GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<יעל מבורך: הדברים בסך הכול נאמרו, אני יכולה לחזור עליהם עוד פעם אם צריך להבהיר את הדברים.
<יעל מבורך: העלות לערוצי הברודקסט 2 ו-10,שנמצאים על המערך, לא תשתנה – היא תישאר אותה עלות שקבועה היום בתקנות.
<יעל מבורך: בנוסף לכך, תהיה סמכות לשרים לסבסד את הערוצים הנושאיים והייעודיים שיעלו על המערך.
<יעל מבורך: כמובן יגידו את זה מארש כדי שהמתמודדים במכרז יידעו - - -
גלעד ארדן: כמה יעלה להם.
<יעל מבורך: בנוסף, במקום סמכות המועצה שיש היום לפתיחת מרבב חדש – הסמכות תהיה של השרים שמסבסדים, בהיוועצות עם המועצה ואם תישאר קיבולת פנויה – היא תחול על כל הערוצים האחרים שמופצים על גבי המערך.
<יעל מבורך: קרי, הציבוריים.
<דנה נויפלד: אני רוצה לבקש מהוועדה שאם היא מקבלת את ההצעה – אנחנו צריכים לתקן את סעיף 9 שקובע את המנגנון לקביעת דמי ההפצה.
<דנה נויפלד: אנחנו נצטרך לעשות את ההתאמות הנדרשות כי מה שכתוב כאן לא עולה בקנה אחד עם זה.
<אתי בנדלר: אני מוכרחה לומר שאני לא יודעת אלו התאמות אנחנו צריכים לעשות כי בעצם צריכים - - - את העקרונות לחישוב דמי ההפצה.
<אתי בנדלר: אבל בעצם העיקרון היחידי שנאמר לנו הוא שמה שהם שילמו היום, בהתאם לתקנות בנוסחן היום, זה יהיה הסכום.
<דנה נויפלד: ועד מתי זה, יעל?
<דנה נויפלד: עד אשר יתמלאו כל המרבבים?
<הרן לבאות: היא לא תשתנה אף פעם.
גלעד ארדן: לדעתי, אם הם יסכימו וכל המרבבים מלאים – אז אפשר לעשות אחרי מספר שנים, חלוקה שוויונית בין כל הערוצים אחרי שהמערך כבר פועל.
גלעד ארדן: נגיד, אחרי ארבע או חמש שנים אפשר - - -
<אתי בנדלר: יכול להיות שגם אחרי שנה וחצי, אם המהלך יצליח – אתה רוצה בכל מקרה לסבסד להם, בין אם יש קיבולת פנויה ובין אם אין?
גלעד ארדן: בשלב הראשוני אני אצטרך לקבל החלטה עם שר האוצר כמה לסבסד ולכמה לזמן.
<אתי בנדלר: לא כמה לסבסד אלא לקבוע איזה סכום הם ישלמו כדי שהם יידעו מה יהיו דמי - - -
גלעד ארדן: אני מדבר על החדשים ולכמה זמן.
גלעד ארדן: אני לא אסבסד - - -
דוד צור: רבותי, אני אתן לכם את זכות התגובה כדי למצות את הדיון לגמרי.
<דנה נויפלד: לפי הבנתי, אנחנו לא מקבעים את זה בחוק.
<דנה נויפלד: בחוק אנחנו משאירים את המנגנון שאומר שהשרים קובעים את הסכום.
<דנה נויפלד: ההכרזה פה לוועדה, וזה יכנס לפרוטוקול, שאין בכוונת השרים לשנות את הסכום.
<דנה נויפלד: נכון, זאת הכוונה?
<יעל מבורך: לערוצי הברודקסט.
<דנה נויפלד: לערוצי הברודקסט.
<דנה נויפלד: אבל המנגנון נשאר, זה לא מקובע בחקיקה.
<אתי בנדלר: סעיף 9א מורכב משני חלקים, דנה, החלק הראשון אומר שגוף ששידוריו מופצים לפי סעיף 6 או 7 ישלם לגורם המפעיל בעד הפצת השידורים כאמור סכום שהורו עליו השר ושר האוצר.
<אתי בנדלר: כאן את אומרת שהשרים מודיעים שהם לא מתכוונים לשנות את הסכומים שהם קבעו בתקנות - - -
<דנה נויפלד: כך אני מבינה.
<אתי בנדלר: אבל נאמר בהמשך: הסכום האמור – וכאן יש את המנגנון – הסכום האמור יחושב לפי סך כל התשלומים והעלויות הכרוכים בהפעלתן, בתפעולן ובתחזוקתן של תחנות השידור הספרתיות וכל תשלום שוטף אחר בשל הפצת השידורים כאמור, למעט עלות ההפצה כשהוא מחולק בין הגופים אשר שידוריהם מופצים בהתאם להוראות אלה.
<אתי בנדלר: דהיינו, אתם בעצם צריכים – השרים, מה שמוטל עליהם, בהתאם לסעיף הזה, לקבוע את דמי ההפצה ובהתאם לנוסחה שנקבעה בחוק.
<דנה נויפלד: ההצעה פה, כמו שאני מבינה, זה לתקן את הנוסחה הזאת.
<אתי בנדלר: נכון, זה מה שאני אומרת – זה מחייב את תיקון החוק.
גלעד ארדן: אני חושב שמן ההיגיון, ותקשיבי גם את דנה, זה שייקבע שהמנגנון הזה, 9ב, נכנס לפעולה כאשר כל המערך מאויש.
דוד צור: מלא, כן.
גלעד ארדן: ואז מחלקים בין כולם.
גלעד ארדן: כל עוד המערך לא מלא - - -
דוד צור: אז הם לא משלמים יותר ממה שהם שילמו עד - - -
גלעד ארדן: הם לא משלמים יותר ממה שהם שילמו עד היום, ואנחנו מממנים את זה מהערוצים הציבוריים.
גלעד ארדן: בלי קשר לזה, אנחנו גם מסבסדים את ההעלאה של - - -
<אתי בנדלר: בעצם, אתה רוצה להשאיר את זה כפי שזה ולהוסיף עוד סעיף, בעצם הוראת שעה.
<דנה נויפלד: זו לא הוראת שעה.
<דנה נויפלד: זה עד התקיימות נסיבות.
<אתי בנדלר: בסדר, הוראת ביניים.
נחמן שי: עד שיתמלאו, עד שכולם משדרים – אתה עושה נקודת יציאה.
רונן הופמן: כולם ירוויחו מזה.
נחמן שי: אתה נותן להם קרן אור בקצה המנהרה.
<דבורה קמחי: תקופת ביניים עד שהמערך מתמלא.
נחמן שי: יתמלא המערך – תהיה הערכה חדשה.
נחמן שי: אבל אז נוריד בכל מקרה.
דוד צור: אני רוצה לשמוע את רשות השידור.
<תומר קרני: רק להזכיר את מה שאמור להיות ברור: אנחנו לא ממומנים מתקציב המדינה אלא מכספי אגרה שהולכת ויורדת מדי שנה ב-5% - - -
דוד צור: כן, אבל נאמר כאן – אני טועה, יעל?
דוד צור: את רוצה לענות לו?
<יעל מבורך: הוא צודק.
<יעל מבורך: אנחנו מציעים לעשות הבדלה בין הציבוריים - - -
דוד צור: אבל נאמר גם שהאוצר יסבסד את זה.
<יעל מבורך: הציבור יסבסד את זה כך או כך או כך.
דוד צור: הציבור – מה זה: הציבור יסבסד?
<יעל מבורך: משלם האגרה.
דוד צור: יבואו לבקש מאתנו להעלות את האגרה?
גלעד ארדן: לא, הם לא יכולים.
גלעד ארדן: היחיד שיכול להציע לכם להעלות את האגרה מדבר עכשיו והוא כנראה לא מתכוון לעשות את זה.
דוד צור: כנראה שהוא לא יציע את זה כי לא יתאבד.
<תומר קרני: הוא גם לא בעד.
דוד צור: ההערה שלך נרשמה.
גלעד ארדן: מילא להסתכסך עם ערוץ 2 ו-10 – אבל גם עם הציבור ישירות?
רונן הופמן: צריך רק להתייחס לעוד תרחיש אחד, ברשותך: אחרי שהמרבב מלא, בשלב מסוים מישהו יוצא או יוצא יותר מאחד.
<דנה נויפלד: אז זה לא יהיה מלא.
<דנה נויפלד: זאת אומרת, המנגנון של החוק קיים כל עוד – הבנתי נכון?
<אתי בנדלר: אני לא הבנתי ככה.
<אתי בנדלר: אני הבנתי שכאשר המרבב התמלא, חוזרים לנוסחה הרגילה של 9א.
<אתי בנדלר: גם אם מישהו יוצא – לא מחילים שוב לערער את החישובים.
דוד צור: נכון, כולם מתחת לאלונקה.
<יעל מבורך: הגופים המופצים נושאים בקיבולת הפנויה, אך עם זאת יש סמכות לסבסד, ועם זאת לא מורידים בפרוטוקול את העלות לשני הערוצים המסחריים, לא מעלים ביחס למה שיש היום – לשרים יש סמכות גם להחליט על פתיחת - - -
<דנה נויפלד: אתי, תשימי לב למה שיעל אומרת.
גלעד ארדן: היא לא אמרה שום דבר חדש – היא חזרה על זה.
<דנה נויפלד: היא אמרה.
<דנה נויפלד: יעל הוסיפה שהמנגנון משתנה – הוא לא יהיה על אוצר המדינה.
<יעל מבורך: הקיבולת הפנויה לא תהיה על אוצר המדינה.
<דנה נויפלד: ההוראה הראשית אומרת שצריך לתקן את הסעיף שאומר שהקיבולת הפנויה, נושא בה אוצר המדינה.
<דנה נויפלד: זה יימחק.
<יעל מבורך: ואז המנגנון יהיה סמכות שרים לסבסד את הערוצים הנוספים והייעודיים וגם עלות ההפצה לא תעלה לשני הערוצים המסחריים ביחס למה שיש להם נכון היום - - -
<אתי בנדלר: מה יקרה אם במהלך התקופה הזאת הם יעברו לרישיון ויהיו שלושה ערוצים?
<דנה נויפלד: יתמלא המרבב.
<הרן לבאות: כל אחד צריך לשלם עבור אפיק תשלום מלא.
<דנה נויפלד: האמת שזה לא משנה כי התקנות חלות על בעל רישיון כל עוד לא נקבעו - - -
<דנה נויפלד: יש הוראה שאומרת שבמעבר מזיכיון לרישיון, על בעל רישיון חל מה שחל על בעל זיכיון כל עוד לא נקבע אחרת.
<אתי בנדלר: זאת אומרת, למרות שלכל אחד ערוץ שלם, הם ישלמו פחות?
<דנה נויפלד: הם ישלמו יותר.
<דנה נויפלד: הם ישלמו 4 מיליון שקל כל אחד.
<הרן לבאות: ברור, הם ישלמו כל אחד עבור אפיק.
<אתי בנדלר: זאת עוד סיבה שהם לא יבואו לקבל רישיון.
גלעד ארדן: הם יבואו.
גלעד ארדן: את יודעת כמה פחות הם צריכים - - -
דוד צור: נציגי הרשות השנייה, שי – רצית לומר משהו.
דוד צור: רבותי, אני רוצה תוך 10 דקות להתכנס להצבעות, אז אני עושה סבב מהיר וזהו.
<שי באב"ד: אני חושב שההצעה הזאת טובה מאוד כי היא משרתת שני אינטרסים מרכזיים: אחד, יוצרת ודאות לכל מי שכבר נמצא על המערך הזה – הערוצים המסחריים – שהסכום שלהם נשאר זהה ולא משתנה כתוצאה מתוספת.
<שי באב"ד: זאת הייתה אחת הדאגות המרכזיות שלנו: לא להטיל על הערוצים המסחריים משהו חדש.
<שי באב"ד: האינטרס השני, אני חושב שהוא עוד יותר חשוב, זה יוצר מצב שבו אם אנחנו רוצים באמת להעלות ערוצים נושאיים חדשים, אנחנו יוצרים להם ודאות במכרז, אנחנו יודעים גם לסבסד אותם אם צריך ואנחנו נדע באמת ליצור תחרות כדי להגיע בעידן פלוס ל-12 או 18 ערוצים.
<נועה גבע: אני חושבת שברמה הציבורית אנחנו יוצאים עם מעט מאוד ביד.
<נועה גבע: אני חושבת שיכול לבוא מחר גוף - - -
דוד צור: מי זה "אנחנו"?
דוד צור: חברת יס?
<נועה גבע: הציבור.
<נועה גבע: הציבור, מה הוא מקבל?
<נועה גבע: הוא מקבל פה גופים שיכולים להיות כמו סלקום ופרטנר שמקבלים בחינם את הקיבולת.
<נועה גבע: איך זה נתפס ציבורית?
<נועה גבע: מה הם נותנים בחזרה?
<נועה גבע: האם יש עליהם חובות רגולטוריות?
<נועה גבע: הציבור נבנה מהפקות מקור – כל ההקלות האלה לא מוגבלות בזמן או בכמות מנויים או באבני דרך שאפשר להגיד: בשנה הראשונה עזרנו לכם, אחר כך תחזירו משהו בחזרה.
<נועה גבע: אין פה שום מגבלה למעשה.
<נועה גבע: הסבסוד הזה נראה מאוד-מאוד צורם.
<ניר יוגב: שום דבר חוץ מתחרות.
<דנה נויפלד: אנחנו נתקן את החוק, אז לא יסתור - - -
<ניר יוגב: אמרתי שהציבור לא מקבל שום דבר חוץ מתחרות.
<ניר יוגב: סתם משהו קטן כזה, את יודעת, לא משהו שחברת יס מכירה.
<נועה גבע: לא בתנאים שוויוניים.
<לילך טל: אני חושבת שהחלק הראשון שתיאר שי לגבי הערוצים הקיימים הוא מובן.
<לילך טל: אני חושבת שהחלק השני, שבו אנחנו רואים שעכשיו הציבור צריך לסבסד חברה פרטית שתתחרה בחברה פרטית אחרת הוא לא סביר.
<לילך טל: יש לפחות לחלק מהשחקנים – סלקום ואורנג' – כיסים מספיק עמוקים כדי לעלות על המערך הזה ולהתחרות בנו.
<לילך טל: אנחנו מוציאים הרבה מאוד כספים - - -
דוד צור: הציבור לא מסבסד את התחרות הזו להבנתי, תכף ניתן לשר לענות, אבל אמרנו שהסבסוד הוא לאותם ערוצים פנויים כדי לאפשר Incentive גבוה לכניסה של שחקנים חדשים לתוך המשחק הזה.
דוד צור: אם נסתכל בזווית האופטימית, אנחנו מניחים שזה באמת יחליק חברות פנימה.
<מיכל פליישר: יש לי שאלת הבהרה שאולי תניח במעט את דעתנו, ואז צריך להביא אותה לידי ביטוי בנוסח.
<מיכל פליישר: בחלק הראשון לפני ההפסקה הטריד את כולם מה קורה עם הקיבולת הפנויה, כל השאלה מבחינת סבסוד או לא סבסוד הייתה לגבי הקיבולת הפנויה.
<מיכל פליישר: כרגע, כשאתם מפרידים – פתרתם את הבעיה של הערוצים המסחריים, ולגבי החדשים אתם אומרים: נוכל לסבסד אותם.
<מיכל פליישר: השאלה היא אם אתם מתכוונים "נוכל לסבסד אותם" במובן הזה שנגיד שהם לא יישאו במלא הקיבולת הפנויה או בחלקה או שתוכלו לסבסד אותם בכלל, כלומר גם לקבוע מחיר שהוא מתחת לדמי ההפצה על החלק היחסי?
<מיכל פליישר: כלומר, אם עולה מרבב נוסף – למדתי משהו, אגב הדיונים פה אבל עוד לא ראיתי – אבל אם עולה מרבב נוסף - - - זו נקודה קריטית.
<מיכל פליישר: אני חושבת שבעניין של האם באמת מסבסדים את זה?
<מיכל פליישר: ערוץ יכול לעלות חינם, כן או לא?
<מיכל פליישר: מרבב נוסף, יש מכרז, שני ערוצים נושאיים עולים – לוודא שאת החלק היחסי של שני הערוצים בעלות, 2 מתוך 6, הם נושאים בזה, וכל שאלת הסבסוד היא לגבי ארבעה ערוצים נוספים - - -
רונן הופמן: למי זאת נקודה קריטית?
<מיכל פליישר: אני חושבת שזו נקודה קריטית, קודם כל, ברמה הציבורית כי דיברו פה על זה שאם האוצר מסבסד את המערך או לא דורש ממנו כסף, בסופו של דבר האוצר זה הציבור והציבור נושא בזה.
<מיכל פליישר: אבל אני שמה את זה בצד ואפילו מרשה לעצמי לדבר מהפוזיציה: ברור שהשחקנים הקיימים מצפים שהתחרות מולם תהיה בתנאים שוויוניים.
<מיכל פליישר: יש להם תשתית והפקות מקור ובחלק מהקרבות הפסדנו אבל בחלקם אנחנו רוצים לוודא שהפצת השידורים לא ממומנת על-ידי המדינה.
<מיכל פליישר: מי שמתחרה בנו שישלם את עלות ההפצה.
<יעל מבורך: ההצעה היא שלשרים תהיה סמכות.
<יעל מבורך: הם יהיו רשאים לסבסד את עלות ההפצה – לא באופן כללי את הערוץ – את עלות ההפצה של הערוצים הייעודיים והנושאיים.
<מיכל פליישר: לא הבנתי את התשובה ונדמה לי שגם עורכת הדין בנדלר שאלה את זה קודם ולא קיבלה תשובה: למה זאת לא הייתה הצעת החוק שמונחת בפני הכנסת?
<מיכל פליישר: דובר פה שגם הערוצים המסחריים וגם הערוצים החדשים - - -
דוד צור: אבל אני לא - - -
<מיכל פליישר: אני אדבר בנחת.
דוד צור: יפה.
גלעד ארדן: לא הבנתי מה - - -
<מיכל פליישר: שגם הערוצים המסחריים וגם הערוצים החדשים, כולם יישאו בדמי ההפצה – לא דובר שיש פה מערך שמאפשר לגורמים מסחריים להפיץ שידורים מבלי לשלם – אני מאוד מכבדת את התהליך שנעשה פה, מבינה את חלק מהאינטרסים, רק למה חזרתם אחרי הדיון עם אופציה?
<מיכל פליישר: אני חושבת שאני מדברת גם – אין שום סיבה שהאוצר לא יצפה שהערוצים החדשים יישאו לפחות בחלק היחסי של עלות ההפצה.
<מיכל פליישר: את לא נותנת לי תשובה ברורה האם הסבסוד שאתם יכולים להחליט עליו הוא רק כדי להניח את דעתם – סלקום מגישים הצעה במכרז, חוששים שרק הם מגישים – ייפתח מרבב נוסף, הם יהיו אחד שלא יחול עליהם עלות של כל השישה.
<מיכל פליישר: אבל האם בוודאות יחול עליהם החלק היחסי, השישית?
<מיכל פליישר: או שיכול להיות שייקבע בתנאי המכרז שזהו מכרז ללא עלות דמי הפצה בכלל?
דוד צור: יעל, תשובה קצרה.
דוד צור: אני לא רוצה לפתוח עכשיו סבב נוסף.
דוד צור: אני רוצה תשובה של יעל ואני מניח שהיא תספק גם את האחרים.
<מיכל רפאלי כדורי: לא, לא תספק אותי.
<מיכל רפאלי כדורי: אני גם רוצה לדבר.
דוד צור: גם אם לא – אז כנראה שנצא מפה גם לא מסופקים.
<יעל מבורך: אני אנסה לראות אם הבנתי את השאלה שלך.
<יעל מבורך: בואו נשים את הערוצים 2 ו-10 בצד כי כרגע לא משתנית להם העלות.
<יעל מבורך: נפתח מרבב חדש, עולים עליו עוד שלושה ערוצים.
<יעל מבורך: לוקחים את סך העלות של שני המרבבים, עלות ההפעלה שלהם, ומחלקים בשניים, למעט הערוצים שכרגע החרגתי, הציבוריים, הייעודיים והנושאיים – זה יוצא מספר מסוים, יוצא 5-4 מיליון שקל.
<יעל מבורך: לשרים יש סמכות לסבסד לערוצים הייעודיים והנושאיים חלק מהעלות הזאת.
<יעל מבורך: כולה או חלקה – כפי שנקבע.
<מיכל פליישר: 50% או 90%?
<יעל מבורך: ההצעה היא שלא הוועדה ולא החוק יקבעו את זה עכשיו.
<אתי בנדלר: - - - שרירותי?
<יעל מבורך: החלטות של השרים, אני מניחה, שאף פעם הן לא שרירותיות.
<יעל מבורך: הם ייקבעו כללים, משיקולי תחרות.
<יעל מבורך: זה סבסוד משיקולי תחרות.
<יעל מבורך: לשרים תהיה סמכות לסבסד משיקולי תחרות.
<מיכל פליישר: כשרצו תחרות בערוצים ייעודיים – שמו את הכסף עלינו ויש על זה בג"ץ.
<אתי בנדלר: - - - שישלמו ערוצים ייעודיים וערוצים נושאיים, כדי שכשניגשים הערוצים הנושאיים למכרז, הם יידעו כמה הם משלמים.
<אתי בנדלר: היתרה, שהיא סכום עלום כי הרי היא פועל יוצא של מספר הערוצים המופצים בפועל, זה יהיה הסבסוד.
<אתי בנדלר: זאת אומרת, מה שייקבע מראש זה סכום שהם יצטרכו לשלם כדמי הפצה.
<אתי בנדלר: יש כאן ויכוחים לגבי המנגנון הזה.
גלעד ארדן: ברור שנפרסם - - -
<אתי בנדלר: בתקנות.
<אתי בנדלר: הם ידעו מראש מה יהיו דמי - - -
גלעד ארדן: דנה, זה יהיה בתקנות.
<אתי בנדלר: שר האוצר ושר התקשורת יקבעו בתקנות את דמי ההפצה שישולמו.
<דנה נויפלד: כמו היום.
גלעד ארדן: אני רוצה להתייחס לטענות ששומעים כאן, שאני לא כל-כך מבין אותן.
<מיכל פליישר: אלו לא טענות – זה דיון לגיטימי.
גלעד ארדן: גם טענות הן לגיטימיות.
דוד צור: הכול לגיטימי.
דוד צור: כן, גברתי.
<מיכל רפאלי כדורי: אני מבקשת להזכיר שהכנסת הזאת, לפני כשנתיים - - -
דוד צור: הזכירו לנו את זה כמה פעמים – דחתה את העניין של העלויות.
<מיכל רפאלי כדורי: אתה לא יודע על מה אני מדברת.
<מיכל רפאלי כדורי: אדוני, תרשה לי בבקשה, אני יודעת מה אני אומרת.
<מיכל רפאלי כדורי: הכנסת הזאת פטרה את הערוצים הייעודיים שהורו לנו, לכבלים וללוויין, לשדר אותם כדי ליצור פלורליזם ולהעלות ערוצים נוספים.
<מיכל רפאלי כדורי: הכנסת הזאת פטרה אותם מדמי מעבר, היינו שמה את דמי המעבר שלהם עלי, וכשהממשלה רוצה לעשות לנו תחרות – אז היא מממנת את זה.
<מיכל רפאלי כדורי: אז אולי תממנו גם את הערוצים הייעודיים שעוברים אצלנו חינם?
<מיכל רפאלי כדורי: הנושא הזה, אגב, נמצא בבג"צ.
גלעד ארדן: מה נמצא בבג"צ?
<מיכל רפאלי כדורי: נושא דמי המעבר.
<דנה נויפלד: של ערוץ - - -
<מיכל רפאלי כדורי: - - - חברתי ביקשה שאני אציין, למרות שעבר החוק, ערוץ 24 ממשיך לשלם לנו דמי מעבר.
<מיכל רפאלי כדורי: אבל זה היה חוק שמדובר לערוצים הנושאיים.
<מיכל פליישר: למה שלא יסבסדו גם לכם את - - -
דוד צור: אני רוצה לתקן אותך במשהו קטן: זה לא הכנסת הזאת, זאת הכנסת הקודמת, כנראה.
דוד צור: ולכנסת הזאת, עם כל הכבוד, זה לא הלכות בית משפט עליון.
דוד צור: הכנסת סוברנית להחליט מדי פעם אחרת.
גלעד ארדן: אני יכול לעזור לאדוני: למשל, יכול מחוקק אחד לקבוע שחברות הכבלים יממנו חדשות מקומיות ואז בא מחוקק אחר בכנסת אחרת ופתאום קובע שבמקום שהמדינה תקבל תמלוגים מהכבלים, בזה ישתמשו לאותו מימון חובה שהמחוקק לפני כן החליט שהכבלים, כשקיבלו את הזיכיון, יממנו.
גלעד ארדן: תאמין לי, זה ממשיך ככה מ-2006, נכון?
גלעד ארדן: 7 שנים.
גלעד ארדן: כבר מימנו להם 160-150 מיליון שקל של חדשות מקומיות, שבמקור, כשהיה להם את הכבלים, זה היה אמור להיות עליהם.
גלעד ארדן: נו, אז הנה את רואה, יש דוגמאות כאלה וכאלה.
דוד צור: השר, אתה מוכן לסכם פה ואנחנו נעבור להצבעות?
גלעד ארדן: מה יש לי לסכם?
<אמיר רוזנברג: אדוני, לפני שנגשים להצבעות, יש פה עוד איזו בעיה.
<אמיר רוזנברג: עשינו גם סבב שיחות עם החברים ואכן יש פה איזו בעיה: ביטלתם היום את סעיף 6ה(1), אני אומר גם ליועצים המשפטיים שיעזרו לי כדי שנעשה את זה מהר, בעצם בזה שביטלתם - - -
גלעד ארדן: דנה, אתן מקשיבות לו?
<אתי בנדלר: אני מציעה שנגמור עם הסוגיה הזאת לפני שנעבור לסוגיה אחרת כי אחרת - - -
דוד צור: החזרת אותנו להפקות המקור עכשיו?
<אמיר רוזנברג: תתנו לנו להגיד כמה מילים.
דוד צור: קודם נסיים את הפרשה - - -
גלעד ארדן: אפשר להצביע על העיקרון שהחלטנו עליו קודם?
<דפנה גלוק: כשניסחנו את החקיקה אמרנו במפורש שהשרים לא יחליטו על פתיחת המרבב כדי שלא תהיה סיטואציה שבה ערוצים קונקרטיים יודעים שהשרים מחליטים עבורם ולכן דיברתי פה עם נציגת האוצר והיא הסכימה שהשרים יקבעו קריטריון כמותי כללי לפתיחת מרבב.
<אתי בנדלר: זה מה שאמרנו בהתחלה.
גלעד ארדן: יש שתי אופציות לדעתי, שניים או שלושה - - -
<אתי בנדלר: זאת השאלה, אם זה שניים או שלושה.
גלעד ארדן: תשאירו משהו לשרים לעשות.
גלעד ארדן: יש לנו הרבה חופש פעולה.
דוד צור: אני מציע שניגש להצבעות.
דוד צור: מקובל, ההערה שלך מקובלת.
דוד צור: עוד מישהו לגבי העניין הזה?
<דנה נויפלד: - - - אמות מידה כמותיות - - -
גלעד ארדן: אמות מידה כמותיות – זה נשמע יפה, זה כמו מעצב שיער.
גלעד ארדן: אמות מידה כמותיות.
גלעד ארדן: מספר, מספר הערוצים - - -
<אתי בנדלר: למה שלא ייקבע עכשיו?
<אתי בנדלר: מינימום שני ערוצים, אם שני ערוצים – לא פותחים מרבב.
גלעד ארדן: אבל למה לכבול את עצמי בחקיקה ראשית עכשיו?
<אתי בנדלר: נקבע את זה בתקנות?
גלעד ארדן: אולי אני אשכנע את שר האוצר שגם בשביל אחד שווה, ואחר כך יעלו עליו עוד?
<הרן לבאות: אף אחד לא יבוא ואז קשת ורשת יתפצלו – לא תהיה לנו ברירה.
גלעד ארדן: ממילא אני גם צריך לקבוע כמה סבסוד יהיה, אז כבר ממליא נכתוב תקנות.
דוד צור: אנחנו צריכים לקבוע עכשיו את זה בחוק, אז זה ייקבע בתקנות.
גלעד ארדן: אלו לא תקנות באישור ועדת כלכלה.
דוד צור: אנחנו יכולים להתחיל בהקראות?
נחמן שי: הצעה טובה, אפשר להמשיך.
<דנה נויפלד: סעיף 9 נשאר כמו שהוא.
<דנה נויפלד: כל סעיף 9.
<אתי בנדלר: כולל סעיף (ב)?
<דנה נויפלד: סעיף 9 נשאר כמו שהוא כי במקרה שבו המערך יתמלא, זה ימשיך לחול.
<דנה נויפלד: אנחנו נכתוב "על אף האמור" למצב בו לא התמלא כל המערך.
<אתי בנדלר: את משוכנעת שאת רוצה שסעיף 9(ב) יישאר?
<דנה נויפלד: אני אומרת: על אף האמור.
<אסי קליין: אנחנו חושבים שגם בלי "על אף האמור" 9(ב) לא צריך להישאר.
<דנה נויפלד: מה זה קשור 9(ב)?
<אסי קליין: קשור.
<אסי קליין: 9(ב) צריך לרדת, ובכל זאת צריך לחול - - -
<דנה נויפלד: בסדר, אבל עוד לא הגעתי ל-9(ב), אני ב-9(א) עכשיו.
<אתי בנדלר: הבנתי.
דוד צור: קדימה.
גלעד ארדן: תגידו את העיקרון כבר.
גלעד ארדן: תנו לחברי הכנסת להצביע על העיקרון.
<דנה נויפלד: אני מנסה.
<דנה נויפלד: "גוף ששידוריו מופצים לפי סעיף 6 או 7 יישלם הגורם המפעיל בעד הפצת שידורים סכום שייקבעו השר ושר האוצר" – זה הדבר הראשון.
<לאה ורון: תקראי מחדש, בבקשה.
<דנה נויפלד: זה העיקרון.
<אתי בנדלר: אבל את זה יש לך ב-9(א).
גלעד ארדן: תני לה להגיד הכול ואחרי זה תגידי לה מה שיש לך.
<אתי בנדלר: אני לא מבינה מה שהיא אומרת.
<אתי בנדלר: אני בדרך כלל - - -
<אסי קליין: היא מכתיבה עכשיו את העיקרון.
<אסי קליין: היה וזה נמצא היום בחוק – מצוין, יהיה יותר קל לנסח.
<אסי קליין: עכשיו היא מכתיבה את העיקרון כדי שחברי הכנסת יוכלו להצביע עליו.
<דנה נויפלד: 1.
<דנה נויפלד: גוף ששידוריו מופצים לפי סעיף 6 או 7 יישלם הגורם המפעיל בעד הפצת שידורים סכום שייקבעו השר ושר האוצר.
<דנה נויפלד: 2.
<דנה נויפלד: השרים יהיו רשאים לסבסד את עלותם של דמי השימוש עבור הערוצים הייעודיים והערוצים הנושאיים.
<דנה נויפלד: 3.
<דנה נויפלד: תנאי לפתיחתו של מרבב חדש, השרים ייקבעו אמות מידה לפתיחתו של מרבב חדש - - -
<דנה נויפלד: הורדנו את זה.
נחמן שי: איפה המועצה באה לידי ביטוי?
<דנה נויפלד: השרים יקבעו לאחר התייעצות עם המועצה אמות מידה לפתיחתו של המרבב.
<דנה נויפלד: 4.
<דנה נויפלד: קיימת קיבולת פנויה – תמומן על-ידי הערוצים הציבוריים.
<דנה נויפלד: נותרה קיבולת פנויה – יישאו בעלותה הערוצים הציבוריים.
<דנה נויפלד: יישאו במימונה.
<דנה נויפלד: אילו העקרונות שיחולו כל עוד המערך לא מלא.
דוד צור: מה לגבי המסחריים?
<אתי בנדלר: מה שהיא רוצה לומר לגבי המסחריים נובע מהעיקרון הראשון שהשרים ייקבעו את דמי ההפצה.
<אתי בנדלר: אני לא בטוחה שזה מספיק לומר שהשרים יקבעו את דמי ההפצה בלי שיש אמות מידה כלשהן לקביעת דמי ההפצה בלי שיש דרך לחישוב, זאת אומרת, שום אמת מידה – הם יכולים גם לקבוע פי 2 ממה שיש היום או מחצית.
<דנה נויפלד: השר אמר לפרוטוקול - - -
גלעד ארדן: בהתאם לעלות ההפצה המוערכת ביום עלייתם למערך.
<אתי בנדלר: אפשר לומר שכל עוד יש קיבולת פנויה – ישלמו הערוצים המסחריים את דמי ההפצה ששילמו בהתאם לתקנות כפי שהיו בתוקף ערב תחילתו של החוק.
<אתי בנדלר: זה דבר אחד – פשוט להקפיא את המצב.
<הילה שמיר: אתי, יש גם את החלק של משדרי הרדיו בתוך הקיבולת, שאם מוחקים - - -
<אתי בנדלר: תכף נדבר על משדרי הרדיו – לא חשבנו עליהם.
<אתי בנדלר: דבר שני, אני חושבת שמה שהשרים צריכים לקבוע זה לא סכום סבסוד לערוצים כי סכום הסבסוד עלול להשתנות.
<אתי בנדלר: הם צריכים לקבוע מה יהיו דמי ההפצה שישלמו הערוצים הייעודיים והנושאיים – הסבסוד הוא פועל יוצא של דמי ההפצה האלה.
גלעד ארדן: נכון, היא צודקת.
<דנה נויפלד: אפשר להגיד את זה ב-1 - - -
גלעד ארדן: זה אחר כך - - -
<דנה נויפלד: אין בעיה, אלו עקרונות איך - - -
<אתי בנדלר: לא, משום שאת התקנות האלה השרים צריכים לקבוע לפני שיוצאים בכלל במכרז.
<יעל מבורך: צריכים לדעת כמה כסף יש ואז - - -
<דנה נויפלד: למה אני צריכה להגיד את זה?
<דוד קובסיניאנו: הם לא יידעו כמה יעלה להם?
<אתי בנדלר: כל הרעיון הוא שהם צריכים לדעת.
<דנה נויפלד: אבל למה אני צריכה להגיד בחוק מתי המועד שיפרסמו את התקנות?
<דוד קובסיניאנו: איך הם ייגשו למכרז אם הם לא יודעים עלויות?
<דנה נויפלד: כי זה יהיה לפני המכרז, כי הם רוצים שתהיה ודאות.
<דנה נויפלד: למה אני צריכה להגיד את זה בחוק?
<אתי בנדלר: אני לא בטוחה מה הם רוצים.
<אתי בנדלר: אנחנו יודעים שאנחנו - - -
גלעד ארדן: אולי אני אראה מי נבחר ואז אני - - -
<אתי בנדלר: בוודאי שזה צריך להיות - - -
דוד צור: דנה, את יכולה לכתוב יותר עם פרסום המכרז.
<דנה נויפלד: אין לי בעיה.
<דנה נויפלד: נכתוב טרם פרסום המכרזים לערוצים הנושאיים - - -
<שאול מגנזי: אם אני מבין נכון, אם אנחנו משלמים היום קצת פחות מ-4 מיליון שקלים – בסידור החדש נמשיך לשלם 4 מיליון - - -
<אתי בנדלר: מה שאתם משלמים היום בדיוק, לא יופחת ולא יעלה.
גלעד ארדן: אם נצליח למלא את כל המערך – זה יתחלק על כולם.
רונן הופמן: אתה רוצה לשלם יותר מ-4 מיליון?
<שאול מגנזי: הוצע לי לשלם 8 וראית מה עשיתי.
רונן הופמן: אבל טוב לך שנבטיח לך שלא תשלם יותר מ-4 מיליון?
<שאול מגנזי: אני רוצה לשאול שאלה, אפשר?
<שאול מגנזי: בשעה השביעית אפשר לשאול שאלה.
<שאול מגנזי: כשיתמלאו 12 כאלה – זה יתחלק שווה בשווה בין כולם?
גלעד ארדן: יתמלאו 18, כי אנחנו מסבסדים בשני המוקסים הבאים ולא רק בראשון.
דוד צור: עוד 8 כנסות מכאן, בסדר.
דוד צור: דנה, אפשר לקרוא את הסעיף.
גלעד ארדן: רצית שלא יתייקר – לא מתייקר.
גלעד ארדן: את הלא תסבסד את המתחרים שלך, כמו שאמרת.
גלעד ארדן: שיהיה ברור, הערוצים הציבוריים בפועל מסבסדים אתכם.
<הילה שמיר: רציתי להגיד שבסעיף 9(א)(1)(ב) יש התייחסות לחלקם של משדרי הרדיו - - -
גלעד ארדן: מגנזי, הם לא באו – מה אני אעשה?
נחמן שי: מי לא בא?
גלעד ארדן: מיכאל, והערוצים הציבוריים.
<הילה שמיר: משדרי הרדיו נמצאים בתוך המוקס הראשון.
<הילה שמיר: ההתייחסות אליהם היא בסעיף 9(א)(1)(ב) כשהחלק שלהם מחושב ביניהם, בין מי שעולה, בהתאם לקיבולת שנדרשת להפצת השידורים שלהם.
<הילה שמיר: על הסעיף הזה חל גם 9(ב) שרוצים למחוק אותו כרגע.
<הילה שמיר: השאלה היא – אין פה נציגים של הרדיו – מה קורה עם חלק מתחנות הרדיו עולות וחלק מתחנות הרדיו לא עולות ואז נשארת קיבולת פנויה?
<הילה שמיר: מי מממן אותה?
גלעד ארדן: עולים על מה?
<הילה שמיר: על המוקס הראשון כבר יש כמה תחנות רדיו.
<הילה שמיר: מבחינה כספית, מדובר היום על 2 מיליון שקל לכל התחנות.
נחמן שי: אז אני מציע, השר, להחיל אותו כלל כמו לגבי - - -
גלעד ארדן: מי אמור עוד לעלות?
<הילה שמיר: חלק מהתחנות עלו כבר.
<הילה שמיר: כל התחנות אמורות לעלות - - -
גלעד ארדן: מי הן כל התחנות?
<הילה שמיר: יש את תחנות הרדיו האזורי, יש על פי החוק את גלי צה"ל, גלגל"צ, פיקוד העורף 4 ערוצים – זה יוצא 2 מיליון שקלים מתוך הסכום של המרבב הראשון הוא סכום שאמור להיות מממון על ידי תחנות הרדיו, בערך 60, אלף שקל לתחנה לפי חישוב של 30 תחנות.
<הילה שמיר: אם עולות רק 10 תחנות או 20 תחנות – מתוך ה-2 מיליון האלו נשאר סכום שהוא לא ממומן.
<יעל מבורך: כלומר, מי שנמצא כרגע על המערך זה ר ערוצים ציבוריים?
<הילה שמיר: רדיו אזורי, גל"צ, גלגל"צ.
<הילה שמיר: רדיו אזורי – אם את קוראת לו ציבורי.
<הילה שמיר: אני לא יודעת.
גלעד ארדן: ציבורי זה גל"צ וקול ישראל.
<שי באב"ד: החלוקה של המוקס נעשתה ככה שחלק מעלות המוקס הוקצתה לרדיו – כ-2 מיליון ₪ בהנחת עבודה שכל ערוצי הרדיו עולים.
<שי באב"ד: זאת אומרת, אם היה לו קודם מוקס - - -
גלעד ארדן: כמה תחנות זה?
<שי באב"ד: בפועל – 30 תחנות.
<שי באב"ד: זה המקום שיש במוקס הראשון.
גלעד ארדן: ועלו עליו 30?
<שי באב"ד: לא, עלו פחות.
גלעד ארדן: מה שהיה עד היום הוא שיהיה.
<שי באב"ד: ההקצאה בתוך המוקס היא כ-25 מיליון ₪ אם עולות 30 תחנות.
<שי באב"ד: המשמעות היא בערך 60-50 אלף שקל לתחנה אחת.
<שי באב"ד: בהנחה ולא עלו כל התחנות, יש קיבולת ריקה.
<שי באב"ד: עד היום הקיבולת הריקה שולמה על ידי האוצר - - -
נחמן שי: כמה עולה להעלות ערוץ רדיו - - -
<שי באב"ד: 60 אלף שקל.
<שי באב"ד: כיום האוצר מסבסד סדר גודל של מיליון.
<יעל מבורך: הרציונל שיחול על הרדיו הוא אותו רציונל שיחול על הטלוויזיה.
<שי באב"ד: ומי יממן?
<יעל מבורך: יש גורמים פרטיים - - -
<אתי בנדלר: - - - עכשיו אתם מסתבכים גם עם גלי צה"ל.
<הילה שמיר: אז מה ההצעה?
<שי באב"ד: בערוצים הציבוריים של הרדיו - - -
גלעד ארדן: אבל זאת העלות האמתית.
<דנה נויפלד: אם זה גלי צה"ל ורשות השידור – אז הם ישלמו יותר.
<שי באב"ד: אני מקבל את ההצעה של האוצר להחיל את אותו עיקרון.
<אתי בנדלר: זה בלתי סביר.
גלעד ארדן: לא, זה לא סביר שכל אחד יממן כמיליון שקל - - - השאלה אם קול ישראל זה כל תחנה - - -
<אתי בנדלר: שלושה, כי לגלי צה"ל יש שלושה – שניים ועוד אחד - - -
דוד צור: כמה ערוצים לגלי צה"ל?
<הילה שמיר: 2 – גלי צה"ל ו-8 ברשות השידור.
<שי באב"ד: ו-4 של פיקוד העורף – גל שקט.
דוד צור: שי, מה ההצעה?
<שי באב"ד: בגדול, רוב הערוצים שנמצאים היום הם ערוצים ציבוריים, כך שהעלות הנוספת לא תהיה כל כך גבוהה.
<שי באב"ד: יש רק את קול ברמה ברדיו האזורי, אני לא בטוח שיש עוד כאלה מהפרטיים.
<שי באב"ד: יש רק בעיה אחת:
<שי באב"ד: בניגוד לערוצים האחרים שמחויבים להיות על במערך – הערוצים האלה לא מחויבים על פי חוק.