GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<זוהייר חורי: שערי הריבית והעמלות – 70% מן הפעילות של הבנק שלנו מופנית ללקוחות הפרטיים והקמעונאיים.
<זוהייר חורי: זה מה שקיים, זה מה שבא אלינו.
<זוהייר חורי: יש לנו תחרות עם בנקים אחרים.
<זוהייר חורי: יש לנו גם בנקים גדולים לווייניים, לדוגמה סביב כרמיאל יש כפרים רבים.
<זוהייר חורי: יש לנו סניף בנצרת עילית, יש לנו סניף בחיפה.
<לאה ורון: אתה יכול לומר כמה לקוחות יש לכם?
<זוהייר חורי: כן, זה מפורסם – יש לנו 160,000 לקוחות, וגידול של 60,000 לקוחות כמעט ב-5 השנים האחרונות.
<זוהייר חורי: כלומר, יש לנו גידול חד, וגם גדלנו במספר הסניפים.
<זוהייר חורי: לגבי הריבית – שיעור הריבית מקובל, וגם מפורסם.
<זוהייר חורי: אין לנו שום בעיה עם זה.
<זוהייר חורי: לגבי העמלות – המפקח על הבנקים מפרסם את העמלות.
עיסאווי פריג': למה מרווח הריבית אצלכם גדול יותר?
<זוהייר חורי: מרווח הריבית של בנק "ערבי-ישראלי", היות ומרווח נעשה על לקוחות קמעונאיים ועל לקוחות עסקיים גדולים וגם על המכלול של הבנקאות, כולל המשכנתאות, לנו בבנק "ערבי-ישראלי" אין משכנתאות והמשכנתה מורידה את הממוצע.
<זוהייר חורי: אם ניקח בכל הבנקים בישראל, כולל אצל היהודים, את החטיבה של הקמעונאות, תראו שהממוצע הוא בדיוק כמו בבנק "ערבי-ישראלי".
עיסאווי פריג': אני מבקש לשמוע את הנתונים על העמלות והריביות.
<זוהייר חורי: באשר לעמלות – הלקוחות של בנק "ערבי-ישראלי", ובכלל בכל האוכלוסייה הערבית, משתמשת בשירותים אצל הפקיד.
<זוהייר חורי: יש עמלת ערוץ ישיר ויש עמלה אצל הפקיד, שהיא יקרה יותר מטבעו של דבר.
<זוהייר חורי: לכן יוצא, מכיוון שהפעילות אצל הפקיד עלותה גבוהה יותר היא מטה את נתוני התעריפים כלפי מעלה.
<זוהייר חורי: עשינו את מרב המאמצים, כבנק "ערבי-ישראלי" פנינו ללקוחות.
<זוהייר חורי: צריך לשנות כאן הרגלי לקוחות, להרגיל אותם להשתמש בערוצים הישירים.
<זוהייר חורי: הקמנו את המערכות הטכנולוגיות בכל הסניפים שלנו ובעקבות זאת ירדנו, לעומת המסמך של מרכז המחקר והמידע של הכנסת, ב-25% מאז שנערך המחקר ועד היום.
<זוהייר חורי: זה לא בזכות שהורדנו עמלות, אלא בעיקר בשל שינוי הרגלים.
<זוהייר חורי: עבדנו חזק, הצבנו דיילות בכל הסניפים, לקחנו את הלקוח והבאנו אותו לעמדת עמידה, הבאנו אותו להשתמש באינטרנט, להשתמש ב"קול-סנטר" שלנו וכך שינינו הרגלים במגזר הערבי.
אבישי ברוורמן: עמי צדיק, מנהל המחלקה הכלכלית במרכז המחקר והמידע של הכנסת, בבקשה.
<עמי צדיק: רק הערה קטנה.
<עמי צדיק: המחקר שלנו נערך על ריביות, ללא נדל"ן וללא משכנתאות, רק על הריביות האחרות.
<עמי צדיק: כך נערכה ההשוואה.
<עמי צדיק: מצאנו שהבנק שלכם הוא בעל ריבית גבוהה יחסית לממוצע, בערך ב-2%, וגם כשמנכים את נושא הסיכון בחובות המסופקים, גם אז הוא גבוה מעל קו הרגרסיה.
אבישי ברוורמן: תודה רבה, אני מבקש עכשיו לשמוע את אלון בירון, סמנכ"ל בנק "מרכנתיל-דיסקונט".
אבישי ברוורמן: בין השאר אני מבקש שתתייחס גם לפעילות שלכם וגם לשיעור העובדים המוסלמים והנוצרים שיש לכם בבנק והאם יש גם אנשים בהנהלה.
עיסאווי פריג': ערבים, לא מוסלמים.
<אלון בירון: קודם כול, אני מסכים אתך לגמרי שהפוטנציאל הכלכלי של מדינת ישראל- - -
אחמד טיבי: חבר הכנסת עיסאווי פריג', אני שאלתי על מוסלמים.
אחמד טיבי: לי קוראים אחמד טיבי ואני שאלתי.
אחמד טיבי: אל תתחכם.
אבישי ברוורמן: כי את הדרוזים אנחנו יודעים כבר שלא מכניסים.
אבישי ברוורמן: אני מייצג את אלה שלא מיוצגים בבנק.
אבישי ברוורמן: אני מייצג את כולם.
אבישי ברוורמן: אני כועס על שיעור נמוך מאוד ומביך של עובדים מוסלמים בבנק, לרבות בהנהלה.
אבישי ברוורמן: אני מבקש תשובות ונתונים.
<אלון בירון: אני מסכים אתך לגמרי שהפוטנציאל הכלכלי של מדינת ישראל טמון ברובו באוכלוסייה הערבית.
אבישי ברוורמן: גם לחרדים יש פוטנציאל גדול, אבל כרגע אנחנו עוסקים באוכלוסייה הזאת.
<אלון בירון: לכן הבנק שלנו במשך 6-7 השנים האחרונות הגדיל באופן משמעותי את החשיפה שלו בשני המגזרים, גם במגזר החרדי וגם במגזר הערבי.
<אלון בירון: פתחנו יותר מ-20 סניפים בשני המגזרים הללו.
<אלון בירון: אני מוכרח להתייחס כי היו פה כל מיני קריאות על גזענות.
<אלון בירון: אני נעלב מזה באופן אישי.
<אלון בירון: אני חושב שאני גם נעלב בשם מאות העובדים שיש לי מהמגזר, שני מנהלי אזורים, סגנית מבקרת הפנים, דירקטור שבא מהמגזר הערבי ועוד מאות עובדים אחרים שיש לנו בבנק.
אבישי ברוורמן: כמה עובדים יש ב"מרכנתיל-דיסקונט"?
<אלון בירון: בבנק "מרכנתיל-דיסקונט" יש כ-1,400 עובדים.
<אלון בירון: המגזר הערבי מהווה אך ורק 40% מן הפעילות שלנו, אבל יותר מ-50% מן העובדים מגיעים מן המגזר הערבי, כך שבאופן יחסי זה בדיוק ההיפך.
עיסאווי פריג': לא ההיפך, אתם מכסים 63% מן הסניפים מהמגזר.
<אלון בירון: 63% מתוך 81 סניפים הם במגזר הערבי.
<אלון בירון: כך שהתמונה שונה למדי.
<אלון בירון: למען האמת, אנחנו רואים במגזר הערבי פוטנציאל אדיר, במיוחד בכוח אדם מעולה, ואנחנו מגייסים משם, לא רק למגזר הערבי, אנחנו מכניסים אנשים מן המגזר הערבי לסניפים שלא "צבועים" ישירות לעבודה עם לקוחות מן המגזר הערבי.
<אלון בירון: יש מאפיינים ייחודיים למגזר הערבי, כפי שיש מאפיינים אחרים שייחודיים למגזר החרדי.
<אלון בירון: בראש ובראשונה, צריכת השירותים הבנקאיים במגזר הערבי שונה מן הצריכה במגזר הכללי.
<אלון בירון: לא דיברנו על כך קודם, אבל התמונה דומה מאוד.
<אלון בירון: יש הרבה יותר שימוש בערוצים בנקאיים יקרים יותר, פחות שימוש בערוצים הישירים שהם זולים יותר והרבה יותר התנהלות במזומן, מה שבגדול מעלה את המחיר במגזר הערבי לשימוש בשירותים הבנקאיים.
<אלון בירון: כמו זוהייר חורי וכמו כל הבנקים, גם אנחנו עושים מאמצים רבים כדי לנסות להסיט את הלקוחות לערוצים הזולים יותר, להגדיל את מספר הכספומטים, המשובים, להציב דיילות, לחלק "קול-סנטרים", אפליקציות.
<אלון בירון: השינוי אטי מאוד, אבל אני אופטימי מאוד כי אני מכיר את המגזר הערבי ומכיר את הצעירים במגזר הערבי.
<אלון בירון: יש המון צעירים והם כולם מחוברים לאינטרנט.
<אלון בירון: אני חושב שעם הזמן תהיה הסטה מערוצים של הסניפים לערוצים הישירים וכך גם תפחת עלות השימוש במוצרים הללו.
<אלון בירון: אופי ההתיישבות במגזר הערבי שונה מאופי ההתיישבות במגזרים האחרים.
<אלון בירון: מדובר בשתי ערים גדולות, נצרת ואום אל פחם.
<אלון בירון: כל השאר זה כפרים שמספר תושביהם נע בין 12-20 אלף.
אבישי ברוורמן: כולל ערים בגודל הזה.
<אלון בירון: כולל ערים.
עיסאווי פריג': הם רוצים לשכנע אותנו במצב?
עיסאווי פריג': לאן הם רוצים להגיע?
עיסאווי פריג': אני שואל.
עיסאווי פריג': אני, בין היתר, לקוח של "מרכנתיל-דיסקונט".
עיסאווי פריג': הוא לא מדבר נכון.
עיסאווי פריג': שיעור הריבית על הלוואה רגילה שעובד הוראה מקבל גבוה בהרבה מאשר בבנקים אחרים.
עיסאווי פריג': מה הוא מוכר לנו את הסיפורים האלה?
עיסאווי פריג': רוצה לתת לי שיעור בהיסטוריה?
עיסאווי פריג': די.
עיסאווי פריג': אנחנו לא עד כדי כך קטנים.
עיסאווי פריג': מה שאני שומע כואב לי.
אבישי ברוורמן: אני מבקש ממך, הוא ברשות דיבור.
אבישי ברוורמן: יש לך כאן במה יותר מאשר לאחרים, אבל מכיוון שיש כאן עוד דוברים אני מבקש, אמרת את דברך, תן לאחרים להציג את דבריהם.
<אלון בירון: אופי ההתיישבות מכתיב גם את המבנה ואת מספר הסניפים.
<אלון בירון: מדובר בישובים רבים קטנים יחסית ולכן הסניפים, בהתאמה, קצת יותר קטנים.
<אלון בירון: תמהיל העובדים שונה.
<אלון בירון: דרך אגב, הוא שכח לציין שאולי בנק "לאומי" הוציא את הסניף שלו מכפר קאסם, אז בנק "מרכנתיל-דיסקונט" פתח סניף בכפר קאסם כדי לסגור את הפער.
עיסאווי פריג': והוא עושק את האנשים בכפר קאסם.
עיסאווי פריג': אלה הנתונים, תבדוק בשטח.
עיסאווי פריג': הוא לא מצליח לגייס לקוחות.
אבישי ברוורמן: המפקח על הבנקים רושם את הכול.
אבישי ברוורמן: אנחנו נבדוק כל דבר.
אבישי ברוורמן: פעם אחת אמרת, זה מספיק בשבילי.
<אלון בירון: הנושא האחרון, החשוב יותר, הוא צריכת האשראי.
<אלון בירון: אחת המעמסות העיקריות על משק בית בכלל הוא נושא המשכנתא, או אשראי לדיור, מכיוון שיש חסם אמיתי של רישום נכסים וקרקעות.
אבישי ברוורמן: אנחנו כבר שנים יודעים את הסיפור הזה.
אבישי ברוורמן: אנחנו חייבים לאמץ גישה אחרת.
אבישי ברוורמן: ברגע שקשה להגדיר את זכויות הקרקע – דרך אגב, זה קיים גם בחלק מן הקיבוצים ובמקומות אחרים – אנשים לא מקבלים אשראי.
אבישי ברוורמן: אנחנו חייבים לפתור את זה.
אבישי ברוורמן: אני שואל על דרכים יצירתיות כדי לפתור את הבעיה.
אבישי ברוורמן: אחרת, אנשים לא יוכלו לקבל אשראי לבנייה בישובים שלהם.
אבישי ברוורמן: במערכת הבנקאית יש כל-כך הרבה אנשים יצירתיים, שאם רוצים לפתור את הבעיה הזאת ניתן למצוא דרך.
אבישי ברוורמן: אם הולכים בדרך הרגילה אין ספק, בגלל שהזכויות של הקרקע מורכבות, שלא יהיה אשראי באופן משמעותי.
<טיבי רבינוביץ: אבל זה לא בעיה של גזענות.
אבישי ברוורמן: לא דיברתי כרגע על גזענות.
אבישי ברוורמן: לא כל דבר זה גזענות.
<ג'עפר פרח: עד עכשיו לא שמעתי גם איך מטפלים בבעיית הגזענות.
אבישי ברוורמן: כאשר אתה תרצה לדבר על גזענות, תדבר על גזענות.
אבישי ברוורמן: חברי הכנסת היהודים והערבים שדיברו כאן התייחסו לשני דברים.
אבישי ברוורמן: הדבר הראשון הוא בעיית האפליה והגזענות שקיימת בישראל בכל המקומות, לצערי, ובה צריך להיאבק ולדאוג שכל אחד מאתנו יתנהל אחרת, כולנו מכל הצדדים, כי הגזענות היא בתוך כל העדות, כפי שאמר שלמה בוחבוט, מכל הצדדים.
אבישי ברוורמן: זה לא רק אשכנזים וספרדים, פה כל אחד יודע לשנוא.
אבישי ברוורמן: אנחנו צריכים מדינה בלי אפליה, בלי גזענות, כי על זה נוסדנו.
אבישי ברוורמן: זה קיים במערכות הכלכליות לפעמים בצורה סמויה.
אבישי ברוורמן: אבל אנחנו מדברים על חסמים נוספים, חסמים של אוכלוסייה שהיא לקראת פריצת דרך כלכלית.
אבישי ברוורמן: אם תלכו לפי הדרך הישנה הם לא יקבלו אשראי שיעזור להם ולמדינת ישראל להתפתח.
אבישי ברוורמן: זאת שאלה נוספת.
<ג'עפר פרח: אבל צריך להעניש את מי שנוקט בגזענות.
חנא סוייד: יש לי הערה, אדוני היושב-ראש, ברשותך.
חנא סוייד: התכנסנו כאן, או ה"טריגר" להתכנסות שלנו כאן היה המקרה הגזעני, שכמובן גינינו אותו וצריך לצאת מכאן גינוי מפורש למעשה הזה.
אבישי ברוורמן: אם אתה רוצה שנדבר על הגזענות, נדבר על הגזענות.
אבישי ברוורמן: אבל אתה בעצמך ביקשת לפתוח את הדיון.
חנא סוייד: זה מה שאני רוצה לחדד.
חנא סוייד: אנחנו רוצים לקיים כאן דיון ענייני.
חנא סוייד: קודם כול, אנחנו "התלבשנו" על "מרכנתיל-דיסקונט" ועל בנק "ערבי-ישראלי" כאשר הם לא ה"טריגר".
אבישי ברוורמן: התחלנו מהמקרה הקל.
חנא סוייד: אני רוצה שנקיים דיון עקרוני ומושכל.
חנא סוייד: קודם כול העניין של הגזענות – נכון אמרו שיש תחומים רבים שיש בהם גזענות, לרבות בתחום הבנקים.
חנא סוייד: אי אפשר להגיד שבתחום הבנקים אין גזענות.
חנא סוייד: זה דבר ראשון.
חנא סוייד: דבר שני, האם ההתנהלות הכלכלית של הבנקים, שאנחנו מדברים עליה, מקורה בגזענות או בשיקולים כלכליים-פיננסיים?
חנא סוייד: אני רוצה לחתור לזה.
חנא סוייד: אני רוצה לדעת האם מרווח הריביות שאנחנו מדברים עליו מעלים אותו לערבים משיקולים גזעניים או משיקולים כלכליים שאפשר להתגבר עליהם?
חנא סוייד: לכאן אני מנתב, לכיוון שלך.
חנא סוייד: אני רוצה שאנחנו נדבר "דוגרי".
אבישי ברוורמן: דוד זקן מקשיב ואנחנו נמשיך ונדבר הלאה.
אבישי ברוורמן: אלון בירון, תסיים בבקשה.
אבישי ברוורמן: אני רוצה לעבור לדובר הבא.
<אלון בירון: אני חושב שזאת שאלה מצוינת.
<אלון בירון: בדיאלוג נכון בין המפקח על הבנקים ובין הבנקים יש דרכים יצירתיות אולי לפתור את הבעיה הספציפית הזאת, של אשראי לדיור במגזר הערבי.
אבישי ברוורמן: אני מבקש שתשלח לנו, אני מבקש מכל נציגי הבנקים, כולל מאיגוד הבנקים.
אבישי ברוורמן: הבעיה הזאת קיימת כל הזמן.
אבישי ברוורמן: שוחחתי עליה גם בעבר כאשר הייתי חבר בוועדת הכספים.
אבישי ברוורמן: אני מבקש מכם, אנחנו לא נשנה עכשיו את התסבוכת של זכויות הקרקע של הערבים וגם של הדרוזים.
אבישי ברוורמן: לכן אני מבקש, אנחנו צריכים להביא אשראי משמעותי יותר.
אבישי ברוורמן: יש דרכים, אני לא רוצה להיכנס פה לפתרונות שהיו כאשר אני הובלתי את האשראי של הבנק העולמי, אז נכנס בנק "גרמין " – עשה טוב, עשה לא טוב, לא ניכנס לדברים האלה, אתם יודעים, עם חוסיין.
אבישי ברוורמן: אפשר ליצור כל מיני מערכות של ערבות הדדית.
חנא סוייד: אפשר להביא לכאן את פרופ' יונוס.
אבישי ברוורמן: יונוס היה יועץ כאשר אני ניהלתי.
אבישי ברוורמן: אבל עזוב את יונוס.
אבישי ברוורמן: יש כל מיני דוגמאות אם רוצים לפתור בעיה.
אבישי ברוורמן: אני מבקש לקבל הצעות לפתור את החסם הזה, של מתן אשראי לאוכלוסייה הערבית על אף שזכויות הקרקע מורכבות יותר.
אבישי ברוורמן: אני בטוח שיש כל-כך הרבה אנשים חכמים בבנקאות הישראלית.
אבישי ברוורמן: אני מבקש, ביחד עם המפקח על הבנקים, שיציעו לי פתרונות לקראת תחילת המושב הבא של הכנסת באוקטובר.
חנא סוייד: יש לי הצעות שאני מוכן להעביר לך, כמובן לא עכשיו.
אבישי ברוורמן: אתה תעביר לי.
<סאלח פארס: אפשר מילה?
<סאלח פארס: אני גאה שאני דרוזי.
אבישי ברוורמן: אנחנו מכירים זה את זה לא מהיום ולא מאתמול.
אבישי ברוורמן: דרך אגב, סלאח פארס עומד לפרוש.
אבישי ברוורמן: הוא ראש מועצה אדיר של חורפיש, אבל מסיים את תפקידו, החליט שכבר מספיק לו והוא הולך להיות מחדש בעל מקצוע.
<סאלח פארס: מאחר והמפקח על הבנקים יושב כאן ונציגי הבנקים יושבים פה, יש לי שאלה פשוטה מאוד.
<סאלח פארס: בנק "מרכנתיל" הוא חברה-בת של בנק "דיסקונט", ובנק "ערבי-ישראלי" הוא חברה-בת של בנק "לאומי".
<סאלח פארס: למה העמלה הישירה – עזוב את כל הסיפורים – בבנק "לאומי" נמוכה יותר מאשר בבנק "ערבי-ישראלי", שאני מתעסק עם שניהם, ולמה העמלה הישירה בבנק "דיסקונט" נמוכה יותר מאשר בבנק "מרכנתיל"?
<סאלח פארס: למה?
<סאלח פארס: שני הבנקים הללו הסניפים שלהם, של חברות-הבת, נמצאים בישובים הלא יהודיים.
אבישי ברוורמן: סאלח פארס, תודה, שאלה לעניין.
חנא סוייד: בנים מפונקים.
<זוהייר חורי: תעריפון העמלות של בנק "ערבי-ישראלי" הוא אחד לאחד כמו התעריפון של בנק "לאומי".
אבישי ברוורמן: אני מבין שנציג המועצה לצרכנות, אהוד פלג, יוצא תיכף להלוויה של ד"ר אריקה לנדאו, שהיא באמת אשת מופת, אז ניתן לך להוסיף, נכניס אותך בין הבנקאים והאחרים.
<אהוד פלג: תודה רבה, אדוני.
<אהוד פלג: אני רוצה, ברשותך, להתייחס לנושא הגברת ההגנה השלטונית על הצרכנים, ולשאול איך יכול להיות שנתונים שחשף מרכז המחקר והמידע של הכנסת לא חשף הרגולטור על מנת להציף את הבעיה ולטפל בה.
<אהוד פלג: כאן יש לנו שתי תשובות.
<אהוד פלג: תשובה אחת על-ידי מיודענו פרופ' טרכטנברג, בדוח הוועדה שלו, שאמר: "לעתים נראה כי המטרה של שיפור מצבם של משקי הבית וההגדלה של רווחתם מקבלת חשיבות משנית, אם בכלל, בסדר העדיפויות של הרגולטורים בישראל".
<אהוד פלג: הדבר הבא מביא אותי למטרות בנק ישראל כפי שמפורטות בחוק.
<אהוד פלג: אני מחפש לראות שם איפה כתוב שהבנק רואה כתפקידו להגן על הצרכנים.
<אהוד פלג: אני קורא: "מטרותיו של הבנק הן לשמור על יציבות המחירים, לתמוך במטרות של המדיניות הכלכלית של הממשלה, לתמוך ביציבותה של המערכת הפיננסית ובפעילותה הסדירה".
<אהוד פלג: עכשיו אני מחפש בתפקידים של הבנק, אולי בתפקידים נתנו לו.
<אהוד פלג: אנחנו מבקשים שני דברים.
<אהוד פלג: אחת, להרחיב את הנושאים שעליהם המפקח על הבנקים, בדיווח החצי-שנתי שלו לוועדת הכלכלה, יכלול כדי להציף נושאים מן הסוג הזה, של גובה העמלות שמשלמים צרכנים, לפי פריסות וחיתוכים.
<קריאה: אבל זה נמצא שם.
<אהוד פלג: זה לא נמצא שם.
אבישי ברוורמן: זה נמצא שם.
אבישי ברוורמן: אני לא רוצה להתווכח.
<אהוד פלג: והדבר השני, הגיע הזמן לתקן את חוק בנק ישראל, באופן שהמטרות ידברו במפורש על הגנת הצרכנים.
אבישי ברוורמן: אני מציע שתעזוב את זה עכשיו.
אבישי ברוורמן: זה דיון ספציפי מאוד.
אבישי ברוורמן: אל תערב את זה עכשיו.
אבישי ברוורמן: יבוא הנגיד הבא, או הנגידה, אינני יודע, נשב אתו כאן.
אבישי ברוורמן: ההערה שלך כללית.
חנא סוייד: המפקח על הבנקים לא מועמד?
אבישי ברוורמן: המפקח על הבנקים נשאר.
אבישי ברוורמן: אני מבקש להמשיך הלאה את הדיון.
אבישי ברוורמן: אני רוצה לשמוע את נציגי בנק "מזרחי", בנק "הפועלים", כל אחד שיגיד את המילה שלו.
אבישי ברוורמן: איפה נציג בנק "מזרחי"?
<מיכה ארגמן: אני סגן מנהל החטיבה לתכנון ותפעול בבנק "מזרחי-טפחות".
אבישי ברוורמן: קודם כול, לגבי המקרה הספציפי.
<מיכה ארגמן: לגבי המקרה הספציפי – אף אחד לא אוהב למצוא עשבים שוטים בחצר האחורית שלו.
<מיכה ארגמן: אני מסכים עם חבר הכנסת סוייד, אם אנחנו רוצים דיון ענייני – זה לא המקרה הספציפי.
<מיכה ארגמן: את המקרה הספציפי הזה אנחנו חוקרים ביסודיות ונטפל בו.
<מיכה ארגמן: בנק ישראל מעורב ומדווח.
אבישי ברוורמן: מר דוד זקן יתייחס מאוחר יותר.
<מיכה ארגמן: מדובר בעובדת זוטרה, שאולי ערבבה השקפות פרטיות עם עבודתה.
<מיכה ארגמן: זה לא נכון לא לגבי הסניף ולא לגבי המדיניות והאסטרטגיה של הנהלת הבנק.
באסל גטאס: עשיתם בדיקה עצמית, יש לכם מסקנות?
באסל גטאס: לגלגל את זה על ה-ש"ג?
<מיכה ארגמן: אנחנו לא מגלגלים אחריות.
אבישי ברוורמן: אנחנו רוצים לשמוע דיווח ציבורי ברור.
אבישי ברוורמן: זה טוב גם לכם, אם משהו לא בסדר – לנקות אותו.
<מיכה ארגמן: הביקורת הפנימית שלנו עוסקת בנושא וחוקרים את זה לעומק.
אבישי ברוורמן: ובמהירות.
אבישי ברוורמן: זה לא איזו ועדת חקירה על מלחמת יום הכיפורים.
<מיכה ארגמן: לכן אנחנו לא מתרגשים.
<ג'עפר פרח: אתם אולי לא.
<ג'עפר פרח: אנחנו כן.
<ג'עפר פרח: אתה לא צריך להתרגש.
עיסאווי פריג': אתה צריך באמת להתרגש.
<ג'עפר פרח: שבוע לוקח לכם ואין לכם מסקנות עד עכשיו?
<מיכה ארגמן: הגדרתי מה המסקנות.
<ג'עפר פרח: מה המסקנות?
<ג'עפר פרח: לא שמענו מה המסקנות שלכם.
<ג'עפר פרח: גם בנק הפועלים לא הציג מסקנות, אחרי חודשיים כבר.
אבישי ברוורמן: מר ארגמן, כאשר אמרת שאתם "לא מתרגשים" זה התפרש כחוסר רגישות.
<מיכה ארגמן: חס וחלילה.
אבישי ברוורמן: לי יש גישה בחיים, ניהלתי הרבה בחיים שלי – אם באמת נעשתה טעות שלא בתום-לב ולא אגב אורחא, שיש בה משהו גזעני, אני על המקום מעיף את הבן אדם.
<מיכה ארגמן: אם כך יתברר.
<מיכה ארגמן: אנחנו מוקיעים התנהגות כזאת.
אבישי ברוורמן: אם לא, אז אולי לא.
אבישי ברוורמן: אבל כדאי – זה לא איזו ועדת חקירה ממלכתית.
אבישי ברוורמן: אם זה לא בסדר, תראו שאתם מתנהלים בסדר.
אבישי ברוורמן: לגבי הדברים האחרים, תנו את האינפורמציה לדוד זקן לא בעוד חודשיים, שדוד זקן יבוא לכאן בעוד חצי שנה ונקבל דיווח.
אבישי ברוורמן: תוציאו את המידע בזמן אמת.
<מיכה ארגמן: דוד זקן כבר קיבל דיווח ראשוני.
<מיכה ארגמן: לעניין עצמו, דירקטוריון הבנק והנהלת הבנק, בדיונים האסטרטגיים וכמדיניות, ראו מקום בשנים האחרונות להרחיב את הפעילות מול המגזר הערבי.
<מיכה ארגמן: נקטנו צעדים מגוונים מאוד בנושא הזה.
<מיכה ארגמן: אני יכול לתאר.
אבישי ברוורמן: מכיוון שאנחנו רוצים לקדם פתרונות, אני יודע שהתקדמתם.
אבישי ברוורמן: דבר על שני הפתרונות לגבי הבעיה שהעליתי כאן.
אבישי ברוורמן: היתה לי שיחה עם מנכ"ל הבנק הקודם, מר אלי יונס, שחלק מהדברים לא נפתרים.
אבישי ברוורמן: אתם בנק יצירתי.
אבישי ברוורמן: השאלה שהצגתי, אני מבקש שגם אתם תקדישו חשיבה איך לפתור את בעיית החסם של זכויות הקרקע והדברים הללו כדי להזרים יותר אשראי לאוכלוסייה.
<מיכה ארגמן: אני יכול להציג נתונים אובייקטיביים שקיבלנו מהחשב הכללי בנושא משכנתאות.
<מיכה ארגמן: בנק "טפחות" הוא הבנק הגדול למשכנתאות.
חנא סוייד: גם בישובים הערביים?
<מיכה ארגמן: תיכף תשמע את הנתונים.
<מיכה ארגמן: חלקנו באוכלוסייה הוא 35%, ובמגזר הערבי – פי שתיים.
<מיכה ארגמן: אלה לא נתונים שלנו אלא של החשב הכללי.
<מיכה ארגמן: מעל 60%, וגם שם מתרחשת עלייה הדרגתית בשנים האחרונות.
אבישי ברוורמן: רבותי, מה שנאמר כאן על הפוטנציאל – הם לא עושים את זה בגלל שלערבים יש עיניים יפות יותר או שיש כאן אדם עם לשון חדה וקרח כמו חבר הכנסת פריג', אלא מפני שעושים כסף.
באסל גטאס: למה אתם לא עושים אותו דבר עם בנק "מזרחי"?
באסל גטאס: יש לכם סניף אחד.
אבישי ברוורמן: זה אותו בנק.
באסל גטאס: אבל הם עושים רק פעילות קמעונאית.
<מיכה ארגמן: בהקשר הזה, פעילות שעשינו לאחרונה, עלה כאן נושא הסניפים במגזר הערבי.
<מיכה ארגמן: היה לנו סניף במעלות.
<מיכה ארגמן: כאסטרטגיה וכהחלטה סגרנו את הסניף במעלות והקמנו אותו על גבול מעלות-תרשיחא.
<מיכה ארגמן: מנהל הסניף הוא אדם מן המגזר.
<מיכה ארגמן: מטרתנו לתת שירות טוב יותר לאוכלוסיית המגזר הערבי.
אבישי ברוורמן: בנק "הפועלים".
<רועי קציר: אני מנהל מחלקת הרגולציה במטה השיווק בבנק "הפועלים".
<רועי קציר: נמצא אתי גם עבד אל כרים מאסלחה שהוא מנהל סניף מזרח ירושלים בבנק.
<רועי קציר: לא אחזור על הרבה דברים שנאמרו, כדי לקצר.
<רועי קציר: אני יודע שגם אתה יודע שהנהלת הבנק, דירקטוריון הבנק חשוב לו מאוד להיות פעיל במגזר הערבי, ואני לא רוצה לחזור על דברים שאנחנו עושים, אבל בכל זאת, כי חיפשנו דברים אקטיביים.
<רועי קציר: הלכנו על שלוש זרועות שהן שונות מן השיח שאנחנו מבצעים פה.
<רועי קציר: אחת, חינוך פיננסי.
<רועי קציר: אני חושב שכולכם מרגישים את זה, הבנק נושא על דגלו וחורט על דגלו גם בחזון הבנק שהדירקטוריון קבע, את נושא החירות הפיננסית.
<רועי קציר: נושא החירות הפיננסית נוגע לא רק לאוכלוסייה היהודית אלא הוא חוצה מגזרים.
<רועי קציר: אנחנו פעילים, ובימים אלה ממש יש קייטנות במגזר הערבי, כמו גם במגזר היהודי, ביחס זהה, שבהן מלמדים ילדים בגיל צעיר מאוד מה זה התנהלות פיננסית, לא רק איך פותחים חשבון בנק, וכשיגיעו לאשראי עסקי גם שם נתמוך בהם, אבל קודם כול מה עושים ביום-יום בהתנהלות הפיננסית.
<רועי קציר: זה דבר אחד.
<רועי קציר: אנחנו עושים המון דברים בעולם של חינוך פיננסי.
<רועי קציר: עכשיו אני עובר לעסקים קטנים.
<רועי קציר: אנחנו כן נותנים מענה.
<רועי קציר: בחודש הבא נערוך את יריד העסקים הקטנים בנצרת, שבו אנחנו יוצרים מקום ובמה לשאול את כל השאלות: איך פותחים חשבון, איך פותחים תיק במס הכנסה, מה זה "תו אמון הציבור".
<רועי קציר: נותנים מקום ובמה לכל המרחב הציבורי, לנציגים החברתיים, לאנשים כמו רן מלמד שיגיע להסביר למה חשוב להיות בעסקים.
<רועי קציר: נותנים בעצם את כל הבמה לעסקים קטנים ביום-יום, גם בסניפים.
<רועי קציר: ודבר אחרון, עובדים וגיוון – הבנק מאמין מאוד ב-diversity, בגיוון של העובדים בו.
<רועי קציר: נכון להיום, ביחד עם "קו משווה", אנחנו עובדים בצמוד עם עמותות נוספות, יותר מ-5% מעובדי הבנק- - -
אבישי ברוורמן: תן לי מספרים.
אבישי ברוורמן: באילו רמות?
אבישי ברוורמן: אתה יושב על-יד אימן סייף.
אבישי ברוורמן: כמה מן הבכירים בבנק הם ערבים?
חנא סוייד: יש לכם סמנכ"לים ערבים?
<רועי קציר: נכון להיום יש מאות עובדים שאינם יהודים.
<רועי קציר: אני לא עושה את ההפרדה בין ערבים נוצרים ומוסלמים ובין דרוזים, אבל יש לנו מכל המגזר.
<רועי קציר: יש לנו מנהלי סניפים ערבים.
אבישי ברוורמן: יש נוצרים שהם לא ערבים.
<ג'עפר פרח: יש יהודים שהם לא יהודים, אז מה?
אבישי ברוורמן: כולנו שיבוט מסוים של איזה יצור חיזר שנחת פה.
<רועי קציר: יש לנו עובדים בכל הרמות, החל ב"בנקולים" ועובר למנהלי מחלקות, מנהלי סניפים, מנהלי מטות ובכירים יותר.
אבישי ברוורמן: מר קציר, מה קרה במקרה שהתפרסם, שבו לא נפתחו חשבונות לאנשים מן האוכלוסייה הערבית שהגיעו לסניף בערים יהודיות?
<ג'עפר פרח: זה שודר בערוץ 10.
<רועי קציר: זה על אותו עיקרון כפי שידידי מבנק "מזרחי" אמר.
<רועי קציר: זה מקרה נקודתי פרטני.
<רועי קציר: אנחנו מטפלים בזה בצורה מאוד ממוקדת.
<רועי קציר: אני לא אפרט פה.
אבישי ברוורמן: תדווח לנו את זה לחוד, במהירות?
<רועי קציר: זה יועבר לבנק ישראל ומשם יעבור גם אליכם.
אבישי ברוורמן: אגיד לך מה הבעיה עם זה, מר קציר.
אבישי ברוורמן: הייתי שנים בוושינגטון בסנאט האמריקאי.
אבישי ברוורמן: כשאתה מגיע לשימוע – הרי יש פה אנשים שאומרים שלא צריך שימוע – אחרי שהמקרים הללו קרו, תגיד שאתם בודקים וכן הלאה.
אבישי ברוורמן: בדברים כאלה אנשים חייבים לדווח מה קרה, כי עבר כבר זמן רב.
אבישי ברוורמן: יגידו שלא קרה כלום, היתה אי-הבנה, או שהיתה טעות.
אבישי ברוורמן: מה הסיפור הזה של בדיקות?
אבישי ברוורמן: או שיש תשובה או שאין תשובה.
<ג'עפר פרח: יש לנו פנייה למפקח על הבנקים, שקיבלנו ממנו תשובה בינואר 2012, על כך שבנקים בחיפה לא נותנים משכנתאות.
<ג'עפר פרח: הזכרנו את בנק "עידוד", עם שמות של אנשים.
<ג'עפר פרח: כל מה שקיבלנו מהמפקח על הבנקים הוא המכתב הזה.
<ג'עפר פרח: עד היום לא קיבלנו ממנו תשובה ומאז חלפה שנה וחצי.
<ג'עפר פרח: אני חושב שלשני הבנקים יש פה אוזן קשבת.
<ג'עפר פרח: אני לא חושב שהמפקח על הבנקים באמת בודק את הדברים האלה.
<ג'עפר פרח: אני רוצה תשובה.
<ג'עפר פרח: הנה, ניתן לו עכשיו את ההעתק.
<ג'עפר פרח: תבדקו מה קרה עם הפנייה שלנו.
<ג'עפר פרח: זאת הפנייה היחידה שלנו למפקח על הבנקים.
אבישי ברוורמן: ג'עפר פרח הוא תושב חיפה, מנהל מרכז "מוסאוא".
אבישי ברוורמן: דודו זקן, אנחנו עוברים עכשיו לתקופה אחרת.
אבישי ברוורמן: אנחנו רוצים שאם קורים דברים יהיו דיווחים.
אבישי ברוורמן: העידן של הבירוקרטיה בנושא הזה חלף.
אבישי ברוורמן: לגבי שני המקרים אני מבקש התייחסות בכתב כבר בשבוע הבא.
אבישי ברוורמן: אני מבקש לקבל התייחסות בכתב בשבוע הבא, הן מבנק "הפועלים" והן מבנק "מזרחי-טפחות".
כרים מאסלחה: ברשותך, אני רוצה להוסיף משפט אחד.
כרים מאסלחה: אני מנהל סניף מזרח ירושלים בבנק "הפועלים".
כרים מאסלחה: לגבי המקרה הספציפי, למחרת קיבלנו כבר עדכונים כמנהלי סניפים להעביר בכל הסניפים ריענון של הנוהל, אחד לאחד.
כרים מאסלחה: למחרת בבוקר כל העובדים היו מודעים למקרה החמור ולדרישה לאי-הישנותו פעם נוספת.
כרים מאסלחה: עבדתי הן במגזר הערבי והן לא במגזר הערבי.
כרים מאסלחה: הדבר היחיד שאני יכול להצביע עליו כשונה הוא שאני במגזר הערבי לא יכול לתת משכנתה או אשראי כנגד בטוחה של נכס נדל"ני.
כרים מאסלחה: למה?
כרים מאסלחה: בגלל אי יכולת לממש את הבטוחה.
כרים מאסלחה: זה הדבר היחיד.
אבישי ברוורמן: את הנקודה הזאת העליתי וביקשתי ממנהיגות הבנקים להתחיל להיות יצירתיים בנושא הזה.
באסל גטאס: אבל זה לא רק מימוש.
באסל גטאס: זה רצון לממש.
באסל גטאס: עבד מאסלחה, בוא תגדיר מה זה לממש.
באסל גטאס: גם אם הנכס בר-מימוש אתה נותן לו ערך פחות בהרבה בשביל לתת תמורתו משכנתא.
באסל גטאס: אם הוא שווה מיליון שקל אתה אומר שערך המימוש שלו 20% ואז אתה נותן בקושי 200,000 שקל.
כרים מאסלחה: נכס נדל"ני במגזר הערבי לא ניתן למימוש.
באסל גטאס: ובירושלים למה לא?
כרים מאסלחה: אני לא יכול לממש דירה שנמצאת בבניין של משפחה.
כרים מאסלחה: אם השכל לא עובד הכוח עובד.
כרים מאסלחה: לכן אני לא יכול.
באסל גטאס: אתה מוציא נכסים במיליארדים, בעשרות מיליארדים שנשקלים, שיכולנו למנף לאשראי לכלכלה, אתה מוציא אותם, אתה "מחסל" אותם.
כרים מאסלחה: לזה אני מסכים אתו לחלוטין.
אבישי ברוורמן: עבד מאסלחה בזכות דיבור.
אבישי ברוורמן: אתה הבהרת את הנקודה.
אבישי ברוורמן: אנחנו נחזיר אותה למערכת.
אבישי ברוורמן: מי עדיין לא דיבר?
אבישי ברוורמן: בנק "מזרחי", בנק "מסד".
חנא סוייד: צריך לדעת, מי שלא פותח סניפים בישובים הערבים יפסיד, יפסיד ויפסיד.
<ג'עפר פרח: אז בנק "ערבי-ישראלי" ובנק "מרכנתיל-דיסקונט" ירוויחו, ירוויחו, ירוויחו.
אבישי ברוורמן: רבותי, הדיון ממשיך.
<רון כהן: אני מנהל השיווק בבנק "מסד" וכרגע אני ממלא את מקומו של מנהל אגף הקמעונאות שנמצא בחוץ-לארץ.
<קריאה: אתם בסדר.
<רון כהן: תודה רבה, זו מחמאה גדולה.
<רון כהן: יש לנו 22 נקודות מכירה.
<רון כהן: קהל היעד שלנו הוא בעיקר מורים ועובדי הוראה.
<רון כהן: מתוך 22 נקודות, יש לנו 6 נקודות במגזר הערבי, בישובים ערביים או מגזריים, איך שנקרא לזה.
אבישי ברוורמן: מה אתה מוסיף לנו לדיון?
אבישי ברוורמן: מה אתה מחדש לנו?
<רון כהן: עוד דבר קטן לגבי נושא האפליה.
<רון כהן: אין שום הבדל בתנאים של עובד הוראה או בן משפחה של עובד הוראה – אנחנו פונים גם לבני המשפחה ובני זוג – במגזר הערבי ובמגזר היהודי.
<רון כהן: שום הבדל.
<רון כהן: מקבלים בדיוק אותן עמלות, בדיוק אותן ריביות, בדיוק אותם תנאים.
<רון כהן: האשראי שניתן בדרך כלל ללקוחות במגזר הערבי גבוה יותר, בגלל אותה בעיית משכנתאות.
<רון כהן: אנו פותרים את זה, בין היתר, על-ידי הישענות בעיקר על הלווה עצמו ועל ערֵבים ופחות על ביטחונות או נכסים מטריאליים.
<רון כהן: בסך הכול זה מוכיח את עצמו בינתיים, אין שיעורי "דיפולט" גבוהים יותר.
אבישי ברוורמן: מה הנפח שלכם?
<רון כהן: כל המאזן הוא 6 מיליארד שקל.
<רון כהן: סך הכול אשראי במאזן הוא 3 מיליארד שקל.