GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אבישי ברוורמן: אנחנו לא רוצים לפגוע בטעם של הציבור, אבל איכות מתבטאת גם בנושא שחלק משמעותי הוא תוכן וסוגה עילית.
אבישי ברוורמן: בשוק התרופות למשל יכול להוציא מישהו איזו תרופה שנמכרה מאוד בזול, למשל להוריד משקל לאנשים קצת יותר כבדי משקל.
אבישי ברוורמן: זה עולה מאוד בזול, הם יורדים במשקל, וחצי שנה אחרי זה מתברר שהתרופה הזאת, שהיא כל-כך זולה, מביאה למחלות קשות, ואותו אחד שעשה את כל הכסף הוא כבר באיי קיימאן, שזה נמצא באיזה מקום אחר.
אבישי ברוורמן: לכן הנושא של בקרת איכות הוא תמיד חשוב.
אבישי ברוורמן: במקרה הזה האיכות זה התוכן, זה הסוגה העילית, זו הנקודה העיקרית.
אבישי ברוורמן: אחרת, אם באמת הכסף זו המטרה היחידה, הפתרון של המקסימום, אם אתה רוצה להביא את הרייטינג והכסף, הוא המכנה המשותף הנמוך ביותר ודרגת הגירוי הגבוהה ביותר.
אבישי ברוורמן: זה הפתרון של בעיית המקסימום אם הולכים לפי The highest bid.
אבישי ברוורמן: ולכן מה שאמרה פה אתי, וזו רוח הדברים, צריך להבטיח כאן שהמחוקק, שהשר – ופה אני מכניס את הכנסת – באישור, שתהיה פה חתיכה ברורה שבתחרות יעלה גם נושא האיכות.
אבישי ברוורמן: ותסלחו לי שאני אומר ש"האח הנולד", למרות שהבן שלי שרוף על זה, לא התוכנית הכי איכותית.
גלעד ארדן: "האח הגדול".
אבישי ברוורמן: אני משלב אותם ביחד.
גלעד ארדן: זה לא אותו סוג תוכנית.
<אתי בנדלר: אני רוצה להוסיף לזה עוד נקודה אחת, וזה מתקשר, כפי שאמרתי, לדבריו של חבר הכנסת שמולי, לנושא של המגוון.
<אתי בנדלר: לכאורה, כפי שאמר חבר הכנסת שמולי, יכולות להיות שלוש הצעות שייבחרו לערוץ ספורט ועוד שלוש הצעות לסרטים - - -
גלעד ארדן: ההצעה שלכם, עם כל הכבוד, לא כל כך קשורה לכל ערוץ וערוץ.
גלעד ארדן: מה קשור הפקות מקור ישראליות עצמאיות חיצוניות לערוץ ספורט?
<אתי בנדלר: קודם כול, אינני יודעת אם זה קשור.
<אתי בנדלר: יכול להיות שזה קשור לחלק ויכול להיות שזה לא קשור.
<אתי בנדלר: זה תלוי באופיו של הערוץ, אינני יודעת.
<אתי בנדלר: אבל ברור שיש ערוצים, למשל ערוץ ילדים, ששיעור ההפקות המקוריות בארץ זה יכול להיות קריטריון מאוד רלוונטי.
<אתי בנדלר: דבר נוסף, מגוון סוגי שידורי טלוויזיה, וזה כדי למנוע שיהיו שלושה ערוצי ספורט ושלושה ערוצי סרטים.
אבישי ברוורמן: וכולם אותו דבר.
גלעד ארדן: הכנסת נכנסת פה לרזולוציה שאפילו במשרד התקשורת אין ידע ומומחיות בנושא הזה, אלא רק במועצות הציבוריות ובגופים.
גלעד ארדן: אני יכול להגיד פה הרבה דברים.
גלעד ארדן: גם בערוץ 2 וגם בערוץ 10 שמתלוננים, אולי בצדק, על פיקוח צמוד מדי או על יותר מדי חתכים שהמחוקק החליט, כשמחפשים בסוף את התוצאה על המסך – דרך אגב, "האח הגדול" הוא גם הפקה ישראלית מקורית ואפילו מושקעת - -
<אורי רוזנווקס: לא, פורמט קנוי.
גלעד ארדן: אני יכול להגיד על ערוצי הילדים – אני יכול להביא לך תוכניות מהעולם שהן סופר חינוכיות, לעומת זאת, אני אראה לך גם תוכניות שלא כל-כך תשושי על כך - - -
<אתי בנדלר: אדוני, אני מסכימה אתך לחלוטין, אבל הוציאו את כל השיקולים האלה.
<אתי בנדלר: הם לא רלוונטיים, וצריך להביא עוד פעם - - -
גלעד ארדן: יש לי הצעת ביניים.
גלעד ארדן: הרי אנחנו רוצים לאפשר היתכנות למכרז הזה, כי יש סימני שאלה.
גלעד ארדן: גם פה אני לא אכחיש שיש סימני שאלה בגלל עלויות ההפצה, האם יהיו או לא יהיו מתמודדים.
גלעד ארדן: אנחנו רוצים לאפשר למתמודדים הללו חופש בחירה איזה סוג ערוץ להעלות שם.
גלעד ארדן: ולכן אני חושב שכשאת רוצה לאפשר להם את חופש הבחירה הזה, אפשר לכתוב שככל שיהיה מדובר בערוץ שיש לו רלוונטיות לנושא של הפקות מקור ישראליות, זה יהיה חלק מהניקוד שמועצת הכבלים והלוויין תקבע.
<אתי בנדלר: אולי גם מגוון סוגי השידורים.
<דנה נויפלד: אפשר שנייה?
אבישי ברוורמן: דנה, תיכף ניתן לך.
<דנה נויפלד: לתקן משהו.
אבישי ברוורמן: אורי רוזנווקס מתנהג כל-כך יפה היום, אבל בקצרה.
<אורי רוזנווקס: מוקדם, רק בינתיים.
אבישי ברוורמן: הבנתי שאת "אנונה" השיבו בצד כדי שלא תריבו.
<אורי רוזנווקס: השלמנו בינתיים.
<אורי רוזנווקס: אני רוצה להעיר שני דברים: דבר אחד, כרגע איך שהערוץ מנוסח, תקני אותי אם אני טועה, דנה, אין מניעה שבערוצים האלה רוב התוכן יהיה תוכן קנוי.
<אורי רוזנווקס: מהבחינה הזאת גם אין שום מגבלה על השפה שבו התוכן הזה יהיה.
<אורי רוזנווקס: ניתן לקנות פה תוכן שהוא בכלל לא ישראלי.
<אורי רוזנווקס: ודבר שני, אני כן חושב שעם כל הדיבורים היפים שאנחנו שומעים פה מתחילת הדיונים על המחויבות לתוכן מקורי ולהפקה מקורית – אני חושב שזה כן המקום להכניס את זה, לנסח את זה לסעיפים כדי שזה יבוא לידי ביטוי באמת.
<אורי רוזנווקס: גם כשמדברים על העובדה שזה צריך להיות תחרותי, הערוצים שכבר קיימים ונמצאים מחוץ לספירה הזאת, צריכים גם להישאר תחרותיים מול הערוצים האלה.
<אורי רוזנווקס: אם אתם מכניסים ערוצים שאין להם מחויבות לתוכן ואין להם מחויבות לשפה העברית - - -
<דנה נויפלד: - - -
<אורי רוזנווקס: אני יודע שיש פה השגות דרך המועצה לכבלים והלוויין וכל זה, אבל למה שהדברים האלה לא ינוסחו בחוק, שתהיה פה מחויבות לשפה העברית, שתהיה פה מחויבות להפקה המקורית?
<אורי רוזנווקס: גם בספורט אפשר לעשות הפקה מקורית וגם אפשר לעמוד על זה שזה יהיה בשפות הרשמיות שלנו.
<דנה נויפלד: אני מבקשת לעשות תיקון.
<דנה נויפלד: אפשר שנייה להתייחס בדיוק למה שנאמר?
אבישי ברוורמן: ירמיהו, אתה מחזק את זה, הבנתי.
<ירמיהו קדושי: לא יש לי דווקא משהו בניגוד - - -
<דנה נויפלד: כרגע הדיון מתמקד בנקודת הבחירה, בנקודת הכניסה למערך ואיזה קריטריון יהיה לבחירת הערוץ שייכנס למערך.
<דנה נויפלד: יש סעיף אחר שעוד לא הגענו אליו, שהוא סעיף שמדבר על חיי הערוץ ואיזה רגולציה תחול עליו בעת חיי הערוץ, ובתוך אותם סעיפים יש התייחסות גם לעניין של הפקות מקור - -
<אורי רוזנווקס: אחרי שהוא כבר קיבל את הזיכיון?
<דנה נויפלד: - - צריך להבחין בין הכניסה לבין חייב.
<אורי רוזנווקס: אחרי שהוא כבר קיבל את הרישיון?
<אורי רוזנווקס: זה בעייתי.
<אורי רוזנווקס: למה שזה לא יהיה כתנאי לקבלה?
<דפנה גלוק: - - - אני בטוחה שמציעים מעבר, אבל תנאי הסף לכניסה - - -
<דנה נויפלד: בתנאי הסף לכניסה נאמר שם שמה שמתקיים מכללי הרגולציה במהלך חיי הרישיון, לכן אין כוונה שלא יהיו חובות.
<דפנה גלוק: יהיו חובות.
<דנה נויפלד: אין כוונה שלא יהיו חובות.
<דנה נויפלד: יהיו חובות.
<דנה נויפלד: במהלך חייו של הערוץ יש לו חובות, נגיע לסעיף הזה.
<דנה נויפלד: זה רק לשלב הבחירה.
אבישי ברוורמן: רגע, אנחנו סטינו.
<אורי רוזנווקס: אם ערוץ מסוים הוא ערוץ נושאי שהולך לקבל ערוץ בנושא מסוים, מה הבעיה?
<אורי רוזנווקס: אם הוא מתכוונן להיות ערוץ תעודה, ערוץ ילדים וכו', למה שזה לא יחול במסגרת ההצעה שהוא מגיש בשביל לקבל את הדברים?
<אורי רוזנווקס: למה שזה לא יהיה חלק מהתנאים?
<דנה נויפלד: יש לנו ניסיון לא טוב עם ההצעות האלה.
אבישי ברוורמן: רגע, סליחה.
אבישי ברוורמן: יעל מבורך, רצית לסבר את אוזנינו?
אבישי ברוורמן: חבר הכנסת סוייד.
איציק שמולי: כפי שאמרתי קודם, ברור שיהיה קשר מבוהק בין הטעמים של הציבור, שבמקרים מסוימים יכולים להיות לא שיא האיכות לבין המחיר שהציעו.
איציק שמולי: קודם כול, בהתייחס לתוכן, זה נושא עקרוני שלא צריך לדון בו רק בהקשר של הכניסה, אלא של כל מה שאנחנו מדברים פה.
איציק שמולי: אולי הצעה שיכולה להיות רלוונטית, לתת תקרת מקסימום.
איציק שמולי: כלומר, אם באים וקובעים שיש עד שני ערוצים לנושא מסוים, ומאז צריך אישור מסוים של אינסטנציה כלשהי, נגיד המועצה או השר, רק כדי לעשות איזה בקרה, הרי יכולת ההחלטה נותרת אצלכם.
גלעד ארדן: אני רוצה גם לשמוע את יעל.
אבישי ברוורמן: יעל אמרה שהיא לא רוצה לדבר.
<יעל מבורך: מה שרציתי להגיד - - -
אבישי ברוורמן: רצית לדבר?
<יעל מבורך: חשוב להבהיר היבט טכנולוגי מסוים.
<יעל מבורך: יש סבירות גבוהה שהמתמודד במכרז יכול להיות אחד משני הטיפוסים, מי שמוכר ערוץ לבד, ערוץ אחד, למשל מוכר לציבור ערוץ ב-15 שקלים לחודש - -
גלעד ארדן: "אנונה".
<יעל מבורך: דווקא הדוגמה של אנונה היא מהדוגמה השנייה.
<יעל מבורך: - - ומי שמוכר סל שירותים, סל של ערוצים, "בנדל" או "מקבץ", כמו שקראנו לו עד עכשיו בדיוני הוועדה.
<יעל מבורך: הוא לצורך העניין שוכר מהמערך של הטלוויזיה הדיגיטלית רק ערוץ אחד, נגיד ערוץ ספורט, כי למערך יש יתרון טכנולוגי מסוים בכך שהוא יכול להעביר שידור להרבה אנשים בו-זמנית באיכות טובה, מה שהיום באינטרנט לפעמים יכול להיות קשה לעשות בגלל איכות הגלישה, ואז פתאום יכולות להיות בעיות בקליטה.
<יעל מבורך: ולכן יכול להיות מצב שהוא מצב טוב מבחינת הציבור, שבו מהמערך יקנו למשל שלושה ערוצי ספורט, וכל אחד ישלב אותו בחבילה, כשאת ערוץ הסדרות שלו, ערוץ התרבות שלו, ערוץ הכלכלה שלו הוא נותן באמצעים אחרים שהם לא על בסיס המערך, כמו כל שידורי הטלוויזיה האחרים.
<יעל מבורך: ולכן האיכות שאנחנו רוצים לבחון היא חלק מחבילה כוללת, ואנחנו לא צריכים לבחון רק את הספורט שנמצא על גבי מערך הטלוויזיה הדיגיטלית.
<יעל מבורך: דבר נוסף.
<יעל מבורך: יהיה לנו קשה להשוות.
<יעל מבורך: איך נשווה את ערוץ הטבע הבודד הזה לאיכות של ערוץ ספורט שמגיע יחד עם חבילה שהצרכן משלם עליה למשל 100 שקל בחודש והיא כוללת כמה ערוצים?
<יעל מבורך: לכן אנחנו מציעים שבאופציה הראשונה, מי שיחליט - - -
מיכל רוזין: מי זה "אנחנו מציעים"?
<יעל מבורך: הממשלה מציעה.
<אתי בנדלר: את לא מכירה אותה?
מיכל רוזין: שאלתי מי, זה הכול.
אבישי ברוורמן: יעל מבורך היא בכירה באגף התקציבים.
אבישי ברוורמן: יעל, את גם סגנית?
גלעד ארדן: עוד לא.
<יעל מבורך: לא.
<יעל מבורך: רכזת.
אבישי ברוורמן: אז אמרתי בכירה.
אבישי ברוורמן: הדבר הכי חשוב, היא בוגרת מצטיינת של אוניברסיטת בן-גוריון ועבדה גם באגודת הסטודנטים בכל מיני דברים, עוד בזמני.
<יעל מבורך: לסיכום.
<יעל מבורך: מה שאנחנו מציעים שהאלטרנטיבה הראשונה תהיה שהיזם שזוכה במכרז יחליט מהו המוצר שהצרכן רוצה לראות, איפה הוא חושב שהוא יוכל הכי להצליח בחדירה – שוב, בשל כל הקשיים של הכיסוי, של העלויות הגבוהות – הוא יקבל את ההחלטה, ולכן גם נתנו גמישות להחליף את הנושא.
<יעל מבורך: אם חשבת שתצליח בספורט, ובסוף גילית שאת הציבור נורא מעניין טבע, אז אתה לא צריך לעבור, לא את הממשלה ולא את הכנסת, אתה יכול להחליט לבד, כמו שעושה כל מוצר לצורך העניין - - -
איציק שמולי: יעל, ההיגיון פה מובן.
איציק שמולי: את צריכה להסביר לנו איך אתם מספקים איזו הגנה וגם אנחנו כמחוקק, מפני מצב שבו שישה הערוצים האלה הופכים להיות שישה ערוצי ריאליטי, גם לזה צריך להתייחס.
מיכל רוזין: או ספורט.
<יעל מבורך: א', ריאליטי לא נמצא בתוך הרשימה, אבל אני חושבת שהאוצר הציע לזה מענה.
אבישי ברוורמן: יעל, חבר הכנסת שמולי העלה את הנושא.
אבישי ברוורמן: אנחנו יכולים להגיע בצורה הזאת, כשמדברים ש-BID זה כסף, למצב שנתכנס בעוד כמה שנים לשיווי משקל נחות, אם אין מחויבות אמיתית לתוכן.
<דנה נויפלד: יש בסעיף אחר.
<אורי רוזנווקס: סעיף סדרות לא מבטיח שזה לא יהיה סדרות ריאליטי, איך שאת מתארת את זה.
<אורי רוזנווקס: ערוץ סדרות יכול להיות ערוץ ריאליטי.
אבישי ברוורמן: אורי, הבנו, את זה.
אבישי ברוורמן: אתה לא בזכות דיבור.
אבישי ברוורמן: אתם צריכים להסביר לנו, למחוקקים, איך לא נגיע שהכול יהיה אותו דבר, עם כל החשיבות, לדברים של סוגה בינונית.
אבישי ברוורמן: איך זה בחקיקה?
אבישי ברוורמן: בסוף יגידו: שמע, אין לי כסף, אני לא יכול ליישם את זה.
<דנה נויפלד: יש סעיף אחר בחוק שמתייחס לזה.
<דנה נויפלד: אתם רוצים להקריא אותו?
אבישי ברוורמן: תסבירי מתי זה יגיע?
<דנה נויפלד: אם אתם רוצים, אפשר לקרוא עכשיו.
חנא סוייד: יש לי כאן הודעה.
<לאה ורון: עורכת-הדין נויפלד, בהצעת החוק או בחוק הקיים?
<דנה נויפלד: קודם כול בחוק וגם בהצעת החוק.
<דנה נויפלד: בחוק זה קיים כבר היום בסעיף אחר, שעוד לא הגענו אליו.
אבישי ברוורמן: את צריכה להסביר, אנחנו רושמים את זה.
<דנה נויפלד: אמרת סעיף-סעיף.
<דנה נויפלד: איך שאתה רוצה.
<דנה נויפלד: אתה רוצה שנקפוץ קדימה?
אבישי ברוורמן: אנחנו עוברים סעיף-סעיף, אבל אם את רוצה לקפוץ להסביר את זה, זה היה עוזר לנו לתוכן.
<דנה נויפלד: חוק הפצת שידורים.
<דנה נויפלד: אם אתם רוצים לעשות קריאה מודרכת, יש סעיף 13(ו) בחוק הקיים.
<דנה נויפלד: נתחיל בחוק הקיים ונעשה קריאה מודרכת.
<דנה נויפלד: סעיף 13(ו) מכיל הוראות קיימות וסמכויות קיימות של המועצה לשידורי כבלים ושידורי לוויין.
אבישי ברוורמן: דנה, זה הנושא המרכזי, את מבינה?
אבישי ברוורמן: הוא מטריד כל כך הרבה אנשים.
<דנה נויפלד: הסעיף בחוק היום הוא סעיף 13(ו).
<דנה נויפלד: סעיף 13(ו) לחוק מכיל הוראות רגולטוריות וסמכויות של המועצה לשידורי כבלים ושידורי לוויין על הערוצים הנושאיים.
<דנה נויפלד: בין היתר, אתם יכולים לראות שיש שם הפניה להרבה מאוד סעיפים.
<דנה נויפלד: אחת ההפניות היא לסעיף 6ה1, כשסעיף 6ה1 הוא סעיף שקובע את סמכות המועצה לקבוע חובה של הפקות מקור, הפקות מקומיות, על הערוצים, ואותו סעיף מוחל בעקיפין גם על הערוצים הנושאיים.
<דנה נויפלד: זה החוק הקיים היום.
<דנה נויפלד: מה שכן אנחנו עושים, התיקון שאנחנו מביאים היום, ואתם יכולים לראות אותו, הוא לא קובע שהסעיף הזה לא יחול, אבל קובע שהמועצה יכולה לקבוע שיעורים אחרים של הפקות מקומיות למשדרי ערוץ נושאי.
<אורי רוזנווקס: עוד הקלה.
<מיכל רפאלי כדורי: זה אומר גם אפס.
אבישי ברוורמן: דנה, שמעתי בהערת ביניים את מיכל רפאלי כדורי אומרת שזה יכול להיות גם אפס.
<דנה נויפלד: נכון, אבל זה גם יכול להיות שיעור אחר.
אבישי ברוורמן: מה זה אומר?
אבישי ברוורמן: החשש שלהם שהלחצים הכלכליים, ויבוא שר אשר לא ידע את גלעד – את יוסף – ופתאום יגיד: א-לה ברלוסקוני.
אבישי ברוורמן: הוא יגיד: שמע, אני אתן לכם את כל הרקדניות, את כל הכוכבים הנולדים.
<אתי בנדלר: לא, הוא פשוט ישתכנע שמצבו הכלכלי של אותו ערוץ כל-כך קשה שאין ברירה.
<אורי רוזנווקס: 2% הפקות.
<מיכל רפאלי כדורי: הוא רץ לקנות שמונה ערוצים, אז לא נשאר לו.
אבישי ברוורמן: איך מבטיחים בכל זאת שיש הגנה על איכות, וחלק מהאיכות זה תוצרת מקור?
אבישי ברוורמן: כמו שהשר אמר, לא כל תוצרת מקור היא איכות, אבל השילוב בין תוצרת מקור ואיכות, כולל איכות.
אבישי ברוורמן: מה שאמרת כרגע, ירצו – יאכלו, לא ירצו – לא יאכלו.
<דנה נויפלד: נכון, אבל זה באופן כללי, מי שאמור להחליט זו המועצה.
<רון אילון: בוקר טוב, בחוק הזה יש שלוש אפליות קשות של הפלטפורמה החדשה שנקראת כאן "עידן פלוס" - -
גלעד ארדן: אפליות, משמע הגנת ינוקא.
<רון אילון: - - לעומת הפלטפורמות הקיימות.
<רון אילון: ואלה הן: אחת, נושא הפרסומות – דיברתי על זה בפעם הקודמת.
אבישי ברוורמן: כן, כבר אמרת.
<רון אילון: השנייה, ערוץ חדשות – מותר פתאום בישראל להקים ערוץ חדשות על פלטפורמה שעושה הפצה נרחבת לציבור.
<רון אילון: עד היום זה היה אסור.
<רון אילון: אין לנו בעיה עם ערוץ חדשות, אנחנו גם רוצים.
<רון אילון: למה לנו אסור ולאחרים מותר?
<רון אילון: השלישית, הפקות מקור – אנחנו מחויבים במינימום של 8%.
<רון אילון: למועצה אין שום סמכות לרדת מ-8%.
<רון אילון: כאן מותר למועצה לעשות ככל שיעלה על רוחה.
<רון אילון: כל מה שאנחנו רוצים זו תחרות שווה והוגנת.
אבישי ברוורמן: אמרת ששם 8%, כאן לפי הרצון, גם אפס יכול להיות.
אבישי ברוורמן: תודה, הערה חשובה.
<דנה נויפלד: אפשר להעיר על זה?
אבישי ברוורמן: אני רואה שלמשרד המשפטים יש תשובה.
<דפנה גלוק: אנחנו מבקשים לחדד כמה דברים שיש לחדד.
<דפנה גלוק: ראשית, המועצה במסגרת המכרז היא זו שקובעת מה זה סדרות, מה זה ילדים, מה זה כולל.
<דפנה גלוק: לכן מלכתחילה המועצה – היתה חשובה לנו הנקודה הזאת – יש לה כוח ליצור איזה מסגרת.
<דפנה גלוק: זה נכון שיש פה שיקול דעת, ושיקול הדעת הזה יכול להיות מופעל לכל מיני כיוונים, אבל יש פה איזו הגדרה של מה זה סדרות.
<דפנה גלוק: זה דבר אחד.
<דפנה גלוק: דבר שני, כמו שאמרה דנה, יש פה הגדרה של הפקות מקור.
<דפנה גלוק: גם פה יש גמישות.
<דפנה גלוק: זה נכון שיש גמישות והיא רבה יותר ממה שקיים בפלטפורמות האחרות, בין השאר, כדי לאפשר את ההגעה של הערוצים האלה, שעד עכשיו לא ברור אם הם בכלל מגיעים.
<רון אילון: את אומרת שהפקות מקור לא מאפשרות להגיע לאיזון כלכלי.
<רון אילון: זה מה שאת אומרת.
<דנה נויפלד: זה לא מה שהיא אמרה.
<דפנה גלוק: זה לא מה שאמרתי.
<אורי רוזנווקס: זה הסאבטקסט.
<רון אילון: כדי לאפשר הגעה לאיזון כלכלי – מה אנחנו לומדים?
<דפנה גלוק: זה לא מה שהתכוונתי.
<דפנה גלוק: קודם כול, אני חושבת שאתה לא יכול להשוות אותך עם ערוץ נושאי.
<דפנה גלוק: זה דבר ראשון.
<רון אילון: למה?
אבישי ברוורמן: רון, אני מבקש.
<דפנה גלוק: יש הבדל בין פלטפורמה שכוללת את מה שכוללת הפלטפורמה - - -
<רון אילון: אם אני קונה עכשיו שמונה ערוצים, מותר לי לקנות שמונה ערוצים?
אבישי ברוורמן: רון, אתה מתנהג כאילו שאתה מנכ"ל הוט...
<דפנה גלוק: מה שאנחנו רואים בדיונים פה שיש לנו כמה סוגים של ערוצים, כמה סוגים של פלטפורמות.
<דפנה גלוק: יש וריאציות, גם יש הבדלים בין מה שמחויבים לו ערוצי הברודקאסט לבין מה שהפלטפורמות הרב-ערוציות מחויבות לו.
<דפנה גלוק: יש הבדלים בין הדברים.
<דפנה גלוק: מה שחשוב לנו, כמו שנאמר פה, שיישמר איזה מינימום כמובן של מה זה טלוויזיה ראויה, והגוף הרלוונטי לקבוע את המינימום הזה, הרגולטור המקצועי, הוא המועצה.
<רון אילון: כל מילה בסלע, גברתי - - -
אבישי ברוורמן: רון.
<רון אילון: - - - שזה יהיה רלוונטי גם אצלנו.
אבישי ברוורמן: רון, אתה לא בזכות דיבור.
<דפנה גלוק: למועצה יש גם סמכות להגדיר מה זה כול אחד מהנושאים, מהו כולל, מה המינימום.
<דפנה גלוק: הדברים כמובן חשובים במיוחד, למשל כשמדובר בערוץ ילדים, כי לא כל ערוץ יכול לקרוא לעצמו "ערוץ ילדים".
<דפנה גלוק: מלכתחילה יש הכרעה של הפקות מקור עם גמישות נוספת.
אבישי ברוורמן: מה שאת אומרת, עורכת-הדין גלוק, שבסופו של דבר הכוח – אני מקווה שבמועצה יושבים, אני לא מכיר את האנשים, אנשים רציניים - -
<דודו קובסניאנו: דפנה יושבת במועצה.
אבישי ברוורמן: - - הם צריכים לקבוע את נושאי התוכן וההתפלגות לגבי תוכן במקור ותוכן זר, שהוא כולל גם סוגה עילית.
אבישי ברוורמן: כאן זה לא מתבטא מעבר לנושא הזה.
אבישי ברוורמן: המקור היחיד שיגן על סוגה עילית ועל מקוריות הפקות מקור בסוגה עילית הוא המועצה של הכבלים והלוויין.
אבישי ברוורמן: זה מה שאת אומרת.
<דפנה גלוק: אנחנו יוצאים מאיזה נקודת מוצא - - -
אבישי ברוורמן: כן או לא?
<דפנה גלוק: כן, במובן של - - -
<דפנה גלוק: במובן של ההגדרות – כן.
<אורי רוזנווקס: בניגוד להוט ויס שיש מינימום סף של 8%.
<אורי רוזנווקס: רבותי, אם הערוצים האלה יעלו, אנחנו יודעים מה יהיה בתוך שלוש שנים.
<אורי רוזנווקס: יהיו פה ערוצים עם פרסומות, עם תוכן אפס, שיפגעו גם בכל המתחרים האחרים שנמצאים מסביב לעניין הזה.
<אורי רוזנווקס: אני חושב שחברי הכנסת צריכים לעשות פה מעשה ולהגן על השמירה של התוכן המקורי, גם בערוצים האלה.
אבישי ברוורמן: אורי, תודה.
<לילך טל: אני סמנכ"ל רגולציה ותקשורת בהוט.
אבישי ברוורמן: יש לך משהו להציע כאן?
<לילך טל: לא.
<לילך טל: יש לי משהו להגיד.
אבישי ברוורמן: להתלונן שגם הוט בעמדת נחיתות?
אבישי ברוורמן: להוסיף לתמונות של יס?
<לילך טל: אני רוצה לחדד.
<לילך טל: עידן פלוס בעידן החדש הופך להיות פלטפורמה רב-ערוצית לכל דבר.
<לילך טל: ה-DTT יתווסף על מערך עידן פלוס, שאמור להיות מערך חינמי.
<לילך טל: מעבר לערוצים הנושאיים הולכים להתווסף שחקנים שמביאים תוכן ומייצרים פלטפורמה רב-ערוצית, ולא בכדי גם החוק נותן למועצה לפקח במידה כזאת או אחרת.
<לילך טל: לכן אנחנו באמת סבורים שבעידן הזה שגם שוק השידורים הוא שוק מאוד בעייתי ברמת הרווחיות, ודובר על זה בפעם שעברה, ואני לא אוסיף על זה, צריך להחיל כאן רגולציה שוויונית, צריך לפקח על כל הסרה והורדה של ערוצים בדיוק כמו שאנחנו - - -
אבישי ברוורמן: סליחה, הבנתי מה שאת אומרת.
אבישי ברוורמן: השאלה שלנו כרגע מי עושה את הרגולציה, האם המועצה של הכבלים והלוויין או שצריך גם פה לתת כוח מסוים לפיקוח של ועדת הכלכלה בחקיקה, כי החשש שלי - - -
דוד צור: - - - אותה רגולציה של הרשות השנייה.
גלעד ארדן: אני לא בטוח שאתה רוצה את זה.
<לילך טל: כמו שכתוב כרגע בהצעת החוק - - -
<לילך טל: אני חושבת שמועצת הכבלים והלוויין צריכה לפקח ברמה שוויונית, להחיל באותם תנאים, באותם אחוזי הפקות מקור.
<לילך טל: אין פה ינוקא.
<לילך טל: ארבע החברות הן חברות איתנות פיננסית.
אבישי ברוורמן: ההמלצה שלך ברורה.
<לילך טל: אני רוצה רק עוד מילה אחת להוסיף.
<לילך טל: ישבנו פה בשבועיים האחרונים ודיברנו על פתיחת השוק לתחרות.
<לילך טל: יש היום חבילה צרה, שרק הוחלט עליה והיא אושרה פה ביום חמישי האחרון, שהיא גם פותחת תחרות בשוק השידורים.
<לילך טל: שוק סיטונאי, שלא בשבילו צריך טלוויזיה, אבל גם הוא יפתח את השוק לשידורים.
<לילך טל: השוק הזה הוא שוק שברירי, צריך לנהוג בו בזהירות, גם בדאגה לחברות, גם ליצירה וכו'.
אבישי ברוורמן: לגבי השבריריות אנחנו מאוד-מאוד זהירים.
<לילך טל: היו 14 דיוני ועדה עד כה - - -
אבישי ברוורמן: מה ההמלצה שלך היתה עכשיו?
<לילך טל: שתי המלצות.
<לילך טל: אחת מהן זו החלת רגולציה שוויונית על המערך, והשנייה, בחוק פה בפעם שעברה היו 14 דיוני ועדה, שבהם הוחלט להעלות ערוצים בהדרגה, שלושה נושאים בלבד, באישור ועדת הכלכלה – כל אלה נמחקו בבת אחת, כאילו 14 דיונים פה כאילו לא היו, וזה מדאיג אותנו.
<לילך טל: נדרשת אחריות.
חנא סוייד: אדוני היושב-ראש, יש לי קודם כול הערה עקרונית.
חנא סוייד: אני חושב שנושא עקרוני כזה לא היה צריך להיות במסגרת חוק ההסדרים.
חנא סוייד: זה נושא מאוד עקרוני, למה צריך לטחון אותו במהירות כזאת?
חנא סוייד: אנחנו בהחלט צריכים לעשות כאן כל מיני ויתורים וממש לדון בעניינים לעומק.
חנא סוייד: אני מציע, אדוני היושב-ראש, שני דברים, קודם כול, לקבוע שלוש-ארבע קטגוריות ולקבוע מינימום של נושאים בכל קטגוריה.
חנא סוייד: לא לקבוע מקסימום ומעבר למקסימום להתחיל בנושאים אחרים, אלא לקבוע ארבע קטגוריות עיקריות שיהיה מינימום אחד בכל קטגוריה.
חנא סוייד: דבר שני, אין מנוס מלהפעיל ביקורת ציבורית ושלוועדת הכלכלה של לכנסת יהיה say בעניין הזה.
חנא סוייד: אם מישהו יזכה בדוקומנטרי, אחר-כך לך תפרשן את הדוקומנטציה שלו, במה הוא מתמקד ולאן הוא ייקח את העניין הזה.
חנא סוייד: צריך להיות פיקוח צמוד שאפשר יהיה גם לחוות דעה לאן ההגדרות הראשוניות האלה יכולות ללכת לאיבוד בסופו של דבר.
אבישי ברוורמן: אחד הרעיונות שעולים פה בשולחן, אני מעלה את זה לדיון, שהמועצה, כמובן אני מעריך ומכבד אותה, אני גם מקווה שתתחזק ותשתפר, כי כל מועצה, אפילו שהיא הטובה בעולם, צריך לשפר אותה – המועצה תהיה רשאית לקבוע שיעורים גבוהים מהשיעורים הקבועים בסעיף 6ה1, והמועצה או השר, באישור ועדת השר, להפחית משיעורים אלה.
אבישי ברוורמן: זה מאוד מוצא חן בעיני.
חנא סוייד: שיעורים של מה?
<אתי בנדלר: של הפקות מקוריות.
אבישי ברוורמן: קלעתי פה לרוחם של אורי וירמיהו.
<ירמיהו קדושי: אני דווקא רציתי להגיד את הדעה שלי.
אבישי ברוורמן: אני יודע שאתה בדעה הפוכה, אני צחקתי.
אבישי ברוורמן: המועצה תהיה רשאית לקבוע שיעורים גבוהים.
אבישי ברוורמן: אני בעד כל הגוונים, אבל עדיין אני חושב כמו בכל המדינות שצריך לתת מקום לדברים שהם לעתים לא כל כך פופולריים אולי, אבל חשובים לתרבות הישראלית.
אבישי ברוורמן: אם נלך רק לפי רוב הציבור והרייטינג – כבר אמרתי, אם הקריטריון יהיה אך ורק רייטינג וכסף, המכנה המשותף הנמוך ביותר, דרגת הגירוי הגבוהה ביותר, חיקוי של כל הערוצים, ועדיין לא נגדיר, אבל יש מזרחי, מערבי, כל דבר שהוא, יש דבר שיש בו איכות של סוגה עילית ויש שאין בו, את הדבר הזה לא צריך לפרש, מבינים אותו.
אבישי ברוורמן: המועצה תהיה רשאית לקבוע שיעורים גבוהים מהשיעורים הקבועים בסעיף 6ה1, והמועצה או השר, באישור ועדת הכלכלה, להפחית מהשיעורים האלה, כדי להגיע - - -
גלעד ארדן: מה יש ב-6ה1?
<אתי בנדלר: 8% מההכנסות.
<אתי בנדלר: זה בין 8% ל-12% בסעיף 6ה1, ומאז ומתמיד זה עומד על 8%.
אבישי ברוורמן: כדי שלא נהיה פתאום בנקודה שזה פתאום אפס, שיהיה 8% benchmark, אפשר יותר.
אבישי ברוורמן: ואם פחות, אז באישור ועדת הכלכלה, כשהשר או המועצה מבקשים.
אבישי ברוורמן: בבקשה, אדוני השר.
גלעד ארדן: אני מבקש להתייחס להצעה, ולהסביר משהו גם לחברי הכנסת.
גלעד ארדן: קודם כול, אני מבין ומזדהה עם הדאגה שהביעו כאן חבר הכנסת שמולי, חבר הכנסת סוייד ואחרים ואתה, אדוני היושב-ראש.
גלעד ארדן: אני קודם כול, רוצה לחזור ולחדד את מה שיעל מבורך אמרה, ואני לא בטוח שזה כל-כך הובן, כי לי, כשר, לקח הרבה זמן להבין את זה.
גלעד ארדן: אני חוזר עוד פעם על הכוונה.
גלעד ארדן: אנחנו רוצים היום לחזק את מערך העידן פלוס כך שהציבור הישראלי יקבל מוצר נוסף שיהיה או מתחרה או משלים לדואופול של הכבלים והלוויין.
גלעד ארדן: אין ספק שהיכולת להעמיד את עידן פלוס על הרגליים כמתחרה כזה, כשבהגדרה יש לו נחיתות מול היכולת של הכבלים והלוויין בהרבה מאוד מובנים – התייחסנו לזה בדיון הקודם – היא גם מותנית בגמישות שתינתן למי שיעלה עליו ערוצים.
גלעד ארדן: אתם אומרים בצדק, אנחנו מוטרדים מהגמישות הזאת, כי גם התוצאה הסופית, חוץ מהתחרות והוזלת המחירים, היא גם רלוונטית בעינינו.
גלעד ארדן: אבל צריך לזכור שהנחיתות הזאת, מעבר לכמות הערוצים המוגבלת, להרגלים, ללקוחות, להרבה מאוד נושאים אחרים – השידורים עצמם, מה שיעל התחילה ואמרה, כשאתה משדר על גבי האינטרנט, לפחות כרגע – בעתיד, כשקצבי הגלישה יהיו מובטחים, כשיהיה לנו סיבים ושוק סיטונאי וגם אולי סיבים במערכות האחרות, נדע שאפשר יהיה לשדר שידורים ישירים, למשל לכמות קהל בלתי מוגבלת, בהתאם לדרישה, מה שנקרא "ערוצים לינאריים".
גלעד ארדן: וזה מה שיעל התחילה להסביר.
גלעד ארדן: למשל שידור חי של ספורט או אפילו תוכנית שיש לה חשיבות – דרך אגב, יש גם תוכניות ריאליטי, שיכול להיות שאנחנו מקבלים אותן ואפילו מברכים עליהן, זה תלוי מה סוג הריאליטי.
גלעד ארדן: אבל כשאתה רוצה לאפשר תוכנית בשידור חי, כשהקהל משתתף בזמן אמיתי ומחווה את דעתו, היכולת לעשות את זה היום על גבי האינטרנט היא מאוד-מאוד מוגבלת.
גלעד ארדן: לכן אם מדובר על גופים שרוצים להקים מערך מתחרה לכבלים וללוויין, לא ילדים כל כך, נקרא לחברות בשמן, "סלקום" ו"אורנג'" - - -
אבישי ברוורמן: אל תשכח את הקטנים.
<קריאה: ו"אנונה".
גלעד ארדן: גם הקטנים, "אנונה" וכולם.
אבישי ברוורמן: אני לא צוחק, אנחנו צריכים אתכם.
<שרון מלכיאל: תמתינו בסבלות ותראו שינוי כשהשוק טיפה ייפתח.
אבישי ברוורמן: אני בטוח.
גלעד ארדן: היכולת שלהם לבסס תחרות היא על בסיס שילוב בין ערוצים שיוזרמו על גבי האינטרנט, והם ערוצים שלא משודרים בשידור חי, לפחות בשלב הראשוני, זה יכול להיות ערוצי סדרות, סרטים וכו', לבין ערוצים, מה שמכונים "ליניאריים", שיש חשיבות לשידורם בזמן אמת.
גלעד ארדן: זה יכול להיות חדשות, כלכלה אקטואלית, מהיום להיום, וכן הלאה.
גלעד ארדן: לזה יש חשיבות יותר גבוהה לשימוש במערך הזה של עידן פלוס.
גלעד ארדן: אני מתכנס לסיום.
גלעד ארדן: לכן הגמישות שהממשלה דיברה עליה היא גמישות חשובה.
גלעד ארדן: עם זאת, אם רוצים להבטיח – אני רוצה לשלב את ההצעה שלך – מינימום מסוים.
גלעד ארדן: אפשר להחליט, אולי לא בדיון הזה, שמתוך 12 הערוצים שאנחנו רוצים היום להוציא למכרז, יהיה איזה מספר מינימלי של ערוצים שבהם לעניין הסוגה העילית יש חשיבות.
גלעד ארדן: אנחנו מדברים על ערוצי סדרות, ובהם המינימום הזה של 8% עד 12% שייקבע בחקיקה, כפי שנקבע לגבי הוט ויס.
גלעד ארדן: אני רק רוצה להזכיר, כי זה נאמר, הנושא של הגנות ינוקא למתחרה חדש זה דבר מאוד-מאוד מקובל.
גלעד ארדן: היה מקובל, דרך אגב, גם כלפי חברת יס, כשהיא עלתה לאוויר.
גלעד ארדן: כשהיא עלתה, אפשרו לה למכור ערוצים בודדים בצורה של tiring, לצערנו היא לא עשתה בזה - - -
מיכל רוזין: האם זה היה מתוחם בזמן?
<אורי רוזנווקס: ליס לא היו הקלות בתוכן, גם כינוקא.
גלעד ארדן: יס, למשל לא חייבו אותה לשדר חדשות מקומיות כשהיא עלתה לאוויר בשנים הראשונות, דבר שעלה להוט 20 מיליון שקלים בכל שנה.
<מיכל רפאלי כדורי: - - -
אבישי ברוורמן: מיכל, לשר יש זכות לומר מה שהוא רוצה, אפילו שיכול להיות שהוא לא דייק.
אבישי ברוורמן: יכול להיות שבמקרה הזה הוא מדייק, כדאי להקשיב לו.
גלעד ארדן: יכול להיות שגם כן דייקתי, זה נכון.
אבישי ברוורמן: גם אם הוא לא מדייק, מגיעה לו זכות דיבור.
מיכל רוזין: האם יש פה כרגע בתיקון הגדרת זמן של ינוקא שנגמרת אחרי תקופה או שלא?
מיכל רוזין: כרגע אני לא רואה הגבלה כזאת.
גלעד ארדן: למיטב ידיעתי אין פה כרגע הגבלה.