GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<דנה נויפלד: השר יכול להורות על מספר הערוצים בחבילה הזאת, על המחיר שלה, על המאפיינים שלה וסוגי הערוצים שלה.
<דנה נויפלד: צריך לקרוא את זה יחד עם סעיף קטן (ג), שמדבר על הסמכות הפרטנית של המועצה לשידורי כבלים ולוויין לפעול בהתאם לאמות המידה והמאפיינים שקבע השר, ולפרוט את זה לפרוטות.
<דנה נויפלד: המועצה יכולה לקבוע את המפרט של החבילה ולהורות איזה סוגי ערוצים יהיו בה.
<דנה נויפלד: למשל, ערוץ ספורט, ערוץ ילדים וערוצים פרטניים.
<דנה נויפלד: את זה תעשה המועצה, ולא השר.
אבישי ברוורמן: מישהו מציע תיקון?
<אתי בנדלר: מדובר כאן על מספר מצומצם, ואין שום טווח בעניין הזה.
<אתי בנדלר: אני רק מפנה את תשומת הלב לכך.
<אתי בנדלר: אני אעיר אחר כך לסעיף הקטן הבא.
איציק שמולי: אני חושב שבסעיף (א) אפשר להסתפק בסוגי הערוצים, בלי להתייחס למאפיינים.
איציק שמולי: אני חושב שזה יותר מדי אמורפי, משתי סיבות.
איציק שמולי: קודם כול, אני עדיין לא מבין איפה נגמרת סמכותו של השר ומתחילה סמכות המועצה.
איציק שמולי: בנוסף, אני מאוד חושש ממצב שבעתיד תהיה נגיעה בין פוליטיקה לבין התוכן.
<דנה נויפלד: אני אשיב.
<דנה נויפלד: אנחנו ניסינו לתחום.
<דנה נויפלד: התחימה שמטרידה אותך הטרידה גם אותנו, ולכן סעיף קטן (ג) הוא הסעיף שצריך לקרוא ביחד עם הסעיף הזה, כי הוא אומר בדיוק מהי סמכותה של המועצה שאיננה סמכותו של השר.
<דנה נויפלד: זאת אומרת, היחס שמטריד אותך, היחס בין השר לתוכן, לא מתקיים, מכיוון שהערוצים שיופיעו בחבילה יהיו בסמכות המועצה ולא בסמכות השר.
<דנה נויפלד: אנחנו ניסינו למצוא מילים כלליות שיאמרו שהשר יקבע אמות מידה, קריטריונים – אבל זה לא מתאים לחקיקה.
<דנה נויפלד: ולכן, כדי לצמצמם את זה, קבענו מאפיינים וסוגים.
<דנה נויפלד: דווקא המילה "מאפיינים" יותר מתאימה מ"סוגים", כי היא אומרת שהשר קובע את המדיניות.
<דנה נויפלד: זה מה שרצינו לומר – שהוא קובע את המדיניות לגבי החבילה הצרה.
<אתי בנדלר: אז אולי במקום "מדיניות" - - -
<דנה נויפלד: לא כתוב "מדיניות".
<דנה נויפלד: כתוב "מאפייני - - -
<אתי בנדלר: אי אפשר להשתמש במילים האלה, פשוט אי אפשר.
<אתי בנדלר: "רשאי הוא להורות על המדיניות הנוגעת ל-".
<דנה נויפלד: האם להגיד - - -
אבישי ברוורמן: דנה, רגע.
אבישי ברוורמן: מיכל רפאלי, יש לך איזו הצעת תיקון?
<מיכל רפאלי כדורי: אני יושבת בכנסת הרבה שנים, ובדיונים האלה – כולל יועצות משפטיות קודמות לדנה, כולל יושב-ראש הכנסת ושר התקשורת הקודם – כולם דיברו בוועדת הכלכלה על החשיבות הגדולה של ליצור buffer ציבורי בין שרים לבין גופי שידור.
<מיכל רפאלי כדורי: זה היה קודש במשך כל השנים, ואני יכולה לקרוא לכם ציטוטים של ריבלין ושל נגה רובינשטיין, קודמתה של דנה.
<מיכל רפאלי כדורי: גם אין ספק שלשר הזה אין שום עניין לגעת בתוכן.
<מיכל רפאלי כדורי: אבל דבר חקיקה זה דבר שמשנים אותו פעם בהרבה שנים.
<מיכל רפאלי כדורי: אז ילך השר - - -
גלעד ארדן: אלא אם כן ערוצים רוצים שישנו כדי לעשות להם הקלות, ואז משנים אותו כל שנה או שנתיים.
<מיכל רפאלי כדורי: אין לי ספק שהשר לא מעוניין לבחור ערוצים, אני בטוחה בזה.
<מיכל רפאלי כדורי: אני בטוחה שהשר רוצה לעסוק במכירה של החבילה.
<מיכל רפאלי כדורי: ולכן אנחנו מציעים שאחרי "חבילת בסיס צרה" תבוא נקודה, ואחר כך: "השר יורה בדבר מכירה של חבילת הבסיס הצרה".
<מיכל רפאלי כדורי: דנה, לגבי "מאפייני", "סוגי", "מפרט" – בעינינו "סוג ערוץ" "ומפרט ערוץ" זה אותו דבר.
<מיכל רפאלי כדורי: באמצעות המונחים "מאפיין" ו"סוג" אפשר לקבוע בדיוק את שמו של הערוץ.
<מיכל רפאלי כדורי: אני חוזרת ואומרת שאני לא חושדת בשר, אבל אחרי השר הזה יבואו מחליפים, בעוד דבר החקיקה הזה יישאר.
<מיכל רפאלי כדורי: לכן אנחנו מבקשים לשמור על סמכותה של המועצה.
<מיכל רפאלי כדורי: לא יכול להיות שבאמצעות החקיקה ייתנו לשרים אפשרות לתת הוראות איזה ערוצים לשדר.
<מיכל רפאלי כדורי: לא יעלה על הדעת דבר כזה.
אבישי ברוורמן: מיכל אמרה דבר חשוב, ואני בטוח שגם השר, בתור דמוקרט נאור, וגם חברי הכנסת, מעוניינים שיהיו פה כמה שיותר מועצות מקצועיות סטטוטוריות ושהשר יתווה מדיניות.
אבישי ברוורמן: דנה, כדי שלא תהיה פה אי הבנה, את יכולה לשפר את הניסוח?
<דנה נויפלד: אני יכולה להבהיר, כי נראה לי שמיכל קצת התבלבלה.
גלעד ארדן: אני רוצה לכפור בעיקר.
גלעד ארדן: תיארו פה קודם מצב קטסטרופלי של שוק התקשרות, גם ברמה הכלכלית וגם ברמה התוכנית.
גלעד ארדן: אבל באותה נשימה, בנאום של הגברת כדורי, מקדשים את המודל המופלא שבו המועצות החליטו הכול.
גלעד ארדן: אז אי אפשר באותה נשימה לפתוח בקטסטרופה של שוק השידורים, גם בתוכן וגם ברמה הכלכלית, ואחר כך להסביר שכל המודלים שהיו קודם הם המודלים שחייבים לשמור עליהם.
גלעד ארדן: אני לא יודע, אולי דווקא שרים, שנבחנים מול הציבור בתוצאות שהם משיגים, יגרמו לזה שבעתיד לא יהיה צריך מחאות חברתיות.
גלעד ארדן: אולי צריך שהאחריות תהיה ישירה יותר.
גלעד ארדן: אני לא בטוח שהמודל שהציגה הגברת כדורי הוא זה שהביא לתוצאות המיוחלות.
גלעד ארדן: לכן אני לא מוכן לקבל את זה כמו שזה.
גלעד ארדן: חוץ מזה, אין פה התערבות בתוכן, אפילו אם היא תגיד את זה.
אבישי ברוורמן: דנה, יש לך פתרון?
<דנה נויפלד: אני חושבת שמיכל קצת התבלבלה, כי כבר עכשיו הסעיף עושה את ההפרדה שמיכל הציעה.
<דנה נויפלד: זאת אומרת, יש הפרדה בין קביעת המדיניות מלמעלה, שזה מה שהשר עושה כאן - - -
<מיכל רפאלי כדורי: תראי את סמכות המועצה בחוק "בזק" בסעיף 6ה: מדיניות השידורים.
<מיכל רפאלי כדורי: זה סמכות המועצה היום.
גלעד ארדן: מהות התיקון זה לשנות.
גלעד ארדן: מכיוון שאנחנו רואים מה התוצאות.
<מיכל רפאלי כדורי: - - - השר יעסוק במדיניות.
גלעד ארדן: "מזעזע" ששר יעסוק במדיניות.
<מיכל רפאלי כדורי: לא מזעזע בכלל.
אבישי ברוורמן: אם כותבים "מדיניות" אז בשביל מה צריך מועצה?
אבישי ברוורמן: אני הבנתי שהשר אמר שלא צריך מועצות בכלל.
אבישי ברוורמן: אבל אולי לא הבנו אותו, אולי הוא הגזים.
<דנה נויפלד: לא, השר לוקח את זה למקום אחר.
<דנה נויפלד: הסעיף הזה לא מבטא את מה שהשר אמר.
<דנה נויפלד: הסעיף דווקא שומר על הפרדה.
<דנה נויפלד: הוא לא גורע מסמכות המועצה.
<דנה נויפלד: כבר היום הסמכות לקבוע מחיר נתונה לשר.
<דנה נויפלד: השר לא קובע כאן את התוכן והוא לא קובע את הערוצים הפרטניים שמופיעים בתוך החבילה.
<דנה נויפלד: את זה תקבע המועצה.
<דנה נויפלד: הסעיף הזה מאוד תחום והוא לא סמכות גורפת, הוא סמכות בנושא מסוים – אגב, נוכח הפיילוט שכבר נעשה בעניין הזה.
אבישי ברוורמן: אני רוצה לשמוע את משרד המשפטים.
אבישי ברוורמן: אנחנו רוצים לשמור על משטר דמוקרטי שבו השרים קובעים מדיניות, אבל המועצות.
אבישי ברוורמן: .. אני, אגב, בעד שמפעל הפיס יהפוך להיות גוף מקצועי ולא מינוי פוליטי.
אבישי ברוורמן: יש פחד מסוים שבסוף שרים יקבעו את התוכן.
אבישי ברוורמן: אנחנו בטח לא רוצים להגיע למשטרים אחרים.
אבישי ברוורמן: אם השר אמר שהוא קובע את המדיניות יותר מהכול והמועצה לא קובעת, אז מה המועצה עושה?
גלעד ארדן: אני לא אמרתי שהמועצה לא קובעת.
גלעד ארדן: אני לא יודע מאיפה זה בא.
<דנה נויפלד: המועצה קובעת את המפרט של הערוצים, היא קובעת את הערוצים - - -
גלעד ארדן: בוודאי שהיא קובעת את התוכן.
אבישי ברוורמן: אבל אתה אמרת קודם - - -
גלעד ארדן: מדיניות זה ברמה הרבה יותר גבוהה מזה.
איציק שמולי: השר, אני חושב שאנחנו סתם מסתבכים פה.
איציק שמולי: אולי תוכל לתת לנו דוגמה איך זה ייראה בפועל.
איציק שמולי: האם הכוונה היא שאתה תבוא ותגיד שבחבילה הצרה יש ערוץ ספורט, אבל "אני לא קובע אם זה 5 או 5 פלוס"?
גלעד ארדן: בדיוק.
<דנה נויפלד: זה בדיוק מה שכתוב פה.
איציק שמולי: אז אני חושב שאם זו כוונתך זה בסדר, אבל צריך לנסח את זה אחרת מבחינה משפטית, כי כשמדברים על "מאפיינים" זה הרבה יותר רחב, אפשר לקחת את זה לפרשנות מרחיקת לכת.
<אתי בנדלר: אדוני השר, בדיוק בסוגיה הזאת אנחנו התלבטנו כשניסחנו את חוק שידורי טלוויזיה מהכנסת.
<אתי בנדלר: כי שם רצינו להבטיח שהרגולטור יהיה חיצוני לכנסת, ולא הכנסת עצמה.
<אתי בנדלר: אבל בכל זאת חברי הכנסת סברו שאת ה"מדיניות" לעניין שידורי הכנסת צריכה לקבוע ועדת הכנסת, ולא הרגולטור של ערוץ הכנסת, שהוא המועצה לשידורי כבלים ולוויין.
<אתי בנדלר: לפיכך, בחוק שידורי טלוויזיה מהכנסת, יש סעיף שאומר "מאפייני השידור בערוץ הכנסת" וקובע שוועדת הכנסת תקבע בתקנות "מדיניות" לעניין: מאפייני הערוץ והשידורים בו, היקף השידורים, וכן הלאה.
<אתי בנדלר: לכן, כשאני הצעתי לעשות שימוש במילה "מדיניות", היא לא מנותקת מדפוסי חקיקה קיימים.
<אתי בנדלר: אני מציעה שבסיפה יהיה כתוב: "רשאי הוא להורות על מדיניות בעניין מאפייני חבילת הבסיס וסוגי הערוצים בה".
<אתי בנדלר: פשוט להוסיף את המילה מדיניות.
<מיכל רפאלי כדורי: ומה יישאר תפקידה של המועצה האתית?
<מיכל רפאלי כדורי: תסבירו לנו פרקטית מה היא תעשה.
<דנה נויפלד: אני אתן דוגמה.
<דנה נויפלד: נניח שהשר רוצה לקבוע מדיניות שתגיד כך: תהיה חבילה צרה שיהיו בה ערוץ ילדים, ערוץ סרטים וערוץ סדרות.
<דנה נויפלד: הוא לא יגיד איזה ערוץ ילדים, איזה ערוץ סדרות ואיזה סרטים.
<דנה נויפלד: הוא יכול להגיד שהיא תכיל 14 ערוצים, וחצי מהם ייקבעו על ידי הגורם המשדר.
<דנה נויפלד: כלומר, זה לא רק "סוג", אלא יש פה גם מאפיינים, יש פה משהו נוסף.
<דנה נויפלד: ואז המועצה היא זו שתבוא ותגיד שערוץ ספורט הוא ערוץ שמשדר, נניח, 50% הפקות מקור שדוברות עברית.
<דנה נויפלד: היא יכולה גם להגיד ערוץ ספורט מסוג מסוים.
<דנה נויפלד: ההחלטה הפרטנית, מיכל, נשארת בידי המועצה.
<מיכל רפאלי כדורי: דנה, זו מכבסת מילים.
<מיכל רפאלי כדורי: אם היה - - -
גלעד ארדן: תסלחי לי, מכבסת מילים זה מה שאת עושה.
גלעד ארדן: אני מבקש להסביר, אדוני היושב-ראש.
אבישי ברוורמן: ברוגע.
גלעד ארדן: יש לי משפטן שמיודד איתי.
גלעד ארדן: הוא אומר לי שלפעמים אנחנו, השרים, נבחרים כדי שיהיה על מי לזרוק עגבניות.
גלעד ארדן: צריך שיהיה פרצוף מוכר כדי שכשיש לציבור טענות, אז הוא ידע למי לכוון אותן, גם אם לאותו פרצוף מוכר לפעמים אין באמת סמכות להשפיע על כך שהמדיניות שרוצים שתקרה, אכן תקרה.
גלעד ארדן: לגבי השאלה המניפולטיבית שהסמנכ"לית של "יס" כרגע שאלה, "אז מה יישאר למועצה לעשות?" – אני עוד פעם אסביר.
גלעד ארדן: כאשר אני, כשר, מנסה לגבש בחקיקה את הסמכות שלי להתוות מדיניות שאומרת שבהיצע הצרכני, מלבד חבילת הבסיס, שיש בה הרבה מאוד ערוצים, ניתן יהיה לכפות עליהם להציע גם כן...
גלעד ארדן: אני מזכיר שכבר היום יש לי סמכות בחוק לקבוע מחיר.
גלעד ארדן: ניתן יהיה להגיד להם היום.
גלעד ארדן: תראו, אנחנו אומרים לכם 40 ערוצים, אבל אתם לא מסתפקים ב-40 אלא הולכים על 70, ועכשיו אני, השר, צריך לתמחר את ה-70 האלה.
גלעד ארדן: אני לא רוצה לתמחר את ה-70 האלה, אלא אני רוצה שיהיה לי היצע יותר גדול של סוגי חבילות.
גלעד ארדן: יכול להיות שיהיו חבילות שמתאימות למשפחות ללא ילדים, יכול להיות שיהיו חבילות למשפחות שאף אחד בהן לא אוהב ספורט, ויכול להיות שיהיו חבילות צרות שיש בהן ערוץ ספורט כלשהו שהמועצה תחליט איך הוא צריך להיראות.
גלעד ארדן: לגבי השאלה "איך הוא צריך להיראות" – זה שמיים וארץ.
גלעד ארדן: כי יכול להיות ש"יס" ישימו בחבילה הצרה הזאת מצלמה שמכוונת למגרש האימונים שבו הבן שלי משחק כדוריד, הערוץ ישדר 24 שעות משם, וזה ייחשב לערוץ ספורט.
גלעד ארדן: ומצד שני, הגברת כדורי שואלת מה תעשה המועצה.
גלעד ארדן: למועצה יש הרבה מאוד עבודה, שהיא כבר השקיעה בה עשרות ומאות שעות בעבר – תשאלו את מוקדי – לאפיין מה זה ערוץ ספורט, איזה הפקות משודרות בו ואיזה לא, מי בוחן את העלויות שלהם ואת הסבירות של הכפייה לשדר אותם בערוץ פתוח, ועוד.
גלעד ארדן: יש המון עבודה, וזו באמת העבודה שמשפיעה על המוצר הסופי.
גלעד ארדן: המאפיין הכולל של אופי החבילה, שזה מה שהציעו פה – וזו תשובה לחבר הכנסת שמולי – נועד כדי שתהיה תוצאה צרכנית כמו שהכנסת מכוונת אליה.
גלעד ארדן: זאת הכוונה.
אבישי ברוורמן: דנה, את עובדת עם עורכת דין בנדלר על הניסוח?
<דנה נויפלד: האם הוועדה רוצה שאני אתקן את הניסוח?
אבישי ברוורמן: כן, ברוח הדברים.
אבישי ברוורמן: הלאה, לסעיף הבא.
גלעד ארדן: לפי הרוח שלי או לפי הרוח.
גלעד ארדן: ..? הייתה פה הרבה רוח.
<אתי בנדלר: אדוני, לא הבנתי מה ההחלטה.
אבישי ברוורמן: מה שהוא אמר כרגע, שיש מדיניות כמו בכנסת.
גלעד ארדן: שהתוצאה היא שאני יכול לקבוע סוגי חבילות בסיס ומאפיינים שלהן בלי לקבוע איזה ערוץ פרטני יהיה בחבילה.
גלעד ארדן: תראי, נדמה לי שהיום יש לאחת מהן שבעה סוגים ולאחת מהן 13 סוגים.
גלעד ארדן: יש ערוצי משפחה, ערוצי בידור, ערוצי ספורט, ערוצי סרטים ועוד – זה "הסוג של החבילה".
גלעד ארדן: ה"מאפיינים של החבילה" זה איזה סוגים נכללים בה.
גלעד ארדן: אם אין בחבילה ההיא סוג של ספורט, אז זה מאפיין מסוג אחד.
גלעד ארדן: את מבינה?
<אתי בנדלר: כן, אבל לדעתי המילה "מדיניות" - - -
אבישי ברוורמן: חבר הכנסת שמולי, אתה העלית את העניין של אי הגזמה בסמכויות השר.
אבישי ברוורמן: זה מניח את דעתך?
אבישי ברוורמן: אנחנו מבקשים שתמצאו את הניסוח המתאים, ואנחנו נצביע על זה.
אבישי ברוורמן: אתן יכולות להגיע להסכמה ביניכן?
<אתי בנדלר: או שמוסיפים את המילה "מדיניות" או שמשאירים את זה ככה.
<דנה נויפלד: אני לא יודעת מה זה אומר בהקשר הזה.
<דנה נויפלד: השר צריך לקבוע את המאפיינים של החבילה, אני לא יודעת מה זה "מדיניות" בהקשר של המאפיינים.
<דנה נויפלד: הוא צריך לקבוע את המאפיינים.
אבישי ברוורמן: אוי, אני אומר לכם, עורכות הדין האלה.
אבישי ברוורמן: .. טוב שאשתי ארכיטקטית.
אבישי ברוורמן: אז מה אפשר לעשות פה?
אבישי ברוורמן: דנה, את לא מקבלת את דעתה של אתי בנדלר?
<אתי בנדלר: זה לא עניין של דעה, אדוני.
<אתי בנדלר: לפעמים אנחנו מתווכחים ימים שלמים על מילה אחת.
אבישי ברוורמן: מה העמדה של משרד המשפטים?
אבישי ברוורמן: משרד המשפטים, החשש הוא שהשר יקבע מדיניות שתפגע במועצה ותגזים בסמכויות השר.
<אתי בנדלר: חבר הכנסת הופמן מציע "עקרונות" במקום "מדיניות".
אבישי ברוורמן: עקרונות זה טוב.
<אתי בנדלר: "...
<אתי בנדלר: ורשאי הוא להורות על העקרונות של מאפייני החבילה".
<דנה נויפלד: מה זה הוראה על עיקרון?
<אתי בנדלר: לא יודעת.
<דנה נויפלד: אני גם לא יודעת מה זה.
אבישי ברוורמן: משרד המשפטים יכול לפשר פה?
<קריאות: מדיניות.
אבישי ברוורמן: גמרנו, "מדיניות".
אבישי ברוורמן: אנחנו ממליצים על מדיניות.
אבישי ברוורמן: דנה, תתקפלי, נגמר הסיפור.
גלעד ארדן: אני שומר את הזכות להגיש הסתייגות אם אחרי בירור עם משרד המשפטים לא יהיה ברור לי שניתן להשיג את מה שאני מתכוון ושהוא יגן עליי אם יגישו בג"ץ אחר כך.
אבישי ברוורמן: אז אנחנו מוסיפים "מדיניות".
<דנה נויפלד: סעיף קטן (ב) מדבר על התקופה של ההוראה.
<דנה נויפלד: ההוראה היא לשלוש שנים, ואפשר יהיה להאריך את זה לתקופות נוספות בהתייעצות עם הכבלים והלוויין.
<דנה נויפלד: אבל הכוונה היא שזו תהיה הוראה לתקופה מוגבלת של שלוש שנים.
<אתי בנדלר: אני רוצה להעיר שהאפשרות של השר להאריך את זה שוב ושוב לתקופות של שלוש שנים בעצם אומרת שניתן לתת את ההוראה לצמיתות, עם תחנות מעת לעת.
גלעד ארדן: באישור של ועדת הכלכלה.
<אתי בנדלר: לא, לא, ממש לא.
<אתי בנדלר: אני חושבת שלפחות צריכים להוסיף את המילים, אולי, "ואולם, רשאי השר, אם ראה כי טרם נוצרה בשוק תחרות, ..." או משהו כזה.
<אתי בנדלר: כלומר, לפחות לתחום את שיקול הדעת בעניין הזה.
גלעד ארדן: אני מוריד את ראשי בהכנעה.
אבישי ברוורמן: אתי, נסחי, ודנה תכתוב.
<דנה נויפלד: הסעיף הבא, סעיף (ג), מדבר על הסמכות של המועצה.
<דנה נויפלד: כמו שהסברנו, המועצה היא זאת שנותנת הוראות ליישום.
<דנה נויפלד: זאת אומרת שהיא זאת שפורטת לפרוטות את מדיניות השר, והיא קובעת את המפרט של הערוצים הפרטניים שנכללים במסגרת חבילת הבסיס הצרה.
<דנה נויפלד: חוץ מזה, היא יכולה לתת הוראות לעניין התוכן שישודר, הרמה וההיקף.
<דנה נויפלד: זאת אומרת, כמה שעות הפקה צריך, כמה שעות שידור צריך ועוד.
<דנה נויפלד: בנוסף, היא תיתן הוראות לעניין הפרסום של החבילה הצרה, כי עד כה לא ניתן פרסום שאפשר לצופים לדעת שיש חבילות כאלה.
<דנה נויפלד: לכן המועצה תקבע הוראות ברורות שיביאו לידיעת הציבור שיש חבילה כזאת.
<אתי בנדלר: אני מבקשת הסבר להבדל בין "תוכן" לבין "רמה".
<אתי בנדלר: אני מבינה שרוצים להבטיח שהערוצים האלה לא יהיו מדולדלים, כלומר, שאכן תהיה שם השקעה בתוכן.
<אתי בנדלר: לדעתי, זו ה"רמה".
<אתי בנדלר: כלומר, להבטיח רמה מסוימת.
<דנה נויפלד: "היקף" זה גם היקף שעות שידור.
<אתי בנדלר: "רמה" כולל גם את היקף ההשקעה וגם את מספר השעות, אבל מה זה "תוכן"?
<דפנה גלוק: תוכן יכול להיות ספורט שכולל כדורגל וכדורסל ולא רק בדמינטון.
<אתי בנדלר: אני מבינה את הרעיון, אבל אני חושבת שמכאן ועד הכתבת תכנים, הדרך - - -
<דנה נויפלד: זה לא הכתבת תכנים, אתי.
<אתי בנדלר: זה סובל את הפרשנות הזאת.
<דנה נויפלד: אבל זאת סמכות המועצה גם היום, לפי סעיף 6ה.
<דנה נויפלד: הסעיף אומר שהיום הסמכות של המועצה היא לקבוע סוגי שידורים, נושאיהם, תוכניהם, רמתם, היקפם, מועדיהם, לרבות אישור ערוץ לשידור וביטולו.
<דנה נויפלד: מכאן לקחנו את זה, וזה נועד ליצור קשר בין הסמכות הכוללת של המועצה לבין הסמכות הזאת.
<דנה נויפלד: זה נועד לייחד את הסמכות הזאת לעניין הזה, ולכן נבחרו - - -
<אתי בנדלר: אני מודה שאכן זה כתוב בחוק במסגרת סמכויות המועצה.
אבישי ברוורמן: דנה, הלאה.
<הרצל עוזר: רגע, אני רוצה להגיב.
<הרצל עוזר: תוכלי להסביר על הפרסום?
<הרצל עוזר: מה הכוונה?
<הרצל עוזר: מי יפרסם?
<דנה נויפלד: הכוונה היא לפרסם לציבור.
<דנה נויפלד: אתם.
<הרצל עוזר: מה פתאום שאני אפרסם?
<הרצל עוזר: זאת חברה פרטית.
<הרצל עוזר: אם המדינה רוצה, שהמדינה תפרסם.
<הרצל עוזר: אתם רוצים להכתיב לנו לפרסם לציבור?
<דנה נויפלד: התשובה היא כן.
<דנה נויפלד: קוראים לזה גילוי.
<הרצל עוזר: אני עכשיו אשים 30 מיליון דולר בערוץ 2 כדי לפרסם את החבילה הצרה?
<דנה נויפלד: לא, לא, לא, הכוונה היא לפרסם לציבור.
גלעד ארדן: לא, הוא שואל אם לפרסם על הפלטפורמה שלו או במקום אחר.
<דנה נויפלד: הכוונה היא לא לפרסם בערוץ 2, אלא באתר האינטרנט שלהם לדוגמה.
<דנה נויפלד: צריך סוג של סבירות לכך שאפשר יהיה להגיע לזה.
<דנה נויפלד: כי היום קשה מאוד להגיע למידע הזה.
אבישי ברוורמן: אז אתי, דנה, משרד המשפטים, תדאגו שלא יזרקו על הרצל עוד 30 מיליון דולר – הוא יפשוט את הרגל.
<אתי בנדלר: אפשר: "לגבי אופן פרסומה לציבור באתר האינטרנט שלו".
<דנה נויפלד: אבל אני רוצה שהמועצה תהיה רשאית לקבוע דרכים נוספות.
<אתי בנדלר: איפה עוד?
<דנה נויפלד: אפשר למשל בשידורים שלהם.
גלעד ארדן: בכלים שלהם.
גלעד ארדן: בפלטפורמות שלהם.
אבישי ברוורמן: רגע, אנחנו מאבדים שליטה.
אבישי ברוורמן: מצד אחד ברור שלא יזרקו עליך פתאום סכום גדול.
אבישי ברוורמן: מצד שני, כשנתונים את הפרוגרטיבה לחברות, אתה פתאום מוצא פרסום במקום נידח, והציבור לא רואה את זה.
אבישי ברוורמן: אז איך אנחנו פותרים את הבעיה הזאת?
<הרצל עוזר: המועצה נותנת לנו הנחיות מאוד מדויקות איך לפרסם, כולל איזה גודל וכדומה.
<הרצל עוזר: אין לי התנגדות לזה.
<הרצל עוזר: כל מה שאני אומר זה שיהיה ברור שזה יהיה באמצעים שלנו ולא שיכפו עלינו - - -
<דנה נויפלד: אם אני אוסיף "לעניין פרסומה לציבור כפי שתקבע המועצה", זה בסדר?
<הרצל עוזר: לא, בוא נגדיר שזה יהיה בערוצים שלנו ובאתר האינטרנט שלנו.
אבישי ברוורמן: הוא רוצה לעשות את זה בטריטוריה שלו.
<דנה נויפלד: הבנתי, אבל זה לא שונה מדברים אחרים שהמועצה קובעת לעניינם פרסום, נכון?
<דודו קובסניאנו: נכון.
<דודו קובסניאנו: כשאנחנו מחייבים את חברות הכלבים והלוויין לפרסם, אז יש כל מיני דרכים: באתר האינטרנט שלהם, בהסכמי מנוי, בדף הפירוט החודשי ועוד.
<דודו קובסניאנו: זאת אומרת, אנחנו לא חורגים לטריטוריה של פרסום בערוץ 2.
<אתי בנדלר: איך אתה מבטיח את זה בנוסח?
גלעד ארדן: השאלה אם זה לא מרע את מצבנו.
גלעד ארדן: כי אם למועצה יש היום סמכות להורות להם לפרסם גם במקומות אחרים, אז אם אנחנו עכשיו - - -
<דנה נויפלד: נכון, לכן אני לא רוצה - - -
אבישי ברוורמן: מיכל, את צריכה להלין פה, כי מורידים את סמכויות המועצה.
<דנה נויפלד: ההפך הוא הנכון.
<מיכל רפאלי כדורי: - - - למועצה יש סמכות להורות לפרסם בערוץ 2.
<דנה נויפלד: ככל שיש סמכות כזאת, אנחנו בוודאי לא רוצים לפגוע בה.
<דנה נויפלד: ולכן המועצה היא זאת שקובעת את אופן הפרסום.
<דנה נויפלד: כמובן שאם זה משית עלות גדולה, זה יהיה לא סביר.
<דנה נויפלד: הם יצטרכו לבחון מה הדרך הכי סבירה לעשות את זה.
גלעד ארדן: אם דודו יגיד שיש להם גם היום סמכות להורות על פרסום, אז לא צריך את זה בחוק.
<דודו קובסניאנו: אני לא בטוח שיש לנו סמכות כזאת מפורטת, והיא גם לא ברורה, הסמכות הזאת.
<דודו קובסניאנו: לכן כדאי שתהיה סמכות של פרסום.
<דודו קובסניאנו: עוד פעם, זה לא שאנחנו נדרוש מהם לפרסם בערוץ 2 או משהו כזה.
אבישי ברוורמן: אז שתהיה הבהרה.
אבישי ברוורמן: אם מכניסים את זה בחוק, מר עוזר ביקש שתהיה הבהרה, כדי שלא יכריחו אותו לפרסם אצל המתחרים שלו.
<דנה נויפלד: אולי במקום "פרסומה" נכתוב "הבאתה לידיעת הציבור", בסדר?
<רון אילון: הבשורה הגדולה בסעיף הזה היא שהממשלה מסכימה שיהיה פרסום בכבלים ולוויין.
<רון אילון: זה טוב מאוד, אנחנו מודים לכם.
<רון אילון: נתחיל עם חבילה צרה ונעבור הלאה...
גלעד ארדן: לא, כי היום אין שם שום פרסום.
גלעד ארדן: הם "רק" מקצים ערוצים שלמים לפרסום עצמי.
גלעד ארדן: אבל חוץ מזה אין שם שום פרסום.
אבישי ברוורמן: הרצל, לדנה יש פתרון.
<דנה נויפלד: אני מציע שבמקום "פרסום" נכתוב "הבאתה לידיעת הציבור", וכך זה לא מרמז על פרסום אלא על זה שהמועצה תורה איך תיידעו את הציבור בדבר קיומה של החבילה הזאת.
אבישי ברוורמן: תודה, דנה.
אבישי ברוורמן: הסעיף הבא.
<דנה נויפלד: הסעיף הבא, סעיף קטן (ד), מדבר על התשלומים הנלווים.
<דנה נויפלד: כדי שהמחיר לא יעלה על ידי תשלומים נלווים, אנחנו מציעים פה סעיף שמגביל את החברות בגבייה של תשלומים נלווים, אלא אם הם גובים את זה ממילא בחבילות אחרות.
<דנה נויפלד: זאת אומרת, אם הם לוקחים דמי התקנה, או דמי שירות, או ציוד מיוחד, אז כדי לא להעלות את המחיר של החבילה, הם יוכלו לעשות את זה רק אם הם לוקחים את זה עבור חבילות אחרות, באותו המחיר.
אבישי ברוורמן: האם זה ברור?
אבישי ברוורמן: ירמיהו, אתה כבר אמרת - - -
<ירמי קדוש: לא, יש לי הערה על הסעיף הקודם ולא אמרתי אותה.
אבישי ברוורמן: בקצרה, ירמיהו, כי אני מוכרח להתקדם.
<ירמי קדוש: רשום בסעיף (ג): "...
<ירמי קדוש: תוכן השידורים בערוצים הכלליים בחבילה, רמתם והיקפם".
<ירמי קדוש: אני מציע שיוסיפו כאן "והגיוון התרבותי שלהם".
אבישי ברוורמן: זה כבר ברור.
אבישי ברוורמן: אנחנו מדינה כל כך מפורדת ומפורטת, ואנחנו כל כך מגוונים.
<ירמי קדוש: אבל העובדות בשטח מראות שלמרות מה ש"יס" ו"הוט" אומרים, הכספים האלה מעולם לא הגיעו ל - - -
אבישי ברוורמן: ירמיהו, בסוף אני אתן הצהרה לפרוטוקול שאנחנו פה מ-120 גלויות ויותר - - -
<ירמי קדוש: אבל אני מדבר פה על כשל שוק שקיים.
<ירמי קדוש: האמנים והיוצרים שאני מדבר עליהם מעולם לא קיבלו כספי הפקות מקור, לא מ"יס" ולא מ"הוט".
<ירמי קדוש: אלה אמנים ויוצרים שחיים במדינה ולא מקבלים את זה.
אבישי ברוורמן: תודה, ירמיהו.
<דנה נויפלד: הסעיף האחרון, כדי לא ליצור סתירה בין הסמכויות של המועצה לסמכויות של השר, מבהיר שככל שהשר נתן הוראות בדבר החבילה הצרה, אז המועצה לא תיתן, כדי לא ליצור סתירה בין הוראות רגולטוריות.
אבישי ברוורמן: רון, יש לך הערה לסעיף (ה)?
<רון אילון: יש לי בקשה, כבוד היושב-ראש וכבוד השר.
<רון אילון: אני לא מכיר שבחקיקה ראשית קובעים באופן פרטני לא רק מה מחיר החבילה הצרה אלא גם מה היחס בין המחיר של החבילה הצרה לבין שאר השירותים שהחברה הפרטית נותנת.
<רון אילון: אני מבין את החשש, אבל מצד שני יהיו מצבים שבהם ממירים מתקדמים שאנחנו רוצים לתת למנויים של חבילת בסיס רחבה.
<רון אילון: בכל זאת, יש גם כאלה שרוצים חבילות רחבות.
<רון אילון: אז אני מבקש שבמקום שזה ייקבע בחקיקה ראשית, יהיה בסמכות השר לקבוע גם את המחיר של שאר המוצרים.
<רון אילון: בחברת החשמל לא קובעים בחקיקה ראשית את ההבדל בין תעריף השיא לתעריף השפל – רק בטלוויזיה רב-ערוצית.
<דנה נויפלד: לא הבנתי מה שאמרת.
<רון אילון: אני מדבר על סעיף (ד) לא על (ה).
<רון אילון: הסעיף הזה אומר בעצם שאם אנחנו מציעים מוצר מסוים במחיר מסוים למי שאיננו בחבילת הבסיס הצרה, אנחנו צריכים להציע אותו דבר בחבילת הבסיס הצרה.
<רון אילון: למשל, אם נרצה לתת חבילת בסיס צרה עם רמת שירות יותר נמוכה – דרך אגב, זה קיים במדינות הנאורות שהרן ציין בשקף שלו – אנחנו לא נוכל לעשות את זה.
<רון אילון: לא רק שאנחנו לא נוכל לעשות את זה, גם השר לא יוכל לעשות את זה אם הוא יגיע למסקנה שצריך לשנות את המפרט.
<רון אילון: אז כל מה שאני מבקש - - -
גלעד ארדן: רגע, רק כדי שנבין: מה זה אומר רמת שירות יותר נמוכה?
גלעד ארדן: אפשר לקבל דוגמה?
<רון אילון: כן, אפשר.
<רון אילון: כמו "אנונה TV", שמציעים באתר שלהם התקנה עצמית.
<רון אילון: גם אנחנו רוצים להציע התקנה עצמית.
<ניב אומזגין: אתה מוזמן להתקין אנטנה.
<ניב אומזגין: תקנה מקדחה, תעשה חור בקיר, ותתקין אנטנה לבד.
<רון אילון: רמת שירות נמוכה, אדוני השר, זה כמו שמתכוונים להציע ב"אנונה TV".
גלעד ארדן: אני חשבתי שאתם תרצו להציע רמת שירות גבוהה יותר בחבילה הצרה.
<דנה נויפלד: אבל הסעיף אומר הפוך.
<דנה נויפלד: הסעיף אומר הפוך.
גלעד ארדן: רון, אתה רוצה למחוק את הסעיף הזה?
<רון אילון: לא, אני רוצה להעביר את הסמכות לשר התקשורת, ולא לקבוע את זה בחקיקה ראשית.
<רון אילון: ברור לי החשש הכבד שאנחנו נפלה.
<רון אילון: ברור לי.
<רון אילון: אבל האם לא מספיק שהמשרד יפקח עלינו בעניין הזה?
<רון אילון: ואם תגיעו למסקנה במשרד שמותר לתת מחירים שונים לשתי חבילות שונות - - -
גלעד ארדן: אבל כתוב "אלא באישור המועצה".
<דנה נויפלד: אני אסביר שוב את הסעיף.
<דנה נויפלד: לא הבנתם.
<דנה נויפלד: אם לא גובים מחירים על השירותים הנלווים מבעלי החבילות האחרות, אי אפשר לקחת את זה כתוספת בחבילה הצרה.
<דנה נויפלד: אבל אם לוקחים מהחבילות האחרות איזשהו מחיר בעד השירותים הנלווים, את אותו מחיר, המקסימלי, אפשר לקחת גם מהחבילה הצרה.
<דנה נויפלד: אם אתה רוצה לקחת מחיר גבוה יותר – אין בעיה; וגם אם אתה רוצה לקחת מחיר יותר נמוך – יש אפשרות, באישור המועצה.
<דנה נויפלד: אתה רוצה להעביר את זה לשר?
<דנה נויפלד: אני לא חושבת שמיכל תסכים, אבל - - -
אבישי ברוורמן: הכול בסדר, אני חושב ששכנעת את רון.
אבישי ברוורמן: הוא לא הבין בהתחלה.
גלעד ארדן: הוא רצה לעזור.
גלעד ארדן: הסמנכ"לית לא רוצה שזה יהיה אצל השר, אבל המנכ"ל נותן בי יותר אמון.
גלעד ארדן: מה לעשות, הוא מכיר אותי.
אבישי ברוורמן: מיכל, את חייבת לחייך, אל תהיי עצובה – יהיה עוד יותר גרוע.
אבישי ברוורמן: אפשר להתקדם?
<אתי בנדלר: אם אין עוד הערות, אפשר להצביע על כל פסקה 4.
גלעד ארדן: אבל עד עכשיו עוד לא הצבענו על כלום.
גלעד ארדן: את מצביעה עכשיו על הכול?
<אתי בנדלר: מה זאת אומרת "לא הצבענו על כלום"?
גלעד ארדן: הייתי פה כל הזמן, ועוד לא שמעתי מי בעד ומי נגד.
<אתי בנדלר: נכון, כי זה הסעיף הראשון שהוקרא היום.
<אתי בנדלר: אמרתי שנצביע על כל פסקה 4.
אבישי ברוורמן: אני מצביע.
אבישי ברוורמן: הצבעה בעד הסעיף – פה אחד הסעיף אושר.
אבישי ברוורמן: אני שמח שחבר הכנסת שמולי, שמאוד הדגיש את הנושא הזה, גם השתכנע שיש כאן סמכות למועצה ומגבלה על סמכויות השר.
אבישי ברוורמן: גברת ברוק, את יכולה להמשיך.
<דנה נויפלד: זה בעקבות התיקון שנעשה בישיבות הקודמות.
<דנה נויפלד: זה מכיל את אותו מנגנון שקבענו לעניין קביעת העלות גם במקרה של עלות השימוש בתשתית לפי סעיף 6לד(ב)(1).
איציק שמולי: אני צריך הסבר יותר מעמיק.
<דנה נויפלד: סעיף 6לד(ב) מדבר על קביעת דמי שימוש לבעל רישיון מיוחד, כאשר אנחנו רוצים ליצור אסתטיקה חקיקתית ולעשות את ההפניה הרלוונטית לאופן החישוב של דמי המעבר.
<דנה נויפלד: זה נדרש כדי ליצור את הזהות בתוך החוק ביחס לכל הסעיפים.
<דנה נויפלד: זה בעצם שואב את התיקונים שעשינו בפעם הקודמת.
אבישי ברוורמן: איציק, זה ברור?
איציק שמולי: אני מצטער, אבל לא.
איציק שמולי: אני לא מצליח להבין מה היא אמרה.
אבישי ברוורמן: הרן יסביר.
<הרן לבאות: אין לנו בעל רישיון מיוחד, ואולי זה מה שבלבל אותך.
<הרן לבאות: אני אתן מצב תאורטי: נניח שיגיע ערוץ מסוים והוא יקבל רישיון מיוחד – זה רק לצורך הדוגמה, זה לא מאוד רלוונטי.
<הרן לבאות: יגיע ערוץ מסוים וירצה לרכוב על הפלטפורמה של "הוט" או "יס" על מנת להגיע אליך, לצרכן.