמן: נמצא כאן המורה משה גולני.
<משה גולני: אני מורה כ-20 שנה.
<משה גולני: אני יוצא כוחות הביטחון, ועברתי להיות מורה לנהיגה אחרי שפרשתי, והנה אני פה.
<משה גולני: אני באתי לדבר בעיקר על מורה שעובד עם תלמידים שעברו סימולטור.
<משה גולני: כל חיי לימדתי נהיגה – ב-20 השנה אחרונות בלי סימולטור, ובשנה האחרונה אני מלמד תלמידים שעברו סימולטור.
<משה גולני: זה כל התפקיד שלי פה.
<משה גולני: אני יכול להעיד על כמה דברים כמורה אובייקטיבי באוטו.
<משה גולני: אין לי שום צד כלכלי מהסימולטור.
<משה גולני: נהפוך הוא – כל שיעור שאני עושה אני מרוויח ממנו כסף.
<משה גולני: ממה שאני לא עושה אני לא מרוויח כסף, כך שאין לי אינטרס כלכלי בזה.
<משה גולני: בצורה מובהקת ומוחלטת – וצר לי לסתור כל מיני מחקרים שאין לי שום עניין בהם - -
אבישי ברוורמן: אתה מדבר על החוויה שלך, על האינטואיציה שלך - - - הם עשו עבודה - -
<משה גולני: בהחלט.
<משה גולני: כמורה לנהיגה שעובד עם מאות תלמידים שעברו סימולטורים ובאו אליי.
<משה גולני: א', אני מאוד סקרן מקצועית לשמוע את חוות הדעת שלהם גם בתחילת הלימוד המעשי וגם בסיום אחרי שהם קיבלו את הרישיון – אני נוהג לשאול מה הם מרגישים, האם זה היה שווה או לא שווה, האם חבל שעשו סימולטור וכדומה.
<משה גולני: בצורה מובהקת הרוב המוחלט טוען שזה מאוד תורם לו – באילו תחומים?
<משה גולני: בתחום של מצבי הקיצון דיברו פה מספיק, אני לא אדבר על זה; אין שום דרך בעולם שכמורה לנהיגה אני יכול לתרגל אותם.
<משה גולני: בתקופת הקיץ שום דרך בעולם לתאר מילולית מה יהיה בחורף אין לי, ועם כל הכבוד אני לא סומך על שום הורה בשום דבר.
אבישי ברוורמן: כהורה אני מבין אותך.
<משה גולני: כהורה אני גם לא סומך על אף אחד.
<משה גולני: אני רוצה שהמורה המקצועי ילמד את הילד.
<משה גולני: דבר נוסף, אני לא מדבר רק על מצבי קיצון.
<משה גולני: תרשו לי לתת דוגמה אישית גם ממשפחתי.
<משה גולני: הבן שלי קברניט של בואינג 737-800, ותמיד התעניינתי בתחום של הטיסה ותמיד שאלתי אותו מסקרנות, מה הוא יעשה כשיהיה לו cut מנוע – תזכור מה היה כתוב בספר?
<משה גולני: תפתחו ספרים?
<משה גולני: הרי יש כל מיני סרטים מצחיקים שהטייס האמריקני פותח דף ומתחילים לקרוא, ובינתיים כל המטוס לקראת הקרקע.
<משה גולני: הוא אמר לי בצורה שאינה משתמעת לשני פנים לו – עם כל ההבדלים המקצועיים שאני מסכים שיש – שבלי סימולטור היינו כולם מתרסקים.
<משה גולני: הוא הסביר לי.
<משה גולני: כמובן, זה סימולטור אחר וברמה אחרת.
<משה גולני: אבל כשאני יושב ובא גם מתוך סקרנות אישית לסימולטור או שאני בא למדריך סימולטור ואומר שיש לי בעיה קרדינלית עם תלמיד כי הוא לא מסתכל רחוק, אלא קרוב – אנחנו הנהגים הוותיקים מכירים את זה שאם לא מסתכלים רחוק לא יודעים מה קורה, וכל הזמן מכבים שריפות, רק נופל על הבעיות.
<משה גולני: בסימולטור כשהוא מסתכל התכנה מספיק חכמה, והיא מראה לאן הוא מסתכל.
<משה גולני: המדריך אומר לו שהוא לא מסתכל למקום הנכון.
<משה גולני: הוא מראה לו על המדמה איפה הוא צריך להסתכל.
<משה גולני: כשהתלמיד חוזר אליי פתאום אני רואה שהוא מתחיל להסתכל.
<משה גולני: אני אתן עוד דוגמה לבעיה, ואני נותן פה דוגמאות יומיומיות קטנות: כשתלמיד בגיר רגיל לא יודע לבצע זינוק בעלייה וכל הזמן נכבה לו המנוע, אני כמורה עושה את העלייה פעם-פעמיים וכשהיא נגמרת אני עושה אתו סיבוב לעלייה הבאה – אין חוכמות, האוטו לא יודע לנסוע רברס בשביל זה.
<משה גולני: לעומת זאת במדמה הוא עושה reset, ותוך שנייה הוא מתחיל שוב את העסק.
<משה גולני: כלומר יש פה גם חיסכון בזמן.
<משה גולני: תלמיד כזה שמתקשה, ואני שולח אותו – עם כל הכבוד, אחרי שהוא חוזר הרמה שלו טובה פי חמישה.
אבישי ברוורמן: מר גולני, הניסיון והדברים שלך מאוד ברורים, ואתה מדבר מתוך יושרה וניסיון.
אבישי ברוורמן: לאור מה שקורה כאן, ואתה ה צריך לשבת על הכיסא של מר מוסקוביץ' כדי לקבל החלטה – שמעת גם מה מחויבות המדינה, עלות-תועלת – מה הייתה ההמלצה שלך אליי בוועדה?
<משה גולני: ההמלצה שלי כמו שאני רואה אותה בצורה חד-משמעית זה לתת לתלמיד אפשרות לבחור, ולתת אפשרות של כמה שיעורים שאתם תקבעו שהוא יכול לתרגל את כל המצבים שאני כמורה לא יכול לתרגל.
אבישי ברוורמן: סגנית השר רושמת כל מילה שאתה אומר כי זה מאוד חשוב.
אבישי ברוורמן: במקרה הזה האם זה יגרום לכך שמספר שיעורי הנהיגה שהתלמיד יצטרך לשלם יעלה באותו מספר שיעורים של הסימולטור?
ציפי חוטובלי: לא, להפך, זה אמור להוריד.
אבישי ברוורמן: זה אמור לרדת, אבל אני גם מסתכל על התמריץ של המורה.
אבישי ברוורמן: מה משמעות העלות של כל הדבר הזה מבחינת המחויבות?
דוד צור: אני רוצה לשאול שאלה בעניין הזה: האם, להערכתך, זה יוריד את הממוצע של 43 שיעורים?
<משה גולני: בפירוש כן.
דוד צור: אז איך להסתכל, ולא האם מתוך 28 שיעורים.
אבישי ברוורמן: אז זה גם מוריד ביזנס.
דוד צור: זה מוריד ביזנס אולי אבל בסוף זה מביא אנשים לשלם פחות כסף, ולהיות נהגים יותר מיומנים.
<משה גולני: אני רוצה להעיר בנושא הזה אם נשאלתי.
<משה גולני: צריך להבין שאני לא כל שיעור אומר לעצמי, הוא יעשה עוד שני שיעורים או עוד חצי שיעור.
<משה גולני: אנחנו לא מלמדים בצורה כזאת.
<משה גולני: אתה לוקח תלמיד ומלמד אותו על-פי רמתו.
<משה גולני: עם כל הכבוד, אני לפחות, לא זוכר בחיים שלי שעשיתי כלכלת מכולת של עוד שיעור-פחות שיעור.
<משה גולני: אף אחד לא מלמד ככה.
<משה גולני: אתה מלמד את התלמיד על-פי רמתו.
<משה גולני: אם אני רואה גם תוך שיעורי הנהיגה, לא רק בהתחלה, כי זה מה שנהוג בבית הספר פה שהם עושים חמישה שיעורים, שיש לו בעיה ספציפית שכדי לתרגל אותו בזה אני אצטרך הרבה שיעורי נהיגה – כי תלמיד שלא מסתכל רחוק 6-5 שיעורים – בשביל מה אני צריך לעבור את הסבל הזה אתו?
<משה גולני: אני שולח אותו, והוא יתרגל עם מדריך סימולטור שאני אגיד לו בדיוק במסמך מקצועי מה לעשות, והתלמיד הזה חוזר כמו שצריך.
אבישי ברוורמן: מר גולני, הסברת את זה יוצא מן הכלל, ואני רואה שאחת התלמידות שלא קיבלה זכות דיבור רוצה להוסיף.
<שחף דיקהוף: שחף.
אבישי ברוורמן: כבר סיימת תיכון?
<שחר דיקוף: לא, אני עולה לכיתה י"א.
אבישי ברוורמן: מאיזה מקום בארץ את?
<שחר דיקוף: בתור מי שעדיין לא התחילה שיעורי נהיגה ועברה שיעורי סימולטור עשיתי 15 שיעורים ואני משתתפת בתכנית החדשה של הנהג המדורג.
<שחר דיקוף: לי אישית זה תרם, ואני לא חושבת שהפסדתי מזה כסף - -
אבישי ברוורמן: טוב, עוד לא גמרת את כל הסיפור.
אבישי ברוורמן: עשית רק 15 שיעורים, ועוד לא התחלת שיעורים אחרים.
<שחר דיקוף: אבל אני הולכת לעלות על הכביש.
<שחר דיקוף: גם אם הייתי עושה פחות אני יודעת שזה תרם לי כבר בחמשת השיעורים הראשונים.
אבישי ברוורמן: טוב, זה בסדר.
אבישי ברוורמן: אנחנו נרצה לראות כמה שיעורים תיקחי, ומתי תגמרי.
אבישי ברוורמן: אנחנו מתחילים להתקדם.
<ציון עופרי: אני ציון עופרי, אני היזם של מגרש ההדרכה בשדה תימן, ואני מייצג את כל בעלי המגרשים.
<ציון עופרי: אני רוצה להגיד כמה דברים שלא עלו כאן.
<ציון עופרי: א', בנושא של מגרשי הדרכה קיימת תקנה מחייבת בכל מדינות האיחוד האירופי לנהיגה בטוחה במגרשי הדרכה סגורים לנהגים מקצועיים – נהגי אוטובוס ומשאיות - וגם לנהגים חדשים.
<ציון עופרי: קיימת בישראל תקנה 213א שמשרד התחבורה הוציא אותה, ובגינה יצאו מכרזים וזכו זכיינים במגרשי הדרכה ועשו תב"ע ורגולציה וכל האישורים וגמרו.
<ציון עופרי: שלושה מגרשים היום זמינים לבנייה: בעפולה – אביב קצ'אי, אני בחצרים-שדה תימן, ויש בכרמיאל חברת "דרייב סנטר", עוזי רוזנברג.
<ציון עופרי: אלה מגרשים זמינים שגמרו את כל הרגולציה ויכולים להפעיל מחר בבוקר.
<ציון עופרי: אני במצב של היתר בנייה, ואני עומד להפעיל.
<ציון עופרי: יש דוח של השולחן העגול שהומלץ על-ידי ועדת הכלכלה בהרכבה הקודם - -
אבישי ברוורמן: יש הרבה שולחנות עגולים.
אבישי ברוורמן: איזה שולחן עגול?
<ציון עופרי: ועדת הכלכלה בהרכבה הקודם המליצה שיהיה שולחן עגול שיגיעו לשם כל בעלי העניין.
<ציון עופרי: מי שהמליץ על היושב-ראש זה מנכ"ל משרד התחבורה.
<ציון עופרי: היושב-ראש עדי צוקרמן נמצא כאן.
<ציון עופרי: הדוח אומר שיש להפעיל מידית שלושה מגרשי הדרכה לנהגים לא מקצועיים – בינתיים לא חדשים – כי אין מספיק קיבולת, ולהפעיל את זה מידית ללא שום תנאי.
<ציון עופרי: יש לי סטטיסטיקה מהאיחוד האירופי שהוגשה לוועדת הכלכלה בהרכבה הקודם שהראתה הפחתה ניכרת בתאונות דרכים ובמספר הנפגעים.
<ציון עופרי: אנחנו מדברים כאן על חיסכון בכסף – 75 שקלים, 110 שקלים – חברים, אנחנו מדברים בחיסכון בחיי אדם, זה הדבר הכי חשוב.
<ציון עופרי: זה מיליארדים.
אבישי ברוורמן: תעשה לי טובה.
אבישי ברוורמן: אני לא יכול לשמוע יותר את הדברים האלה.
אבישי ברוורמן: אני יודע שזה חיי אדם, אבל כל דבר זה עלות-תועלת.
אבישי ברוורמן: בעולם אומרים שחיי אדם זה הכי חשוב.
אבישי ברוורמן: כל החלטה שמקבלים פה לגבי הוצאות ברווחה והוצאות מים לוקחת בחשבון מחיר חיי אדם.
אבישי ברוורמן: זאת עלות-תועלת.
אבישי ברוורמן: לכן השאלה היא מה כן ומה לא.
אבישי ברוורמן: לא חיי אדם.
אבישי ברוורמן: ברוב המקומות בעולם אם היית משקיע קצת יותר בזיהום מים היית חוסך המון חיי אדם.
אבישי ברוורמן: אבל כל חברה עושה את החישוב שלה עם העיוותים שלה.
אבישי ברוורמן: אז לא להגיד לי על המיליארדים האלה.
<ציון עופרי: יש דוח של "אור ירוק", מחקר גדול שעשו בנושא של חיסכון בחיי אדם.
<ציון עופרי: אפשר לקרוא אותו.
<ציון עופרי: מדובר על מיליארדים בשנה.
אבישי ברוורמן: מבחינה פרקטית אתה אומר שמגרשים אפשר להפעיל והייתה החלטה.
<ציון עופרי: עוד נקודה: מגרש הדרכה מדמה פעילות אמתית, מעשית – קיץ, חורף, לילה - -
אבישי ברוורמן: הבנתי, אז אתה בעד מגרשי הדרכה.
<ציון עופרי: בוודאי שאני בעד מגרשי הדרכה.
<ציון עופרי: המגרש הוא מוחשי, הוא בטיחותי.
<ציון עופרי: גם אם מישהו סוטה מהמסלול - -
<ציון עופרי: - - אז יש לו מקדמי ביטחון.
אבישי ברוורמן: הבנו מה זה מגרשי הדרכה.
<ציון עופרי: הוא גם מייצר תעסוקה בפריפריה.
אבישי ברוורמן: מר קלה, אתה רוצה להוסיף?
אבישי ברוורמן: בני גורפינקל, בבקשה, לפני מר קלה.
<בני גורפינקל: בוקר טוב לכולם.
<בני גורפינקל: אני בין הרביעייה של יזמי מגרשים שעוסקים בזה מאז 2002.
<בני גורפינקל: הייתי בגרמניה בהרבה מאוד מגרשים.
<בני גורפינקל: יש באירופה 25 מדינות שיש בהן מגרשים נושאים חוק.
<בני גורפינקל: מנתונים שקשורים לוועדת התחבורה בשוק האירופי אנחנו מקבלים דיווחים על מצב הירידה בתאונות בחמש שנים – 48%.
<בני גורפינקל: אישית אני חרד ממה שקורה.
<בני גורפינקל: אתמול הייתה תאונה במגדל, לא רחוק מאתנו.
<בני גורפינקל: לפני זה היה בנשר - -
אבישי ברוורמן: אנחנו מכירים את הסיפורים.
<בני גורפינקל: - - לפני כחצי שנה נשרפה משפחה בירידה לטבריה.
אבישי ברוורמן: עם כל הדברים האלה אני מסכים.
אבישי ברוורמן: השאלה היחידה היא רק רמת האפקטיביות.
אבישי ברוורמן: זה שאנחנו במצב לא טוב זה אחד – אנחנו מדברים רק על מה שאפקטיבי ומה לא.
<בני גורפינקל: האפקטיביות היא אותם מאות מגרשים באירופה שהפחיתו ב-48% את מספר התאונות.
אבישי ברוורמן: אני לא רוצה לשמוע רק סטטיסטיקות שאנשים אומרים.
אבישי ברוורמן: אני מבקש מרון מוסקוביץ' ומה-מ.מ.מ לשמוע כי באירופה עושים עבודה.
אבישי ברוורמן: בעיית הזיהוי היא רצינית כי יש כל מיני סיבות.
אבישי ברוורמן: מעניין אותי בעניין מגרשי הדרכה אם מישהו בודד בעבודה אקונומטרית, מה הייתה ההשפעה שלהם?
אבישי ברוורמן: אם אתה יכול לברר וגם לפנות ל-מ.מ.מ.
אבישי ברוורמן: שם העבודות כבר נעשו ומפרקים את זה לגורמים שונים כדי שלא ייתנו לי תמיד את המספרים הכלליים.
אבישי ברוורמן: אם אתה יכול לעזור לי בזה זה יהיה נהדר.
<שי סופר: להתייחס?
אבישי ברוורמן: אחרי מר גורפינקל.
אבישי ברוורמן: אני לא אוהב שכולם זורקים סטטיסטיקות, אני רוצה לקבל נתונים.
<בני גורפינקל: אני לא זורק סטטיסטיקות.
אבישי ברוורמן: אני לא פונה אליך.
אבישי ברוורמן: כשאנשים אומרים משהו אני מבקש לקבל את הדוגמאות ואת הדרך.
<בני גורפינקל: אדוני היושב ראש, המכובד, אני מחזיק ברישיון נהיגה 60 שנה - -
אבישי ברוורמן: אני יודע, לכן אני מקבל מה שאתה אומר כמו שאמרו גולני ואחרים.
אבישי ברוורמן: אני רק רוצה כדי לחזק את זה, אם אמרת גרמניה, יכול להיות שבעבודה בגרמניה או באירופה מה שאתה אומר גם מבוסס סטטיסטית, וזה יעזור לנו לקבל החלטות.
<בני גורפינקל: אין שום בעיה לקבל מסמכים אותנטיים של עובדות.
<בני גורפינקל: אני בין אלה שחרדים מאוד לעניין.