GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
איציק שמולי: אם אתה לא מבין אז אני בבעיה.
<אתי בנדלר: אני מודה לך שהפנית את תשומת הלב לעניין.
<אתי בנדלר: אתם מפנים כאן לסעיף 9א|(2)(ג).
<אתי בנדלר: אין.
<אתי בנדלר: יש 9א(3) וכאן מדובר על כך ש "עוסק ישמור תלונות שהתקבלו אצלו ביחס לסיכונים שנגרמו או שעלולים להיגרם לשלומו, בריאותו ולבטיחותו של אדם עם מצרך שייצר.
<אתי בנדלר: ...
<אתי בנדלר: ובלבד שחל עליו תקן רשמי".
<אתי בנדלר: זאת אומרת שהוא קיבל תלונה, הוא יודע שהוא קיבל תלונה שמצרך שהוא מכר עלול לגרום.
<אתי בנדלר: ואז אומרים לו – את התלונות האלה תשמור אצלך לשבע שנים מיום מכירת המוצר האחרון.
<אתי בנדלר: לא שמרת?
<אתי בנדלר: עיצום.
<אתי בנדלר: יש בעיה עם סעיף קטן (ג) שהוקרא קודם מנסה להתמודד עם הבעיה של הידיעה או חוסר הידיעה של המוכר, וכאן הוצעה, כפי שנאמר, איזושהי הצעת פשרה ש "הממונה לא יטיל עיצום כספי על עוסק שאיננו יצרן, יבואן או יצואן של מצרך שחלות עליו דרישות תקן רשמי אם המוכר, לצורך העניין הזה או המשתמש בעבודה בתהליכי עבודה שיש לגביו תקן רשמי אם הוא מחזיק באישור מאת היצרן, היבואן או היצואן, לפי העניין, על התאמת המצריך לדרישות התקן הרשמי או אם המצרך מסומן בתו תקן".
<אתי בנדלר: כתוב כאן גם ש "הממונה יקבע בנוהל שפורסם באתר האינטרנט של המשרד הוראות בעניין המסמכים המהווים אישור לעניין פסקאות אלה".
<אתי בנדלר: אני לא יודעת אם כבר מסרתם את ההצהרה שלכם לוועדה שאתם מתכוונים כדי להשלים את העניין הזה ליזום פעולות הסברה לציבור הרחב שיידע.
<אתי בנדלר: אני לא צריכה להצהיר בשמכם.
<יובל אביעד: אז הנה, הממונה על התקינה.
<גרישה דייטש: דיברנו גם בהפסקה, גם אתך, על כך שאנחנו ניזום פעולות הסברה, גם מניתי כמה אפשרויות.
<לאה ורון: אז אולי אתה מוכן למנות אותם לוועדה, לחברי הכנסת.
<גרישה דייטש: פעולות הסברה.
<גרישה דייטש: דבר אחד – אנחנו הולכים במסגרת לעסקים, נפיץ אותה בהפצה רחבה מאד, זה בסך הכל דף שמסביר באופן כללי שישנם תקנים רשמיים, עם כמה דוגמאות, איפה מפרסמים אותם, איפה אפשר למצוא אותם.
<גרישה דייטש: כלומר, זה חל גם על המוכר, הדבר הזה.
<גרישה דייטש: דבר שני, אחת הפעולות שאני רואה, לוקחים אזור מסוים של 2-3-4 יישובים, עושים פעולה רחבה ופוקדים את העסקים, נותנים להם את אותה איגרת, את אותו חומר, וכשאנחנו - - -גם את המחוזות שישנם במשרד הכלכלה.
<גרישה דייטש: זה דבר נוסף.
<גרישה דייטש: הדבר השלישי – שיתוף הפעולה פה הוא יחד עם המועצה הישראלית לצרכנות, ורשות הצרכנות בהסתדרות.
<גרישה דייטש: פעולות הסברה, בקיצור.
<יורם נדלר: מה שאומר פה הממונה על התקינה מטיל את האחריות על הציבור, ומה שאנחנו יודעים שעוסק זה גם קבלנים, שעוסקים בבניה, גם חשמלאים, אינסטלטורים, כל האנשים האלה.
<יורם נדלר: זאת אומרת שלהביא לידיעה של כל האנשים האלה ולתת עליהם את האחריות – הרבה פעמים הם קונים ישר מהיבואן.
<יורם נדלר: אין להם שום יכולת לדעת באמת האם המוצר שהם מרכיבים באיזה מקום או בבית - - -
<יאיר זילברשטיין: אנחנו לא משנים את החוק הקיים, גם היום יש להם - -
<יורם נדלר: אבל אתם רוצים לעשות שינוי לטובה, נכון?
אבישי ברוורמן: אומרים לי – קודם היה מעשה חלם, ועם זה נמשיך.
אבישי ברוורמן: אנחנו יודעים שבחוק, אי ידיעת החוק אינה פוטרת מעונש.
אבישי ברוורמן: אבל הוא אומר לכם שזה לא הגיוני לגבי המון אנשים.
אבישי ברוורמן: אז אם בעבר היה מעשה חלם, כשאנחנו עושים שינוי - - -כל החלם הזה.
אבישי ברוורמן: זה שזה היה?
אבישי ברוורמן: היו פה הרבה דברים איומים במדינת ישראל.
אבישי ברוורמן: אם כבר לשנות, אז לשנות גם אותם.
<קריאה: קבלנים מחויבים על פי דין לפעול לפי התקינה.
<גרישה דייטש: מהניסיון שלנו – דווקא החשמלאים והמתקינים וכן הלאה הם אלה שמכירים את המוצר, מכירים את התקן שחל על המוצר, הם יודעים מה האחריות שלהם.
<גרישה דייטש: אנחנו רואים בהם אנשי מקצוע ודי סומכים על הידע שלהם.
אבישי ברוורמן: אז אתה אומר שאין פה בעיה, שמר נדלר העלה נקודה שתיאורטית היא יפה, אבל לא עוברת את מבחן המציאות.
<סמי שמואל שלום: אני ממכון התקנים הישראלי.
<סמי שמואל שלום: אני אומר שהבורות, אי ידיעת התקנים במדינת ישראל היא גדולה מאד.
<סמי שמואל שלום: רבים מבעלי המקצוע לא מודעים לתקנים, לא מודעים לרביזיות, לא מודעים לדרישות התקן.
<סמי שמואל שלום: אין להם את הציודים המתאימים.
<סמי שמואל שלום: הם מתקינים דברים לא נכונים.
<סמי שמואל שלום: חלקם חיים עוד בתקופת הבריטים.
<סמי שמואל שלום: לבוא ולהשליך הכל על אותו אדם ולהגיד לו שאי ידיעת החוק אינה פוטרת מעונש – דרך אגב, זה קיים, כולם יודעים, יש את חוק התכנון והבניה.
<סמי שמואל שלום: כולם יודעים שהם צריכים לעמוד בתקנים.
<סמי שמואל שלום: בפועל הם לא עומדים.
אבישי ברוורמן: אני חושב שיש הרבה מאד בעלי מקצוע שעובדים.
אבישי ברוורמן: לא כל אחד יודע את הדברים.
אבישי ברוורמן: אולי לך יש מדגם מייצג, אבל אם אומרים לך שני אנשי שטח – אז יש פה בעיה.
אבישי ברוורמן: אז אם בעבר זה היה, והחוק הזה לא היה נבון כלפי חלק מהציבור, אז צריך בהזדמנות זו לתקן אותו.
<יאיר זילברשטיין: אז מה ההצעה?
<עדנה הראל פישר: למחוק מחוק התכנון והבניה את הכפיפות לתקנים, למחוק מחוק רישום קבלנים את המחויבות לתקינה, למחוק מהסדרה של חשמלאים את המחויבות שלהם לתקנים – זו רוח ההצעה פה.
<עדנה הראל פישר: זו המשמעות של ההצעה.
<עדנה הראל פישר: החשמלאים כפופים לדין.
<עדנה הראל פישר: חוק החשמל מחייב חשמלאים לפעול לפי תקנים.
<עדנה הראל פישר: חוק תכנון ובניה מחייב את הקבלנים לפעול לפי תקנים.
<עדנה הראל פישר: אז באים פה ואומרים – הקבלנים לא יודעים ולכן בואו נסכים עם זה וגם לא נאפשר לאכוף עליהם.
<עדנה הראל פישר: אני לא יודעת, אנחנו באים לגור בבתים שבנו אותם קבלנים שהיה עליהם פיקוח, שהיו אמורים לבנות לפי תקנים.
<עדנה הראל פישר: אני לא מצליחה להבין את הטיעון.
אבישי ברוורמן: כולם צודקים ויש פה חור.
<סמי שמואל שלום: אני מוכן לקחת אתכם פה החוצה ולהראות איך המעקה שלכם לא עומד בדרישות התקן.
חנא סוייד: כאן מדברים על פרסום, על יידוע, על קשר עם הציבור.
חנא סוייד: יש לי הערה כוללנית – בקשר לשפות שבהם מדבר מכון התקנים.
חנא סוייד: מעולם, אבל מעולם, לא נתקלתי איזושהי הודעה של מכון התקנים בשפה הערבית.
אבישי ברוורמן: לדעתי יש בנושאי הבניה כל כך הרבה אנשים שהם קבלנים ואינסטלטורים ואנשי חשמל וכו', שלא כולם מדברים עברית.
אבישי ברוורמן: או לא קוראים עברית.
<קריאה: יש גם סינים.
<לאה ורון: אבל יש גם שפות רשמיות במדינת ישראל.
חנא סוייד: אני לא רוצה ליידע את הסינים, לא אכפת לי מהסינים, יש מישהו שידאג להם.
חנא סוייד: אני רוצה לדאוג לקבלנים ערבים שגם העיסוק שלהם בבניה לא מחייב אותם לדעת עברית על בוריה, כך שהעניין של היידוע - - -
אבישי ברוורמן: זאת אומרת שהם נופלים לחוק של הראל - - -
חנא סוייד: אני הגשתי הסתייגויות בעניין הזה של יידוע, אם זו הפניה לאתר אינטרנט שבו יהיה גם דיבור בערבית – כל הנושאים האלה.
חנא סוייד: זה לא עלה כי לא הייתי כשדנתם בנושאים הרלבנטיים.
חנא סוייד: יש עוד אחר כך, לגבי ייצוג הולם.
חנא סוייד: אני רוצה כאן להעלות משהו, וזה – מכון התקנים והאוכלוסייה הערבית במדינת ישראל, לא ראיתי שני גופים שהם יותר מנותקים אלה מאלה במדינת ישראל.
רן כהן: אל"ף, אני רושם לפני את ההערה ואשמח להיפגש על העניין.
רן כהן: אשמח אם נפעל ביחד.
חנא סוייד: דרך אגב- שאלה: יש עובדים ערבים במכון התקנים?
<סמי שמואל שלום: אצלי עובדים שניים.
אבישי ברוורמן: כמה עובדים יש במכון התקנים?
<קריאה: 1,100.
אבישי ברוורמן: כמה ערבים ודרוזים יש במכון התקנים?
רן כהן: לא בדקתי, ואני לא בטוח שגם דני בדק.
רן כהן: אנחנו יכולים לבדוק.
אבישי ברוורמן: אז אני אבקש תשובה.
אבישי ברוורמן: זה על יד אחת בטח, נכון?
חנא סוייד: אז אני רוצה שהדיווח לא יהיה רק לצורך הדיווח אלא אני מעלה את זה - - -
אבישי ברוורמן: כמו שהייתי גם שר במשרד האוצר, בבנק ישראל התחילו להיות שינויים.
אבישי ברוורמן: רן כהן, אני מבקש שתדאג שהדברים האלה יקרו.
אבישי ברוורמן: אני לא מדבר על אפליה מתקנת אני מדבר על תיקון אפליה.
חנא סוייד: אז עכשיו תדאג למכון התקנים, שיהיה שם ייצוג הולם, בכל זאת.
<אתי בנדלר: חבר הכנסת סוויד – אתה רוצה את זה בתור הסתייגויות?
<אתי בנדלר: האם אדוני היושב ראש מאשר את כל ההסתייגויות שעניינן השפה הערבית וייצוג הולם.
אבישי ברוורמן: כן, מאשר.
<אתי בנדלר: להגיש אותן כהסתייגויות בלי להצביע על כל סעיף בנפרד.
<אתי בנדלר: השפה הערבית וייצוג הולם.
<אתי בנדלר: תסביר רק מה אתה מבקש בקשר לייצוג הולם.
חנא סוייד: התמצית של ההסתייגויות שהגשתי – שכל פעולת פרסום, אם זה באתר אינטרנט, אם זה בתקשורת האלקטרונית, הכתובה, יהיה שם ייצוג הולם, כלומר, שיהיה נתח שמופנה לאוכלוסייה הערבית.
<אתי בנדלר: זאת אומרת – ייצוג הולם מבחינת השפה.
<אתי בנדלר: כי בוועדת האיתור, ועדת ה - - אתה גם כתבת - -
חנא סוייד: גם, גם.
<אתי בנדלר: אז מדובר על פרסום ומדובר על ועדת האיתור, ייצוג הולם, ואני רושמת את זה כהסתייגות.
<אתי בנדלר: מבחינתי, אם חברי הכנסת מוכנים לאשר את 16א' כולל התוספת של סעיף קטן (ג), ומחיקת פסקה (5), הפחתת הסכום ל-5,000 שקלים בפסקה (ב) – אלה התיקונים.
<אתי בנדלר: בעד – רוב
<אתי בנדלר: נמנעים –אין
אבישי ברוורמן: סעיף 16א אושר.
<יובל אביעד: קראתי גם את סעיף 16ב'.
<יובל אביעד: לא הצביעו.
אבישי ברוורמן: בעד –רוב
אבישי ברוורמן: סעיף 16ב אושר פה אחד.
<יובל אביעד: אני ממשיך בקריאה: הודעה על כוונת חיוב 16ג.
<יובל אביעד: (א) היה לממונה יסוד סביר להניח כי עוסק הפר הוראה מההוראות לפי חוק זה המפורטות בסעיף 16א (בפרק זה – המפר), ובכוונתו להטיל עליו עיצום כספי לפי סעיף 16א או 16ב, ימסור למפר הודעה על הכוונה להטיל עליו עיצום כספי (בפרק זה – הודעה על כוונת חיוב).
<יובל אביעד: (ב) בהודעה על כוונת חיוב יציין הממונה, בין השאר, את אלה: (1) המעשה או המחדל (בפרק זה – המעשה), המהווה את ההפרה; (2) סכום העיצום הכספי והתקופה לתשלומו; (3) זכותו של המפר לטעון את טענותיו לפני הממונה לפי הוראות סעיף 16ד; (4) הסמכות להוסיף על סכום העיצום הכספי בשל הפרה נמשכת או הפרה חוזרת לפי הוראת סעיף 16ח, והמועד שממנו יראו הפרה כהפרה נמשכת לעניין הסעיף האמור.
<לאה ורון: תסביר, בבקשה.
<יובל אביעד: כדי שאני אוכל להטיל עיצום כספי על עוסק אני צריך להוציא לו דרישת תשלום, הודעה על כוונת חיוב.
<יובל אביעד: בהודעה על כוונת חיוב אני צריך לציין לו את הראיות המנהליות שעומדות בפני – המעשה או המחדל שמהווה את העבירה, את הסכום שאני מטיל עליו, שהוא קבוע בחוק הזה, את זכותו של מפר לזכות טיעון, ואת הסמכות להוסיף עיצומים כספיים לגבי הפרה נמשכת או הפרה חוזרת, כשעוד נגיע לסעיף זה שם יש הגדרה מה זה הפרה נמשכת ומה זו הפרה חוזרת.
מיכל רוזין: בזמן שאנחנו בהתדיינות אתו – איך אני מפקחת שהוא מפסיק לשווק את המוצר?
מיכל רוזין: כרגע אין פה משהו שעוצר אותו.
מיכל רוזין: אומרים לו – חרגת, הוא מגיש ערר, יש לו 30 יום ועוד 30 יום.
מיכל רוזין: בחודשיים האלה הוא מוכר את כל הנפצים בפורים, ונגמר.
מיכל רוזין: ישלם 10,000 ועדיין ירוויח.
<יובל אביעד: יש אפשרות לפי סעיף 17ג להוציא צווים מנהליים שאומרים לו להפסיק את הפעילות.
<יובל אביעד: גם שם זה כפוף לזכות השימוע.
<קריאות: זה גם הפוך יכול להיות – שמפסיקים לו את זה באופן שרירותי, אדם מפסיד את המכנסיים שלו.
<קריאה: - - שרירות לב של פקידים.
<קריאה: בחוק אחר אמרנו שאנחנו לא רוצים שתהיה להם את היכולת להפסיק - - -
מיכל רוזין: אבל כל החוק הזה מעביר את הכוח ל - - -.
מיכל רוזין: זו בדיוק הבעיה.
<קריאה: לא, להפך.
אבישי ברוורמן: מי בעד 16ג'?
<יובל אביעד: " 16ד.
<יובל אביעד: זכות הטיעון מפר שנמסרה לו הודעה על כוונת חיוב לפי הוראות סעיף 16ג, רשאי לטעון את טענותיו, בכתב, לפני הממונה, לעניין הכוונה להטיל עליו עיצום כספי ולעניין סכומו, בתוך 30 ימים ממועד מסירת ההודעה, ורשאי הממונה להאריך את התקופה האמורה בתקופה נוספת שלא תעלה על 30 ימים.
<יובל אביעד: " פה אנחנו מאריכים ל-45 יום.
<ענת זוהר: נכון.
<ענת זוהר: הסמכנו להעלאה.
מיכל רוזין: פעמיים 45?
<ענת זוהר: 45 אמרנו בשניהם?
<אתי בנדלר: ודאי.
<אתי בנדלר: היתה לי עוד הערה.
<אתי בנדלר: את רוצה גם את ההערה השניה שלי?
<ענת זוהר: בעל פה או בכתב, הכוונה?
<ענת זוהר: אז בעניין הזה אני התייעצתי.
<ענת זוהר: ככלל אנחנו אומרים – בכתב.
<ענת זוהר: במקרים שבהם אנחנו מוסיפים את האפשרות - - -
<אתי בנדלר: אני רוצה להפנות את תשומת לב הוועדה.
<אתי בנדלר: אני העברתי בנושא הזה מבעוד מועד – נפגשתי עם אנ/שים של משרד המשפטים לפרק של העיצומים הכספיים והערתי את הערותיי לגביהם.
<אתי בנדלר: אחת מההערות שלי היתה- בסעיף 16ד' – אל"ף, להעלות את התקופה ל-45 ימים ודבר שני - לגבי זכות הטיעון.
<אתי בנדלר: לפי מה שמוצע כאן, המפר יכול לטעון רק בכתב.
<אתי בנדלר: אני הפניתי את תשומת לבם שבחוקים שבהם יש מפוקחים שעלולים להיות מוטלים עליהם עיצומים כספיים שהם לאו דווקא מפוקחים מתוחכמים, לאו דווקא תאגידים שיש להם עורכי דין וכיוצא באלה, אלא – אם אנחנו חוזרים שוב לבעל המכולת או לעוסק הזעיר, שתהיה אפשרות לממונה לשמוע גם טיעון בעל פה ולאו דווקא בכתב.
<אתי בנדלר: אני מחכה להתייחסותם לעניין.
אבישי ברוורמן: זה מקובל?
<ענת זוהר: מקובל עלינו לאפשר 45 ימים וגם לאפשר טיעון בעל פה ולא רק בכתב, אבל זו הבהרה לייעוץ המשפטי של הוועדה: אנחנו מבקשים לכתוב "בעל פה או בכתב לפי שיקול דעת הממונה", כי אנחנו רוצים להחזיר את זה לממונה.
מיכל בירן: להשית עכשיו קנסות על העסקים הקטנים בלי לדון על זה לעומק זה חסר אחריות.
אבישי ברוורמן: הניסוח מקובל עליך?
<אתי בנדלר: כפי שהממונה יורה.
אבישי ברוורמן: 16 ד' אושר פה אחד.
<אתי בנדלר: אני רוצה להציע בשל הזמן הקצר שנשאר עד סיום הישיבה, ובגלל שמאד חשוב לשר ולמשרד להתקדם כמה שיותר, אני הצעתי לעשות הפסקה עם הסעיפים האלה, לקפוץ לפקודת הייצוא והיבוא, להתקדם.
<אתי בנדלר: אם הוועדה תסיים את הדיון בפקודת היבוא והישיבה עדיין לא תסתיים, נחזור לסעיפים האלה.
<אתי בנדלר: פסקה 24 - עניין מינוי המפקחים.
<יובל אביעד: "(21) בסעיף 24, אחרי סעיף קטן (ה) יבוא: "(ו) אדם שהוסמך על ידי הממונה לעריכת ביקורת לפי הוראות סעיף 10(ב), ערב יום תחילתו של חוק זה, יראו אותו כאילו מונה למפקח לפי חוק זה לתקופה שלא תעלה על שלוש שנים מיום פרסומו של חוק זה, או עד להסמכתו למפקח.
<יובל אביעד: ...., זה צריך להיות: "עד למינוי למפקח" – "...
<יובל אביעד: לפי סעיף 10(ב) לחוק, לפי המוקדם, ויהיו נתונות לו כל הסמכויות המפורטות בחוק זה".
<יובל אביעד: זו הוראת מעבר.
<יובל אביעד: זאת אומרת שמי שהוסמך כאדם לפי החוק הישן, החוק העיקרי היום – זה הנוסח שקיים היום בחוק - - -
<יובל אביעד: אנחנו מתקנים את זה עכשיו.
<יובל אביעד: הנוסח היום אומר: הממונה רשאי להסמיך אדם לעשות פעולות אלה ואלה.
<יובל אביעד: בסדר, אז זה לא היה ביטוי מוצלח.
<יובל אביעד: צריך לראות אותו כאילו היה מפקח ויתנו לו את כל הסמכויות שיש למפקח.
<יובל אביעד: זה הכל, למשך שלוש שנים.
מיכל רוזין: למה דילגנו?
<אתי בנדלר: בגלל הסיבה שמא הוועדה לא תספיק לגמור את כל פרק התקינה.
<אתי בנדלר: יש דברים שהם חיוניים למשרד כדי להפעיל בכל מקרה את הוראות החוק המתקן.
<אתי בנדלר: למשל – פקודת היבוא והיצוא, אין משמעות לכל מה שהוועדה אישרה עד עכשיו אם לא תדון ותאשר גם את פקודת הייבוא והיצוא, כדי שאם יהיה צורך לאחר מכן לפצל משהו אז לא יפוצלו החלקים שניתן לדחות אותם.
<אתי בנדלר: מה שרציתי לוודא – האם הסברת שבעצם מאפשרים פה המשך תפקוד של מפקחים שיתכן שאין להם תנאי כשירות לפי החוק החדש.
<יובל אביעד: נכון.
<יובל אביעד: זו הוראת מעבר - -
<אתי בנדלר: אז השאלה אם שלוש שנים זה סביר לצורך העניין הזה.
<אתי בנדלר: אולי תסביר מה היו תנאי הכשירות למפקחים הקיימים היום, מה הם תנאי הכשירות החדשים ומה המשמעות של הארכת התוקף.
אבישי ברוורמן: יושב שי לינדן מאחורה.
אבישי ברוורמן: אתה מבין את הבעיה?
אבישי ברוורמן: אתם לא הכנתם מספיק את הדבר הזה.
אבישי ברוורמן: בכל דבר אחר – במים, בתקשורת – כבר גמרתי הכל.
אבישי ברוורמן: הושבתי אנשים גם בלילה וגם ביום, אבל אתה לא יכול לעשות מזה פלסתר, שסתם ירימו פה ידיים.
מיכל בירן: כל הרפורמה הזו זו רפורמה שהיא לא מעובדת ולא מבושלת.
<לאה ורון: אתם מוכנים להסביר מה היתה הכשירות ומה הכשירות המבוקשת?
<גרישה דייטש: קודם כל ההסמכות שניתנות היום הן הסמכות לשנה.
<גרישה דייטש: מ-1 לינואר ועד 1 לינואר.
<גרישה דייטש: כל שנה זה מחדש, לשנה.
<גרישה דייטש: דבר נוסף, אנחנו מבקשים זה אישור מאותם משרדים שמבקשים את ההסמכה, קרי משרד הבריאות ומשרד האנרגיה, אישור מהלשכה המשפטית שאותם אנשים מודעים לסעיף 10 לחוק התקנים ופרטים אחרים בחוק.
<גרישה דייטש: זה דבר אחד.
<גרישה דייטש: במשרד שלנו, כמובן, ניסיון שהוא קיים במחוזות.
<אתי בנדלר: אני מבקשת להסביר.
<אתי בנדלר: בהתאם לסעיפים שאושרו על ידי הוועדה מפקח לא יכול לעשות בסמכותו, בהתאם לסעיף ב(2) שבסעיף 10 החדש אלא אם כן הוא קיבל הכשרה מתאימה בתחום הסמכויות שיהיו נתונות לו לפי הסעיפים החדשים, "כפי שקבע הממונה באישור השר, בהתייעצות עם השר לביטחון הפנים, והוא עומד בתנאי כשירות נוספים, כפי שהורה השר בהתייעצות עם השר לביטחון הפנים".
<אתי בנדלר: זה, אגב, הסעיף שלא אושר על ידי הוועדה בגלל הנושא של לבישת מדים, שאמרתם שאתם רוצים לתת תשובה.
<אתי בנדלר: דהיינו, היום, מפקח, כדי שניתן יהיה למנות אותו כמפקח, צריך לוודא קודם כל שיש לו הכשרה מתאימה.
<אתי בנדלר: ההכשרה המתאימה היא בעיקר בתחום הסמכויות הנוספות שניתנות למפקחים, ככל שהיא לא היתה קיימת עד היום לפי החוק בנוסחו הקיים.
<אתי בנדלר: בין היתר זה סמכויות חקירה וכן הלאה.
<אתי בנדלר: לכן רוצים גם לוודא שאל"ף, יש לו גם הכשרה, בי"ת – שההכשרה צריכה להיות גם בהתייעצות השר לביטחון הפנים, כי מדובר פה על סמכויות שלטוניות, למעשה, סמכויות שיש לשוטרים – בין היתר, לגבות עדויות, וצריכים שיהיו לו תנאי כשירות נוספים שגם הם צריכים - - -אז כל זה, בעצם – היום יש מפקחים שאינם עונים על התנאים האלה, ומה שמבוקש כאן זה להאריך להם אוטומטית את תוקף המינוי שלהם לשלוש שנים נוספות שבהן הם יהיו רשאים לעשות שימוש בסמכויות החדשות בלי שהם עונים על תנאי הכשירות.
<אתי בנדלר: אז השאלה היא אם מדובר בכמה מפקחים, אם לא ניתן לקצר את התקופה.
מיכל רוזין: - - הסתייגות להוריד את זה לשנה.
<אתי בנדלר: כמה מפקחים יש לכם?
<אתי בנדלר: למה צריך שלוש שנים כדי להכשיר אותם?
אבישי ברוורמן: האנשים שעושים את העבודה הם רובם בסדר, אני מניח.
אבישי ברוורמן: לפעמים יש בדור המדבר אנשים שלא קיבלו את כל ההכשרה, אז לכן אני לא בעד שדור המדבר – יכול להיות שנמצא כאן בכנסת שהיו שרים בכירים ועשו דברים, ותסתכל מאיפה הם התחילו.
אבישי ברוורמן: אין להם יותר מדי בהכשרה, ולכן, הדבר שאני רוצה, כיוון שזו תקופת מעבר, איך אפשר לעשות את זה בצורה הזו ש - - - -
<אתי בנדלר: למה צריך שלוש שנים?
<אתי בנדלר: זה כל מה שאני שואלת.
<אתי בנדלר: כמה מפקחים יש לכם שאתם צריכים שלוש שנים כדי להכשיר אותם?
מיכל רוזין: אפשר שאני אגיש הסתייגות ונצביע עליה?
<אתי בנדלר: אבל אולי הם עצמם יסכימו.
<עמית לנג: מדובר גם במשרדים ממשלתיים אחרים.
<עמית לנג: אז לוקח זמן, מה לעשות?
<אתי בנדלר: שלוש שנים להכשיר מפקחים?
אבישי ברוורמן: כמה זמן לוקח להכשיר מפקח בקורס מזורז, חודש?
<גרישה דייטש: אנחנו תכננו חודשיים להכשרה.
אבישי ברוורמן: אז תוך שנה וחצי אפשר למצוא חודשיים להכשרה.
<אתי בנדלר: 18 חודשים.
מיכל רוזין: אני עדיין רוצה לרשום הסתייגות.
מיכל רוזין: הסתייגות שלך לשנה?
אבישי ברוורמן: מי בעד הצעתה של חברת הכנסת רוזין?
אבישי ברוורמן: בעד – 2
אבישי ברוורמן: מי בעד שנה וחצי?
אבישי ברוורמן: אישרנו תקופה של שנה וחצי.
<לאה ורון: הוחלט על שנה וחצי והסתייגותם של חברי הכנסת רוזין וסוויד נרשמה כהסתייגות.
<אתי בנדלר: עכשיו על כל פסקה (21) נא להצביע.
<אתי בנדלר: נמנעים – אין
אבישי ברוורמן: פסקה 21 בכפוף לתיקונים אושרה.
<יובל אביעד: אני ממשיך בקריאה: "תיקון חוק בתי משפט לעניינים מינהליים 3.
<יובל אביעד: בחוק בתי משפט לעניינים מינהליים, התש"ס–2011‏ , בתוספת הראשונה, אחרי פרט 44 יבוא: "45.
<יובל אביעד: תקינה – החלטה של רשות לפי חוק התקנים, התשי"ג–1953, ולמעט החלטה לפי סעיף 6 עד 8(א), 9(ב), 9(ג), 11(א), 12א או 16 לחוק האמור.
<לאה ורון: אורלי לוי אבקסיס מצביעה במקום חבר הכנסת אילטוב
<יובל אביעד: עד היום התקיפה על ההחלטות האלה היתה בבג"צ.
<יובל אביעד: אנחנו גם קיבלנו הערות מבית המשפט העליון להעביר מספר סמכויות להחלטה בבית משפט לעניינים מנהליים.
<יובל אביעד: הסמכויות שיועברו לבתי משפט לעניינים מנהליים הן סמכויות שקשורות – למעט סמכויות הקשורות להכרזה על תקן רשמי וקביעת תקן רשמי, היתרים בתו תקן, 11(א)- גם תו תקן, וסעיף 16 – מתן פטור לבדיקה על תקן רשמי.
<יובל אביעד: כל מה שקשור להיבטים של קביעת תקנים, הכרזת התקנים, קביעת תו תקן, חובה – ימשיך להיות בבג"צ.
<יובל אביעד: כל השאר יעבור לבתי המשפט לעניינים מנהליים.
אבישי ברוורמן: סעיף 3 אושר פה אחד.
<יובל אביעד: "תיקון פקודת הייבוא והייצוא 4.
<יובל אביעד: בפקודת היבוא והיצוא [נוסח חדש], התשל"ט–1979‏ (להלן – פקודת הייבוא והייצוא) – (1) בסעיף 2, במקום "שר התעשייה, המסחר והתיירות (להלן בסעיף זה ובסעיפים 3 עד 6 – שר התעשיה)" יבוא "שר הכלכלה"; והמילים להלן בסעיף זה ובסעיפים (39 עד (6) "שר התעשייה" – יימחקו.
<יובל אביעד: (2) בסעיף 3 בכל מקום במקום "שר התעשייה" יבוא – "שר הכלכלה".
<יובל אביעד: (3) בסעיף 4 במקום "שר התעשייה" יבוא "שר הכלכלה".
<יובל אביעד: (4) בסעיף 6 במקום "ששר התעשייה" יבוא "ששר הכלכלה".
<אתי בנדלר: אני מציעה שנצביע.
אבישי ברוורמן: מי בעד השינויים בסעיף?
אבישי ברוורמן: פסקאות (1) עד (4) אושרו.
<יובל אביעד: (5) אחרי סעיף 2 יבוא: "ייבוא טובין שחל עליו תקן רשמי 2א.
<יובל אביעד: (א) בסעיף זה – "הממונה על התקינה" ו"תקן רשמי" – כמשמעותם בחוק התקנים, התשי"ג–1953 (להלן – חוק התקנים); "טובין" – לרבות טובין שהוא גם מצרך לפי חוק התקנים; "מפר אמון" – כמשמעותו בסעיף קטן (ו).
<יובל אביעד: (ב) בלי לגרוע מכלליות הוראות סעיף 2, הוראות שיקבע השר בצו פיקוח בדבר הסדרה של ייבוא טובין אשר מחייבות בדיקת התאמה לדרישות תקן רשמי, כולן או חלקן (להלן – צו פיקוח), יחילו חובה להגשת תצהיר בדבר התאמת הטובין לדרישות התקן הרשמי החל עליו, ובנוסח שיורה הממונה, ולא יחילו חובה להמצאת אישור בדבר התאמת הטובין לדרישות תקן רשמי.
<יובל אביעד: (ג) נוסף על חובת הגשת תצהיר כאמור בסעיף קטן (ב), רשאי השר, בהתייעצות עם הממונה, לקבוע תנאים נוספים בצו הפיקוח להסדרה של ייבוא טובין; הממונה רשאי להורות בהנחיותיו את אופן בדיקת התנאים הנוספים שקבע השר.
<יובל אביעד: (ד) על אף הוראות סעיף קטן (ב), רשאי השר לקבוע בצו פיקוח חובה להמצאת אישור מעבדה על התאמת הטובין לתקן רשמי החל עליו, אם הודיע לו הממונה כי מטעמים של שמירה על שלומו, בריאותו או בטיחותו של אדם, או על איכות הסביבה, יש לדרוש הוכחת עמידתו של הטובין בדרישות תקן רשמי לרבות בדיקת התאמתו לתקן רשמי ובאופן שהממונה הורה בהנחיות ובשים לב למדיניות הנוהגת לגבי בדיקת התאמה החלה על טובין דומה במדינות מפותחות עם שווקים משמעותיים.
<יובל אביעד: (ה) הנחיות לפי סעיף זה יתפרסמו באתר האינטרנט של המשרד.
<יובל אביעד: (ו) נוכח הממונה כי מי שייבא טובין או מבקש לייבא טובין הוא מפר אמון, רשאי הוא נוסף על האמור בסעיף קטן (ג), לקבוע דרישות בדיקה נוספות או אחרות, ובכלל זה, דרישת ערובה, ובלבד שהודיע למי שנוכח לגביו כי הוא מפר אמון כי הוא מפר אמון, ונתן לו הזדמנות סבירה לטעון את טענותיו; בסעיף זה, "מפר אמון" – מי שמייבא טובין או מבקש לייבא טובין שנוכח הממונה כי התקיים לגביו אחד או יותר מאלה: (1) ייבא טובין או ביקש לייבא טובין על יסוד מידע כוזב או שגוי לרבות באמצעות מסמכים כוזבים או שגויים; (2) הפר לדעת הממונה תנאי מן התנאים שקבע הממונה לייבוא הטובין לפי סעיף קטן (ג) או חדל מלקיים תנאי כאמור והממונה סבר כי מפאת מהותה, חומרתה ונסיבותיה של ההפרה יש יסוד סביר לקבוע כי הוא מפר אמון; (3) הפר הוראה מהוראות הפקודה או צו פיקוח או של חיקוק אחר החל בעניין ייבוא של טובין או הפר הוראה על פי כל אחד מהם, וסבר הממונה לגביה כי מפאת מהותה, חומרתה או נסיבותיה של ההוראה שהופרה יש יסוד סביר לקבוע כי הוא מפר אמון; בפסקה זו, "הוראה שהופרה" – מי שנקבע לגביו בהליך שיפוטי או מינהלי לפי דין שהפר הוראות דין, לעניין זה, "הליך" – לרבות סעיף 14 לפקודה.
<יובל אביעד: (ז) השר יקבע הוראות לעניין דרישת הערובה ממפר אמון לפי סעיף קטן (ו), בין השאר, הוראות בדבר סוג הערובה, תנאיה, סכומה וחילוטה.
<יובל אביעד: (ח) בלי לגרוע מהוראות סעיף קטן (ד), הממונה רשאי להורות כי ייבוא טובין שחל עליו לראשונה תקן רשמי יחויב בבדיקת התאמה לדרישות תקן רשמי החל עליו לתקופה שלא תעלה על שנה מיום תחילת תוקפה של הכרזתו לפי סעיף 8(ג) לחוק התקנים, או עד שהממונה יורה על הגשת תצהיר כאמור בסעיף קטן (ב) עד (ג) לפי העניין, המוקדם מבין שניהם; על אף האמור, הממונה רשאי לקבוע כי טובין שחל עליהם לראשונה תקן רשמי לא יידרשו לבדיקת התאמתם לדרישות תקן רשמי החל עליהם, אלא בהגשת תצהיר כאמור בסעיף קטן (ב) ובתנאים שיקבע הממונה לפי סעיף קטן (ג), ככל שיקבע".
אבישי ברוורמן: אנחנו פותחים.
אבישי ברוורמן: הסבר קצר, ממצה.
מיכל רוזין: אם תוכל להתייחס גם ל"מדיניות הנוהגת לגבי בדיקת התאמה החלה על טובין דומה במדינות מפותחות עם שווקים משמעותיים".
מיכל רוזין: זו קצת אמירה סתומה.
מיכל רוזין: אנחנו לא יודעים מה זה "מדינות מפותחות", מה זה - -
אבישי ברוורמן: דווקא דנו בזה בעבר.
אבישי ברוורמן: אבל תחזור.
<יובל אביעד: אני אסביר מה השינוי בהסדר הקיים.
<יובל אביעד: לראשונה אנחנו מביאים בחקיקה ראשית הסדר בין תקינה ובין יבוא טובין למדינת ישראל.
<יובל אביעד: כיום יבוא טובין למדינת ישראל מוסדר מכוח פקודת היבוא והיצוא בצו פיקוח שזה צו יבוא חופשי על עדכוניו.
<יובל אביעד: בצו יבוא חופשי יש צורך בהצגת אישורים, במקומות מסוימים, או רישיון יבוא לצורך יבוא הטובין למדינת ישראל, תלוי במצרך עצמו.
<יובל אביעד: ישנם מוצרים שנדרשים להצגת אישור ת"ר שזה אישור התאמה שניתן ממכון התקנים בהתאם להוראות הממונה על התקינה.
<יובל אביעד: מנהל התקינה קבע הוראות.
<יובל אביעד: בעקבות ועדת דויטש, בראשית שנות ה-2000 הממונה על התקינה חילק את המוצרים שמיובאים ממדינת ישראל לקבוצות לפי רמת הסיכון.
<יובל אביעד: יש קבוצות מוצרים שנדרשים לבדיקת התאמה מלאה לתקן.
<יובל אביעד: יש כאלה שנדרשים רק לבדיקת דגם ותצהיר, יש כאלה שנדרשים רק לתצהיר, ויש כאלה שלא נדרשים לכלום, לצורך יבוא הטובין.
<יובל אביעד: כאשר אנחנו עושים את השינוי אנחנו מבקשים להביא אותו לחקיקה ראשית ולקבוע כלל.
<יובל אביעד: אז הכלל אומר כך: טובין ייכנסו למדינת ישראל קודם כל בתצהיר.
<יובל אביעד: על זה, השר יהיה רשאי לקבוע תנאים נוספים, על התצהיר, תנאים נוספים.
<יובל אביעד: למשל – הוא רוצה שבנוסף לתצהיר יהיה איזה סוג של בדיקה מסוימת, או שיציגו איזה מסמך לגבי תעודת בדיקה.
<יובל אביעד: זה הכלל.
<יובל אביעד: במקרים שבהם מדובר על מצרכים שיש להם השלכה על בטיחות, בריאות ושלומו של אדם - - -
<לאה ורון: חבר הכנסת נסים זאב יצביע במקום חבר הכנסת אריאל אטיאס.
<יובל אביעד: אני אסיים את ההסבר - אז ישנם מצרכים שיש להם היבט בטיחותי שמשליך על בריאות, בטיחות ושלומו של אדם, שבמצרכים האלה הממונה רשאי להודיע לשר שבמקרים האלה הוא רוצה בדיקת התאמת מצרך לתקן, והשר חייב, בהתאם לשיקול הדעת של הממונה, לקבוע את זה בתוך צו הפיקוח, כתנאי לייבוא הטובין למדינת ישראל.
<יובל אביעד: כלומר, הצגת אישור התאמה לתקן רשמי.
<יובל אביעד: בדיוק כמו שמתקיים היום.
מיכל בירן: בקיצור, אתם זורקים את האחריות עלינו.
<יובל אביעד: ישנם מצבים שהיבואן עצמו הוא מפר אמון, דהיינו – הוא מייבא את המצרכים על סמך תעודות כוזבות או שהפר הוראה קודמת לעניין חוקיות דיני היבוא וזה לא רק חוק התקנים, יש גם את פקודת המכס וכן הלאה, שאז יש לממונה אפשרות לקבוע שהוא מפר אמון, ובנוסף אפשר להטיל עליו ערובה לצורך שחרור הטובין למחסניו.
<יובל אביעד: הזכרנו את הדוגמה של צעצועים בדיון הקודם.
אורלי לוי אבקסיס: בעיקר לקראת פורים, אנחנו מתעוררים כשיש קטסטרופות.
אבישי ברוורמן: דנו בחלק מהדברים האלה.
<יובל אביעד: מצרכים מסוכנים ייכנסו לבדיקה.
<עמית לנג: זה לא הכל אוטומטי.
<קריאה: אבל זאת ברירת מחדל.
<קריאה: אדוני היושב ראש, מחר זה יהיה על כל מוצר - - -