GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<רון אילון: אני רק אומר שמי שחפץ באמת לתקן את השוק הזה, במובן שהמחירים שלו יוזלו, צריך לא להציג שקף שנאסף מאתרי אינטרנט...
<רון אילון: אני לא יודע מאיפה.
<רון אילון: צריך להבין את הקושי הגדול בין הערך של לייצר תרבות ל-5 מיליון איש, תרבות עברית ישראלית, שזה ערך שאין לנו פרסום בגינו... הפרסום ניתן ל-2 ו-10, וגם מצבם איננו שפיר.
<רון אילון: כי יש עליהם חובות להפקות מקור; כי הם נדרשים להקים חברות חדשות ב-100 מיליון שקלים כל אחת.
<רון אילון: 2) כי אנחנו חייבים למממן יצירה ישראלית – וטוב שכך; 3) כי הממשלה נעלמה מהזירה של היצירה הישראלית.
<רון אילון: היא מטילה את זה על הצרכנים, באמצעותנו, ואחרי שהיא גמרה לעשות את זה, היא מתלוננת שהמחירים גבוהים.
<רון אילון: אז אני שואל, הרן, איפה הכסף.
<רון אילון: רון לא סיים.
<רון אילון: הוא מציג את העמדה שלו כל כך ברור, כל כך רהוט, גם עם חוש הומור.
<רון אילון: בבקשה.
<רון אילון: התוצאה של מהלך כמו שהרן כנראה מציע, שעוסק רק בצד המחיר בלי לתקן את עיוותי הרגולציה הגדולים, היא שיהיו פחות שחקני תוכן במדינת ישראל – לא יותר.
<רון אילון: וגם פה די לחכימא ברמיזא, אדוני היושב-ראש.
<רון אילון: כי בסוף אני צריך להחזיר את הכסף לבעלי אגרות החוב, אני ו-3,000 עובדי "יס".
אבישי ברוורמן: ואתה אומר שזה יהיה על חשבון.
אבישי ברוורמן: .. פחות רוזנווקס, פחות קדושי, פחות אמיר.
<רון אילון: ולגבי ידידי החדש מ"אנונה TV" – אני מברך אותו על כניסתו לשוק.
<רון אילון: אני אומר את זה במלוא הרצינות.
<רון אילון: אני מייחל שהרגולציה שחלה עליו תחול גם על "יס".
<רון אילון: אני לא מאחל לו שהרגולציה שחלה עלינו תחול גם עליו.
<רון אילון: כי אז הוא יגלה שהוא חייב לשדר את ערוץ 5, שהוא חייב לעשות הפקות מקור, שהוא חייב להעביר דיווחים למועצה השכם והערב, שהוא חייב לקבל אישור על כל ערוץ שהוא מעלה או מוריד, שהוא חייב לכתת רגליו הלוך חזור מירושלים - - -
אבישי ברוורמן: רון, אם אנחנו בקטע של כיתות רגליים, יש לי שאלה אליך: אין ספק שאתה אדם מרשים בצורה בלתי רגילה, בעל ניסיון ויכולת.
אבישי ברוורמן: נניח שהיו שולפים אותך עכשיו והיו נותנים לך להוביל פה את הרפורמה.
אבישי ברוורמן: האם היית פועל אחרת מארדן והרן?
<רון אילון: אני אענה ברצינות, למרות שקשה לענות.
אבישי ברוורמן: - - - אתה מנוע.
<רון אילון: אני לא מנוע, אני בכנות אומר לכם שאני מבין - - -
גלעד ארדן: המצב כל כך קשה, שכבר שנים הוא לא חושב לעזוב.
אבישי ברוורמן: עזוב, זו שאלה רצינית.
אבישי ברוורמן: הרי כולנו אזרחים במדינת ישראל.
<רון אילון: עכשיו אני לא מדבר בתור "יס".
<רון אילון: יש פה רבים מתעשיית הטלוויזיה, ואנחנו נהנים להתגושש אחד עם השני, אבל בסוף היום – תעשיית הטלוויזיה בישראל לא מרוויחה כסף.
<רון אילון: בוא נסתכל על היוצרים: הם לא מרוויחים כסף.
<רון אילון: בוא נסתכל על ערוצים 2 ו-10...
<רון אילון: דרך אגב, מזלו הגדול של 10 שאת הכסף הוא חייב לממשלה ולכן הוא קיבל פריסת חובות.
<רון אילון: לצערי, "יס" בחרה באסטרטגיה אחרת: את כל חובות התוכן שלה היא מילאה, 130 מיליון שקל בשנה, אבל את החוב אנחנו חייבים לבנק, שבו אין פריסת חובות.
<דבורה קמחי: גם ערוץ 10 החזיר את כל חובות התוכן שלו - - -
<רון אילון: אמרתי שאנחנו כולנו באותו צד, גברתי.
<רון אילון: אין רווחיות בתעשיית הטלוויזיה.
<רון אילון: היחידים שמרוויחים כסף בטלוויזיה – ויסלח לי ידידי מ"הוט", הרצל – זה רק "הוט".
<רון אילון: למה הם מרוויחים כסף מטלוויזיה?
<רון אילון: כי הם מוכרים עם זה טלפון.
<רון אילון: זאת אומרת, בלי למכור טלפון, אין כסף.
<רון אילון: תפתחו את הדוחות שלהם.
<רון אילון: הרן, זה פשוט, צריך להסתכל מה כתוב בדוחות.
גלעד ארדן: אתה נשמע מאוד פסקני, אבל יש לנו ויכוח על הדוחות ועל המסקנות שמסיקים מהם.
גלעד ארדן: כמו שעדכנת את זה על הממירים – שלא נשאל אותך עוד שאלות שתעדכן - - -
אבישי ברוורמן: רון, אני שואל שאלה סתם, ויכול להיות שאני טועה - - -
<רון אילון: יש לכם החלטה קשה מאוד בתור נבחרי ציבור, ואני אגיד מה הפתרון, אבל אני לא בטוח שתאהבו אותו.
אבישי ברוורמן: אחד הדברים שהביאו לתשומת לבי היא שיש לכם למשל הלוואת בעלים בשער ריבית של 11%.
<רון אילון: לא נכון.
אבישי ברוורמן: כי חשבתי שאם הלוואת הבעלים כל כך יקרה, אז אם מוסיפים את זה לרווח, פתאום אתם מרוויחים יפה.
גלעד ארדן: אז באיזה ריבית ההלוואה?
<רון אילון: הלוואת הבעלים של "יס", קרי בעליה של "יס" הזרימו לה - - -
גלעד ארדן: כמה כסף?
אבישי ברוורמן: תן לו, הוא יגיד הכול.
<רון אילון: אני גם חייב להגיד הכול, הרי אנחנו מדווחים דיווח ציבורי.
<רון אילון: זה פלילי לא להגיד הכול.
דוד צור: מאיפה הלוואת הבעלים?
<רון אילון: מ"בזק" ומ"יורוקום".
<רון אילון: אם אני זוכר נכון, זה בערך 60 ומשהו אחוז מ"בזק", והיתרה זה מבעלים אחרים ש"יורוקום" קנתה אותם.
<רון אילון: הריבית הנקובה הממוצעת בהסכם ההלוואה היא כ-3% צמוד.
<רון אילון: כללי החשבונאות, IFRS, שאותם אימצה רשות ניירות ערך הישראלית, מחייבים אותנו לרשום בדוחות 11% ריבית, אך מנגד, אם אנחנו רוצים לדייק בעולם החשבונאי, אנחנו מדווחים על פחות - - -
גלעד ארדן: מה, זה סתם כתוב?
<רון אילון: הדבר החשוב ביותר בכל מה שאמרתי זה שמעולם "יס" לא שילמה לבעליה שקל אחד בגין ההלוואה הזאת, לא שילמה דיבידנד, לא שילמה ריבית, ולצערי – על מה שאני אומר עכשיו אני כנראה הולך לחטוף בראש כשאני אחזור הביתה – היא כנראה גם לעולם לא תוכל להחזיר לבעליה את מלוא השקעתם, לא ב-11% ריבית, גם לא ב-3% וגם לא באפס.
אבישי ברוורמן: רון, מה שאמרת עכשיו זה מאוד חשוב.
אבישי ברוורמן: אתה אדם רציני, אמרת את זה בצורה מאוד ברורה, וזה משנה לגביי חלק מהנתונים שאני ראיתי ועל פיהם עשיתי חישוב על 11% שלפיו הרווחים שלכם פתאום מאוד גדלו.
אבישי ברוורמן: אם באמת מעולם לא היה דבר כזה ולא היו תשלומים כאלה ולא היו דברים כאלה, מבחינתי, בתור אדם פתוח לחלוטין, ה"קייס" שלך מתחיל להיות יותר חזק.
<רון אילון: חד וחלק, לא היה.
גלעד ארדן: אתה מוכן להסביר רגע לאדם פשוט שרק למד משפטים: אם זה 3%, למה הכללים מחייבים לרשום 11%?
גלעד ארדן: אפשר לרשום גם 1,000%?
גלעד ארדן: תסבירו למה כתוב בדוחות דווקא 11%, מה, זה מספר שמביא מזל?
<רון אילון: אני אסביר, למרות שאני לא האיש להסביר את זה.
<רון אילון: כללי ה-IFRS אומרים את הדבר הבא: בשעה שבעלים מעמיד הלוואה לחברה, לא משנה מה הוא רשם בהסכם – הוא יכול לרשום שהוא נותן מינוס – צריך לשערך את ההלוואה הזאת כאילו היא ניתנה בתנאי שוק, ולחייב עליה 11% ריבית.
<הרן לבאות: לא, לא כתוב שצריך לחייב 11%.
<הרן לבאות: אולי אצלך - - -
אבישי ברוורמן: סליחה, רון הוא לא איזה קטלא קניא.
אבישי ברוורמן: יש פה איזה רואה חשבון סביב השולחן?
<רון אילון: אני אשמח לסיים, ואז כל רואה חשבון שרוצה מוזמן לתקן אותי.
<רון אילון: כיצד נקבע סכום הריבית?
<רון אילון: הוא נקבע על ידי מעריך רציני שקובע מה מחיר השוק של הלוואה כזאת אם הייתה ניתנת בתנאי שוק חופשי.
<רון אילון: כדי שלא תיווצר הוצאה מיותרת בדוחות הכספיים, מעבירים חלק מקרן הריבית לדבר שנקרא קרן הון, וכל שנה מעבירים מקרן ההון לקרן ההלוואה דרן מנגנון חיוב הריבית.
<רון אילון: סלחו לי על ההסבר המסובך, אבל אין פשוט ממנו.
<רון אילון: מה שחשוב בכל השיחה הזאת זה שהריבית הזאת מעולם לא שולמה - - -
גלעד ארדן: אבל החוב שמצטבר כלפי הבעלים הוא בריבית של 3% או בריבית של 11%?
<רון אילון: 3%.
<רון אילון: אגב, אני שב ואומר: לעולם לא ישולם החוב הזה, לצערי.
גלעד ארדן: אלא אם תמוזגו.
<רון אילון: אם נמוזג, למתחרינו הגדולים תהיה נתונה ההזדמנות לממן את עולם הטלוויזיה באמצעות הטלפון והאינטרנט.
<רון אילון: כי טלוויזיה בפני עצמה במדינת ישראל – וצר לי להגיד את זה, אבל זו האמת – היא לא עסק כזה רווחי.
אבישי ברוורמן: רון, מה שאמרת זה מאוד חשוב, כי אני ראיתי נתונים אחרים.
אבישי ברוורמן: אבל אתה הסברת את זה עכשיו, אמרת את זה בכנסת, ואני בטוח שבתוך שנייה יעשו גם באוצר, לאור מה שאמרת, בדיקות עם רואי חשבון מדופלמים.
אבישי ברוורמן: מבחינתי, התמונה של "יס" קצת שונה עכשיו ממה שחשבתי.
<הרן לבאות: אבל מה זה קשור?
אבישי ברוורמן: לא דיברתי לגבי הרפורמה, דיברתי לגבי המצב הרווחי שלהם.
אבישי ברוורמן: הרן, אני קיבלתי קודם נתונים ממקורות חסויים שהראו לי מצב שבו לקחתי בחשבון את הלוואת הבעלים, הוספתי אותה, זאת מתוך ידיעה שאני יודע מי הבעל-בית, שמלווה לעצמו ולוקח את זה חזרה – ופתאום יש רווח גדול.
אבישי ברוורמן: הדבר הזה ירד לי, ומבחינתי זה משנה את המצב של "יס".
אבישי ברוורמן: אבל זה לא משנה כרגע לגבי הדיון הכללי.
אבישי ברוורמן: גם לגבי "הוט" יש לי נתונים.
אבישי ברוורמן: נשמע מהם.
<הרצל עוזר: אני אגיד מילה על הנתונים של "הוט".
<הרצל עוזר: אגב, יש לי הרבה מה להגיד, אבל.
<הרצל עוזר: .. אני לא כל כך מתנגד לחבילה הצרה, אבל אני כן מתנגד ל-DTT.
<הרצל עוזר: אבל אני אשמור את דבריי לאחר כך.
<הרצל עוזר: אני רוצה להתייחס לעניין שעלה פה.
<הרצל עוזר: נכון ש"הוט" מרוויחה קצת יותר מ"יס".
<הרצל עוזר: ברבעון האחרון אנחנו רואים 17 מיליון שקל מתוך מחזור של מיליארד – שאלה מספרים חסרי תקדים.
<הרצל עוזר: אגב, מילה כללית בנושא שוק הסלולר, כי כל הזמן מדברים פה על שוק הסלולר.
<הרצל עוזר: אז לאור מה שעשו בשוק הסלולר, בוא נסתכל על שוק - - -
אבישי ברוורמן: הרצל, כמו שאני זרקתי לו את הלוואת הבעלים, אני יכול לזרוק לך פה שני דברים - - -
<הרצל עוזר: אני אסביר.
<הרצל עוזר: רק לסבר את האוזן לגבי הרווחיות בשוק הטלוויזיה: בשנת 2012 הרווחיות של חברות הסלולר, אחרי שהיא נשחקה ונשברה והתרסקה, היא 5 מיליארד שקל, ואילו בשוק הטלוויזיה, שנינו ביחד – 300 מיליון שקל.
<הרצל עוזר: כשמדברים על רווחיות התפעולית – על הרווח הנקי בכלל אין מה לדבר – היא נמוכה פי 17 בענף הטלוויזיה לעומת ענף הסלולר, וזה אחרי שבענף הסלולר הרווחיות נשחקה.
אבישי ברוורמן: הרצל, אני זרקתי לרון את העניין של הלוואת בעלים.
אבישי ברוורמן: מה שנתנו לי כנראה לא היה כל כך מדויק.
אבישי ברוורמן: לגבי מה שאתם עושים – ואני אומר שוב, יכול להיות שהנתונים שקיבלתי מאנשים הם שגויים – אחד הדברים שיש לכם זה מוניטין של קשרי לקוחות, שזה הון וירטואלי.
אבישי ברוורמן: את הדבר הזה אתם מפחתים עכשיו בסכומים מאוד מאוד גדולים.
אבישי ברוורמן: אם אני מוריד את הפחת הזה – הלא זה וירטואלי – אתם נראים מצוין.
<הרן לבאות: זה המדד המקובל לבחון רווחיות – EBITDA .
אבישי ברוורמן: הרן אומר שהמדד המתאים זה ה-EBITDA שלך, שהוא מצוין.
<הרצל עוזר: אמרתי שה-EBITDA שלנו, של שנינו, של כל ענף הטלוויזיה, היה 300 מיליון בשנה שעברה, לעומת 5 מיליארד של הסלולר.
<הרן לבאות: ה-EBITDA היה 300 מיליון?
<הרן לבאות: אתה בטוח בזה?
<הרצל עוזר: דבר שני, גם אנחנו חייבים לא מעט כסף, אבל לא לבעלים.
<הרצל עוזר: אנחנו חייבים 1.9 מיליארד שקל לבנקים, פלוס 1.5 אג"חים.
<הרצל עוזר: גם הרווח שדיברתי עליו, שהוא רווח מאוד זעיר ביחס למחזור...
<הרצל עוזר: צריך להסתכל על זה מבחינה כלכלית, לא להגיד, כמו שכבר שמעתי, "17 מיליון שקל זה הרבה מאוד כסף".
אבישי ברוורמן: לא דיברתי על זה, דיברתי על הפחת הווירטואלי.
<הרצל עוזר: בסדר, אז אני מסביר שה-EBITDA שלנו היא עדיין נמוכה, דרך אגב, בשיעור מאוד ניכר לעומת חו"ל.
<הרצל עוזר: החובות שלנו הם חובות של מיליארדי שקלים.
<הרצל עוזר: במצטבר אנחנו הפסדנו יותר כסף מאשר "יס".
<הרצל עוזר: אני מסכים עם הטענה שענף הטלוויזיה מרוסק כולו – "יס", "הוט", 10, 2 וכולי.
<הרצל עוזר: והקצת שאני מרוויח יותר ממנו זה בגלל שיש לי טריפל ואני קצת מצליח למכור.
<הרצל עוזר: ולכן הפתרון – ואני חשוב שיש הסכמה על זה עם שר התקשרות – צריך להיות שתקלו עלינו את מחיר ההוצאות.
<הרצל עוזר: אל תחייבו אותנו להחזיק ארבע הנהלות ועוד כל מיני דברים, תאפשרו לכולם למכור - - -
גלעד ארדן: אם ההנהלות ירוויחו קצת, זה לא יהיה יקר כל כך.
<הרצל עוזר: - - - אולי אגיד עוד מילה אחת על המחיר - - -
אבישי ברוורמן: השר אמר משהו על שכר הבכירים.
גלעד ארדן: זה היה בהומור.
<הרצל עוזר: בוא נדבר על שכר הבכירים.
גלעד ארדן: לא דיברתי על שכר הבכירים.
גלעד ארדן: אמרתי שאם אתה שם את הפוקוס על שכר של ארבע הנהלות כדבר מרכזי שמכביד על המאזן שלכם - - -
<הרצל עוזר: אנחנו פרסמנו את הנתונים ואני רוצה פעם אחת לשים סוף לסאגה הזאת של שכר הבכירים.
<הרצל עוזר: סמנכ"לים אצלי מרוויחים 60,000 שקל.
<הרצל עוזר: מנכ"ל "הוט", למרות שאני הוותיק בענף ואני גם יושב-ראש וגם מנכ"ל, שכרי הוא 100,000 שקל.
<הרצל עוזר: וגם אם תוסיפו את הבונוסים ותכפילו פי שניים, תגיעו, נגיד, ל-20 מיליון שקל לכל ההנהלה, מתוך שכר של 500 מיליון שקל.
<הרצל עוזר: וזה כולל הנהלות שאני לא צריך אבל אני מחזיק, כי עדיין אין הפרדה מבנית.
אבישי ברוורמן: הרצל, הנקודה ברורה.
אבישי ברוורמן: מה עם השאלה שלי לגבי הפחת שאתם נותנים בצורה מאוד משמעותית?
אבישי ברוורמן: אלה סכומים גדולים.
<הרצל עוזר: אז אמרתי - - -
אבישי ברוורמן: רבותיי, אני עוצר את הדיון הזה על הרווחיות של "יס" ו"הוט".
אבישי ברוורמן: יש פה מספיק נציגים של משרד ממשלה שיש להם את הנתונים.
אבישי ברוורמן: מכיוון שלי הועברו כל מיני נתונים לגבי ה-EBITDA ולגבי הרווחים, אני מבקש שמה שנאמר כאן ייבדק ויגיע אליי.
אבישי ברוורמן: אני רוצה את זה עד סוף השבוע, כדי שאוכל לקרוא את זה במוצאי שבת.
<הרצל עוזר: אני אגיד מילה אחת על ה-EBITDA.
<הרצל עוזר: חברת "בזק" לוקחת את ה-EBITDA שיש לה, 70% משאירה אצלה, 30% משקיעה.
<הרצל עוזר: חברת "אורנג'" לוקחת את ה-EBITDA שיש לה, 70% משאירה, 30% משקיעה.
<הרצל עוזר: חברת "סלקום" לוקחת את ה-EBITDA, 65% משאירה אצלה ואת היתרה משקיעה.
<הרצל עוזר: חברת "הוט" לוקחת את ה-EBITDA שלה, שהיא יותר נמוכה, ומשקיעה 93% ממנו בהשקעות – אותן השקעות שכרגע רוצים לתת לחברות אחרות שירכבו עלינו.
<הרצל עוזר: אני לא נגד זה, אבל תזכרו את זה: את אותה EBITDA שיש לנו בסוף היום, אנחנו משקיעים בחזרה.
<הרן לבאות: אני חייב להתייחס, זה כבר תיאטרון אבסורד, זה כבר לא מופע אימים.
<הרן לבאות: זה מצחיק.
<הרצל עוזר: הרן, אני רוצה להציג לך משהו.
<הרצל עוזר: כשאני הצגתי - - -
אבישי ברוורמן: הרצל, אתה מסיים.
אבישי ברוורמן: הרן, אתה לא נכנס לדברי הרצל.
אבישי ברוורמן: הרצל?
אבישי ברוורמן: סיימת.
אבישי ברוורמן: הרצל אמר את דבריו, רון אמר את דבריו, ועכשיו, הרן, אתה טוען שזה תיאטרון אבסורד.
אבישי ברוורמן: עכשיו תסביר את זה, בלי התרגשות, בלי אמוציות, דבר דבור על אופניו.
אבישי ברוורמן: מה לא מדויק בדברים שלהם?
אבישי ברוורמן: תאיר את דעתנו.
<הרן לבאות: קודם כול, דבר ראשון, בראש ובראשונה, והכי חשוב: אין שום קשר – אבל שום קשר – בין רפורמה על חבילה צרה לבין רווחיות של חברה.
<הרן לבאות: פשוט אין שום קשר.
<הרן לבאות: אני לא מצליח להביו מאיפה הגיע הטיעון הזה בכלל.
<הרן לבאות: זה דבר ראשון שצריך להיאמר ולהיות ברור: אין קשר.
איציק שמולי: הרן, תסביר למה.
איציק שמולי: זו אמירה שצריך להבין אותה.
<הרן לבאות: למה?
<הרן לבאות: כי אף אחד לא הולך לפקח על מחירי "הוט" - - -
<מיכל רפאלי כדורי: אנחנו דווקא נשמח אם תפקח גם על ההוצאות שלנו ועל הרווחיות שלנו, ונהיה כמו חברת החשמל.
אבישי ברוורמן: רבותיי, שקט.
אבישי ברוורמן: הרן, החשש היחיד הוא שייתכן שבמצב הזה שבו הם לא מרוויחים הרבה, אם תהיה תחרות פרועה, לא תהיה בכלל טלוויזיית תוכן בישראל.
<הרן לבאות: נחזור לערוץ 1, לשנות ה-80.
<מיכל רפאלי כדורי: תהיה טלוויזיה איטלקית.
<הרן לבאות: שנייה, אני מתייחס לחבילה צרה, לסמכויות השר.
<הרן לבאות: לשאלתו של חבר הכנסת שמולי: בסופו של יום מדובר על איך אתה מתמחר את המוצרים שלך.
<הרן לבאות: זאת הסוגיה.
<הרן לבאות: הרי אנחנו לא אמרנו שניתן חבילה צרה בחינם.
<הרן לבאות: הרי לא עלה על דעתנו ולא יעלה על דעתנו לרגע, לא לתמחר את העניין הזה, ולא להגיד שמגיע לחברות לקבל עבור זה תמורה.
<הרן לבאות: אני מבין את החברות, שמסובסדות היום על ידי כולנו, כל מי שיושב פה בחדר הזה, שיש לו כבלים או לוויין.
<הרן לבאות: כל הסוגיה היא איך אתה מתמחר את מקבץ הערוצים שלך.
<הרן לבאות: זאת השאלה.
<הרן לבאות: איך אתה מפזר את עלות התוכן על פני משרעת של 150 ערוצים.
<הרצל עוזר: הרן, מה זה נקרא "לסבסד"?
<הרצל עוזר: תסביר לי.
<הרצל עוזר: מה זאת אומרת "אתה מסבסד"?
<הרצל עוזר: זה שאתה צורך את השירותים שלי זה אומר שאתה מסבסד?
<הרן לבאות: אני אחזור על ההסבר שאמרתי.
<הרן לבאות: כאשר אתה מפזר את מרב העלות של התוכן על פני חבילת בסיס אחת, קרי, אדם שלא רוצה לקבל 70 ערוצים אלא רק 16 או 12, לא יכול לקבל זאת, אין לו אפשרות בכלל - - -
<הרצל עוזר: אין בעיה.
<הרצל עוזר: אתה רוצה לבטל את חבילת הבסיס?
<הרצל עוזר: אתם הרי הכרחתם אותנו - - -
<הרן לבאות: אין לו אפשרות לבחור - - -
<הרצל עוזר: הרן, אתם החלטתם על זה.
<הרן לבאות: חבילת הבסיס איננה מפוקחת.
<מיכל רפאלי כדורי: אבל בהפקות המקור שלה ובהוראות שיש עליה היא מפוקחת.
<הרן לבאות: היא לא מפוקחת, אתה יכול לקבוע לה איזה מחיר שאתה רוצה.
<הרן לבאות: תוריד אותה ל-120 שקל – נגמר הדיון, כולנו נלך הביתה.
<הרצל עוזר: תקשיב רגע, הרן.
<הרצל עוזר: לי יש בחבילת הבסיס כ-80 ערוצים, ל"יס" יש 50.
<הרצל עוזר: אני יכול לרדת מחר ל-72?
<הרצל עוזר: לא, אני לא יכול לרדת.
גלעד ארדן: כל אחד ואחד מ-80 הערוצים האלה הוא חובה עליך?
גלעד ארדן: הסורי הממלכתי?
<הרצל עוזר: כן, כן, כן.
רונן הופמן: חבר'ה, היושב-ראש יצא לרגע, אני לא רוצה לאבד את השליטה על הדיון.
רונן הופמן: הרן, תמשיך בבקשה.
<הרן לבאות: מדובר על תמחיר ריאלי של המחירים על פני הערוצים.
<הרן לבאות: לתת לשר את הסמכות לקבוע מחיר לחבילה צרה, שהיא תהיה כרטיס הכניסה למועדון.
<הרן לבאות: הרווחיות של החברה – תיפגע או לא תיפגע – זה לשיקולה, בהתאם לצורה שבה היא תבחר לתמחר את השירותים.
<הרן לבאות: זהו.
אבישי ברוורמן: רבותיי, יש עוד שני אנשים שנרשמו לדבר לפני שנתחיל לקרוא.
אבישי ברוורמן: אלונה אבט, מערוץ "הופ", בבקשה.
גלעד ארדן: איך קוראים לחברה שמפיקה את "הופ"?
<קריאה: "זברה"
<אלונה אבט: אני המייסדת והמנהלת של קבוצת "הופ", שהקימה את ערוץ "הופ", את ערוץ "לולי" ואת ערוץ "הופ ילדות ישראלית".
<אלונה אבט: "הופ" הוא ערוץ ישראלי שמשודר היום בחבילת הבסיס של "יס" ו"הוט".
<אלונה אבט: אני חוששת מאוד שבניסיון להציע למשפחות היצע יותר זול, אנחנו נמצא את עצמנו מציעים להורים לשלם בזול, ומי שישלם ביוקר זה הילדים.
<אלונה אבט: אם רוצים לדאוג לחבילה צרה, צריך לחשוב על מנגנון שיבטיח את האיכות של ערוצי הילדים.
<אלונה אבט: בערך רבע מבתי האב שמנויים לכבלים וללוויין, יש להם ילדים צעירים עד כיתה א'.
<אלונה אבט: הילדים האלה לא יודעים לקרוא ולכתוב והם בשלב הכי משמעותי של עיצוב תפיסת העולם שלהם והתפיסה השפתית שלהם.
אבישי ברוורמן: משהו במיקרופון לא עובד.
רונן הופמן: משהו בלוגיקה לא עובד.
<אלונה אבט: אני מדברת בשם הציבור הגדול שאנחנו מתמחים בו ומשרתים אותו, שזה מאות בתי אב לילדים עד כיתה א'.
<אלונה אבט: זה גיל מאוד קריטי שבו ילדים רוכשים את ראשית השפה שלהם ותפיסת העולם והזהות התרבותית שלהם.
<אלונה אבט: לגבי ההצעה שתהיה הבחנה בין מדיניות לבין ביצוע – אני חוששת שאם מצליבים קביעה של מאפיין בקביעה של מחיר, שאלה שתי סמכויות שהשר יקבל, לפחות בתחום של הילדים יישארו כרגע מההצלבה הזאת מעט מאוד אפשרויות.
<אלונה אבט: התסריט שאני חוששת ממנו, ואני רוצה הגנה ממנו, לטובת הציבור ולטובת התחרותיות בענף שלנו הוא זה: שייקבע מחיר, יורידו את ההוראה הזאת למטה, לפלטפורמות, הפלטפורמות יחפשו את הפתרון הזול ביותר, והפתרון הזול ביותר הוא שאנחנו נצטרך להרים ידיים ולשכב על הגב מול חברות זרות.
אבישי ברוורמן: את חוזרת למה שאומרים היוצרים ואחרים.
<אלונה אבט: סליחה, אנחנו ספק תכן עצמאי.
<אלונה אבט: זה אמנם זן הולך ונכחד - - -
אבישי ברוורמן: ואז חברות זרות ייבאו - - -
<אלונה אבט: בשביל חברות התוכן הזרות, אנחנו בסך הכול עוד מדינה אחת בנוסף ל-70 שבהן הן משדרות.
<אלונה אבט: כל מה שצריך זה לדבב או לשים כתוביות, ומול מחירי ההיצף שהם יציעו אני לעולם לא אוכל להציע הצעה חלופית.
גלעד ארדן: ערוץ "זום" הוא ערוץ זר?
<אלונה אבט: אני לא יודעת אם הוא בבעלות ישראלית או אם המותג הוא ישראלי.
<קריאה: זה ערוץ מקומי.
<אלונה אבט: אני לא יודעת להגיד לך אם הבעלים שלו הוא תושב ישראל.
<אלונה אבט: אני מציעה שיבדקו את זה.
גלעד ארדן: עובדה שכשהם הציעו ערוץ ילדים, הם הציעו את "זום", הם לא הציעו ערוץ זר.
<אלונה אבט: אבל זאת לא הנקודה שאני מנסה לומר.
גלעד ארדן: זה בדיוק מה שאמרת.
<אלונה אבט: לא, מה שאני מנסה לומר...
<אלונה אבט: דבר ראשון, זה שלקחו את "זום" – אני, מתוך ניסיון של 12 שנה, מסתכלת קדימה.
<אלונה אבט: אני חוששת שאנחנו נמצא את עצמנו מול חברות זרות שיציעו את ההיצע שלהם במחירי היצף שלא נוכל להתחרות בהם.
<אלונה אבט: ולא זו בלבד – אנחנו גם מאשרים לחברות הזרות לקבל כספי הפקת מקור.
<אלונה אבט: והדברים האלה בונים נכס שהוא לא נכס בבעלות ישראלית.
אבישי ברוורמן: אלונה תודה, אמרת את זה בצורה ברורה.
אבישי ברוורמן: תיקי וידס, מערוץ הידברות.
<תיקי וידס: זה למעשה אותן שאלות: מה יהיה עם ערוצי הנישה?
<תיקי וידס: אם הם לא ייכללו בתוך אמות המידה, מה יהיה איתם?
<אתי בנדלר: ימשיכו להיות ערוצי נישה.
<תיקי וידס: אבל אם הם לא ייכללו בחבילה הצרה זה יחרוץ את דינם.
אבישי ברוורמן: הרן ירשום את השאלה ויתייחס לזה.
אבישי ברוורמן: מיכל רפאלי כדורי מ"יס", בבקשה.
<מיכל רפאלי כדורי: אני רוצה לענות בקשר למה שהרצל אמר.
<מיכל רפאלי כדורי: הרצל התחיל לדבר על הרגולציה שחלה עלינו בחבילת הבסיס - - -
אבישי ברוורמן: אבל רון כבר קיבל עולם ומלואו, אז רק אם יש לך משהו להוסיף, לא לחזור.
<מיכל רפאלי כדורי: אני מוסיפה.
<מיכל רפאלי כדורי: דיברו על החובות שלנו בחבילת הבסיס, אבל לא נגעו אפילו בחצי מהם.
<מיכל רפאלי כדורי: להגיד שאנחנו שמים בבסיס ערוצים זולים – הלוואי שיכולנו.
<מיכל רפאלי כדורי: אנחנו שמים בבסיס את הערוצים הכי יקרים שלנו.
<מיכל רפאלי כדורי: אנחנו חייבים לשים 50% מהפקות המקור, בחלוקה לז'אנרים – חלקן חייבות להיות דרמות, סרטי תעודה, גם דוקו נמצא אצלנו בבסיס כי אנחנו חייבים, אנחנו גם חייבים לשים בבסיס 25% מתוכן הילדים העילי, הדרמות לילדים.
<מיכל רפאלי כדורי: אנחנו גם חייבים לשים לא את ערוץ 5 בלבד בבסיס, אלא גם מפעלי ספורט בשידור חי.
<מיכל רפאלי כדורי: אז להגיד שאנחנו שמים בבסיס ערוצים שלא מעניינים אף אחד – זה לא לקרוא את המפה.
<מיכל רפאלי כדורי: אנחנו חייבים לשים 1,100 שעות - - -
אבישי ברוורמן: בסדר, אף אחד לא תקף אתכם בנושא הזה.
אבישי ברוורמן: אני רוצה לסיים את הסבב.
אבישי ברוורמן: אדוני, משהו חשוב?
<שרון מלכיאל: אני שרון מלכיאל, מ"אנונה TV".
<שרון מלכיאל: לגבי כל ערוצי הנישה וערוצי הילדים, אנחנו נשמח שכל הערוצים האלה ייתנו לנו הזדמנות שווה ויאפשרו לנו לרכוש את הערוצים האלה באותם מחירים.
<שרון מלכיאל: כי נכון להיום יש קרטל ומפחדים למכור לפלטפורמה חדשה תכנים לילדים ותכנים אחרים.
אבישי ברוורמן: למה "אנונה"?
<שרון מלכיאל: השם עבר אחרי הרבה מחשבה.
<שרון מלכיאל: אחרי שאשתי החליטה שהשם יהיה "אנונה" אמרתי לה, "בסדר גמור, עכשיו מתחילים לרוץ".
גלעד ארדן: יש לי התייחסות קטנה לטענה בקשר לילדים.
גלעד ארדן: כצופה נלהב בשנים האחרונות, שמכיר את כל ערוצי התוכן, אני צפיתי פעמים רבות בטלטאביז באחד הערוצים שציינה הגברת.
גלעד ארדן: זה לא נראה לי כמו הפקה ישראלית.
גלעד ארדן: למיטב זכרוני – ואני אומר את זה מבלי שהתייעצתי עם גורמי המקצוע, ולכן אולי אני טועה – על בסיס מה שראיתי, הרבה מהדברים שם לא צולמו במקור בעברית ועם שחקנים ישראלים.
גלעד ארדן: אז להציג את הערוץ הזה כאילו מדובר בערוץ שהוא כל כולו הפקה ישראלית.
גלעד ארדן: .. דבר שני, הטענה הזאת היא טענה ש...
גלעד ארדן: מה היא אומרת?
גלעד ארדן: שנחייב את הציבור לצרוך או לסבסד רוחבית דברים, גם אם הציבור לא זקוק להם, כדי לשמור על ערוץ שמופק בישראל, אפילו שהוא בעצמו מייבא דברים?
גלעד ארדן: אני חושב שזו טענה קצת מרחיקת לכת, שעל בסיסה אולי לא היינו פותחים יבוא בשום תחום בכלל.
גלעד ארדן: דבר נוסף, לגבי הטענה שהמדינה כופה על הכבלים והלוויין ערוצים רבים: זה נכון, אבל מה ששוכחים זה את החצי השני – שהיום, כמו שהם מאוד שמחים לתת לך עוד ממירים לבית ולחייב עליהם חיוב חודשי, גם בהקשר של חבילת הבסיס.
גלעד ארדן: הרי לפי הטענה של הרצל ו"יס", אם זה כל כך קשה ומכביד, היו מסתפקים בדיוק בכמות הערוצים שהמועצה מחייבת בחבילת הבסיס, שזה כמדומני בערך 40.
גלעד ארדן: אבל כמה ערוצים יש היום בחבילת הבסיס?
גלעד ארדן: תגלה שבבסיס שהם נורא רוצים לתת לך יש בערך 70 ערוצים.
אבישי ברוורמן: אנחנו נתחיל לקרוא.
אבישי ברוורמן: גברת ברוק, בבקשה.
<חגית ברוק: אנחנו בסעיף 38 – תיקון חוק התקשורת (בזק ושידורים), התשמ"ב-1982.
<חגית ברוק: אנחנו קופצים לסעיף (4).
<חגית ברוק: קריאה:
אבישי ברוורמן: אני מציע שעכשיו יבוא הסבר, ואחרי זה אני מבקש הערות לכל סעיף קטן.
<דנה נויפלד: הסעיף הזה מקנה את המסכות לשר לתת הוראה בדבר חבילה צרה.
<דנה נויפלד: כרגע זה נקרא "חבילת בסיס צרה", וכמו שהשר אמר, אפשר להציע לזה שמות אחרים.
רונן הופמן: אני מציע פשוט "חבילת בסיס".
<הרצל עוזר: יש כבר "חבילת בסיס".
רונן הופמן: אז הבסיס צריכה להיות חבילת בסיס רחבה, וזו תהיה חבילת בסיס.
גלעד ארדן: הוא אומר שזו תהיה חבילת הבסיס, ולחבילת הבסיס שהם מוכרים יקראו "חבילה רחבה".
רונן הופמן: זה הרבה יותר נכון מבחינה לוגית.
אבישי ברוורמן: מישהו אמר ש"צר" זה מפריע לו.
גלעד ארדן: צר עולמי כעולם נמלה.
אבישי ברוורמן: אז אנחנו נתחיל בבסיס, ואחר כך נרחיב אותו.
אבישי ברוורמן: יש פה מישהו שזה מפריע לו?
<דודו קובסניאנו: לנו זה מפריע.
<דודו קובסניאנו: אם אתה תגדיר בצורה אחרת את חבילת הבסיס, כל הרגולציה שלנו, שמתבססת על הוראות כאלה ואחרות ביחס ל - - -
אבישי ברוורמן: בסדר, רונן מושך את ההסתייגות שלו, למרות שהוא יודע שזה הגיוני.
גלעד ארדן: רגע, אני יכול להציע לזה פתרון.
גלעד ארדן: אני פעם חשבתי שהמחוקק הוא הריבון במדינת ישראל, לא ידעתי שזה הרגולטור.
גלעד ארדן: אם הכנסת תחייב שהחבילה שאנחנו מדברים עליה תיקרא בסיס, אז חזקה על מועצת הכבלים והלוויין, שהיא חלק ממשרד ממשלתי, שתציית לכנסת ותעשה את ההתאמות הנדרשות.
גלעד ארדן: אז יהיה קצת בזבוז ניירת, אבל אפשר לעשות את זה.
אבישי ברוורמן: בוא נשאל את שי, מנכ"ל הרשות השנייה לטלוויזיה ורדיו.
אבישי ברוורמן: אתה חושב שזה חשוב אם נשנה את השם?
אבישי ברוורמן: אני שואל אותו בתור אדם אינטליגנטי שלא תלוי בדבר.
<שי באב"ד: אני מקבל את המלצתו של חבר הכנסת הופמן ואת דברי השר.
<אתי בנדלר: אני רוצה לשאול את דנה האם המונח חבילת בסיס מופיע בחוק או בחקיקת משנה.
<דנה נויפלד: בחקיקת משנה.
<דנה נויפלד: המונח לא מופיע בחקיקה.
<דנה נויפלד: יש מונחים אחרים בחקיקת משנה, וזה יחייב עדכון של חקיקת המשנה.
אבישי ברוורמן: דודו, כמה חוקים צריך לשנות - - - ?
<דודו קובסניאנו: לא, אני אגיד - - -
גלעד ארדן: אפשר לקבל החלטה במועצה שבכל מקום שהיה כתוב "חבילת בסיס" המשמעות היא - - -
גלעד ארדן: בן אדם יכול לשנות את השם שלו במשרד הפנים, אז אי אפשר לשנות שם של חבילה?
<דודו קובסניאנו: אני אתן דוגמה.
<דודו קובסניאנו: בסעיף 6ה1 לחוק התקשורת, יש מונח של "זמן השידור הבסיסי".
<דודו קובסניאנו: כל הרגולציה של המועצה לשידורי כבלים ולוויין נבנתה על חבילת בסיס מסוימת, שזאת אותה חבילת בסיס שחברות הכבלים והלוויין מחויבות להציע לכלל הלקוחות שלהן.
<דודו קובסניאנו: סביב זה נעשו כל ההפקות מקור, חובות השקעה ועוד.
<דודו קובסניאנו: עוד פעם, אין לי שום בעיה להציע חבילה צרה אחרת, אבל כדי שלא ייווצר איזשהו - - -
גלעד ארדן: זה טכני.
<דודו קובסניאנו: לא, זה לא טכני.
<דודו קובסניאנו: החוק מדבר על זמן שידור בסיסי.
אבישי ברוורמן: דודו, אפשר "חבילה בסיסית".
אבישי ברוורמן: נמאס לנו לשמוע "צרה".
<רון אילון: אין לי אלא לזעוק בשמם של העצים שייכרתו.
<רון אילון: צריך לשלוח הסכמים חדשים ללקוחות אם נשנה את המונח.
גלעד ארדן: צריך לחשוב על זה.
<דנה נויפלד: אפשר לכתוב שהשר יחליט לגבי שמה.
<אתי בנדלר: לא, בחייך, משתמשים אחר כך בחקיקה - - -
<דנה נויפלד: אין את זה.
<דנה נויפלד: זה הסעיף היחיד בכל החוק שזה מופיע בו.
אבישי ברוורמן: רוזנווקס, אין לך איזה שם טוב?
<דנה נויפלד: "חבילת יסוד".
<קריאה: אפשר "חבילה חסכונית".
אבישי ברוורמן: אנחנו נדון בזה אחר כך.
אבישי ברוורמן: נתקדם.
<דנה נויפלד: אני מסבירה את הסעיפים.
<דנה נויפלד: הסעיף מקנה לשר סמכות להורות על חבילת בסיס, ששמה טרם הוכרע.