GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<דנה נויפלד: ניב מודאג מזה שגורמים משדרים שכבר קיימים בשוק אחר-כך יעלו גם על - - -
<ניב אומזגין: אחד מהערוצים.
מיכל רוזין: לא שהם עצמם, הם ינצלו את הקשרים העסקיים שלהם על מנת לשווק את עצמם.
<דנה נויפלד: דווקא בהיבט הזה זה סוג של יתרון, כי אנחנו רוצים שיעלו ערוצים על גבי ה-DTT.
<דנה נויפלד: החשש שלנו, שוב, שלא יהיו, לא חשש מיתר ערוצים.
<דנה נויפלד: לכן הדוגמה שניב מציג כבעיה היא דווקא סוג של יתרון.
<דנה נויפלד: אנחנו מדברים על פלטפורמה שיכולה להגיע גם בתפוצה רחבה ואנחנו רוצים שיבואו ערוצים, גם אם הם פועלים כבר בשוק.
<דנה נויפלד: נטיל מגבלה רק במקום שזה יוצר ניגוד עניינים בעייתי, כמו לדוגמה שהוט ויס יתחרו על מקומות ב-DTT.
<דנה נויפלד: אם אלה גורמים אחרים שפועלים בשוק, אדרבה ואדרבה, שיבואו.
<ניב אומזגין: אני חושב שיש פה סכנה אמיתית בכך שאותם גורמים ישווקו את חבילות הפרמיום של חברות הכבלים.
<דודו קובסניאנו: ברשותך, אדוני, אני רוצה לחדד את הנקודה.
אבישי ברוורמן: יועץ משפטי - - -
<דודו קובסניאנו: של המועצה לשידורי כבלים ולוויין.
<דודו קובסניאנו: על גבי הפלטפורמות, קרי, הוט ויס, מועברים ערוצים שהם ערוצי בית של הוט ויס, אם לפשט, וגם ערוצים עצמאיים.
<דודו קובסניאנו: לצורך הדוגמה, יש קבוצה שנקראת למשל, "RG", והיא משווקת את ערוץ הילדים, ערוצי ספורט, יש קבוצה שקוראים לה "ענני תקשורת", היא משווקת את ערוצי האוכל, ערוצי הטיולים, יש קבוצה בשם "צ'רלטון" שמשווקת את ספורט 1 וספורט 2.
<דודו קובסניאנו: מה רע, אם לצורך העניין סלקום או פרטנר או כל גוף אחר, ירצו לקנות מהם ערוץ, ואז נשווק אותו לא רק להוט וליס אלא שגם סלקום תוכל את הערוץ הזה למכור?
<דודו קובסניאנו: זה רק ייטיב עם התחרות וזה גם ערוצים שזמינים וקיימים.
<דודו קובסניאנו: אין רע בזה.
<אילאיל לבנת: אני עורכת-דין, היועצת המשפטית של רשת.
<אילאיל לבנת: אני אשמח מאוד להבהרה בקשר למחיקת סעיף קטן (ג), שמשמעה שאין צורך בבדיקת היתכנות כלכלית בעניין שוק הפרסומות בהעלאת ערוץ נושאי נוסף, וזאת בין היתר בניגוד לסעיפי הזיכיון שלנו, שדורשים בדיקת היתכנות כלכלית למעשה אחת לשנתיים בתקופת הזיכיון שלנו.
<דנה נויפלד: צודקת.
אבישי ברוורמן: יתוקן?
<דנה נויפלד: יש מחיקה.
<דנה נויפלד: צודקת אילאיל שזה נמחק.
אבישי ברוורמן: דנה, תסבירי.
<דנה נויפלד: הסעיף היה במתכונת ובנוסח אחר, כפי שהוא התקבל, הוא חייב בדיקה רבת שלבים, רבת שלייקעסים, על מנת להכניס ערוץ נושאי.
<דנה נויפלד: אנחנו מנסים לפשט את היכולת להכניס ערוץ נושאי, ולכן מחקנו את הסעיף עם השלייקעסים והכנסנו את האפשרות כבר אחרי שהחוק יתקבל, שיוכלו ערוצים נושאיים לעלות על ה-DTT.
אבישי ברוורמן: מי שלא מבין מה זה שלייקעס, זה כתפיות בעברית.
<אתי בנדלר: אולי כדאי לקרוא את נוסח הסעיף שאתם מבטלים במסגרת ההסדר.
מיכל רוזין: איפה הוא במקור?
<דנה נויפלד: כיום סעיף 13(ג).
גלעד ארדן: דרך אגב, אני מבקש באותה נשימה שגברתי רוצה לקרוא את הערוץ שמוחקים, אם אפשר גם להקריא את רשימת ושווי ההטבות שניתנו כאן לערוצים 2 ו-10 בעשר השנים האחרונות, כולל לקראת הבחירות האחרונות.
<אתי בנדלר: לזה נצטרך עוד כמה ישיבות.
גלעד ארדן: חייבים להציג בפני חברי הכנסת תמונה מלאה.
גלעד ארדן: כשבאים לשים פרוז'קטור על איזה שלייקעס או הגנות שהיו על ערוצים 2 ו-10, צריך גם להציג בפני חברי הכנסת איזה הטבות ניתנו לערוצים 2 ו-10 מאז שהשלייקעס האלה ניתנו, ובסוף יש צרכן שגם משלם את המחיר של הדברים האלה.
אבישי ברוורמן: אמרת משהו שהיה לפני הבחירות.
אבישי ברוורמן: מה אמרת?
גלעד ארדן: אני אומר את האמת.
אבישי ברוורמן: רק לא סיימת את המשפט.
גלעד ארדן: לקראת הבחירות האחרונות ניתנו הקלות משמעותיות גם לערוץ 10, אולי אפילו עוד יותר לערוץ 2, וזה היה גם על חשבון היצירה הישראלית.
<אורי רוזנווקס: יש בג"ץ על זה.
<אורי רוזנווקס: הגשנו בג"ץ בנושא.
אבישי ברוורמן: אני יודע, אורי.
אבישי ברוורמן: ישבתי אצלך והגשת בג"ץ.
<נועה גבע: אני עורכת-דין מיס.
<נועה גבע: לגבי סעיף קטן (ד), המכרז, ההגבלות על מי שיכול לגשת למכרז ערוץ נושאי, נאמר כאן קודם שיינתן מענה לחשש שגורם אחד ייקח כמות רצינית ביותר של ערוצים ואפשר יהיה למנוע ולסייג ולומר גם אם הוא בעל הפלטפורמה.
<דנה נויפלד: השר אמר שנביא הצעה.
אבישי ברוורמן: דנה, את נכנסת באמצע הדיבור.
<נועה גבע: צריך להפחית את החשש שגורם שהוא בעל הפלטפורמה ייקח כמות, וזה לא נכלל בסעיף הנוכחי.
גלעד ארדן: איזה חשש?
<נועה גבע: הגורם שהוא בעל הפלטפורמה ייגש וייקח ערוצים נושאיים בכמות מוגזמת.
<נועה גבע: אחרי כמה שנים אם תרצו להגביל את זה, תהיה לכם הסמכות לפחות.
<נועה גבע: כרגע זה לא קיים.
אבישי ברוורמן: דנה, מה התשובה?
<דנה נויפלד: השר אמר שבישיבה הבאה הוא יביא הצעה אחרת לתיקון הסעיף הזה.
גלעד ארדן: מדובר על הצעה שתאפשר למועצה את הסמכות להגביל את כמות הערוצים.
אבישי ברוורמן: כבר אמרנו את זה לפני.
<נועה גבע: זה סעיף שמדבר על מי לא יכול לגשת למכרז והוא מאוד-מאוד מוגבל.
גלעד ארדן: נביא את הסעיף.
<יוחאי רוטנברג: אני יושב-ראש האגודה הישראלית לתקשורת קהילתית.
<יוחאי רוטנברג: בהקשר לערוץ הנושאי אני רוצה להציע הצעה חיובית.
<יוחאי רוטנברג: אנחנו משדרים בערוץ 98, כבלים ולוויין, והוט ויס הם האבות הרוחניים לעניין הזה.
<יוחאי רוטנברג: האם יש אפשרות שהם ישדרו את החומרים שלנו, ימכרו את זה לבעל עניין בערוץ הנושאי, ויהיה פה נושא כלכלי רווחי?
אבישי ברוורמן: היה פה ביום חמישי - - -
<יוחאי רוטנברג: היה פה הסגן שלי.
גלעד ארדן: גם אנחנו.
אבישי ברוורמן: האם יש התייחסות להערה הזאת?
<דנה נויפלד: לא הבנתי את ההערה.
אבישי ברוורמן: רבותי, אתם לא מקשיבים.
<יוחאי רוטנברג: בשבוע שעבר אמרו לכם: תתנו את זה בחינם.
<יוחאי רוטנברג: אני מבין שאין חינם.
<יוחאי רוטנברג: אני מציע להיות חיובי בהיבט הכלכלי.
<יוחאי רוטנברג: יושבים פה שני ערוצים, שתי פלטפורמות, שהם ימכרו את החומרים שלנו שהם דוקומנטריים, קרובים מאוד לנושאים של סוגה עילית וכיוצא בזה, וכולם ירוויחו מהנושא הזה למען מדינת ישראל.
אבישי ברוורמן: איך לספח את שידורי הרשות הקהילתיים?
אבישי ברוורמן: האם יש לכם רעיון?
<דודו קובסניאנו: גם היום הוט ויס וכל גורם שהוא, מפיקי ערוצים עצמאיים, רשאים למכור כל סרט, סדרה, תוכנית, למי שייתן להם את המחיר הכי גבוה או לתת את זה בחינם או לעשות מה שהם רוצים.
<ירמיהו קדושי: הבעיה היא יש הבדל בין רכש לבין הפקה מקורית, בגלל זה צריך לשים פה דגש וגם רכש של דברים מהארץ הוא יהיה הפקות מקור לכל דבר.
<ירמיהו קדושי: כשאתה בא עם סרט מוכן שלא שודר או הפקה מוכנה, אתה מגיע לרכש, מציעים לך 100 דולר לשלוש שנים.
<ירמיהו קדושי: זה מה שקורה.
אבישי ברוורמן: רבותי, אנחנו מתקדמים הלאה.
אבישי ברוורמן: תודה על ההערות.
אבישי ברוורמן: עורכת-הדין ברוק, את ממשיכה?
אבישי ברוורמן: רבותי, אנחנו מתקרבים לסוף, אבל לפני שאנחנו מתקרבים אני רוצה להגיד לכם משהו שמטריד את מנוחתי.
אבישי ברוורמן: אני רואה פה את חיים גולדברג, חיים גולדברג קורא לעצמו "חיים הר-זהב", אבל אני מניח שאחד מאבות אבותיו, קראו לו "גולדברג", נכון?
<חיים הר-זהב: אבי מולידי, לא אבות אבותי.
אבישי ברוורמן: אתה לא מהדור של בן-גוריון, אז למה הפכת את הגולדברג להר-זהב?
<חיים הר-זהב: הוא הפך, אדוני.
אבישי ברוורמן: כנראה בגלל ההשפעה של בן-גוריון.
אבישי ברוורמן: בכל מקרה הוא יושב-ראש ועד עובדי החדשות המקומיים, ולי, אני חושב גם לרבים אחרים, מאוד-מאוד מפריע שהחדשות המקומיות – הייתי מופיע קבוע בחדשות המקומיות בבאר-שבע, אתה זוכר את זה – הולכים לסגור אותם, 100 עובדים ויותר יפוטרו.
אבישי ברוורמן: אני מבקש, אדוני השר, אתה עם חולצה אדומה, ואני במקרה אוהד הפועל, אבל זה לא חשוב בכלל.
אבישי ברוורמן: אני מבקש, אדוני השר, זה נושא מרכזי.
אבישי ברוורמן: אנחנו חייבים לפתור אותו, ואני מבקש שתתייחס לזה ותחשוב על זה.
אבישי ברוורמן: אתה רוצה להוסיף משהו, מר הר-זהב?
<חיים הר-זהב: תודה רבה, אדוני, על זה שהעלית את הנושא הזה.
<חיים הר-זהב: אני רק אגיד במשפט שב-31 בחודש, עוד פחות משבועיים וחצי, כולנו נהיה מפוטרים, כי תם החוק.
<חיים הר-זהב: מה לעשות שהתכנסנו למין ואדי צר, שהדרך היחידה לחלץ אותנו היא ככל הנראה תהיה דרך הוועדה.
<חיים הר-זהב: אם עושים חקיקה כל-כך מעמיקה, אולי אפשר אחת ולתמיד לפתור את העניין של החדשות המקומיות, והוועדה הזאת והגברת בנדלר מכירים את זה לפני ולפנים, פעם בחצי שנה בערך עוסקת הוועדה באישור בעוד חצי שנה.
אבישי ברוורמן: מה יקרה עם החדשות המקומיות?
<חיים הר-זהב: זו השאלה המרכזית.
אבישי ברוורמן: מה שאתה אומר – אני מביא את זה לתשומת לב השר, ואני יודע שהוא מתבונן בכל הדברים האלה – ב-31 ביולי – כמה היום?
<חיים הר-זהב: היום אנחנו ב-14 ביולי.
אבישי ברוורמן: זה 17 ימים.
אבישי ברוורמן: בתוך 17 ימים 100 אנשים מפוטרים, אין חדשות מקומיות.
אבישי ברוורמן: אנחנו צריכים לפתור את זה.
אבישי ברוורמן: אני מבקש, אדוני השר, התייחסות.
חנא סוייד: מי המעסיק?
<חיים הר-זהב: היום אנחנו עובדים אצל חברת הפקה שזכתה במכרז לפני שנתיים וחצי עם מועצת הכבלים והלוויין.
<דנה נויפלד: היא לא זכתה במכרז.
<דודו קובסניאנו: היא לא זכתה במכרז.
<חיים הר-זהב: זה מיטב ידיעתי, אבל אין ספק שצריך מכרז חדש.
<חיים הר-זהב: אם מגיע חוק חדש, צריך לבוא אתו יד ביד – אף אחד לא מערער על זה – גם מכרז חדש.
<חיים הר-זהב: מדובר במשאב ציבורי בסופו של דבר.
<חיים הר-זהב: על זה אין איש מערער.
אבישי ברוורמן: אני רוצה להמשיך בקריאה.
אבישי ברוורמן: חיים, תודה שדיברת.
אבישי ברוורמן: התייחסות של השר.
גלעד ארדן: קודם כול, משרד התקשורת ואני בראשו מייחסים חשיבות גבוהה לשידורים של חדשות מקומיות, כדי שגם קול אחר של בעיות שהן יותר פריפריאליות, יותר מקומיות, יבוא לידי ביטוי.
גלעד ארדן: גם קיבלנו בעניין הזה פניות רבות של חברי כנסת ושל גורמים מגורמים שונים.
גלעד ארדן: אני חושב ששני עקרונות, צריך להסכים עליהם פה בוועדה.
גלעד ארדן: אני מקווה שנסכים עליהם.
גלעד ארדן: עיקרון ראשון הוא, שהציבור לא צריך לממן את החדשות הללו באמצעות תקציב מדינה.
גלעד ארדן: מה שהיה בעבר היה עיקרון שהוטל על הכבלים, מאת הקמתם, שהם יממנו את ההפקה של השידורים המקומיים, החדשות המקומיות, זאת אומרת, הכנסת ראתה בעיני רוחה כבר בעבר גם את החשיבות של הנושא, אבל הטילה אותו כחלק מהחובות על אלה שמשדרים טלוויזיה ערוצית.
גלעד ארדן: פעם שנייה, לא רק שזה לא נכון שזה יהיה ממומן על-ידי הציבור, זה גם לא נכון שהממשלה היא זו שתקצה כל שנה תקציב.
גלעד ארדן: תמיד אנחנו מדברים כאן על העצמאות, ודאי בעניין חדשות, גם אם הן מקומיות.
גלעד ארדן: הרי אף אחד לא היה רוצה שאם יש ראש עיר באיזה מקום שהוא שייך למפלגה כזאת או אחרת, באמצעות התקציב שהממשלה נותנת ישירות במימון מלא, תהיה לה השפעה על אופן הסיקור של החדשות המקומיות.
גלעד ארדן: העיקרון השני זה מה שציין כאן חיים.
גלעד ארדן: אם מדובר כאן על עיקרון כזה שמוטלת חובה, בהחלט זה צריך להיות במכרז, ובמכרז אמיתי, שבו יש הזדמנות לכל גורם וגורם במדינה.
גלעד ארדן: חיים הוא בחור נחמד ומוכשר, אבל אני לא יכול להכתיב מי יהיה העובד או הכתב, ואני גם לא רוצה להכתיב, שיעמוד מול המצלמה וכמיטב שיפוטו העיתונאי יגיד מה קורה באותו אזור.
גלעד ארדן: לכן, אם מדובר, אדוני היושב-ראש, על אותם שני עקרונות, שלא אוצר המדינה הוא זה שנושא בכך ואנחנו מדברים באמת מהשנה הבאה.
גלעד ארדן: יש לנו בעיה דחופה מסוף החודש הזה, ויש לנו פתרון קבוע משנה הבאה.
גלעד ארדן: אם על כך אדוני מדבר, אנחנו עוסקים בכך רבות, אני מקדיש לכך זמן רב יחד עם אנשי המשרד והאוצר בשבועות האחרונים.
גלעד ארדן: אנחנו ננסה לבוא מחר לוועדה ולהציע איזה פתרון שמציע הסדר כולל לנושא החדשותי.
גלעד ארדן: אם הוועדה תקבל אותו, אני מקווה שיהיה בכך פתרון.
אבישי ברוורמן: אדוני השר, אני מאוד שמח לשמוע את דבריך.
גלעד ארדן: יכול להיות שנעביר את זה כבר הערב לגורמי הוועדה, כדי שאפשר יהיה להעלות את זה לאתר, שאפשר יהיה לקרוא ולהתכונן.
אבישי ברוורמן: אני מאוד מודה לכם, אדוני השר, מכיוון שהנושא הזה הוא נושא אקוטי.
אבישי ברוורמן: הזמן כבר עובר.
<מיכל רפאלי כדורי: אנחנו מבקשים - - -
אבישי ברוורמן: סליחה, רגע.
אבישי ברוורמן: דבר שני, אני רואה בכלל תופעה, זה לא רק 100 העובדים.
אבישי ברוורמן: אני רואה פתאום עכשיו בכל מקום בנושא התקשורת, אני רואה הרבה מאוד אנשים בענף כל-כך חשוב פתאום נזרקים לכלבים.
מיכל רוזין: גם בהוט, בואו לא נשכח.
אבישי ברוורמן: אני לא פותח את הנושא הזה לדיון כרגע.
אבישי ברוורמן: אני אשוחח עם השר.
אבישי ברוורמן: אנחנו נעדכן.
אבישי ברוורמן: שמעתי את השר, אני מאוד שמח לשמוע את רוח דבריו לפתור את הבעיה הזאת.
<אתי בנדלר: אני מציעה לכולם לעקוב אחר אתר הוועדה בערב.
<אתי בנדלר: ברגע שתהיה אפשרות להעלות לאתר את נוסח התיקונים שיובאו לוועדה בנושא הזה, זה יפורסם בהצעה.
<מיכל רפאלי כדורי: בנושא החדשות המקומיות את מתכוונת?
אבישי ברוורמן: כן, לגבי החדשות המקומיות.
<אתי בנדלר: ככל שיהיו תיקונים שנקבל מהמשרד, זה יפורסם.
אבישי ברוורמן: אני מבקש להמשיך הלאה.
אבישי ברוורמן: עורכת-הדין נויפלד, עורכת-הדין ברוק, מי ממשיך?
אבישי ברוורמן: יש לי עוד 20 דקות עד הנושא הבא.
<טלי גורן: סליחה, האם אפשר לקרוא שוב את סעיף קטן (ג).
<חגית ברוק: שהתבטל?
<טלי גורן: כן.
<טלי גורן: יושב-ראש הוועדה ביקש לקרוא אותו שוב.
<טלי גורן: נבקש להתייחס אליו.
<לאה ורון: יושב-ראש הוועדה לא ביקש.
<לאה ורון: תתקדמו.
<לאה ורון: חבל על הזמן.
<אתי בנדלר: זה נושא עקרוני.
<אתי בנדלר: דנה, את יכולה להתייחס לנושא?
<דנה נויפלד: הסעיף הזה למעשה פותח את האפשרות לממן את השידורים לא רק מדמי הפרסומת, כמו שקבוע היום, אלא גם מדמי מנוי.
<דנה נויפלד: יש חריג לאפשרות לשלב פרסומת לערוצי הילדים.
אבישי ברוורמן: עורכת-הדין בנדלר.
<אתי בנדלר: אני רוצה פשוט להפנות את תשומת הלב שמוצע כאן חידוש שלא היה עד עכשיו.
<אתי בנדלר: עד עכשיו דובר על ערוצים חינמיים.
<אתי בנדלר: ערוצים חינמיים זה אומר שהציבור קולט את השידורים האלה ללא תשלום, לצורך כך הוא נקרא לרכוש ממירים תואמים, ומי שרכש את הממירים האלה יוכל לקלוט את הערוצים המשודרים בפלטפורמה של עידן פלוס.
חנא סוייד: חינם אין כסף.
<אתי בנדלר: עכשיו מה שמוצע כאן – אין לי עמדה, אני רק רוצה את תשומת הלב שלכם לעניין הזה – שניתן יהיה לכלול גם ערוצים תמורת תשלום – Pay-Per-View – בפלטפורמה הזאת.
<אתי בנדלר: מה שאומר, ותקנו אותי אם אני טועה, לדעתי הממירים שנרכשו עד עכשיו אינם מתאימים לקליטת Pay-Per-View.
<דנה נויפלד: זה מה ששי אמר בפעם שעברה.
<שי באב"ד: אמרתי בפעם שעברה, בדיון הקודם.
<אתי בנדלר: נכון, אבל עכשיו אנחנו מדברים על זה.
<דנה נויפלד: זה דמי מנוי עבור ערוץ.
<אתי בנדלר: נכון, עבור ערוץ, לא עבור תוכנית מסוימת.
<אתי בנדלר: זאת אומרת, הפלטפורמה הזאת הופכת להיות גם פלטפורמה למנויים.
<אתי בנדלר: יהיו לא רק שידורים פתוחים, שניתן יהיה לקלוט אותם בחינם, אלא שיטה חדשה של מינויים.
חנא סוייד: זה מאוד עקרוני.
<אתי בנדלר: לכן אני מפנה את הזרקור לעניין הזה.
<אתי בנדלר: זה הכול.
חנא סוייד: זה שינוי קונספציה.
<לילך טל: דנה, אפשר לשאול איך זה יעבוד בדיוק?
<לילך טל: אם צרכן על ה-DTT חינם חייב בדמי מנוי, האם לצורך העניין זה ערוץ סלקום ילדים או גולן ילדים ואחר-כך בתוך החבילות של סלקום שימכרו, הם יוכלו לתת חינם, אבל יהיה בידול ללקוחות שיהיו על ה-DTT?
<לילך טל: הם יידרשו לשלם?
<דנה נויפלד: יש בידול בין מי שמשלם לעומת מי שאינו משלם.
<לילך טל: יכולה להיות זליגה אליהם בזה שהם יציעו את הערוץ הנושאי שעל ה-DTT, אבל אצלם הוא יהיה בתוך החבילות בחינם.
<לילך טל: זאת אומרת, יכולה להתקיים אפשרות כזאת.
<דודו קובסניאנו: גם אצלכם יש ערוצים שחלק משלמים וחלק זה במסגרת חבילה כללית.
<לילך טל: זה לא ערוץ חינמי לצרכן.
<דנה נויפלד: זה לא ערוץ חינמי יותר.
אבישי ברוורמן: רק ביקשתי תשובה מיעל מבורך או מדנה או מהרן או מעופר.
אבישי ברוורמן: מי עונה?
<יעל מבורך: אני אנסה לענות.
<יעל מבורך: הנקודה שאנחנו מדברים עליה עכשיו היא אכן נקודה מאוד משמעותית, אתה פתחנו.
<יעל מבורך: התיקון הזה שאנחנו מבקשים להביא הוא, בין היתר, מתוך רצון להביא תחרות בשוק דואופוליסטי, ולכן ההצעה שהערוצים עליו יוכלו לגבות דמי מנוי, בדיוק כמו שהולכות שתי הפלטפורמות האחרות.
<יעל מבורך: הנושא הזה היה בבסיס תיקון החוק.
<יעל מבורך: ברמה הטכנית – התייחסו פה לממירים – אני אענה על זה בשנייה.
<יעל מבורך: גם כך הממירים החדשים, המרבבים החדשים הם בשיטת HD, ובשיטת HD צריך להחליף את הממירים גם כך.
<יעל מבורך: לכן עכשיו כשיחליפו את הממירים ל-HD יוכלו גם לעשות בהם – אני עונה לשאלתך – גם ערוצים נקודתיים.
<יעל מבורך: לכן תהיה רק החלפה אחת של ממיר.
גלעד ארדן: רק יובהר לפרוטוקול שהערוצים שהיום משודרים בחינם על גבי פלטפורמת העידן פלוס הם יישארו בחינם.
גלעד ארדן: אי-אפשר יהיה להתחיל לגבות - - -
<אתי בנדלר: כי הם לא ערוצים נושאיים.
אבישי ברוורמן: מה יש לנו עוד?
<שרון מלכיאל: האם הערוצים שיהיו בתשלום למי שיזכה, לצורך הדוגמה סלקום או פרטנר, האם יוכלו למכור ללקוחות אחרים, כמו אנונה?
<שרון מלכיאל: הם שמים את ההצפנה שלהם, האם זה פתוח - - -
אבישי ברוורמן: הרן, יכולים למכור לאנונה?
<הרן לבאות: מי שיהיה לו ערוץ נושאי?
<הרן לבאות: יש היום בעיה של בעל רישיון למכור לבעל רישיון אחר?
אבישי ברוורמן: עופר, אין בעיה?
אבישי ברוורמן: דנה, אין בעיה?
<דנה נויפלד: אני לא מצליחה להבין את הסיטואציה.
אבישי ברוורמן: מה אתה רוצה לקנות?
<שרון מלכיאל: לצורך הדוגמה העלו ערוץ ילדים חדש.
<שרון מלכיאל: סלקום או אורנג' ישדרו אותו דרך ה-DTT בתשלום.
<שרון מלכיאל: לצורך הדוגמה יעלה ערוץ ילדים חדש בתשלום והוא מוצפן.
<שרון מלכיאל: הוא מוצע למכירה בתשלום כחלק מחבילה.
<שרון מלכיאל: האם אני כאנונה, כשחקן חדש יכול לקנות את הערוץ הזה מהם עם ההצפנה שלהם ולמכור במחיר סמלי?
גלעד ארדן: זה עניין עסקי.
<אתי בנדלר: זה תלוי בהם אם יסכימו למכור לכם.
אבישי ברוורמן: ירצו – ימכרו, לא ירצו – לא ימכרו.
אבישי ברוורמן: הרן, אין מגבלה?
אבישי ברוורמן: דנה, אין מגבלה?
<דנה נויפלד: אני לא יודעת.
אבישי ברוורמן: רבותי, אני מצטער, ממילא לא נצביע עכשיו.
אבישי ברוורמן: תנסו לפתור את הבעיה.
<דנה נויפלד: אנחנו נבדוק את זה .
גלעד ארדן: אני לא מבין את השאלה.
גלעד ארדן: תיקנו מהם ואיפה תשדרו?
<שרון מלכיאל: אני רוצה להסביר דקה לגבי אנונה.
אבישי ברוורמן: אני לא רוצה יותר.
<שרון מלכיאל: זה חשוב.
אבישי ברוורמן: תקשיב לי.
אבישי ברוורמן: יש לך כל הזמן.
אבישי ברוורמן: גם דנה וגם עופר, כולם - -
<דנה נויפלד: אנחנו נבדוק את זה.
אבישי ברוורמן: - - כולם יישבו אתך עכשיו אחרי הישיבה, כי לי יש עוד ישיבה עכשיו.
אבישי ברוורמן: ממילא אני לא מצביע עכשיו.
אבישי ברוורמן: תשכנעו אותם, תגידו מה שאתם רוצים.
<קריאה: איזה רישיון יש להם?
<שרון מלכיאל: לא צריך רישיון.
<לאה ורון: זו שאלה טובה, לכן הוא ביקש לבדוק את זה.
אבישי ברוורמן: זו שאלה טובה, אני לא רוצה תשובות על זה עכשיו.
אבישי ברוורמן: דנה, סעיף אחרון.
<דנה נויפלד: אפשר להמשיך לקרוא?
<אתי בנדלר: צריך להסביר את זה, זה ארוך.
אבישי ברוורמן: נבוא עם כל התיקונים.
אבישי ברוורמן: מתי אנחנו ממשיכים, מחר, הגברת ורון?
<לאה ורון: בשעה 09:00.
אבישי ברוורמן: מחר ב-09:00 אנחנו כאן.
גלעד ארדן: ב-11:00 צריך לסיים.
אבישי ברוורמן: אני מציע שאולי נפתח מחר ב-08:00 אם לא קשה לכם.
<דנה נויפלד: לא. לא.
<דנה נויפלד: קשה.
אבישי ברוורמן: "שמונה וחצי" זה סרט נפלא של פליני.
<דנה נויפלד: 09:00.
אבישי ברוורמן: 09:00.
אבישי ברוורמן: אני מודה לכם על הקשבה.
אבישי ברוורמן: יום טוב.
אבישי ברוורמן: בוקר טוב, כבוד השר כץ, אדוני המנכ"ל, חברי חברי הכנסת, אורחים, אנחנו מתחילים סדרה של דיונים בנושא:
אבישי ברוורמן: הצעת חוק רישוי שירותים לרכב, התשע"ג-2013.
אבישי ברוורמן: הישיבה היום תהיה ישיבה של שעה, ישיבת פתיחה שבה אני אתן לשר להציג את משנתו, אתן כמובן למספר אנשים לומר את דברם ולאחר מכן, במושב הבא, אנחנו נקיים דיונים מאוד מאוד אינטנסיביים כדי לקדם את הרפורמה הזאת במהירות אבל עם זאת בצורה מאוד ברורה, עם החשיפה הציבורית, עם האפשרות של כל אחד להתבטא עד שנגיע בסופו של דבר לתוצאה שאזרחי ישראל בנושא הרכב יוכלו לשלם פחות ומצד שני תהיה להם את האיכות הראויה.
ישראל כץ: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת צור ושמולי, אני שמח להיות כאן הבוקר, דיברתי בנושא הזה כאן בוועדה תוך כדי הצגת פעילות משרד התחבורה.
ישראל כץ: חוק רישוי שירותי רכב הוא חוק שבא להשיג מטרה כפולה: גם להסדיר את כל הרגולציה בתחום הזה, לבטל תקנות ישנות, אולי אפילו מנדטוריות בחלקן, וכמובן גם להבטיח תחרות בתחום החשוב הזה, תחום שהוא מהווה את ההוצאה השנייה בהיקפה לכל משפחה בישראל אחרי תחום הדיור, משלב רכישת הרכב, הטיפולים ברכב, חלקי החילוף ברכב.
אבישי ברוורמן: מה גודל ההוצאה, אדוני השר?
ישראל כץ: הכנו כאן נתונים שאני מעדיף שהצוות יציג אחרי דברי פתיחה קצרים שאני אשא, אולי אני גם בסוף אומר כמה מילים.
ישראל כץ: הנתונים מדברים בעד עצמם מבחינת ההיקף.
ישראל כץ: ההוצאות, אגב, לא כוללות הוצאות על דלק כי היו כל מיני דיבורים בעבר.
ישראל כץ: אגב, ההוצאות הממוצעות הן כ-1,500 ש"ח למשפחה בחודש אבל כשמסתכלים על השכבות השונות באוכלוסייה מ-1 עד 10 אז רואים את הפערים העצומים ורואים שיש כאן ציבורים רחבים שלא מקבלים את הבסיס הנורמטיבי של מספר כלי רכב, של שימוש בכלי רכב לפי הממוצעים אפילו בארץ.
ישראל כץ: כשאני משווה את זה לאירופה, ויש כאן טבלה של המדינות, לעומת אירופה וארצות הברית אנחנו נמצאים במצב של 300 ומשהו כלי רכב ל-1,000 נפש, זה הרבה הרבה פחות מאירופה והרבה הרבה הרבה פחות מארצות הברית, וככל שהמצב הסוציו-אקונומי נמוך יותר כך מספר כלי הרכב נמוך יותר והיכולת להשתמש גם נמוכה יותר.
אבישי ברוורמן: ההשפעה על הקבוצות החלשות ומעמד הביניים הנמוך במיוחד תהיה הרבה יותר משמעותית.
ישראל כץ: לכן זה אומר שככל שנצליח להוזיל את כלי הרכב החדשים והמשומשים בהמשך, ככל שנצליח להוזיל את הטיפול בכלי הרכב, בחלפים ובשאר הדברים אז יוכלו יותר כאלה שנזקקים, וכל אחד זקוק לרכב.
ישראל כץ: אנחנו כמדיניות מקדמים את התחבורה הציבורית על מנת שבשעות העומס, בייחוד בערים הגדולות ואלה שמגיעים גם לכיוון המטרופולינים, הנהגים יוכלו לנוע במהירות, ביעלות, בחיסכון, בבטחה, אבל זה לא סותר את הצורך במינוע.
ישראל כץ: לכן התחום הזה הוא תחום חשוב.
ישראל כץ: אני חושב, ויושבים כאן רבים מאלה שעוסקים בענף ומטבע הדברים הם פחות היו רוצים שיהיו שינויים.
ישראל כץ: אגב, אני אומר מדי פעם ואני אומר את זה גם כאן, אני מניח שאם היה אפשר שחברי הכנסת לא יצטרכו להיבחר עוד פעם אלא ימשיכו גם היו תומכים לא מעטים מבין חברי הכנסת, לא כולל אלה שיושבים כאן אבל מתוך ה-120.
ישראל כץ: אף אחד לא אוהב תחרות, כל אחד היה מעדיף שהכוח שיש בידיו יישמר ללא צורך לעמוד מול אתגרים, ומטבע הדברים אלה שעוסקים בענף רוצים לשמר בידם את הכללים הקיימים ברובם.
ישראל כץ: המסקנה שלי, ואני כל פעם שומע על איזה דוח שעוד חבר כנסת גילה ועוד ועדה – וכבר הבאנו את זה פעמיים לממשלה, פעמיים לוועדת שרים לחקיקה – איזה גילויים מדהימים, הצליחו לארגן דוח שאומר שיש תחרות ואין שום בעיה בתחום הזה.
ישראל כץ: אז אני קובע באופן חד משמעי שאין תחרות מספקת, יש בעיות קשות מאוד בתחום הזה וצריך להגביר תחרות.
ישראל כץ: טיעון נוסף הוא שהמיסוי הוא מאוד גבוה.
ישראל כץ: קודם כל, אני מסכים.
ישראל כץ: אני, בהשקפת עולמי, מרגע שנכנסתי לתפקיד, אומנם תחום המיסוי זה תחום שעוסק בו משרד האוצר כי זה הכנסות המדינה, וחלק משמעותי מהכנסות המדינה - - -
אבישי ברוורמן: איפה נציגות האוצר?
<לאה ורון: גב' דניאלה גרא.
אבישי ברוורמן: תתקרבו לשולחן, הלוא בסופו של דבר, דניאלה, יש לאוצר משקל הרבה יותר גבוה למרות שהוא יושב בכיסאות האחוריים.
אבישי ברוורמן: תודה, דניאלה.
ישראל כץ: למרות שהתחום הזה הוא תחום שהוא בסמכות ישירה של משרד האוצר, זה חלק מהכנסות המדינה כמובן, גם באוצר יש פלגים שונים, יש אגף תקציבים, יש רשות המסים, כל אחד עם הדברים שהוא מטפל בהם באופן ישיר ועם ההדגשים שלו.
ישראל כץ: אבל סוגיית המסים, אני אומר את זה באופן קטגורי, לא קשורה לתחרות שצריך לעשות על מה שלא קשור במסים.
ישראל כץ: אגב, לגבי חלפים וכו' אז המיסוי נדמה לי בסביבות 12%, אז למה מרוויחים אלפי אחוזים על חלפים, רק כי הם אורגינליים והיבואן יכול להחזיק בהם באופן בלעדי?
ישראל כץ: כאן למשל הטיעון הזה בכלל לא קיים למרות שהוא טיעון שהוא לא נכון גם לגבי יבוא הרכב.
ישראל כץ: ביבוא הרכב המיסוי הוא גבוה מדי, אני חושב שהוא היה צריך לרדת, אני מקווה שהוא ירד יום אחד, מסי הקניה בעיקר, אבל עדיין יש את כל מה שלא קשור למיסוי שיש בו מתח רווחים מאוד גבוה.
ישראל כץ: גם אין אמות מידה שוות בהתייחסות של יבואני הרכב כאשר הם מוכרים לחברות ליסינג למשל, במחירים הרבה יותר נמוכים מאשר לרוכש הפרטי.
ישראל כץ: ההנחות לחברות הליסינג הן עד 25% ועדיין אני מניח שזה לא וולונטרי, עדיין רוצים להרוויח.
ישראל כץ: כמויות גדולות שווה למכור אם עדיין אתה מרוויח, אתה לא מוכר כמויות גדולות כי אתה מפסיד, אז אתה נותן הנחה למי שקונה כמויות גדולות.
ישראל כץ: השאלה אם הציבור הפרטי מסבסד את הדבר הזה ובוודאי ובוודאי שנמנעת ממנו היכולת להרוויח ולקבל את אותם מחירים בגלל המבנה שקיים.
ישראל כץ: יש גם גורמים במשק הישראלי שיש להם עניין לקבע את הדבר.
ישראל כץ: חברות הליסינג למשל, הן ממומנות ומקבלות אשראי בהסתמך על הערכת השווי של צי הרכב שלהם, הבנק שמממן רוצה מאוד שהוא יהיה מכוסה.
ישראל כץ: אדוני, אתה כלכלן מומחה יותר ממני, החברות עצמן רוצות את אותו ערך.
ישראל כץ: אני אגיד עוד דבר ואני אקפיץ את חלק מאנשי משרד האוצר, אז קודם כל אני יכול להגיד שההצעה הזאת מתואמת עם משרד האוצר, עם שר האוצר באופן מלא, ההצעה הזאת עברה פה אחד בממשלה בשתי ורסיות ופעמיים גם פה אחד בוועדת שרים לחקיקה.
ישראל כץ: יש משמעות לדברים האלה.
ישראל כץ: היום הממשלה בנויה מכאלה שהיו, כל אחד חוץ ממני כבר עבר כמה מפלגות, חוץ ממך, אבל בכל הגלגולים ובכל ההשקפות אתה רואה שזה פה אחד בתוך הממשלה והדבר הכי מדהים שזה עבר פה אחד גם בכנסת, 67 תומכים מול אפס מתנגדים.
ישראל כץ: והחוק הזה דובר בו, הוא קיבל חשיפה ציבורית, יש לא מעט שתוקפים אותו, בדרך כלל מכיוונים מאוד מוגדרים, מטילים בו דופי וכו'.
ישראל כץ: עובדה, אדוני היושב-ראש, זה היה מחזה מאוד נדיר ואני שיבחתי את זה ואפילו התפעמתי מהדבר הזה, איך כשמדברים על פוליטיקה חדשה של להיות קשובים לציבור תוך עשיית מעשים שנראים גם נכונים – איציק היה מראשי המוחים בזמנו, בטרם הובא כאן לחיים הפרלמנטריים וכו' – כאן יש הזדמנות לחברי הכנסת והם עמדו בה בשלב הראשון.
ישראל כץ: הצביעו, וזה לא דבר קל.
ישראל כץ: מביא שר מהממשלה, מהקואליציה, הצעת חוק כבדה ועבה, זה לא איזה משהו טכני, שאחרי דיון כולם תומכים בו: נציגי הסיעות הערביות והימין והשמאל, אופוזיציה וקואליציה, אפילו הקואליציה תמכה, זה דבר נדיר.
ישראל כץ: 67 איש תמכו מול אפס מתנגדים, זה דבר שיש לו משמעות רבה.
ישראל כץ: אז זה לא בא במקום דיון שצריך להיות כאן בוועדה, הדיון בוועדה הוא דיון ענייני ודיון שבוחנים עוד פעם את ההיבטים המשפטיים, יש כאן הנהלת ועדה מאוד מנוסה, מנהלות, יש יושב-ראש, יש חברים, היבטים כלכליים, וכמובן שכל מי שנוגע לנושא יכול עוד פעם להשמיע את טענותיו למרות שהיו הליכי שימוע גם כפולים, גם בוועדות הציבוריות שהיו וגם עכשיו, לפני ההגעה לוועדה עצמה, עוד פעם התקיים הליך שימוע ובדיקת הדברים.
ישראל כץ: החשש היחידי שלי, אדוני היושב-ראש, ואני אומר את זה מתוך הנחה שהחוק יאושר במלואו, וזה הדבר שאני מצפה לו, שמא אנחנו לא מספיק מחמירים, שמא נשאיר פרצה ואחרי שתעבור כל החקיקה עדיין תימצא הדרך למי שלא רוצה תחרות שבאיזשהו קשר בין יצרנים מחו"ל לבין יבואנים וכו' ימנעו את התחרות.
ישראל כץ: להפך, אני חושב שאם הוועדה צריכה להתמקד במשהו זה להחמיר יותר מאתנו, לראות כמובן בכפוף – זה לא נושא חדש, אבל בתוך החקיקה הזאת לעשות הדמיה האם זה מביא תחרות.
ישראל כץ: יש כאן אנשים מנוסים, לא רק מי שפונה לוועדה מכיוון אחד, ואמרתי, זה מטבע הדברים ואם היינו במקומם היינו עושים אותו דבר, לפחות מצד חלק מהפונים, אדוני היושב ראש, אבל לחשוב על הנהג הישראלי ועל המשפחה הישראלית שרוצים לקנות רכב למעט סוגית המסים שזה יהיה בתנאים תחרותיים כמו שמקובל בעולם.
ישראל כץ: אין מקום בעולם המודרני שאין תחרות על אותו דגם, אין דבר כזה, יש לך כל מיני דילרים ואחרים, יש מדינות שיש הפרדה בין השיווק לבין הקנייה עצמה, יש כל מיני ורסיות אבל יש תחרות.