GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<דנה נויפלד: יכול להיות או רק הפעלה או - - -
<יעל מבורך: זה יכול שזה יהיה בבעלותו.
<יעל מבורך: אם לא יהיה תיקון – יהיה נוסח מחייב רק לבעלות.
<חגית ברוק: עמוד 5 למטה, סעיף (ד) שמתקן את סעיף קטן (ד) - - -
<אתי בנדלר: על איזה סעיף את מדברת?
<דנה נויפלד: כבר הקראנו את זה.
<דנה נויפלד: זה עוד לא הוצבע אבל הקראנו את זה ודיברנו על זה בפעם הקודמת.
<איתי עצמון: אבל לא התקבלה החלטה - - -
רונן הופמן: רבותי, עמוד 5 סעיף (2), כן?
<אתי בנדלר: לפני כן יש הצעה לגבי סעיף 13 של חברת הכנסת רוזין להוסיף עוד שני נושאים.
<דנה נויפלד: אילו נושאים?
<איתי עצמון: מוזיקה והיסטוריה.
<איתי עצמון: היא ביקשה להוסיף גם תרבות אבל זה כבר התקבל.
<אתי בנדלר: מה עמדת הממשלה בעניין הזה?
גלעד ארדן: אין בעיה, מקובל.
גלעד ארדן: בסך הכול זאת הסמכה שנתונה לשיקול הדעת.
<דנה נויפלד: מי שמחליט זה הזוכה.
מיכל רוזין: נכון, הוא יכול להחליט שהוא עושה ערוץ מוזיקה.
<דוד קובסיניאנו: אם זה כדאי לו, אז שייקח.
גלעד ארדן: בתנאי שהוא מציג את ההיסטוריה מהזווית הנכונה, לא מסלף את ההיסטוריה.
מיכל רוזין: אמורים להצביע?
רונן הופמן: אנחנו לא מצביעים עכשיו.
<אתי בנדלר: אנחנו לא מצביעים על שום דבר, אחר כך נסקור את השינויים בכל אחד מהסעיפים לפני ההצבעה.
גלעד ארדן: זאת לא הסתייגות.
<אתי בנדלר: זאת לא הסתייגות, זאת הצעה.
<אתי בנדלר: אם היא לא תתקבל – תוכלי לבקש להגיש הסתייגות.
רונן הופמן: אם לא תהיי כאן - - -
<דנה נויפלד: אני מניחה שזה לא אותו ערוץ, כן?
<דנה נויפלד: חברת הכנסת רוזין, זה לא אותו ערוץ, אלו שני ערוצים, נושאים נפרדים.
גלעד ארדן: ההיסטוריה של המוזיקה.
<דנה נויפלד: או חדשות של ההיסטוריה.
<חגית ברוק: עמוד 5 למטה, פסקה (ד) שמתקנת את סעיף קטן (ד).
<חגית ברוק: אני ממשיכה בפסקה (2) שבעצם גם היא הוקראה אבל יש פה את התיקון לבקשתה של היועצת המשפטית: הוספת שיקול דעת למועצה, קריטריונים של שיקול הדעת למועצה.
<חגית ברוק: "(2) אחרי פסקה (2) יבוא: "(3) על אף האמור בפסקה (1)(א), רשאי מי שמחזיק באמצעי שליטה במשדר ערוץ נושאי להשתתף במכרז לערוץ נושאי נוסף, ובלבד שלא יופצו במסגרת תחנות שידור ספרתיות יותר מארבעה ערוצים נושאיים שאותו גורם מחזיק בהם, אלא באישור המועצה לאחר שהביאה בחשבון שיקולים של הרחבת מגוון שידורי הטלוויזיה המופצים באמצעות תחנות השידור הספרתיות, ושל קידום התחרות בתחום שידורי הטלוויזיה.
<חגית ברוק: ";".
<אתי בנדלר: אני רוצה להבהיר שהעליתי את הסוגיה, אני לא הצעתי שיהיו דווקא ארבעה, ומעבר לזה המועצה תכריע.
<אתי בנדלר: את זה אתם מציעים, והוועדה תצטרך להחליט אם היא מקבלת את ההצעה הזאת.
רונן הופמן: או האם למועצה יש שיקול דעת - - -
<אתי בנדלר: עד ארבעה מותר לגורם אחד להחזיק.
<אתי בנדלר: ארבעה מתוך 12 הערוצים הנושאיים.
<אסי קליין: עד ארבעה כבר נידון בישיבה הקודמת ואז היועצת המשפטית בקשה להוסיף קריטריונים מתי אפשר יהיה יותר מארבעה והוספנו.
<דנה נויפלד: זה באישור מועצה.
גלעד ארדן: אני רוצה לשאול שאלה את היועצות המשפטיות: הלך כבר חבר הכנסת נחמן שי – אבל אני מבין את ההיבטים הציבוריים והדימויים שנוצרו היום לענייני הפרטות למיניהן, למרות שכאשר מישהו יודע לעשות את זה טוב יותר ומשפר את השירות ומוזיל את המחיר לציבור, אז אין סיבה שלא לעשות את זה.
גלעד ארדן: אני שואל אם לא כדאי בכל זאת לקבוע בחקיקה ראשית שאם הממשלה מוכרת את הבעלות במערך, אז חלק מהקביעה בחוק תהיה שאותם ערוצים שחייבנו אותם להיות מופצים בחינם לציבור, קרי: ערוץ 1, 2, 10 – גם אם זה יהיה מפעיל פרטי הוא יצטרך להמשיך ולאפשר צפייה בחינם בערוצים האלו.
<אתי בנדלר: לדעתי אין ספק בעניין – זאת הוראה חוקית שלא משתנה - - -
גלעד ארדן: זה קיים היום – ההוראה לא משתנה.
גלעד ארדן: אבל זה עלול ליצור בעיה שאם זה מפעיל פרטי, הוא ידרוש מערוץ 2 ו-10 מחיר שאני צריך להיות בשליטה עליו.
<אתי בנדלר: על מחיר דמי ההפצה יש לך שליטה – אתה קובע את זה.
גלעד ארדן: זאת אומרת, גם אם אנחנו מוכרים את הבעלות, הערוצים הללו נותרים מופצים חינם ואני קובע כמה ישלמו ערוצים 2,10 ו-1 לבעלים הפרטי החדש.
<אתי בנדלר: רק לעניין הזה אני רוצה להזכיר - - -
גלעד ארדן: אני מגן עליכם, 2 ו-10, אם לא הבנתם.
<אתי בנדלר: זו הגנה חלקית, אדוני.
<אתי בנדלר: ההגנה היא חלקית משום שאתה קובע את המחיר בהתבסס על עלות ההפצה בתוספת רווח.
<אתי בנדלר: את הרווח אתה קובע - - -
גלעד ארדן: גם את העלות אני קובע, כבר התווכחנו על זה.
<אתי בנדלר: - - אבל זה כולל כמובן גם את מה שהם שילמו.
גלעד ארדן: אם הם ישלמו למפעיל שלהם שכר של 200 אלף שקל – אני לא אכיר בזה כעלות.
<אתי בנדלר: אבל אם הם ירצו להרחיב את המערך, זה יהיה יוטל, בסופו של דבר, שוב על המופצים.
גלעד ארדן: הרן לימד אותי, וגם שי, שאם מרחיבים את המערך, זה אמור להוזיל לכל אחד את דמי ההפצה ולא להעלות.
גלעד ארדן: צריך להיות היגיון כלכלי מאחורי הדברים.
<הרן לבאות: צריך לתת כלי כלכלי למי שבסופו של דבר מקבל היתר הפעלה, להתייעל ואינטרס להתייעל, לכן צריך ליצור - - -
גלעד ארדן: אבל איפה קבועה הסמכות שלי בחוק – לא שלי, של שר התקשורת – לקבוע מה עלות ההפצה שתשולם לבעלים של המערך שמפיץ את אותם ערוצי חינם?
<דבורה קמחי: החשש של השר הוא מאוד משמעותי - - -
<אתי בנדלר: סעיף 9: גוף ששידוריו מופצים - - -
גלעד ארדן: טוב, אז תני לי להתמודד אתו ולפתור אותו.
<דבורה קמחי: אם ימכרו אותו ב-100 מיליון שקלים, ברור בסופו של יום על מי יוטל התשלום הזה.
<דבורה קמחי: אין יש מאין.
גלעד ארדן: בשונה מכם – לא אתם ספציפית – שמציגים את הביד שלהם כחלק מההפסדים התפעוליים, לא נראה לי שפה זאת הכוונה.
גלעד ארדן: מדובר על עלות הפצה ולא על עלות הרכישה.
גלעד ארדן: אני טועה או צודק, הרן?
<הרן לבאות: אתה צודק.
<דבורה קמחי: אנחנו יודעים שאין יש מאין.
<דבורה קמחי: מאין הוא יחזיר את השקעתו?
<דבורה קמחי: אם הוא ישלם 100 מיליון למדינה?
גלעד ארדן: המטרה במכירה היא לייעל ולהוזיל את עלות ההפצה ולשפר את השירות והאיכות.
גלעד ארדן: אם אי אפשר להשיג את זה, הרי שאין סיבה לעשות את ההחלטה הזו.
גלעד ארדן: אין לנו עניין שהדברים יהיו גרועים יותר אלא שהם יהיו טובים יותר.
גלעד ארדן: מה העניין של בעל המערך להיות בעל המערך?
גלעד ארדן: אני עוד לא הייתי איש עסקים מצליח, כנראה.
גלעד ארדן: אני לא יכול להגיד לכם מהיום מה האינטרס שלו.
גלעד ארדן: מה האינטרס של הבעלים של ערוץ 10 להיות הבעלים של ערוץ 10?
<דבורה קמחי: אינטרסים ערכיים.
גלעד ארדן: ערכיים-ציוניים, בוודאי ובוודאי.
רונן הופמן: חברים, יש עוד הערות?
<דוד קובסיניאנו: יש לי שאלת תם.
רונן הופמן: שאלת תם?
רונן הופמן: זה עוד לא היה לנו.
<דוד קובסיניאנו: יכול להיות שאני טועה, אבל - - -
גלעד ארדן: במקרה – טוב, לא חשוב.
גלעד ארדן: יש פה מעט תמים מסביב לשולחן, אבל במקרה הזה, זה דווקא נכון.
גלעד ארדן: תם זה ישר, למי שלא יודע.
<דוד קובסיניאנו: סעיף 12 מדבר על כך שהגורם המפעיל לא יגבה תשלום כלהו מהציבור בעד קליטת שידורים המופצים באמצעות מערך העידן פלוס.
<דוד קובסיניאנו: אבל כל הערוצים שמבוססים דמי מנוי יגבו מהציבור תשלום - - -
<דנה נויפלד: הוא צודק.
<דנה נויפלד: צריך לתקן את זה.
<דנה נויפלד: צודקים, זה בסדר.
<דנה נויפלד: עלתה פה טענה של חוסר התאמה בין סעיפים בעקבות התיקון.
<דנה נויפלד: אנחנו מסתכלים על זה עכשיו ותכף נציע תיקון לעניין הזה.
רונן הופמן: טוב, מיד יוצע תיקון לעניין הזה.
רונן הופמן: הערה נכונה.
<אסף אמיר: בזמן הזה, אני רוצה לחזור אחורנית, אם אפשר.
רונן הופמן: אני לא מצליח לשמוע.
רונן הופמן: תתקרב למיקרופון.
<אסף אמיר: אני מבקש לחזור בבקשה לסעיף של סוגי הערוצים ולדעת האם באמת אנחנו חושבים שבמידה וחלק מהם יהיו ערוצים ישראליים – נגיע לזה בהמשך – האם יש סמכות למועצה לערבב או לשלב בין הנושאים האלה?
<אסף אמיר: כלומר, האם תרבות ודוקומנטריה, למשל, יכולות להיות ביחד?
<אסף אמיר: יש לי חשש שאם יהיה ערוץ שהוא רק דוקומנטרי, הוא לא יהיה קיים וגם רק תרבות לא ממש ישראלי – הוא בטח לא יחזיק את עצמו.
<אסף אמיר: לכן אני שואל אם יש למועצה סמכות להגיד: תעשו סרטים וסדרות - - -
רונן הופמן: שאלה טובה.
רונן הופמן: מי יכול לענות על זה?
<הרן לבאות: היחס הוא 75% מול 25%.
רונן הופמן: לא מעבר ל-25% בכל מקרה?
רונן הופמן: גם אם לא תהיה פה היתכנות?
<אסף אמיר: אני אומר את זה, במקרה הזה, כאיש תוכן.
<אסף אמיר: אני לא בטוח שזה ריאלי להחזיק ערוץ דוקומנטרי ב-75% - - -
<מיכל רפאלי כדורי: רצו ערוצים נושאיים.
<אסף אמיר: כן, אבל אם זה תרבות ודוקומנטרי – זה עוד אפשרי.
<אסף אמיר: אם זה סרטים וסדרות – זה עוד אפשרי - - -
רונן הופמן: אי אפשר יהיה להכפיל את האחזקות, נכון?
רונן הופמן: זאת אומרת זה לא - - -
<אתי בנדלר: ערוץ אחד שם מיועד לשני נושאים, במילים אחרות.
<אתי בנדלר: כרגע, לפי המוצע, אין אפשרות.
רונן הופמן: זה בכל מקרה נשאר - - -
<אסף אמיר: - - - התרבות והדוקומנטרי ביחד זה 75% – זאת הכוונה שלי.
רונן הופמן: הוא אומר, אם התרבות והדוקומנטרי ביחד 75% - - -
<אסף אמיר: לא, דו-נושאי - - -
<הרן לבאות: אבל אין דו-נושאי בחוק.
<אסף אמיר: אני יודע שאין בחוק, אבל אנחנו מדברים בסוף על טלוויזיה.
<אסף אמיר: אנחנו יודעים שערוצים ישראליים, בתחומים האלה, להחזיק אותם רק על דוקומנטרי – לא נראה לנו.
<אסף אמיר: אני אומר, ואלי מציע - - -
רונן הופמן: זה יכול לקרות לכל ערוץ בכל נושא.
מיכל רוזין: כן, גם להחזיק דרך קבע, רק ספורט יצדיק את עצמו – לא חדשות, לא טבע - - -
<אסף אמיר: יש יותר סיכוי שאם הייתם מערבבים סרטים וסדרות - - -
רונן הופמן: בכל אופן, זה לא סעיף גמיש, אם אני מבין נכון.
גלעד ארדן: קראתי בעיתון שיש מתמודד בשם אביב גלעדי – ככה לא יהיו בעלי הון.
רונן הופמן: בואו נעבור לסעיף הבא.
<אסף אמיר: אני רק אומר לאוצר דווקא, שהדבר הזה שאני מדבר עליו הוא חסם בפני עליית ערוצים ישראליים לפלטפורמה.
<אסף אמיר: יותר קשה להחזיק ערוץ דוקומנטרי לבד או תרבות לבד במצב שאנחנו נמצאים בו.
<אסף אמיר: אולי שווה לחשוב על איזשהו שילוב באישור ועדה או מועצה או שר.
גלעד ארדן: אם הכללים פה של דוקומנטרי הם כמו כללים במקומות אחרים – אז יהיה מאוד גמיש.
<אסף אמיר: נכון, אתה צודק.
רונן הופמן: שמענו והערתך נרשמה.
<אתי בנדלר: זה רעיון לא רע.
<אתי בנדלר: כבוד השר, למה אי אפשר לשקול שערוץ נושאי יהיה ערוץ טלוויזיה ש-75% לפחות משעות השידור שלו מוקדשים לנושא אחד או, נניח לצורך העניין, 90% לשני נושאים במצטבר בערוץ אחד?
<דנה נויפלד: מה זה אומר?
<דנה נויפלד: לא הבנתי מה זה אומר.
רונן הופמן: בואו נקשיב רגע.
<אתי בנדלר: מה שאמר מר אסף אמיר זה: האם ניתן יהיה לקיים ערוץ נושאי שיש בו שני נושאים, לא נושא אחד?
גלעד ארדן: דו-חוגי.
<אתי בנדלר: דו-חוגי, כן.
<אתי בנדלר: כי אחרת יש נושאים שלא תהיה להם היתכנות כלכלית מניסיונו.
<אתי בנדלר: אמרו לו שאפשר לעשות את זה רק ביתרת ה-25%, כי ערוץ נושאי מוגדר כערוץ ש75% לפחות משעות השידור שלו, מוקדשים לנושא אחד.
<אתי בנדלר: אמרתי שאולי אפשר לשכלל את ההגדרה הזאת ולקבוע שאם לא 100% אז לפחות 90% משעות השידור שלו מוקדשים לשניים מהנושאים המפורטים.
גלעד ארדן: ומה עם ה-10% הנותרים?
<אתי בנדלר: חופשי.
רונן הופמן: טוב, התייחסויות לשכלול הרעיון.
<אתי בנדלר: הרי ב-25% אתה נותן לו לעשות מה שהוא רוצה - - -
<דנה נויפלד: אני רוצה להסביר למה זה לא ככה.
<שי באב"ד: אני חושב שאנחנו קצת מתפזרים בזה.
<שי באב"ד: אני חושב שיש הבדל בין ערוצי הברודקסט לערוצים הנושאיים והערוצים הייעודיים שאנחנו רוצים להעלות על הפלטפורמה הזאת.
<שי באב"ד: באותה נימה אפשר גם להגיד ש-90% יהיו 4 נושאים: נשים גם סרטים, גם סדרות, גם דוקו וגם תרבות.
<שי באב"ד: לכן אין לזה גבול.
<אתי בנדלר: אז תעשה 100%.
<שי באב"ד: אני חושב, לכן, צריך לעשות הבדל בין ערוצים נושאיים לערוצים ייעודיים שעולים על הפלטפורמה הזאת לבין ערוצי ברודקסט שמשדרים מגוון רחב של נושאים.
<שי באב"ד: לכן 75% זה פלטפורמה.
<שי באב"ד: עוד הוסיף קודם השר ואמר, הרבה פעמים גם בהגדרות עצמן של מה נכנס אחר כך בדוקו ומה נכנס אחר כך בתעודה, פה יש הרבה פרשנות גם למועצה שתהיה וגם לרשות לשידורים מסחריים העתידית, לבחון אם זה באמת תחת אותו נושא ומרחיב אותו.
<שי באב"ד: אני מניח שזה ייתן מענה מאשר לבוא עכשיו ולהתחיל לערבב שלושה או ארבעה נושאים שונים בתוך ה-90%.
מיכל רוזין: לא, אמרנו שניים.
<אתי בנדלר: זה לא שניים.
<אתי בנדלר: זה אחד פלוס מה שהוא רוצה ב-25%.
<דנה נויפלד: בסדר, זאת בדיוק הגמישות.
<דנה נויפלד: נסביר למה הייתה המגבלה - - -
רונן הופמן: עורכת דין נויפלד, נשמע את התייחסות המערכת.
<דנה נויפלד: הסיבה שמלכתחילה ההגבלה הזאת כבר נקבעה בעבר ובאופן מכוון, זה נכון שהרבה יותר קל אם יש גמישות להעלות מה שרוצים לערוץ, אולם צריכים להיות פה הוגנים: ערוצי ברודקסט שבהם משודר תמהיל, יש להם את החובות ואת המבנה שיש לערוצי ברודקסט.
<דנה נויפלד: אנחנו לא נותנים פה דרך להקל לעומת ערוץ הברודקסט.
<דנה נויפלד: מי שרוצה לשדר תמהיל של שידורים – יבוא ויתכבד, יקבל רישיון לפי חוק הרשות השנייה וישדר בהתאם לחובות שמוטלות על הרשות השנייה.
<דנה נויפלד: אין פה שום סיבה לעשות מעקף.
<דנה נויפלד: ערוץ נושאי – ערוץ מיוחד שיש לו עוד גמישות של 25%, זה בהחלט איזון מספיק - - -
גלעד ארדן: אני חשבתי שגם זה יותר מדי.
<שי באב"ד: דנה, על זה אומרים: יישר כוח.
רונן הופמן: נציגי היוצרים – בבקשה.
<אסף אמיר: אני מצטער.
<אסף אמיר: אני חושב שאפשר היה לפתור את זה.
<אסף אמיר: אני חושב שתרבות ודוקומנטרי אלו שני מקומות חלשים יחסית מבחינת הרצון העז של מישהו להרים את הערוץ הזה.
<אסף אמיר: אפשר לעשות שאחד מהם הוא תרבות ודוקומנטרי וזהו.
<אסף אמיר: אז לא צריך לשנות שום סעיף בחוק.
<דנה נויפלד: דווקא התרבות והדוקומנטרי?
<אסף אמיר: - - - דוקו זה תרבות - - -
<ירמיהו קדושי: אני מדבר פה בשם יוצרים מהפריפריה.
<ירמיהו קדושי: אני חושב שקודם לכל, החוק הזה הוא מאוד מבורך, החוק הממשלתי כפי שהוא, כי הוא נותן באמת מענה לכשל שוק שנמצא כבר שנים ולא נותן לאומנים ויוצרים להביע את דעותיהם ואת היצירות שלהם.
<ירמיהו קדושי: אני אומר שכל הנושא הזה של ההפקות והעניין הזה של הנושאי, זה ייתן מענה, כמו שאמרתי, לכשל שוק.
<ירמיהו קדושי: חשוב מאוד שהפקות המקור שיופקו בתוך המחויבות הזאת של הערוצים הנושאיים, יתנו גם מענה ויתנו גם אפשרות לשים שם הפקות מוכנות שלא שודרו בטלוויזיה.
<ירמיהו קדושי: אנחנו סובלים מזה, אנחנו הפכנו להיות, איך שאומרים, היצירה הפרטית, היצירה החופשית, נעלמה מהעולם – סרטי הבורקס וכל אלה – פשוט קטלו אותם.
<ירמיהו קדושי: משקיעים פרטיים שרוצים להשקיע בענף הטלוויזיה לא נותנים להם לעשות את האפשרות הזאת כי כשבאים עם סרט מוכן - -
רונן הופמן: בסדר, אבל מה זה קשור לחוק?
<ירמיהו קדושי: - - לא נותנים לזה מענה כאילו זה סרט.
<ירמיהו קדושי: זה ייתן גם מענה לכל הנושא הזה שאסף אמיר מודאג ממנו, כי לפי דעתי במצב הזה, אם יעלו ערוץ סרטים כמו שהיה ערוץ הקולנוע הישראלי שהיה מבורך ומאוד טוב, יוכלו לשים שם הרבה סרטים, גם סרטי מגירה שלא שודרו בטלוויזיה.
<ירמיהו קדושי: אני חושב שמאוד חשוב לשים את זה כאן בתקנות כי הרגולטור לא נתן לזה מענה עד היום.
רונן הופמן: הנה, יש לשר הצעה מהפכנית.
גלעד ארדן: אני לא חושב שאפשר לצאת - - -
<ירמיהו קדושי: - - - אני חושב שצריך לעשות את זה כי זה ייתן מענה - - -
רונן הופמן: מר קדושי, הנה השר משיב לך.
גלעד ארדן: אני לא משיב לו, אני משיב לכל הטענות ביחד כי אפשר להמשיך ולדבר עליהן עד מחר בבוקר ועוד הרבה מעבר לזה כי כולם מדברים פה על תיאוריות.
גלעד ארדן: אף אחד לא יודע מי ייגש, אף אחד לא יודע מה הוא יציע, אף אחד מאתנו לא בנה את המודל העסקי לא שלה מתחרים הפוטנציאליים מול הכבלים והלוויין ולא של מי שרוצים למכור ערוץ אחד.
גלעד ארדן: אני לא רואה פה מישהו בחדר שהוא יש לו תכנית עסקית כזאת כאן.
גלעד ארדן: אני מציע שהחובה החוקית תוטל עלי כשר התקשורת להביא לכך שבתהליך המכרזי מול מועצת הכבלים והלוויין שלושה מ-12 הערוצים יהיו כאלה שיש בהם את חובת הפקות המקור הישראליות באותו היקף של הכבלים והלוויין מחויבים: 8% עד 12%.
גלעד ארדן: אי אפשר להתחיל פה בחקיקה ראשית לבנות עבור מועצת הכבלים והלוויין ועבורנו את כל המודלים העסקיים שאיננו יודעים בכלל אם הם נכונים או לא ובסוף אולי יביאו לתוצאה שהמערך הזה יישאר עם ה-100 מיליון שקל השקעה ועם 6 ערוצים שהם לא מהווים אלטרנטיבה למחיר הגבוה שהציבור משלם היום לכבלים וללוויין.
גלעד ארדן: אני חושב שאין לי אחריות כשר בעניין הזה.
גלעד ארדן: אני מוכן לקבל אותה מכוח חוק ואחר כך, אני זה שנושא באחריות מול הכנסת ומול היצירה הישראלית.
גלעד ארדן: זה סעיף שלא הוכנס – אני מוכן להכניס אותו כעת.
גלעד ארדן: כמו שבדברים אחרים יש לי את האחריות והסמכות לעשות, תביאו אותי לוועדת הכלכלה בחוק אחת לשנה לדווח על היקף ההשקעות ביצירה הישראלית, גם את זה אפשר להכניס בחוק.
גלעד ארדן: אני מבקש שזה יהיה המודל ולא להתחיל כאן לנסות ולנחש באוויר מה יהיה הדבר שייתן את התוצאה כולם כאן רוצים בה, בסופו של דבר.
רונן הופמן: לי זה נשמע הגיוני.
רונן הופמן: זה מקובל, חברים?
גלעד ארדן: שיטילו עלי בחוק את האחריות לייצר את מנגנון שמתוך 12 הערוצים – שלושה יהיו ישראליים - - -
רונן הופמן: זה מעבר לאחריות, אם אני מבין נכון, ההצעה שלך - - -
גלעד ארדן: אני אעצור את המכרזים איפה שצריך - - -
רונן הופמן: זאת חובה, נכון?
<אסף אמיר: אני לא יודע – הגענו לסעיף הזה?
<אסף אמיר: כי דיברנו קודם על - - -
<דנה נויפלד: לא משנה - - -
גלעד ארדן: לא, אבל זה אותו דבר.
גלעד ארדן: אתה מעורר עכשיו חששות שאפשר בכל סעיף לעורר אותן – ואולי לא יהיה?
גלעד ארדן: אולי נישאר בחושך?
<אסף אמיר: אני סתם דיברתי לגבי זה שערוץ דוקומנטרי לא נראה לי.
גלעד ארדן: בסדר, אז לא נראה לך – מה אני אעשה?
<אסף אמיר: זה לא קשור למה שדיברנו קודם.
<אסף אמיר: חשבתי שהגענו - - -
גלעד ארדן: אבל זה אותו רעיון.
גלעד ארדן: זה לא נראה לך כי אתה חושב שהוא לא יעלה.
<שי באב"ד: הוא דיבר על משהו שונה.
<שי באב"ד: יש פה שני נושאים: נושא אחד הוא מה תהיה כמות הערוצים הישראליים שיעלו על המערך, והנושא השני הוא האם בכלל בערוץ אחד שעולה, כמה נושאים יש - - -
גלעד ארדן: האם יש התכנות לנושא אחד בערוץ.
<שי באב"ד: אלו שני נושאים נפרדים.
<שי באב"ד: הוא העלה את הנושאים אם יש התכנות.
<שי באב"ד: אמרה לו דנה בצדק שמדובר בערוץ נושאי, זאת לא טלוויזיית ברודקסט וגם אין להם את החובות של טלוויזיית ברודקסט ויש מקום לנושא שני ב-25% וגם אני אישית לא חושב שצריך לשנות את זה, ובסופו של יום הוא יכול גם להתרצות עם הדבר הזה.
<אסף אמיר: בסדר - - -
<שי באב"ד: הנה, הוא מתרצה – הוא אומר בסדר.
<שי באב"ד: הנושא השני זה כמות הערוצים הישראליים שיהיו בתוך המערך באופן כללי.
<שי באב"ד: עדיין לא הגענו אליו.
רונן הופמן: לא הגענו אליו אבל מה שהשר הציע נשמע מאוד הגיוני.
רונן הופמן: תכף נראה אם יש לזה איזושהי מניעה משפטית, אם יש לזה התכנות משפטית.
<שי באב"ד: יש השגות.
רונן הופמן: אם יש השגות, בואו נשמע, זה המקום.
<אסף אמיר: - - - לקחת את הסעיף הרלוונטי.
רונן הופמן: אסף, הסעיף הופך להיות רלוונטי משום שלמרות שהוא אחר, אבל הוא שייך לערוצים הישראליים.
<אסף אמיר: הבנו שכרגע בסעיף הקיים כתוב ששלושה ערוצים מתוך ה-12 יהיו ישראליים ואנחנו שמענו הערות של היועצת המשפטית של הוועדה שאמרה שלדבר הזה יש חסמים קבועים ואין תמריץ כדי שהדבר הזה יקרה ולכן יש סיכוי רב שהוא לא יקרה.
<אסף אמיר: אנחנו חוששים, והבענו את זה בהפסקה לכבוד השר, שמה שהולך לקרות פה זה שיכול להיות מצב של 9-8 ערוצים זרים.
<אסף אמיר: מאות מיליוני שקלים הולכים לסבסד שווקים זרים במקומות מרוחקים שמייצרים תוכן זה.
<אסף אמיר: זו הפלטפורמה.
<אסף אמיר: ביקשנו שיהיה מנגנון בחוק שייקבע, בין אם זה הערוץ השני או השלישי.
<אסף אמיר: עלו פה כל מיני מנגנונים.
<אסף אמיר: אי מכבד את השר ואני מעריך שהשר יעמוד בדיבורו, אבל לא תמיד השר הזה הספציפי הוא זה שיהיה כשהסיטואציה הזאת תעלה לכן אנחנו מבקשים בחוק.
<אסף אמיר: אני חושב שכאשר מקימים פלטפורמה שלימה, חשוב שיהיה ברור שיהיה בה תוכן ישראלי.
<אסף אמיר: אנחנו יודעים כולנו שאין לאף אחד כרגע שום מושג ירוק מה יהיה פה עוד שנה-שנתיים בפלטפורמה הזאת.
<אסף אמיר: אני חושב שבחקיקה כל כך נרחבת כדאי שלפחות נשים איזונים ובלמים על העניין הזה של תוכן ישראלי וגם על העובדה הזאת שאנשים שעובדים בישראל מייצרים תוכן, לא יכול היות פלטפורמה שכולה ערוצים זרים.
רונן הופמן: אני חושב שזה מה שהשר הציג כרגע.
רונן הופמן: זה לא מה שהוצג?
<אתי בנדלר: השר הציע לייצר מנגנון לזה אבל הוא לא קבע מה.
גלעד ארדן: כן, כי ניסינו פה בהפסקה הארוכה שהייתה לחשוב איך לייצר מנגנון בחקיקה.
גלעד ארדן: אבל באמת, כמי שכבר עשה פה כמה חוקים, אני חושב שזה הזוי להתחיל לרדת לרזולוציות של תורת המשחקים: מה יקרה אם במרבב הראשון יהיה כך והשני יהיה כך.
גלעד ארדן: אנחנו נבנה למועצה עץ מבנה של מאות תרחישים ומה היא תעשה.
גלעד ארדן: צריך להטיל עליה חובה חוקית להביא למצב של שלושה ערוצים ישראליים משניים עשר הערוצים הפנויים ולדווח לכנסת על ההתקדמות של זה אחת לשישה חודשים מבחינתי.
<אתי בנדלר: אדוני, אתה צודק.
<אתי בנדלר: יש כאן רק בעיה אחת עם הנוסח כפי שהוצע כאן, שלכאורה יכול להיות שקודם יהיו תשעה ערוצים זרים ואחר כך אולי יהיו שלושת הערוצים האחרונים ישראליים.
<אתי בנדלר: בסופו של דבר, אמרה הגברת מבורך קודם, התשתית הוקמה בכספי משלם המיסים, על גבי התשתית הזאת, אמנם מקווים למכור אותה, יעבירו בסופו של דבר באמת רק ערוצים של חומר חוץ.
גלעד ארדן: אז אם הציבור הישראלי רוצה לראות רק ערוצים מחו"ל אני יכול להכריח אותו לראות ערוצים ישראליים?
<אתי בנדלר: אתה לא יכול להכריח אותו, אתה יכול להכריח את המועצה לא לתת רישיון - - -
גלעד ארדן: זאת אומרת, ועדת הכלכלה אומרת שאם אף אחד לא ירצה לעשות ערוץ ישראלי, עדיף להשאיר את המערך ריק.
גלעד ארדן: זאת המסקנה.
גלעד ארדן: אין לי בעיה, בסדר, אם זה מה שהוועדה אומרת.
גלעד ארדן: הרי אני לא יכול להכריח אנשים לראות דברים שהם לא מעוניינים.
<אתי בנדלר: קודם כל, האוצר התנגד להצעה שאני הצעתי, שיהיו שלושה ערוצים שהתחרות עליהם לא תהיה בכלל על הביד.
<אתי בנדלר: הביד בכלל לא ישחק, אלא אך ורק על ההתחייבות להפקות מקומיות.
<אתי בנדלר: משום מה לא קיבלו את ההצעה הזאת.
<אתי בנדלר: אני לא יודעת אם היא טובה או לא, אבל אני לא יודעת למה לא קיבלו אותה.
גילה גמליאל: נציגת האוצר, יעל, מדוע האוצר לא קיבל את ההמלצה של המשנה ליועץ המשפטי של הכנסת?
<יעל מבורך: היה פה דיון בוועדה לגבי הסוגיה: מהי הדרך הכי טובה לבחור ערוץ.
<יעל מבורך: האם הדרך הכי טובה לעשות את זה - - - איכות, תכנים, שהגורם המתמודד במכרז הולך להצהיר או לפי מחיר?
<יעל מבורך: יש גם טכניקות של שילובים בין שניהם.
<יעל מבורך: אמרו היועצת המשפטית ועוד גורמים, שהניסיון מראה שמה שקורה לעיתים במכרזים האלה שהם על איכות ההפקה זה שמציעים הבטחות מאוד-מאוד גבוהות לגבי איכות השידור וסוגה עילית והמסך יהיה מפוצץ בהמון דברים, אבל בסוף אין יכולת כלכלית לעשות את זה והציבור מקבל מוצר נחות יותר, ואז באים בחזרה אל הגוף המחוקק או לגוף המבצע ומבקשים הנחות בחובת ההפקה שבגינה זכו במכרז.
<יעל מבורך: זה מביא למצב לא שקוף ולא שוויוני, שלא מאפשר באמת בחירה אמתית במכרז.
<יעל מבורך: לכן, הדרך שאנחנו מציעים היא לקבוע תנאי סף.
<יעל מבורך: כלומר, מועצת הכבלים והלוויין היא זאת שמגדירה מה זה ספורט, למשל: ספורט זה כדורגל וזה לא בדמינטון על החוף.
<יעל מבורך: כדי שנקבל את המוצר; סדרות הן סדרות מסוג כזה וכזה; סרטים.
<יעל מבורך: היא מגדירה את התכולה המינימלית, ואחר כך על זה מתחרה הגורם לפי המחיר.
<יעל מבורך: דבר נוסף שביקשה הוועדה, מה שלא היה בהצעת החוק, היא ביקשה שניתן איזושהי הבטחה שחובת הפקת המקור בשיעור של 8% עד 12%, כמו שחל על הוט ויס, תחול גם פה.
<יעל מבורך: שלא יהיה לנו מערך שהוא מלא בתכנים זרים.
<יעל מבורך: לכן, לאור ההערה הזאת, הכניסה הממשלה הצעה - - -
גילה גמליאל: אני יודעת, את מסבירה לי את החוק שלמדתי אותו.
גילה גמליאל: השאלה הנשאלת היא שאלה אחרת: איך מונעים מצב שבו בשלב הראשון יכנסו 9 ערוצים שהם כולם מחו"ל?
<יעל מבורך: מה שאנחנו מציעים זה שמועצת הכבלים והלוויין, שחלק מהמטרות של הן שידורים לטובת הציבור, מגוון וכולי – אפשר לעבור על מטרות מועצת הכבלים והלוויין שנמצאות פה – הם היו הגורם שאמון על איך מוציאים את המכרז בצורה שתיתן מענה גם לבעיה הזאת.
איציק שמולי: את מדברת על אופציה רק של ערוצים בודדים.
איציק שמולי: מה לגבי האופציה של הבנדלים?
איציק שמולי: נגיד מחר סלקום או פרטנר נכנסים ואומרים: אנחנו לוקחים שלושה ערוצים.
איציק שמולי: תחייבו שאותם שלפחות אחד הערוצים יהיה ישראלי.
<יעל מבורך: אומר השר שהנושא הזה נכנס לתוך המיקרו של הוצאת המכרז כי עלתה פה סוגיה בוועדה לפני כמה ימים שאמרה: אל תוציאו בצ' גדול של אפיקים כי אז כולם יעשו ספורט – ואנחנו לא רוצים שכולם יעשו ספורט, אנחנו רוצים מגוון.
<יעל מבורך: אז תוציאו את המכרז בצורה מדורגת כדי שכל אחד ידע מה נמצא על המערך.
<יעל מבורך: אנחנו חושבים שאי אפשר לתת מענה מלא למה שצריכה לעשות, בסופו של דבר, ועדת מכרזים במשך כמה חודשים עם כל החידושים האפשריים של זה ולפתור את זה פה בוועדה.
גילה גמליאל: לא קיבלתי תשובה עדיין.
<אורי רוזנווקס: סליחה, אתם עשיתם שמיניות באוויר להציל 130 עובדים של חברות החדשות.
<אורי רוזנווקס: מדובר פה באלפי עובדים, אלפי יוצרים שאפילו לא יכולים לקבל דמי אבטלה ואתם מייבאים פה פלטפורמה של 9 ערוצים זרים ומעיפים מיליארדים לחו"ל.
<אורי רוזנווקס: זאת האמת.
גילה גמליאל: שאלתי את האוצר, ולצערי התשובה - - -
רונן הופמן: קיבלת, אבל היא לא מספקת אותך.
גילה גמליאל: היא לא עונה מדוע ההצעה שהעלית כאן המשנה ליועץ המשפטי של הכנסת עדיין לא עונה לאותם דברים שהצגתי כאן בפני הוועדה, זה כן יכול לבוא בהלימה.
<יעל מבורך: המנגנון הזה לא מוכיח את עצמו.
<יעל מבורך: המנגנון של להתחרות על טיב התכנים – כך מחליטים מי זוכה באפיק – לא מנגנון שמוכיח את עצמו.
גילה גמליאל: את שלימה עם הטענה הזאת?
רונן הופמן: שי באב"ד, בבקשה, בואו נשמע עוד הערות.
<אילן אבישר: נכון שערוץ 10 וערוץ 2 הציעו דברים שבמהלך השנים הכנסת והרשות השנייה קיזזו והתחשבו והורידו.
<אילן אבישר: נכון להיום, ערוץ 2 משקיע בתכניות מקור יותר מכל הכבלים והלוויין ביחד.
רונן הופמן: זה לא הדיון פה.
<אילן אבישר: - - - העיקרון של קביעת מכסות או מכרז על השקע בהפקות מקור, נכון שיש אתו את הניסיון הזה, אבל התוצאה בפועל היא של העשרה דרמטית של המסך במוצרים מקומיים.
<אילן אבישר: לכן אני לא הייתי ממהר לבטל את זה ולהגיד שזה לא רלוונטי.
<אילן אבישר: יש לזה את הפגמים – אבל יש פה גם תוצאה מאוד-מאוד חיובית.
<אילן אבישר: עם ערוץ 10 זה פי אחד וחצי.
<דבורה קמחי: ערוץ 10 משקיע מאות מיליוני שקלים בשנה בתוכן ישראלי מדי שנה.
<שי באב"ד: יש פה שני אינטרסים שאנחנו מנסים לאזן ביניהם: הראשון – אומר האוצר בצדק: אנחנו לא רוצים להעלות מערך שבסופו של יום, אחרי שנגשו בבידים, אם נכריח ערוצים נושאיים כאלה ואחרים, לא יעלו ואז המערך הזה בסופו של דבר יהיה בלי ערוצים.
<שי באב"ד: מצד שני באים היוצרים ואומרים: לא יכול להיות מצב שבו יעלו קודם כל 9 ערוצים זרים ואנחנו נשמור את שלושת הערוצים האחרונים הנושאיים לסוף.
<שי באב"ד: כי סביר להניח אולי שבכלל לא יעלו רק 9 ערוצים ואז אנחנו נהיה עם 7 ערוצים זרים.
<שי באב"ד: ניסינו להעלות איזשהו מתווה שאולי יאזן בין שני הדברים האלה ויגיע לנקודת אמצע, אם זה יהיה מקובל על השר ועל האוצר.
<שי באב"ד: יש לנו שתי אופציות לביד.
<שי באב"ד: אופציה אחת, שיבוא מישהו וייקח בנדל – שניים, שלושה, ארבעה ערוצים – הנחת העבודה היא שאם הוא ייקח שלושה ערוצים ומעלה, נחייב אותו לקחת ערוץ אחד ישראלי.
איציק שמולי: זה מה שאני הצעתי.
<שי באב"ד: האופציה השנייה, בהנחה והם פועלים בנפרד, זאת אומרת שמגיע כל אחד בנפרד – נגדיר שהביד השלישי יהיה לערוץ ישראלי.
<שי באב"ד: מה יקרה אם לא יהיה אף אחד ישראלי שייגש?
<שי באב"ד: כדי שהמערך יעלה והמרבב יעלה צריך לאפשר לזה להיות ערוצים זרים ולא לתת לזה להיות ערוצים ישראליים כי אז אנחנו יכולים לחסום את המערך.
<שי באב"ד: בסוף היום, אם יבואו כל אחד בנפרד, הערוץ השלישי בבנדל יהיה ערוץ שנקדיש למכרז ישראלי, ואת זה מועצת הכבלים יכולה להגדיר, ואם לא יהיה ערוץ ישראלי שיעלה – נעשה את זה ערוצים זרים כדי לא לעצור את המרבב ולא למנוע את עליית המרבב.
רונן הופמן: אתה רוצה ליצור מנגנון שנותן אופציה לערוצים הישראליים.