GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<אתי בנדלר: אני מציעה שתסביר את זה.
<ישי יודקביץ: כאן מפורטת פרוצדורה של הגשת הבקשה לתשדיר.
<ישי יודקביץ: אנחנו חשבנו בעצה אחת עם היועצת המשפטית של הוועדה שכדאי גם להגדיר לוחות זמנים כדי לאפשר גם לתחנה וגם לבעל התשדיר דיאלוג לפני מועד שידור התשדיר, לכן קבענו 7 ימים לפני מועד שידור התשדיר.
משה זלמן פייגלין: מה ההבדל בין זה לבין פרסומת רגילה?
<מיקי מירו: זה אותו דבר.
<ישי יודקביץ: ההגדרה בחוק קובעת שאין השוואה איכותית בין מוצרים, זה ההבדל בין פרסומות לבין תשדיר שירות.
<ישי יודקביץ: תשדיר שירות זה כמו לוח הודעות שמודיע על שירות מסוים, על תוכנית מסוימת אבל היא לא משווה בין טלוויזיות והיא לא משווה בין מכוניות.
משה זלמן פייגלין: אם אני רוצה למכור מכוניות, אני יכול?
אבישי ברוורמן: מר יודקביץ, חבר הכנסת פייגלין שואל אותך שאלת תם, בבקשה.
משה זלמן פייגלין: אני עכשיו יבואן של מכוניות, אני אוכל לפרסם ב"גלי צה"ל"?
<ישי יודקביץ: לא כתשדיר שירות אלא כשידור חסות.
<ישי יודקביץ: שידור חסות זה שידור שבתחילתו - - -
משה זלמן פייגלין: הכוונה שלי היא שידעו שאני מוכר מכוניות.
אבישי ברוורמן: פייגלין רוצה למכור עכשיו.
<ישי יודקביץ: הוא יכול שידור חסות.
אבישי ברוורמן: משה, אני מבקש רק מכוניות משומשות, אנחנו ברפורמת הרכב.
משה זלמן פייגלין: פייגלין מכוניות לא גרמניות.
<ישי יודקביץ: פייגלין מכוניות לא גרמניות בע"מ המשווקת מכוניות "פורד", בסדר?
<ישי יודקביץ: משהו כזה.
<ישי יודקביץ: זה דבר שנקרא שידור חסות.
<ירון דקל: 10 שניות.
משה זלמן פייגלין: אני מקבל 10 שניות?
<ירון דקל: בלבד.
<ישי יודקביץ: 10 שניות בערך מתחילתו של המשדר בדרך כלל או סופו.
משה זלמן פייגלין: ומה זה פרסומת?
<ירון דקל: אין פרסומת, יש תשדיר שירות של מלכ"רים ומוסדות חינוך ויחידות צה"ל.
<ישי יודקביץ: אני רוצה להקריא לפרוטוקול את ההגדרה של שידור חסות מהחוק הראשי.
<לאה ורון: אתה מקריא לחברי הכנסת, זה ירשם בפרוטוקול.
משה זלמן פייגלין: תענה לי בלשון בני אדם, אני רוצה להבין מה ההבדל בין זה לפרסומת.
אבישי ברוורמן: ישי, תקשיב רגע, הוא לא שואל את ההגדרה היורידית.
אבישי ברוורמן: אתה יודע, היתה פעם פרסומת כשירון דקל היה נדמה לי בארצות הברית לבירה: You can call me Ray", You can call me Jay", בסוף שותים את הבירה, אתה לא חושב על איך קוראים לה.
אבישי ברוורמן: הוא רוצה להבין מה זה הנושא הזה, הוא מבחינתו קורא לזה פרסומות, אתה אומר שזו לא פרסומת.
אבישי ברוורמן: נכון, זאת השאלה?
<ישי יודקביץ: החוק מדבר שזה יהיה למעט תיאור איכותי או השוואתי של מוצר.
<ישי יודקביץ: היועצת המשפטי של "גלי צה"ל", איילת ביגר, יכולה לפרט את היומיום שלה ודוגמאות.
<איילת ביגר: אני אפרט כי אני מאשרת מראש כל שידור של תשדיר שירות או הודעת חסות.
<איילת ביגר: ככלל החוק באמת, כמו שישי אמר, מגדיר מהי חסות.
<איילת ביגר: חסות היא ללא תיאור איכותי או השוואתי.
<איילת ביגר: לצורך העניין פרסומת או פרסומת מסחרית היא כל דבר שמקדם את בעל התשדיר או בעל הפרסומת, מי שרוצה לפרסם.
<איילת ביגר: בחסות ב"גלי צה"ל" אתה לא תוכל להגיד שסוכנות המכוניות שלך היא הכי טובה או שמציעה מחירים אטרקטיביים.
נחמן שי: אי אפשר לשבח את המוצר.
<איילת ביגר: בכל צורה שהיא לא ניתן לשבח.
משה זלמן פייגלין: במילים אחרות, זו פרסומת לעצם קיומך ולא למה שאתה מוכר.
<ירון דקל: בדיוק.
<איילת ביגר: בדיוק, זו לא פרסומות, זה יותר פרסום.
<ירון דקל: גם למה שאתה מוכר.
<נילי בן גיגי: אבל כבר היה: התוכנית בחסות "האח הגדול" המשודרת מדי יום "איקס" בשעה "וואי" ב"ערוץ 10".
<איילת ביגר: מותר להגיד שמות של מוצרים של נותן החסות והמאפיינים העיקריים.
אבישי ברוורמן: רבותי, אני מבקש, סליחה שם באגף הימני, כרגע רק האגף השמאלי מדבר.
משה זלמן פייגלין: אני מבקש במסגרת ההבהרה, בעצם למה לא?
<ירון דקל: למה לא פרסומת?
<ישי יודקביץ: למה אנחנו לא רוצים פרסומת?
משה זלמן פייגלין: אם כבר מותר לכם, אם כבר סיכמנו שמותר לכם לפרסם את קיומו של הסוחר, של העסק?
משה זלמן פייגלין: אגב, מה שפרסומות עושות בדרך כלל זה הגברת התודעה לקיום, באחוזים קטנים מאוד הם נכנסות לרזולוציה של מה בדיוק יש לו.
אבישי ברוורמן: ומכניסות לסבלימינל שאם אתה שותה "קוקה קולה" אז אתה תסתובב עם נשים יפהפיות ואתה תהיה אלוף העולם בריצה.
משה זלמן פייגלין: אבל אני הולך אתכם הלאה, בעצם למה עשיתם את ההפרדה הזאת?
משה זלמן פייגלין: מה אכפת לכם עכשיו ש"גלי צה"ל" תפרסם כמו כולם?
<אתי בנדלר: אולי מותר לי לענות על זה?
אבישי ברוורמן: עו"ד בנדלר רוצה מניסיונה להגיב.
<אתי בנדלר: אני פשוט – איך אדוני אמר?
<אתי בנדלר: הזיכרון הארגוני.
משה זלמן פייגלין: במילים אחרות, מה המשחק הזה?
אבישי ברוורמן: אני מאוד אוהב את השאלות שלך.
<אתי בנדלר: ובכן, כשוועדת הכלכלה הכינה את הצעת החוק בזמנו, בסוף 2004-תחילת 2005, אם אינני טועה, לקריאה השנייה והשלישית, מדובר בהצעת חוק ממשלתית שהתקבלה בקריאה ראשונה, דנו ארוכות ועיקר הדגש היה בדיונים על ההגדרות של שידור חסות ושל תשדיר שירות.
<אתי בנדלר: כל חברי הוועדה אז היו מאוחדים בדרישה שלא לאפשר פרסומות בהיקף וכפי שמקובל ברדיו המסחרי, בתחנות הרדיו האזוריות שחיות על פרסומות, זה הבסיס לקיומן, ואפילו לא בהיקף שמותר לרשות השידור לפרסם בשידורה.
<אתי בנדלר: היו לכך מספר נימוקים: אל"ף, חשבו שתחנה צה"לית צריכה להיות מוגבלת מבחינת המסרים והיקף הפרסומות שהיא מעבירה לציבור.
<אתי בנדלר: דבר שני, להגביל את היקף התחרות שלה או התחרות שלה עם גורמים אחרים, בעיקר שמדובר בתחנה ששייכת למדינה שאמורה להיות מתוקצבת מתקציב משרד הביטחון, ונשאלה בכלל השאלה האם יש מקום לתקציב מפרסומות חוץ ממשלתי לתחנה צה"לית כי יש כאן בכל זאת איזשהו מצב א-נורמלי בעניין הזה.
<אתי בנדלר: הפשרה שהיתה היא שההגדרות כפי שהובאו בהצעת החוק צומצמו ככל הניתן וכך זה נקבע בחוק.
<אתי בנדלר: החוק כיום קובע את ההגדרה מהו שידור חסות ומהו תשדיר שירות, כשהכוונה היתה לא לאפשר בכל מקרה תיאור איכותי או השוואתי של מוצרים לעומת מוצרים אחרים.
נחמן שי: ב"קול ישראל" מותר.
<אתי בנדלר: ב"קול ישראל" מותר.
<אתי בנדלר: ההגדרות האלה קבועות בחוק ולכן אין להם בכלל שיקול דעת אם להתיר את זה או לא.
אבישי ברוורמן: רק תוסיפי – כי אני אוהב את הראש של חבר הכנסת פייגלין.
אבישי ברוורמן: חבר הכנסת פייגלין, אל תפרש את זה שחס וחלילה אני לא תומך בשתי מדינות לשני עמים אבל אני אומר, אם זה נראה כמו ברווז והולך כמו ברווז ומגעגע כמו ברווז, זה ברווז.
<אתי בנדלר: אז לא, אז הוא לא מגעגע כמו ברווז, זה בדיוק העניין.
משה זלמן פייגלין: זה ברווז שמצדיע.
<אתי בנדלר: המקום היחידי שיש לו קרקורים מסוימים לאותו ברווז זה בסוג מסוים של תשדירי שירות כי יש 3 סוגים של תשדירי שירות והסוג השלישי הוא תשדיר הנותן מידע בנוגע למבצעים והטבות ייחודיים המיועדים למי שנמנים על הכוחות הסדירים של צבא ההגנה לישראל בשירות חובה ובשירות קבע ולגמלאי כוחות הביטחון, ובלבד שאין פה תיאור, התיאור האיכותי או ההשוואתי.
<מיקי מירו: ואז זה יכול להיות מבצע של מכוניות.
<אתי בנדלר: ואז אומרים שזה סוג של פרצה כאן.
<נילי בן גיגי: וגם אנשים שהם לא חיילים בטעות ישמעו את זה.
<מירב תורג'מן: אבל הם לא יכולים לקבל את ההטבה, היא לא מופנית אליהם.
<מיקי מירו: זו אפליה, זה לא פייר.
אבישי ברוורמן: כמה חברים יש ב"צוות" וב"חבר" ביחד?
אבישי ברוורמן: כמה חברים יש?
<ירון דקל: עשרות אלפים.
אבישי ברוורמן: עשרות אלפים, אז להם מותר לפרסם.
<אתי בנדלר: בהנחה שמדובר במבצעים והטבות ייחודיים.
<ישי יודקביץ: עבורם, נכון.
<ישי יודקביץ: זה מבצעי דיור, אומנם זה באמת מבצעי דיור ומבצעי תיירות ודברים כאלה אבל הם מוכוונים לאוכלוסייה הזאת.
אבישי ברוורמן: רבותי, את המהפכה הגדולה אנחנו לא נעשה פה היום אבל, תאמינו לי, במקרה הזה רוחי כרוח פייגלין.
אבישי ברוורמן: אומרים: זה לא פרסומות, זה חצי פרסומות – זה יורידי.
אבישי ברוורמן: אם זה פרסומת זה פרסומת.
אבישי ברוורמן: אבל לא נפתור את זה היום לצערי.
<אתי בנדלר: זה לא עניין יורידי, הנוסח נתן ביטוי להחלטת חברי הכנסת, לעקרונות שחברי הכנסת קבעו.
אבישי ברוורמן: הנוסח, הבנתי.
אבישי ברוורמן: אני מקבל, אני רק אומר שאפשר תמיד לסובב את הגלגל, שאומרים פתאום:
אבישי ברוורמן: אנחנו מטעם הדבר הזה ומכניסים לך את כל הסבלימינל, אז לכן יבוא היום ונעשה את זה בלי כל ההתחכמויות האלה, כרגע עוד לא הגיע היום.
<ירון דקל: אני רק רוצה להדגיש, אדוני היושב-ראש, דברים שאמרתי באחת בישיבות הקודמות, שתשדירי החסות הם בסך הכול כ-15% מהתשדירים ב"גלי צה"ל".
<ירון דקל: 85%, חבר הכנסת פייגלין, ממה שאתה שומע זה מוסדות חינוך, זה מלכ"רים, זה עמותות, זה יחידות צבאיות, זה עיריות, זה לפ"מ, משרדי הממשלה, זה לא מסחרי.
<ירון דקל: 15% בלבד, פחות או יותר, זה מסחרי.
<ירון דקל: על כך אנחנו מדברים.
אבישי ברוורמן: וזה פחות או יותר נשאר אותו סדר גודל?
<ירון דקל: פחות או יותר כן.
אבישי ברוורמן: אני מודה לך, נא להתקדם.
מיכל רוזין: ועמותות, המקום היחיד שהן יכולות לפרסם זה "גלי צה"ל" כי ברשות השידור אין סיכוי שהן יכולות לשלם את הסכומים האלה.
<מיקי מירו: מיכל, לא שמעתי את ההערה.
מיכל רוזין: יקר אצלך.
<מיקי מירו: יקר?
<מיקי מירו: טוב.
אבישי ברוורמן: אנחנו קראנו את הסעיף, מה את מציעה, שנדחה אותו עכשיו?
<אתי בנדלר: אני מציעה תמיד את סעיף 1 לאשר בסוף כי יש שם הגדרות שייתכן – אלא אם כן אין לאף אחד הערות אז לא אכפת לי.
אבישי ברוורמן: האם יש הערות?
אבישי ברוורמן: ישי, אתה יודע שברגע שאמרת לי שאתה ממשפחת לבקוביץ אז יש לך פרוטקציה.
אבישי ברוורמן: עכשיו אני רוצה לשאול, חברת הכנסת רוזין, האם ישנן הערות לסעיף 1?
אבישי ברוורמן: פרופ' פולק, בבקשה.
<אליהו פולק: הכוונה היא לסעיף 2, בקשה לשידור תשדיר בגלי-צה"ל, שזה הסעיף שקראנו אותו.
<אליהו פולק: נדמה לי שהסדר הנכון היה צריך לפני בקשה של מישהו להגיש תשדיר, מה "גלי צה"ל" צריכה לעשות כדי שהציבור יידע כמה עולה תשדיר.
<אתי בנדלר: יש לזה התייחסות בהמשך.
אבישי ברוורמן: יש התייחסות לסעיף 2, תודה.
אבישי ברוורמן: ד"ר מירו, בבקשה.
<מיקי מירו: תראה, יש לי בעיה, אני פשוט מעתיק לרגע, אני חושב בראש של ירון, כי אם הוא עכשיו יתחיל להתעסק עם כל בעל תשדיר והוא יהיה הדילר בעניין הזה זה יעמיד אותו במצבים של ניגוד עניינים שאני מדבר כעיתונאי.
אבישי ברוורמן: אז מה אתה מציע, מיקי?
<מיקי מירו: שזה צריך להיעשות על-ידי איזה גוף אחר שם.
<מיקי מירו: זאת אומרת, צריך להיות גוף שהוא מטפל ברכישה, ואת האישורים - - -
<ירון דקל: יש כזה.
אבישי ברוורמן: מר דקל, אתה רוצה להתייחס להערה של ד"ר מירו?
<ירון דקל: כן, כשכתוב מפקד "גלי צה"ל" זה או מי מטעמו שמסמיך אותו.
<ירון דקל: יושבת כאן ראש המחלקה הרלוונטית.
<מיקי מירו: אוקיי.
<מיקי מירו: אני אומר מתוקף זה, בשבילך.
<ירון דקל: או אני או מי מטעמי.
אבישי ברוורמן: ירון דקל הולך לפי המלצתו של יתרו למשה, הוא לוקח לו שרי אלפים, שרי מאות והוא מתקדם.
<ירון דקל: שרות.
אבישי ברוורמן: שרות, אני לא אשכח באיזה מפלגה אני.
ישראל אייכלר: יש לי שאלה אחת.
ישראל אייכלר: כשמפקד "גלי צה"ל" רשאי לבטל, האם זה אומר ששר הביטחון עומד מעליו בעניין הזה?
<אתי בנדלר: איפה זה לבטל?
<אתי בנדלר: אנחנו בסעיף 2 רק, אתה כבר המשכת, לא הגענו לתקנה 3.
אבישי ברוורמן: אני יכול להצביע?
אבישי ברוורמן: מי בעד סעיפים 1 ו-2?
אבישי ברוורמן: סעיפים 1-2 אושרו.
אבישי ברוורמן: נגד 1, אין נמנעים, אושר.
אבישי ברוורמן: בבקשה, הלאה.
אבישי ברוורמן: ד"ר מירו?
אבישי ברוורמן: פרופ' פולק?
אבישי ברוורמן: חברי הכנסת?
נחמן שי: אני שואל אותך, ירון, מה נוהל "גלי צה"ל" בעניין הזה?
נחמן שי: מה הנוהל הפנימי לגבי אישור תשדירים?
נחמן שי: יש לכם?
נחמן שי: תסבירו, חשוב מאוד שזה יהיה גם ברקורד.
<ירון דקל: קרן גונן היא ראש מחלקת שיווק ומדיה והיא עושה את העבודה.
<קרן גונן: אני בעצם זו שמתנהלת מול הלקוח, אני מקבלת נוסח לפני הקלטה, נוסח תשדיר, אני מעבירה את זה ליועצת המשפטית על מנת שתאשר לי את זה ברמה המשפטית שזה תואם לחוק ותואם עכשיו לתקנות ואני מעבירה את זה גם לאישור לשוני, היועץ הלשוני שלנו הוא ד"ר אבשלום קור.
<ירון דקל: אבשלום מאשר כל תשדיר.
אבישי ברוורמן: אבשלום קור?
אבישי ברוורמן: במקרה הזה אני חושב שזאת המלצה מצוינת.
<מיקי מירו: אני רק רוצה לומר שהתהליך זהה למה שאנחנו עושים.
<ירון דקל: כך זה עובד גם ברשות השידור, אותו תהליך.
<נילי בן גיגי: לא כדאי שיופיע בחוק האישור הלשוני?
אבישי ברוורמן: רבותי, אם אין הערות נצביע.
משה זלמן פייגלין: סליחה, יש הערות.
משה זלמן פייגלין: כפי שהסברתי בדיון הקודם אני רואה בעיה מהותית בכך שהצבא משדר לאזרחים.
משה זלמן פייגלין: הבעיה הזו עם הסעיף הזה באה כבר לידי ביטוי מעשי כי עכשיו בא גורם אזרחי, משדר תשדיר שהוא חסות, איך שלא נקרא לו, והוא צריך לקבל אישור מגורם צבאי.
משה זלמן פייגלין: אני רק מביא לידיעת חברי הוועדה את המשמעות, מבחינתי הקשה ביותר, של כל התהליך שקורה.
משה זלמן פייגלין: יש לנו כאן תחנה צבאית שמשדרת – אתם יודעים, בקהיר יש מרכולים שמנוהלים על ידי הצבא.
משה זלמן פייגלין: מרכולים זה עוד דבר נמוך - - -
<מיקי מירו: זה כמו ה"שק"מ".
משה זלמן פייגלין: כן, כן.
משה זלמן פייגלין: זה עוד כלום לעומת תחנת שידור, ועוד תחנת שידור עם רייטינג כמו של "גלי צה"ל".
משה זלמן פייגלין: אני לא יודע, אני כאזרח צריך לפנות למפקד כדי לקבל זכות דיבור לאזרחים, תבינו על מה אתם מצביעים, זה הכול.
מיכל רוזין: אני רוצה לומר משהו.
מיכל רוזין: אני יכולה אולי להסכים, קשה לי, אבל אני יכולה להסכים עם חבר הכנסת פייגלין עם הבעייתיות של רשות שידור צבאית, על זה אני יכולה להסכים אתך אבל זה לא מה שעומד על שולחננו.
מיכל רוזין: צריך להפריד, צריך להפריד וצריך להיות כנים בעניין הזה.
משה זלמן פייגלין: בואי נקרא שוב את הסעיף.
מיכל רוזין: רגע, שניה.
מיכל רוזין: האם אנחנו מעלים פה על השולחן את הנושא העקרוני האם צריכה להיות תחנת שידור צבאית, כן או לא, האם זה הנושא – גם דיברנו עליו פעם קודמת – או האם הנושא הוא באופן שבו יש כבר רשות שידור צבאית, האם אנחנו יכולים לאפשר לה קיום או האם אנחנו הולכים לתת תקציב נוסף מתקציב משרד הביטחון.
מיכל רוזין: זאת השאלה שעולה פה על השולחן.
מיכל רוזין: אני חושבת שגם אם אנחנו יכולים להסכים שמלכתחילה אם היו מביאים לנו כאן לשולחן החלטה האם להקים תחנת שידור צבאית אין ספק שהיינו תמימי דעים ומתנגדים לכך, אבל מכבר שהיא קיימת השאלה היא אם אנחנו רוצים לחסל אותה או אנחנו רוצים לאפשר לה להתקיים.
מיכל רוזין: זאת השאלה שעומדת פה על השולחן.
מיכל רוזין: לחזור כל הזמן, בכל סעיף לטיעון שכל דבר פה בעצם מאשרר את עובדת היותה תחנת שידור צבאית, לא יקדם אותנו כי את זה אנחנו כבר יודעים.
משה זלמן פייגלין: אז בואי אני אראה לך איך אנחנו מתקדמים בתוך הסד הזה שנוצר.
משה זלמן פייגלין: אני רוצה להציע הצעה.
אבישי ברוורמן: חבר הכנסת פייגלין, אני מחזק את זה כי אתה זוכר שכבר אמרנו את זה, גם חבר הכנסת אייכלר היה אז, שטוב ל"גלי צה"ל" שלא נבראו משנבראו, אך משנבראו טוב שנבראו משלא נבראו.
אבישי ברוורמן: אנחנו נמצאים כאן, נכון?
משה זלמן פייגלין: אני רוצה ברשותך להציע הצעה פשוטה, שהנושא של מי מאשר או לא מאשר את התשדירים הללו יוצא - - -
אבישי ברוורמן: מי יאשר את זה?
משה זלמן פייגלין: תקים ועדה שמחוץ ל"גלי צה"ל".
איציק שמולי: זה מה שחסר לנו, אז יסגרו גם את "גלי צה"ל" ולא רק את רשות השידור.
משה זלמן פייגלין: שהם יקבלו את לוח התשדירים שלהם סגור מוכן.
אבישי ברוורמן: ה"רביזור" של גוגול, מישהו קרא פה את גוגול?
משה זלמן פייגלין: אני מנסה לפתור את הבעיה שאומרת מיכל רוזין.
משה זלמן פייגלין: אני מלכתחילה חושב שטוב לה משלא נבראה, ומשנבראה טוב לה שתפסיק להתקיים או שתעבור לרשות אזרחית, מלכ"ר כפי שהצעתי.
דוד צור: אז מה עם התכנים של השידור?
דוד צור: הרי לכאורה זה אמור להטריד יותר מהחסויות, אז גם על זה נקים ועדה?
משה זלמן פייגלין: אבל מכיוון שדעתי לא התקבלה אני טוען שאת סעיף 3, כל נושא אישור התשדירים שלה, להוציא.
משה זלמן פייגלין: אם הגורם האזרחי הוא זה שמשדר שיהיה גם גורם אזרחי שמאשר, זה הכול.
ישראל אייכלר: יש לי הצעת פשרה, אדוני היושב-ראש, אפשר?
אבישי ברוורמן: חבר הכנסת אייכלר, פשרות אנחנו תמיד אוהבים.
ישראל אייכלר: אני חושב שזה מאוד ראוי שמפקד "גלי צה"ל" רשאי לבטל אישור שניתן כי הוא המפקד והוא העורך הראשי אבל היות ויש במדינה הזאת הרבה דעות פוליטיות – פעם זו תהיה גב' רוזין שרוצה לשדר משהו שלא ירצו ופעם זה יהיה פייגלין ואולי פעם גם אני – אז צריך לקחת איזושהי ועדת ערעור שאם המפקד פסל ויש למפרסם טענה שהביטול לא בסדר, אז שתהיה לו איזושהי ועדת ערעור.
ישראל אייכלר: אפילו במשרד הביטחון, לא אכפת לי, שתהיה לו זכות ערעור על ההחלטה הזו לפסול את השידור.
אבישי ברוורמן: מר דקל, אתה רוצה להתייחס?
<ירון דקל: קודם כל, חבר הכנסת אייכלר, לגבי האיסורים, אנחנו תכף נגיע לסעיף 5, יש בו הרבה מאוד איסורים שמטילים מגבלות על מפקד "גלי צה"ל".
<ירון דקל: אני רוצה לומר, אין צורך בוועדה נוספת כי יש שתי ועדות שפועלות מכוח החוק והתקנות: אחת היא ועדת הפיקוח ממשרד הביטחון, ועדת החסויות על התשדירים שפועלת במשרד הביטחון באופן קבוע, עוד לפני שוועדת הפיקוח מוקמת, ובי"ת, ועדת הפיקוח של רשות השידור, גם היא תפקח על התשדירים.
<ירון דקל: זאת אומרת, יש כאן שני גופים שמפקחים.
<תומר קרני: אבל היא לא אינסטנציית ערעור.
<ירון דקל: אבל היא גוף פיקוח, לא צריך עוד גוף.
<ירון דקל: חברים, תראו, יש כאן הרבה מגבלות על "גלי צה"ל", אני חושב שלהוסיף עוד מגבלה – גם ככה ידינו כאן קשורות, חבר הכנסת אייכלר.
ישראל אייכלר: אנחנו סומכים עליך אבל יש עניינים פוליטיים.
<ירון דקל: לא, זה לא קשור אלי.
<ירון דקל: לגבי הפוליטי אתה תגיע לסעיף 5.
ישראל אייכלר: אני אסביר את הצעתי, אדוני היושב-ראש, במשפט אחד.
ישראל אייכלר: אם אתה קובע שמשהו זה ניבול פה או לא ניבול פה אנחנו סומכים עליך, אתה אדם שקול ואתה מפקד והכול בסדר.
ישראל אייכלר: אבל יש פה הרבה עניינים פוליטיים בחברה שאתה כמפקד "גלי צה"ל" לא יכול להיות שותף להם.
ישראל אייכלר: יש דעות של פייגלין, יש דעות שלי, יש דעות של גב' רוזין.
<ירון דקל: יש בג"ץ.
ישראל אייכלר: לא כדאי לך להיכנס לנישה הזו.
אבישי ברוורמן: ירון, אל תיכנס.
<מיקי מירו: אתה רוצה לרוץ לבג"ץ כל יום, ירון?
ישראל אייכלר: אז אם יש ועדת ערעור, ועדת הערעור היא ציבורית, אפילו של משרד הביטחון, ששר הביטחון או השר הממונה יוכלו להגיד: אומנם התשדיר של פייגלין לא כל כך מוצא חן בעיניו, או שזה לא נראה לך לא בסדר, אז יש ועדת ערעור.
<אליהו פולק: בחוק רשות השידור יש סעיף מפורש על ערר ופה אין, אז למה שלא יהיה פה סעיף על ערר?
<אליהו פולק: לרשות השידור ישנה ועדת ערר ואפשר לערער בפניה, למה שלא תהיה פה ועדת ערר?
משה זלמן פייגלין: אדוני היושב-ראש, אני חייב לצאת לוועדת הפנים, אני מבקש לציין שאני מתנגד באופן גורף.
אבישי ברוורמן: אני מאוד לך, אני יודע את זה.
אתי בנדלר: כשהיה לי קשר עם נציגי "גלי צה"ל" הצעתי להם אולי לחשוב על אפשרות של ערר על החלטה של מי שהוסמך לאשר תשדיר ופסל אותו.
אתי בנדלר: עכשיו ניגשתי אליהם כדי להציע – הרי מי שעושה את זה בפועל זה מי שהוסמך על ידי מפקד "גלי צה"ל" או על ידי הפרקליט הצבאי הראשי, כך שאם מבקש תשדיר, נפסל תשדיר שהוא הציע, הוא יוכל לערור למפקד "גלי צה"ל" עצמו כדי שידון בערר.
<ירון דקל: מקובל.
אבישי ברוורמן: מקובל, אני חושב שזה הגיוני.
אבישי ברוורמן: מקובל, תציעו את התיקון הזה ונעבור להצבעה.
אבישי ברוורמן: אתה יודע, מר אייכלר, ככל שאתה מבין הריב הזה שלפעמים מסכסכים בין חילונים וחרדים, בין ראשי ועדות לאנשים אחרים בא מכיוון שאנשים לא עושים את זה בדרך המלך.
אבישי ברוורמן: בדרך המלך זה ביטוי, זה כוח פשוט לעוצמה.
<לאה ורון: אבל אז צריך לתקן שהאישור לא יינתן על-ידי מפקד "גלי צה"ל".
מיכל רוזין: על מה אתה מדבר?
מיכל רוזין: כמוני?
מיכל רוזין: אני אשת פשרות תמיד, תמיד.
<אתי בנדלר: אני מנסה להסביר, בפועל הוועדה אישרה הגדרה של הפרקליט הצבאי הראשי ומפקד "גלי צה"ל" בתקנה 1 וההגדרה אומרת: "הפרקליט הצבאי הראשי" ו"מפקד גלי צה"ל"– לרבות מי שכל אחד מאלה הסמיך לעניין תקנות אלה;".
<אתי בנדלר: מה שאני הצעתי זה שככל שהתשדיר נפסל על-ידי מי שהוסמך בידי אחד מאלה הערר יוגש למפקד "גלי צה"ל".
<אתי בנדלר: בפועל תמיד מפקד "גלי צה"ל" לא בודק את התשדירים.
ישראל אייכלר: אז מה הוספת?
נחמן שי: אם קרן בתור אחראית ישירה פוסלת תשדיר אז האינסטנציה שמעליה זה מפקד התחנה, הוא יהיה זה שישקול?
נחמן שי: ואם לאו אז יש הליכים מחוץ למערכת הביטחון.
<אתי בנדלר: תמיד אפשר להגיש בג"ץ על ההחלטה.
אבישי ברוורמן: חבר הכנסת אייכלר יכול לפנות לשר הביטחון.
<נילי בן גיגי: למה לא ועדת ערר?
<אליהו פולק: זה לא פותר שום דבר.
ישראל אייכלר: אבישי, שר הביטחון לא מוסמך בחוק הזה, לכן אני אומר שכן צריך שיהיה שר הביטחון או שר הממונה שכן תהיה להם סמכות.
<אתי בנדלר: שר הביטחון יתעסק בתשדיר שירות?
ישראל אייכלר: לא, במקרים קיצוניים.
<נילי בן גיגי: אבל מקבילה לוועדת ערר כמו ברשות השידור.
<אליהו פולק: ועדת הפיקוח לא יכולה להיות ועדת ערר בכל נושא.
אבישי ברוורמן: רבותי, אף אחד לא בזכות דיבור.
<דפנה גלוק: אינסטנציה מעל, כשיש לך גורם מינהלי שהסמיך גורם אחר – כללי המשפט המינהלי.
אבישי ברוורמן: ברגע שמתחיל ויכוח בין יועצות משפטיות אני מפסיק את הדיון.
אבישי ברוורמן: גברתי, רצית להוסיף שם משהו?
<עידית צ'רנוביץ: ברגע שלמשל לי יש את המקרה הזה, גם אנחנו מאשרים לפעמים פרסומות, אז הזכיין או הגוף המפרסם יכול לפנות ולערער על ההחלטה שלי לוועדת ערר של המועצה, של מועצת הרשות השנייה.
<ירון דקל: כל תשדיר עובר דרך יועץ משפטי אצלך?
<תומר קרני: כן, כן.
<ירון דקל: וברשות השידור עובר כל תשדיר דרך יועץ משפטי?
<תומר קרני: לא.
אבישי ברוורמן: אוי ואבוי, עכשיו אני מבין למה רשות השידור בכאלה צרות.
<ירון דקל: אז נדמה לי שאנחנו גוזרים על עצמנו סד חמור יותר.
אבישי ברוורמן: ירון, אני פה אתך, "ויקו למשפט והנה משפח, לצדקה והנה צעקה".
<אליהו פולק: מותר לקרוא את הסעיף בחוק?
אבישי ברוורמן: רבותי, אתי, על פיך יישק דבר.
אבישי ברוורמן: פרופ' פולק, הערה קצרה כי אני חייב לסיים.
נחמן שי: אבישי, יש לי הצעה.
אבישי ברוורמן: מפקד "גלי צה"ל" לשעבר, חבר הכנסת נחמן שי.
נחמן שי: יש לי הרבה תארים אז בוא לא ניכנס לזה, היו לי לפחות.
נחמן שי: תראה, אני מבין את הטענה ואני מבין את הרגישות וזו נקודה עדינה, ולכל הסמכויות האלה שישנן פה, גם רשות השידור וגם הרשות השנייה, יש איזו סמכות ערעור.
נחמן שי: אני חושב שצריך לחייב נגיד שיהיה מפקד "גלי צה"ל" בהתייעצות עם הפרקליט הצבאי הראשי.
נחמן שי: אז תהיה לו איזושהי סמכות צבאית בכירה יותר, חיצונית אליו, שאתו הוא יצטרך להיוועץ ואז זה יעמיד את זה על בסיס.
<ירון דקל: מקובל עלי.
אבישי ברוורמן: רבותי, אני רוצה ניסוח.
נחמן שי: ההנחה היא שהפרקליט הראשי הוא מקצוען.
נחמן שי: הוא לא פוליטי, הוא מקצוען.
נחמן שי: אנחנו לא רוצים אנשים פוליטיים שיפקחו על הנושא הזה.
אבישי ברוורמן: רבותי, אני מסכם את הנושא הזה.
אבישי ברוורמן: פרופ' פולק, 30 שניות.
<אליהו פולק: סעיף 6 שמדבר על פרסומות ברשות השידור אומר:
<אליהו פולק: על החלטת המנהל הכללי שלא לאשר שידור פרסומות או לבטל אישור שניתן, רשאי מפרסם לערור בפני ועדת ערר שמינה הוועד המנהל של הרשות מבין חבריו וחברי המליאה.
<אליהו פולק: אם משאירים את הדבר הזה בידי הפרקליט הצבאי הראשי, בידי הצבא, הוא נשאר בידי הצבא, הוא לא רשות ערר.
<אליהו פולק: יש ועדת פיקוח, ועדת פיקוח הזאת יכולה להיות רשות ערר, מה הבעיה?
<ישי יודקביץ: יש בעיה אופרטיבית של מידיות ההחלטות.
<אליהו פולק: גם ברשות השידור, ומה שקורה ברשות השידור זה לפעמים שיש החלטה והיא נעשית.
אבישי ברוורמן: רבותי, חבר הכנסת אשר הגיע, סימן שאני צריך לסיים כי הוא תמיד אומר לי: הפעמונים מצלצלים.
נחמן שי: פרופ' פולק, רשות השידור נורא חביבה עליך אם אני זוכר, אז עכשיו אתה רוצה להעמיס על גבה גם את התשדירים של "גלי צה"ל"?
<אליהו פולק: האפשרות לגורם אזרחי לבוא ולהגיש ערעור בפני גורם אזרחי, אני חושב שזה דבר שהוא מאוד עקרוני.
אבישי ברוורמן: תודה, פרופ' פולק אמר את דבריו.
אבישי ברוורמן: עו"ד בנדלר, תני לי הצעה ואנחנו מביאים להצבעה.
אתי בנדלר: הצעתי מתייחסת בכל זאת לכך שהערר יידון כן בפני גורמים צה"ליים.
אתי בנדלר: אם הוועדה תקבל את העיקרון הזה אז אני יכולה להקריא את הצעתי, ככל שהוועדה איננה מקבלת את העיקרון הזה - - -
אבישי ברוורמן: אני מקבל, תקריאי את ההצעה.
<אתי בנדלר: אני מציעה להוסיף סעיף שאומר: ערר על החלטה של מי שהוסמך לכך על ידי מפקד "גלי צה"ל" ועל ידי הפרקליט הצבאי הראשי לפסול תשדיר שירות תוגש למפקד "גלי צה"ל" שיקבל החלטתו בהתייעצות עם הפצ"ר.
<אתי בנדלר: לצורך העניין צריך לשנות את ההגדרה בתקנה 1 כדי שיהיה ברור שכאן אנחנו לא מדברים על מי שהוסמך.
<אתי בנדלר: לכן אני מציעה אולי לשקול בכלל למחוק את ההגדרה הזאת וכל מקום שמדברים על מי שהוסמך לכתוב "מי שהוסמך לכך" כדי שתהיה הבחנה.
<אתי בנדלר: כי למשל אישור התשדיר וביטול האישור מלכתחילה הוא על ידי מי שהוסמך לכך על ידי מפקד "גלי צה"ל" ועל ידי הפצ"ר, נכון?
<ישי יודקביץ: זה יהיה קצת מסורבל ניסוחית אבל מקובל.
אבישי ברוורמן: אוקיי, אתם תעשו את הניסוח.
אבישי ברוורמן: פה אחד, אושר.
נחמן שי: יש להקפיד על עוצמת התשדירים ב"גלי צה"ל".
<ירון דקל: יש הקפדה.
<אתי בנדלר: גם כאן
<אתי בנדלר: אנחנו מדברים על מי שהוסמך לכך על ידי מפקד "גלי צה"ל, נכון?
<ירון דקל: חבר הכנסת אייכלר, שים לב לסעיף הבא, הוא חשוב, חשוב במיוחד לכך.
אבישי ברוורמן: אסטרולוגים מופיעים כל הזמן, בכל מקום.
<קרן גונן: לא אצלנו.
<ירון דקל: לא ב"גלי צה"ל", חבר הכנסת ברוורמן.
אתי בנדלר: חוץ מזה, אין איסור על אסטרולוגים להופיע אלא על תשדיר שירות או הודעת חסות.
<ירון דקל: ראית כמה איסורים, חבר הכנסת אייכלר?
ישראל אייכלר: קודם כל, זה מאוד מאוד חשוב, רוב הסעיפים.
ישראל אייכלר: רק יש לי שאלה לשונית, מה זה "דבר הנוגד את חוקי המדינה" אני מבין, את "פקודות הצבא" אני מבין, אבל מה זה את "ערכיה" של המדינה?
ישראל אייכלר: מי קובע את ערכיה של המדינה?
דוד צור: ההלכה.
נחמן שי: ערכיה של המדינה זה דבר מאוד מעניין, הם מופיעים במגילת העצמאות שלנו.
ישראל אייכלר: לא שמפריע לי, אני סתם שואל שאלה.
אבישי ברוורמן: תקשיב אלי, בן גוריון עשה מספר טעויות, אחת הטעויות הגדולות שלו שהוא שאל את השאלה מיהו יהודי, אפשר לשאול את השאלה הזו בכלל?
אבישי ברוורמן: עזבו עם השאלות האלה, ערכים, זהו.
ישראל אייכלר: יש לי שאלה אחרת, מה זה בסעיף (2) "פגיעה באושיות המשטר"?
ישראל אייכלר: שלטון החוק אני יודע, הסדר הציבורי אני יודע.
אבישי ברוורמן: אל תשאל, אל תשאל.
ישראל אייכלר: לא שואל, בסדר, ויתרתי.
<אליהו פולק: אדוני יעבור על הסעיף אחד או אחד או שהיא קראה אותם?
<אליהו פולק: יש המון הערות.
אבישי ברוורמן: אז בקצרה.
<תומר קרני: יש לנו גם הערות.
<אליהו פולק: לגבי סעיף (3) "תעמולה מפלגתית או עניין השנוי במחלוקת פוליטית או אידיאולוגית", אנחנו פה משטר מחשבות?
<אליהו פולק: מדוע?
<אליהו פולק: רק בגלל שברשות השידור זה אסור אז גם כאן זה אסור?
<אליהו פולק: אם אנחנו מדברים על חופש עיסוק וחופש פרסום מדוע שאדם שרוצה לשלם עבור פרסום דעותיו לא יכול לבוא ולעשות את זה, במיוחד כאשר כל אדם יכול להביע את דעותיו בצורה חופשית בתחנה?
<אליהו פולק: בסעיף (4) "וברגשותיהם של מיעוטים היושבים בישראל", ומה, רגשותיהם של מיעוטים שיושבים בדרום אפריקה, מותר לפגוע בהם?
<אליהו פולק: מה זה "בישראל"?
איציק שמולי: ברור שלא, אני לא מבין.
<אליהו פולק: אז מה זה "בישראל"?
<אליהו פולק: לא מבין.
<אליהו פולק: "דברי דיבה או השמצה", בשביל מה צריך סעיף על זה?
<אליהו פולק: זה אסור על פי החוק, לא צריך לבוא ולהביא את זה שוב.
ישראל אייכלר: אני רוצה שהמפקד יידע מזה דיבה גם אם אני לא מביא את זה 4 שנים לבית המשפט.
<אליהו פולק: ומה זה "השמצה"?
<אליהו פולק: מי מגדיר מה זה השמצה?
<אליהו פולק: הגדרה של השמצה היא לחלוטין – ככל שאני יודע אין לה הגדרה.
<אליהו פולק: אינני יודע מה זה "אמונות תפלות", אני יודע שיש לי הרבה חברים במכון ויצמן שחושבים שאני יהודי שומר מצוות, יש לי אמונות תפלות, אז כל דבר שקשור לדת הוא אמונה תפלה?
<אליהו פולק: וכל ניצול שהדת זו אמונה תפלה?
נחמן שי: אתה באמת לא יודע מה זה אמונה תפלה?
איציק שמולי: שניה, תנו לו לסיים.
<אליהו פולק: אני לא יודע, לא, אני לא יודע.
ישראל אייכלר: זו שאלה מעניינת.
נחמן שי: חתול שחור, זה בסדר?
נחמן שי: זה עומד בהגדרה?