GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<דניאל גולדשטיין: אנחנו היום מפוקחים, אנחנו לא עושים מה שאנחנו רוצים – שלא יישמע כאן דבר כזה.
<דניאל גולדשטיין: שנית, אנחנו מכניסים תקנים לפעולה, אז כמה זמן נמתין עכשיו?
<דניאל גולדשטיין: ככה ממתינים לתקן שהשר יאשר אותו, ההוא יאשר אותו, חצי שנה, בירוקרטיה.
<דניאל גולדשטיין: עכשיו אנחנו נביא איזושהי הצעה.
<דניאל גולדשטיין: היא תלך לשר, היא תחכה שם חצי שנה.
<דניאל גולדשטיין: זה ילך לוועדת הכלכלה ועד שהיא תתכנס בדבר הזה זה תחכה עוד חצי שנה.
<דניאל גולדשטיין: האם לא נבדוק את התקנים האלה?
<דניאל גולדשטיין: לא נעשה?
<דניאל גולדשטיין: נהיה עבריינים?
<דניאל גולדשטיין: איך אפשר להתנהל כך בכלל?
רן כהן: אם מותר לי, ממרום 25 שנה שכיהנתי בבית, זה מצב קלאסי - - -
מיכל רוזין: אבל גם היום זה הולך לשר.
<טלי ארפי: היום היו מקרים שהשרים לא אישרו - - -
אבישי ברוורמן: אני מבין שיש פה מחלוקת.
אבישי ברוורמן: כשיש דרך המלך, הכול בסדר.
אבישי ברוורמן: כאן מדובר על כשיש מחלוקת בין השר למכון התקנים, נכון?
רן כהן: לא היה דבר כזה.
אבישי ברוורמן: עכשיו יש חוק שאם לא היתה מעולם מחלוקת אז למה לעשות את זה?
<אתי בנדלר: אני אומר לאדוני למה לעשות את זה.
<יובל אביעד: לא ניתן אישור.
<טלי ארפי: היו הרבה מקרים בהם לא ניתן אישור של השר.
<טלי ארפי: לפי החוק השר היה צריך לאשר ולא ניתן אישור של השר ולמרות זאת גבו את הסכומים.
<טלי ארפי: לכן, זה מצב לא תקין.
אבישי ברוורמן: מנהלת הוועדה לאה ורון קיבלת הודעה?
<לאה ורון: יושב-ראש הכנסת אישר להמשיך את קיום הישיבה עד השעה 11:30.
<לאה ורון: לגבי זמנים מאוחרים יותר אנחנו נבדוק.
<לאה ורון: כמובן לא בעת שמתקיימות הצבעות.
אבישי ברוורמן: מכיוון שזמן מתוחם אני פה ליובל, לעמית.
אבישי ברוורמן: תחליטו מה הנושאים המרכזיים שאתם רוצים להעביר כי מה שלא נוכל להעביר נצטרך לפצל כדי שנעמוד בדברים.
מיכל בירן: אני מציעה לפצל בהזדמנות זו, אם כבר מדברים - - -
אבישי ברוורמן: אנחנו עוד לא הגענו לשם, אנחנו נגיע.
<יאיר זילברשטיין: אין שום אפשרות כי החוק הזה הוא כמקשה אחת והוא שלוב.
<אתי בנדלר: אז לא יונח שום דבר, תחליט.
<אתי בנדלר: אז כל החוק יפוצל.
<אתי בנדלר: אנחנו עושים כמיטב המאמצים שלנו ואין מתי לעשות ישיבות.
<לאה ורון: אני מבקשת את תשומת לב חברי הוועדה, לגבי כל הסעיפים שהועברו לוועדה, כל הפרקים שהועברו לוועדה מתוך מה שאנחנו מכנים חוק ההסדרים, נערכה הוועדה לדיונים מבעוד מועד.
<לאה ורון: שני מועדים שהוועדה קבעה לגביהם דיונים בחוק התקנים, התבקשנו להזיז.
אבישי ברוורמן: אני ביקשתי פעמיים, פינינו את הכול, נכון?
<לאה ורון: הטענה היתה שהשר והמנכ"ל, בעיקר השר, נמצאים בסין, ולכן הם לא יוכלו להגיע לדיוני הוועדה.
אבישי ברוורמן: השר לא הגיע אף פעם.
<לאה ורון: כתבתי להם מכתב תשובה שהדבר עלול למנוע מהוועדה לסיים את הצעת החוק, כמו גם היא תידרש לפצל אותה.
<לאה ורון: תחליטו מה אתם מעוניינים לעשות.
<אתי בנדלר: בזמן שאתם מתייעצים ביניכם אני אתייחס לסעיף 12ג.
<אתי בנדלר: קודם כל, כשמדובר בתשלומים שנגבים לאוצר המדינה, וכאן זה לא נגבה לאוצר המדינה, אני יודעת את זה.
<אתי בנדלר: אבל הרעיון הוא שכשיש תשלומי חובה שנגבים לאוצר המדינה קובע חוק יסוד: משק המדינה בסעיף 1(ב) שלו, ואני אקרא את כל סעיף 1 כי הוא סעיף חשוב, וזה חוק יסוד להזכירכם, חוק יסוד: משק המדינה.
<אתי בנדלר: "(א) מיסים, מלוות חובה ותשלומי חובה אחרים - - -
<יאיר זילברשטיין: נקבעו ישיבות בתחומים אחרים בחוק ההסדרים - - - הזמן לא בוזבז.
<יאיר זילברשטיין: הדברים היו ידועים.
יצחק וקנין: הם מעמיסים על חוק ההסדרים יותר מידיי.
יצחק וקנין: גם כך הדיון פה הוא שטחי לגמרי, עם כל הכבוד.
יצחק וקנין: שים לב, יושבת פה רק האופוזיציה.
יצחק וקנין: תבוא תרים את היד בלי להבין על מה מדובר ובזה זה נגמר.
יצחק וקנין: כך אנחנו נראים.
<אתי בנדלר: אני לא זוכרת אם צריך לגמור את כל העבודה עד יום ראשון בבוקר או עד יום ראשון בערב כי צריך לעשות גם את כל - - -
אבישי ברוורמן: בואו נתקדם.
<אתי בנדלר: אני רוצה לקרוא את סעיף 1 לחוק יסוד: משק המדינה כדי שהעיקרון יובן קודם כל: מיסים, מלוות חובה ותשלומי חובה אחרים לא יוטלו ושיעוריהם לא ישונו, אלא בחוק או על-פיו, הוא הדין לגבי אגרות.
<אתי בנדלר: (ב), וזה החלק החשוב: מיסים, מלוות חובה, תשלומי חובה אחרים ואגרות המשתלמים לאוצר המדינה ושיעוריהם לא נקבעו בגוף החוק ולא נקבעה בחוק הוראה שקביעתם בתקנות טעונה אישור הכנסת או ועדה מוועדותיה, קביעתם בתקנות טעונה אישור מראש או תוך התקופה הקבועה לכך בחוק בהחלטת הכנסת או בהחלטת ועדה מוועדותיה שהכנסת הסמיכה לכך.
<אתי בנדלר: במילים אחרות, כל תשלום חובה שהשיעור שלו לא נקבע בחוק עצמו, טעון אישור ועדה מוועדות הכנסת.
<אתי בנדלר: זו הוראה שקיימת בחוק יסוד: משק המדינה שנוגעת לגבי תשלומי חובה המשתלמים לאוצר המדינה.
<אתי בנדלר: הרעיון הוא שהמדינה היא שכופה על האזרח לשלם לה את הסכומים האלה.
<אתי בנדלר: האזרח לא יכול לבחור אם לשלם או לא לשלם, ולכן נדרש לכך פיקוח פרלמנטרי.
<אתי בנדלר: הוועדה דנה בהקשר אחר של גביית חובה של כספים שלא לאוצר המדינה וזה היה בחוק רשות שדות התעופה.
<אתי בנדלר: הסוגיה הזאת עמדה לפתחה של הוועדה ובאמת מה שנקבע בחוק רשות שדות התעופה הוא שהרשות רשאית להציע לשר התחבורה תקנות בדבר תעריפי אגרות שהשתלמו לה או לאחרים בעד השימוש בשדות התעופה של הרשות ובמתקנים שבהם, ובעד השירותים שנותנים בהם, היא או אחרים, ובדבר סדרי גבייתם ותשלומם.
<אתי בנדלר: שר התחבורה רשאי להתקין תקנות כאמור אף אם הרשות לא הציעה לו אותן, ובלבד שהתייעץ ברשות תחילה.
<אתי בנדלר: כל התקנות לפי סעיף קטן זה טעונות במקרה הזה אישור הממשלה וועדת הכלכלה של הכנסת.
<אתי בנדלר: זאת אומרת, ברגע שנותנים לגוף מונופול לגבות כספים שהאזרח לא יכול לבחור אם להשתמש בשירותים האלה או לא, אם לקבל אותם או לא, אלא אלה תשלומי חובה, לא ראוי שהם ייקבעו ללא פיקוח פרלמנטרי.
<אתי בנדלר: למיטב הבנתי, הסמכות צריכה להיות של השר.
אבישי ברוורמן: אבל זה עמית כבר הסכים, המנכ"ל אמר שהוא בעד זה.
<אתי בנדלר: לא, אז - - -
אבישי ברוורמן: הפיקוח של הפרלמנט - זה ברור.
<אתי בנדלר: אני חושבת שהתהליך שמוצע כאן שהמכון יציע את הסמכות לשר והשר הוא זה שיתקין את התקנות האלה באישור הוועדה, אני חושבת שהוא תהליך - - -
רן כהן: אפשר להוסיף במה שכתוב היום שהוא יאשר, ובאישורו יעביר לאישור ועדת הכלכלה.
<אתי בנדלר: מר כהן, זה מופיע כבר בחוק, לרבות תקנות שהיו צריכות להיות באישור ועדת הכלכלה, ובפועל לא הבאתם אותן לא לאישור השר ולא לאישור הוועדה.
<אתי בנדלר: זה קבוע כבר היום.
<אתי בנדלר: קיבלנו לא מעט תלונות בוועדה.
רן כהן: השר צריך להביא אליכם, לא אנחנו.
אבישי ברוורמן: לצערי, יובל, חוקים על חוקים, ובסופו של דבר מצפצפים על החוקים.
אבישי ברוורמן: מה עושים כשמצפצפים על ועדת הכלכלה ועל הכנסת?
<טלי ארפי: גם עלינו צפצפו, גם על השר.
<אתי בנדלר: נציגי האוצר אומר שצפצפו גם על השר, - - - לאישור השר.
<יובל אביעד: למה אתה מפנה את זה אליי?
<יובל אביעד: בגלל זה אני מביא את זה לפה, בגלל זה אני קובע השר, בדיוק בגלל הנקודה הזאת.
<יובל אביעד: אני עשיתי את עבודתי נאמנה.
<יאיר זילברשטיין: יובל, אבל הצעת הפשרה אני מבין שהיא מקובלת עליכם.
<יאיר זילברשטיין: אתם תגישו את זה לאישור כמו שזה עד עכשיו, ו- - -.
<יאיר זילברשטיין: זה יהיה לאישור השר וועדת הכלכלה, ואתם תגישו.
רן כהן: אדוני היושב-ראש, אנחנו בהחלט מוכנים לקבל את ההצעה הזו שבה הנוהל יהיה כמו היום.
רן כהן: אנחנו נגיש את המחירון לשר לאישור והוא יגיש את זה.
רן כהן: אנחנו נגיש את זה גם לוועדת הכלכלה.
יצחק וקנין: על-פי מה שאמרה היועצת המשפטית אתי בנדלר, הדבר הזה חייב להיות מסודר.
יצחק וקנין: לפי מה שהיא אמרה, אתם עד היום לא עשיתם את הפעולה הנדרשת.
<קריאות: עשינו.
יצחק וקנין: רבותי, זה לא הגיע לוועדת הכלכלה לאישור.
יצחק וקנין: האמן לי, אני יושב פה שנים ואני לא זוכר שהגיע.
<אתי בנדלר: אבל הם טוענים שלא העברתם את זה לשר.
רן כהן: העברנו לפני חצה שנה לשר.
<דניאל גולדשטיין: ביוני 2012 הגשנו את זה לשר.
<דניאל גולדשטיין: השר לא טיפל.
<לאה ורון: זאת אומרת, המכון העביר לשר את המחירון והשר הוא זה שלא העביר?
<דניאל גולדשטיין: כן, לא רק זה.
<דניאל גולדשטיין: המחירון מפורסם גם באתר האינטרנט של - - -
<יאיר זילברשטיין: אני חושב שההצעה הכי טובה, ואני חושב שהיא מוסכמת פה על כולם, זה להשאיר את זה שהם יגישו בקשה, אבל זה יהיה עכשיו באישור לא רק של שר הכלכלה אלא גם באישור של ועדת הכלכלה.
יצחק וקנין: זה היה גם כך, זה שלא עשיתם את זה - - -
<קריאות: זה לא היה כך.
<יאיר זילברשטיין: לא היה עד עכשיו אישור של ועדת הכלכלה.
<יאיר זילברשטיין: נדרש רק אישור של שר הכלכלה.
<לאה ורון: לא.
<לאה ורון: לגבי סעיף 9 - - -
<יאיר זילברשטיין: רק לגבי תו תקן.
<יאיר זילברשטיין: אנחנו עכשיו נוסיף את אותו מנגנון גם לבדיקת התאמת מצרך ותקן רשמי.
<אתי בנדלר: אני חושבת שהרעיון הזה צריך להיות לגבי כל שירות שחייבים לקבל ממכון התקנים.
<אתי בנדלר: מה שעושים וולונטרי - - -
<יובל אביעד: יש שירותי חובה ואין חובה.
<אתי בנדלר: לגבי כל שירותי חובה.
<אתי בנדלר: אני רוצה לוודא כי הם הציעו את זה רק לגבי שירות מצומצם.
<טלי ארפי: רק לגבי החובה הצענו.
<אתי בנדלר: אבל החובה היא לא רק הבדיקה התאמת תו תקן, יש עוד דברים שהם חובה.
רן כהן: רבותי, יש לנו הסכמה שזה יהיה כמו עד עכשיו.
רן כהן: אנחנו נגיש את המחירון לשר, השר יאשר ויעביר לוועדת הכלכלה.
<קריאות: יאשר או לא יאשר.
<יאיר זילברשטיין: מה שהוא יאשר הוא יעביר לוועדת הכלכלה.
<קריאה: כולל תו תקן.
אבישי ברוורמן: אני רוצה את הניסוח של - - -
<אתי בנדלר: רגע, רגע.
<אתי בנדלר: אני צריכה לבחון את העניין הזה, אני לא בטוחה שהבנתי את המנגנון עד הסוף.
<אתי בנדלר: אבל נניח שהולכים לפי המנגנון שלכם.
<אתי בנדלר: ראשית, לגבי מה הוא יחול?
<אתי בנדלר: ומה יקרה כל עוד התקנות האלה לא אושרו?
<יאיר זילברשטיין: הוא יחול לגבי בדיקת התאמת מצרך לתקן רשמי שזה הדברים שאנחנו מחייבים את האנשים ללכת למכון.
<יאיר זילברשטיין: לא עושים את זה מרצונם, אנחנו מחייבים אותם על-פי חוק.
<אתי בנדלר: אתה בטוח שזו הפעולה היחידה שמחייבים בחוק?
<אתי בנדלר: לדעתי יש עוד פעולות.
<קריאה: גם תו תקן.
<אתי בנדלר: רק תו תקן ובדיקות התאמה?
<קריאה: בדיקת התאמה בייבוא בלבד.
<קריאה: רק בייבוא מחייבים.
<עדנה הראל פישר: בייבוא, מי שמחויב בייבוא.
<אתי בנדלר: זה בדיוק מה ששאלתי.
<אתי בנדלר: מה קורה כל עוד המחירון לא אושר על-ידי השר או על-ידי ועדת הכלכלה?
מיכל רוזין: לא, אבל הם אומרים שאם אין הסכמה, אם השר לא מסכים, זה אפילו לא יגיע לוועדת הכלכלה.
<אתי בנדלר: זה צריך להיות ברור שעד שהתקנות האלה לא אושרו על-ידי השר ועל-ידי ועדת הכלכלה אין תוקף למחירון.
אבישי ברוורמן: אני חושב שהתיקון הזה מקובל.
אבישי ברוורמן: אני מודה לך, מר זילברשטיין.
אבישי ברוורמן: האם את רשמת לפנייך?
אבישי ברוורמן: סיכמנו את הסעיף הזה?
<אתי בנדלר: המכון יגיש לאישור השר.
<אתי בנדלר: השר יקבע - - -.
<אתי בנדלר: זה יהיה בעצם בתקנות של השר ביוזמת המכון, על-פי הצעת המכון.
<יובל אביעד: למה תקנות?
<יובל אביעד: נעשה את זה ישירות.
<אתי בנדלר: אם כך, אני לא מבינה את המנגנון.
<אתי בנדלר: אני מבינה שהמכון מציע לשר והשר הוא שקובע את זה בתקנות.
<יאיר זילברשטיין: לא, השר צריך לאשר להם ואם הוא מאשר הוא מעביר את זה גם לאישור של ועדת הכלכלה.
<אתי בנדלר: מה זה המסמך הזה?
יצחק וקנין: אם בסופו של יום זה מאושר פה אז - - -, השר מאשר אבל האישור הסופי צריך להיות פה.
<אתי בנדלר: זה לא משנה אם קוראים לזה צו או תקנות כרגע, כך וכך או כך חקיקת משנה.
<אתי בנדלר: אני רק עדיין לא מבינה מה אתם מציעים לגבי המנגנון.
<אתי בנדלר: תגיד לי מה אתם מציעים.
אבישי ברוורמן: חבר'ה, אתם מבזבזים את כל היום על זה.
אבישי ברוורמן: תן לי ניסוח אחרת אנחנו נשב פה עד 11:30.
אבישי ברוורמן: גרישה מחכה עם השוט.
<יאיר זילברשטיין: אני מציע להמשיך להתקדם ואנחנו נציע נוסח.
אבישי ברוורמן: מנכ"ל המכון, בבקשה.
<דניאל גולדשטיין: אתה אוהב פרקטיות ואני רוצה לשאול שאלה פרקטית.
<דניאל גולדשטיין: אלו תהליכי אישור יחסית ארוכים.
<דניאל גולדשטיין: לכן, אנחנו בפועל נותנים שירותים.
<דניאל גולדשטיין: נכנס תקן חדש לפועל יש פה סכנה בטיחותית, צריך להפעיל אותו מיידית, כמו נושא המזרונים שבודקים את השריפה שלהם.
<דניאל גולדשטיין: תהליכים כאלה יכולים לקחת חודש, חודשיים, גם יותר.
<דניאל גולדשטיין: אני לא רוצה לצאת מכאן עבריין.
<דניאל גולדשטיין: אני רוצה לבקש מכם שיהיה מנגנון שאנחנו נוכל לפעול בהתאם לכל הכללים עד לאישור, וכשהאישור השיעור ישתנה.
<דניאל גולדשטיין: תקופה כזו או אחרת שהיא סבירה לכם מבחינת הזמן שוועדות כאלה יכולות לתת אישור, אחרת אנחנו לא יכולים לעבוד.
<אתי בנדלר: זה כמו שאתה תאמר שתקנות שקובעות אגרות, שיעורי מס וכו', כל עוד לא אושרו על ידי הכנסת, הן יהיו בתוקף.
<אתי בנדלר: זה מקביל.
<דניאל גולדשטיין: לא, אנחנו עובדים בסביבה ברורה של מחירונים שמאושרים על-ידי משרד הכלכלה.
<דניאל גולדשטיין: אנחנו לא ממציאים פה מחירון.
<דניאל גולדשטיין: יש לנו בסיסים מוגדרים של המדינה.
<דניאל גולדשטיין: לכן, צריך לתת פרקטיקה לקטע הזה, אחרת מה אתם מציעים?
<דניאל גולדשטיין: איך נעבוד?
<לאה ורון: במקביל לתהליכים שאתם עושים לגבי אישור תקן וכו', תעשו בדיקה והצעה מוכנה גם לגבי המחירונים ואז תעבירו אותם ביחד.
<דניאל גולדשטיין: אנחנו עושים, מעבירים.
<דניאל גולדשטיין: אבל זה לוקח זמן, זה ייקח חצי שנה.
<דניאל גולדשטיין: מה עושים בינתיים?
<דניאל גולדשטיין: לא נותנים תשובות?
אבישי ברוורמן: רבותי, יש פה מנכ"ל והוא רוצה להבין איך הוא פועל.
אבישי ברוורמן: מר גולדשטיין, כרגע אתה יוצא נבוך?
אבישי ברוורמן: אתה לא יודע איך לפעול?
<דניאל גולדשטיין: אני יוצא בסדר גמור עם התפיסה הכוללת, הפרקטיקה של מה שקורה כשמוצר נכנס, אני לא יודע מה לעשות.
אבישי ברוורמן: מה הוא עושה?
אבישי ברוורמן: אנחנו לא רוצים לפגוע בו.
אבישי ברוורמן: אנחנו רוצים שהוא יפעל מהר כי אם הוא יפעל לאט אז הוא יביא רק צרות.
<אמיר חייק: כדי לפתור לדני את הבעיה הטכנית שיש לו, אישור תקן צריך לכלול גם את מחירו וזהו.
<אמיר חייק: לפני זה הוא לא מאושר.
<יאיר זילברשטיין: ואז הוא כבר יוגש מראש - - - , לא צריך לחכות לרגע האחרון ואז להגיש.
<אתי בנדלר: אבל לא קובעים לגבי כל תקן מחיר נפרד?
<קריאות: בוודאי שכן.
<יאיר זילברשטיין: כשמתחילים לעבוד על תקן זה לוקח כמה חודשים לפחות.
<יאיר זילברשטיין: באותו רגע כבר יגישו את ההצעה - - -
<יעקב וכטל: לא, אי-אפשר.
<יעקב וכטל: אתה יכול להגיש מחירון רק כשהתקן נסגר והוא סופי.
<יעקב וכטל: ההצעה להגיש את התקן עם הגשת הבקשה או עם ההמלצה להחיל עליו רשמיות, להגיש את המחירון יחד איתו ולפרסם אותו כרשמי יחד עם המחירון, היא בסדר.
<אמיר חייק: תאשרו את זה כמקשה אחת.
<אמיר חייק: יש שתי אפשרויות: או שהמכון קובע מחיר ועד שזה מאושר הוא גובה את המחיר שהוא קובע, או שזה בא ביחד.
<אמיר חייק: אין, אי-אפשר.
<אמיר חייק: יאיר, אני לא רואה אותו פועל בצורה אחרת.
<קריאה: יאיר, יש גם אפשרות שזה לא יאושר כתקן רשמי בכלל כמדיניות.
אבישי ברוורמן: אמיר, מה אתה מציע?
<אמיר חייק: אדוני היושב-ראש, יש ליאיר הצעה מוסכמת.
<יאיר זילברשטיין: אפשר לקבל את ההצעה של דני שכל עוד זה לא אושר הם גובים בשני תנאים: האחד, שאנחנו נתחום את זמן האישור בזמן בחוק, נחייב את השר תוך שלושה חודשים ואת הוועדה אולי תוך חודש אם היא תסכים לקחת את זה על עצמה.
<אתי בנדלר: היו לא יהיה.
<אתי בנדלר: אני אגיש הסתייגות למרות שאין לי סמכות.
<יאיר זילברשטיין: רגע, בסדר.
<יאיר זילברשטיין: דבר שני, וזה המכון מסכים, שאם ייקבע מחיר יותר נמוך המכון מתחייב להחזיר את ההפרשים למי שהוא גבה.
אבישי ברוורמן: מה רע בזה?
אבישי ברוורמן: אני קודם כל מסתכל על דני גולדשטיין.
אבישי ברוורמן: אני רוצה מנכ"לים שירוצו מהר ויבצעו.
<עמית לנג: זה בסדר גמור.
<קריאה: בסדר גמור, מקובל עלינו.
אבישי ברוורמן: זה מוצא חן בעיניי אלא אם כן אתי רואה שיש פה משהו אנטי קונסטיטוציוני.
<אתי בנדלר: אפשר לחייב את השר לגבש עמדה בתוך פרק זמן מסוים ויש לכך תקדימים בחקיקה.
<אתי בנדלר: בשום פנים ואופן אי-אפשר לחייב בחוק את הוועדה לאשר תוך פרק זמן נתון.
<טלי ארפי: לא, אבל אפשר להביא את זה לדיון?
<טלי ארפי: להביא לדיון, לא לחייב אותה?
<אתי בנדלר: לא, רק - - -
<טלי ארפי: יש את זה בחוק היטלי סחר.
<אתי בנדלר: חוק היטלי סחר זה מקרה חריג שהכנסת כבר גיבשה מזמן עמדה לשנות אותו.
<אתי בנדלר: לא מחייבים בחקיקה את הכנסת שהיא סוברנית לדון תוך פרק זמן מסוים.
<טלי ארפי: - - - כי הצרכן יכול לשלם מחיר יותר גבוה בזמן הזה.
רן כהן: בתור מרצה לחקיקה אני מחזק את עמדתה של הגברת אתי בנדלר.
<אתי בנדלר: מה, שכופה על הכנסת?
<אתי בנדלר: זה חוק יסוד?
<אתי בנדלר: אני מוכנה לקבל את החלק הראשון שהשר יגבש את עמדתו תוך פרק זמן מסוים וש- - -
רן כהן: ועדת הכלכלה תאשר בהקדם האפשרי.
אבישי ברוורמן: בהקדם האפשרי - יאללה, נו.
<אתי בנדלר: אני לא אכתוב לגבי הכנסת שום דבר.
<אתי בנדלר: אדוני, אתה רוצה שכל חברי הכנסת יקומו נגדך?
<אתי בנדלר: אני מזהירה אותך בקול רם כי יש לזה משמעות קונסטיטוציונית- -
אבישי ברוורמן: דווקא זה, אין לי בעיה.
אבישי ברוורמן: סוף כל סוף אחד נגד כולם.
<אתי בנדלר: - -לחייב בחוק את הכנסת, לא בחוק יסוד, לבצע פעולות מסוימות כדי לפתור את הבעיה של המחירון מכון התקנים.
<טלי ארפי: אבל אמרנו להביא לדיון, לא לקבל החלטה.
<טלי ארפי: להביא לדיון.
<לאה ורון: ועדת הכלכלה, כמו שהיא עושה תמיד, היא תביא את הבקשות שלכם, אלא אם כן תבקשו לדחות את הישיבות שוב ושוב.
<לאה ורון: שוב ושוב ושוב אתם מבקשים לדחות את הישיבות, אז מה אתם רוצים מוועדת הכלכלה?
אבישי ברוורמן: לאה, את כל כך עדינה לעומת מה שיש בליבי, לכן אני לא פותח את ליבי.
<אמיר חייק: אדוני היושב-ראש, יש פה איזה סתירה בתפיסה הזו.
<אמיר חייק: כי אם דואגים לצרכן וטוענים שהתקנים ממש כבדים על הצרכן אז גבה מכון התקנים ביתר ואז השר החליט על מחיר יותר נמוך, יחזיר.
<אמיר חייק: בינתיים הצרכן קנה מוצר שהוטל עליו עוד עומס מבחינת מחיר.
<אמיר חייק: איך הכסף הזה יגיע חזרה לצרכן?
<אמיר חייק: הוא יגיע חזרה ליבואן או ליצרן, הוא לא יגיע לצרכן.
<אמיר חייק: אם אנחנו דואגים לצרכן, בואו נדאג לצרכן.
<אמיר חייק: אני לא מבין את זה, הרי רוממות הצרכן כל כך בפינו אז בואו נדאג לנו.
רן כהן: אני חייב לומר שאמיר חייק צודק.
<אתי בנדלר: החלק השני של ההצעה כבר ירד אז אין מה על מה לדבר בעניין הזה.
<אתי בנדלר: אני יכולה לומר לכם שיש את דרך המלך ודרך המלך לגביית תשלומי חובה היא שהשר מביא לוועדות הכנסת על-פי הסמכה בחוק הצעה לאשר תקנות.
<אתי בנדלר: הוועדות מתכנסות.
<אתי בנדלר: אני לא ראיתי כל כך הרבה מקרים בשנים הרבות שאני נמצאת בכנסת שתקנות על גביית אגרות לא אושרו בפרק זמן סביר.
<אתי בנדלר: בזה עדיין לא נתקלתי.
אבישי ברוורמן: אני מבטיח לכם שכל זמן שאני פה אני אעשה את זה באמצע הלילה אם צריך, העיקר שגולדשטיין ייסע וירוץ.
אבישי ברוורמן: אני חושב שזה יניח את דעתו.
אבישי ברוורמן: אחרי שיחליפו אותי בעוד שנתיים אנחנו נדון בתיקון החוק, תודה רבה.
<אתי בנדלר: אתם רוצים לחייב את השר לגבש את עמדתו ולהגיש לוועדת הכלכלה תקנות תוך פרק זמן?
<אתי בנדלר: בבקשה.
<אתי בנדלר: זה עניין של הממשלה בתוכה, את זה אני מוכנה לכתוב בחוק.
<אתי בנדלר: לכתוב בחוק תקנות שיחייבו את הכנסת - - -
אבישי ברוורמן: אתי, זה מקובל?
אבישי ברוורמן: זילברשטיין, אני יכול לזוז.
<אתי בנדלר: לא, רק מה ההצעה הסופית?
<יאיר זילברשטיין: אני חושב שכדאי להמשיך להקריא.
<יאיר זילברשטיין: בינתיים אנחנו נכתוב את הסעיף וברגע שנסיים נקריא אותו לוועדה.
<אמיר חייק: ואם השר לא אישר?
<אתי בנדלר: אז הם לא יוכלו לגבות את זה.
<קריאה: הם לא יכולים לגבות אם השר לא מאשר, זה גם היום.
<אתי בנדלר: מה זאת אומרת?
<אתי בנדלר: עמדת השר תהיה רק ברמה של המלצה?
<טלי ארפי: לא, ממש לא.
<יאיר זילברשטיין: לא.
<יאיר זילברשטיין: השר צריך לאשר ואז להביא את זה לאישור - - -
<אתי בנדלר: הוא יכול לאשר את זה בשינויים או ללא שינויים ולהביא תקנות.
<אתי בנדלר: זה יהיה תקנות של השר על סמך ההצעה של המכון.
<קריאה: אז לא על סמך.
<קריאה: הוא לא יכול לא לאשר ולהביא תקנות שלו.
יצחק וקנין: ידידי, יש מחלוקת בין השר המכון לבין השר?
יצחק וקנין: השר יעביר את זה לוועדת הכלכלה וגמרנו.
יצחק וקנין: אם יש מחלוקת בין השר לבין המכון?
<אתי בנדלר: ברור שהשר קובע.
יצחק וקנין: השר מעביר את זה לפה ואנחנו מאשרים.
<אתי בנדלר: השר מביא לוועדת הכלכלה הצעה בדבר תשלומים.
<אתי בנדלר: השר הוא השר הממונה, מה זאת אומרת?
אבישי ברוורמן: רבותי, אני לא יכול יותר.
אבישי ברוורמן: אני מבקש שנייה אחת שכל אחד ינשום עמוק ולא ידבר.
אבישי ברוורמן: מר וכטל, האם אני יכול שלא תדבר שנייה.
אבישי ברוורמן: מה שברור לכולם הוא שאם העסק זורם הוא זורם.
אבישי ברוורמן: אבל אם השר לא מאשר, הוא מאשר את מה שהוא רוצה ואז הוא יביא את מה שהוא רוצה לוועדת הכלכלה וועדת הכלכלה תתכנס מהר.
אבישי ברוורמן: לכן, זילברשטיין, תנסח ונרוץ.
<אתי בנדלר: אני רק יכולה להפיס את דעת המכון בהקשר הזה שאם השר הציע תקנות בהן מחירים שונים מהמחירים שאתם הצעתם, בדיון בוועדת הכלכלה יישמע שוב קולכם.
אבישי ברוורמן: דני, אתה עוד פעם לא מרוצה.
<דניאל גולדשטיין: לא לא מרוצה.
<דניאל גולדשטיין: בסוף אנחנו צריכים לתת שירות לאזרח, לצרכן וליבואנים.
<דניאל גולדשטיין: אנחנו נמדדים על זה.
<דניאל גולדשטיין: עשינו שינוי, עברנו לשירות טוב ואנחנו גם מבטיחים גם את ביטחון הצרכנים, את הפתיחות וגם את רמת השירות של היבואנים.
<דניאל גולדשטיין: בצורה כזו אם ייכנס תקן ולא תיתנו לנו את האפשרות לתפקד לא נוכל לעבוד.
<דניאל גולדשטיין: כי אם אני אצטרך לחכות לוועדות השונות אני לא יכול לעבוד, וזה בטיחות אזרחים.
יצחק וקנין: אני רוצה לשאול שאלה מהותית.
יצחק וקנין: מה עשית עד היום?
יצחק וקנין: האם עבדתם באוויר?
<דניאל גולדשטיין: לא.
<דניאל גולדשטיין: אני במכון שלוש שנים.
<דניאל גולדשטיין: יש לנו מחירון.
<דניאל גולדשטיין: אתה שואל מה עשינו עד היום?
<דניאל גולדשטיין: עשינו.
<דניאל גולדשטיין: אבל עכשיו יצא חוק ואני לא רוצה להיות עבריין מחר.
רן כהן: חבר הכנסת וקנין, הסברתי קודם איך עבד עד עכשיו, אבל רוצים לשנות.
<דניאל גולדשטיין: אני לא באתי לנושא הזה, אבל כשאני עומד פה בחדר הזה ואומר: אני מאמין בזה אז אני מאמין.
אבישי ברוורמן: רבותי, אני מוכרח להגיד לכם שאני עובד פה עכשיו על מספר נושאים.
אבישי ברוורמן: אני לא כל כך מרוצה מצורת העבודה שהיתה פה.
אבישי ברוורמן: למשל, עו"ד בנדלר היתה מוכנה לעבוד איתכם.
אבישי ברוורמן: על חלק מהדברים לא התייעצתם קודם, חלק מהישיבות לא הגעתם.
אבישי ברוורמן: אבל מכיוון שאני גם רוצה להתקדם במידת האפשר - איילת שקד אומרת אצבעות.
אבישי ברוורמן: לא חשוב לי אצבעות, חשוב לי תוכן קודם כל.
אבישי ברוורמן: ברגע שהתוכן לא מוסכם, וראינו בנושא התקשורת כשחלק שינינו, חלק הזזנו, גם כאן.
אבישי ברוורמן: אני לפנים משורת הדין עדיין מקיים פה דיונים גם בין שתיים לארבע, כפוף להצבעות שנצא מפה ולשם.
אבישי ברוורמן: אבל אני באמת נותן לכם פה נזיפה רכה.
אבישי ברוורמן: פה לא נעשתה התייעצות לא עם עו"ד בנדלר - - -
<אתי בנדלר: לא, זה לא התייעצות.
<אתי בנדלר: אני פשוט נוהגת להיפגש עם נציגי המשרדים כדי להעיר את הערותיי לפני כדי לסכם כמה שאפשר.
אבישי ברוורמן: להיפגש עם הנציגים, לא נפגשו.
אבישי ברוורמן: לא עשיתם את זה על מנת לחסוך את כל הזמן הזה כאן ובסוף ביטלתם עוד כמה פגישות עוד לפני זה.
יצחק וקנין: אדוני היושב-ראש, זה חוק הסדרים.
יצחק וקנין: ברור לנו לחלוטין שהדברים הולכים בצורה עקומה, לצערי הרב, כי כל החוק הזה עקום.
יצחק וקנין: אי-אפשר להתעמק פה.
יצחק וקנין: שים לב גם מי יושב פה, האופוזיציה לבד ברוב הדיונים.
יצחק וקנין: נבוא להצבעה ויהיה רוב לקואליציה והם יצביעו מבלי לדעת על מה הם מצביעים.
יצחק וקנין: אמרתי את זה ואני מעיר.
יצחק וקנין: זו הרעה החולה של חוק ההסדרים.
אבישי ברוורמן: זו הרעה החולה של כנסת ישראל.
אבישי ברוורמן: רוב האנשים מצביעים על דברים שהם בכלל לא מכירים.
אבישי ברוורמן: אמרתי שאסור שיישבו בארבע ועדות אלא שאנשים יישבו בוועדה אחת.
אבישי ברוורמן: זה חוק המשילות, לא 4.5%.
אבישי ברוורמן: רבותי, הגעתם פה לאיזה סיכום?
<יאיר זילברשטיין: אנחנו עובדים על זה.
<יאיר זילברשטיין: אני מציע שנמשיך להקריא וברגע שיהיה אנחנו גם נקריא אותו.
<יובל אביעד: "(ב) אחרי סעיף קטן (ג) יבוא: "(ד) שכר שקבע המכון באישור השר בדבר בדיקת התאמת מצרך לתקן רשמי ערב יום תחילתו של פרק ב' לחוק לשינוי סדרי עדיפויות לאומיים (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב לשנים 2013 ו-2014), התשע"ג–2013 (להלן – יום התחילה), יעמוד בתוקפו עד תום שנה מיום התחילה.
<יובל אביעד: ";"
<אתי בנדלר: אלא אם כן נקבעו בתקנות - - -
<יובל אביעד: אני ממשיך כי גם זה יהיה בהצבעה אחר כך.
<קריאה: בהתאם לשינוי.
<אתי בנדלר: בהתאם לשינוי שם, אוקיי.
<יובל אביעד: "(15) אחרי סעיף 12ג יבוא: "פרק ח': איסורים ופטורים";"
אבישי ברוורמן: האם אני יכול להצביע פה על זה?
<אתי בנדלר: כן, זה כותרת – פסקה (15).
אבישי ברוורמן: כותרת שונה.
אבישי ברוורמן: כולם פה אחד.
<לאה ורון: רגע, סליחה.
<לאה ורון: אני ראיתי את חברת הכנסת - - -
מיכל בירן: לא, חזרתי בי.
מיכל בירן: שמתי לב שאיציק פה.
<לאה ורון: אוקיי, כי חבר הכנסת איציק שמולי נמצא.
<לאה ורון: למחוק את הצבעתה של חברת הכנסת מיכל בירן.
<לאה ורון: לסיעת העבודה יש שני מקומות.
<לאה ורון: חבר הכנסת אבישי ברוורמן וחבר הכנסת איציק שמולי נמצאים פה, הם חברי הוועדה.
<יובל אביעד: "(16) אחרי סעיף 16 יבוא: פרק ט' אמצעי אכיפה מינהליים, סימן א' הטלת עיצום כספי.
<יובל אביעד: עיצום כספי 16א (א) הפר עוסק הוראה מההוראות לפי חוק זה, כמפורט להלן, רשאי הממונה להטיל עליו עיצום כספי לפי הוראות פרק זה בסכום של 10,000 שקלים חדשים, ואם הוא תאגיד – בסכום של 25,000 שקלים חדשים:..."
מיכל רוזין: זה חוזר לשיחה שלנו קודם על העוסק.
מיכל רוזין: אם בעל מכולת קטן צריך לשלם 10,000 שקל אתה סוגר לו את המכולת.
<אתי בנדלר: כן, אבל בעניין הזה אמרה לי הגברת הראל שהם הולכים להציע פשרה, איזושהי הצעה.
<אתי בנדלר: אני לא יודעת איזה.
מיכל רוזין: אני רק מסבה את תשומת הלב.
<יובל אביעד: אנחנו נקרא לפרוטוקול את סעיף הפשרה.
אבישי ברוורמן: חברת הכנסת רוזין, תודה לך.
אבישי ברוורמן: אחרי זה יקראו את הפשרה.
<יובל אביעד: " (1) מייצר, מוכר, מייבא או מייצא מצרך שלא עומד בדרישות תקן רשמי, למעט דרישות בדבר סימון המצרך, או משתמש במצרך כאמור בכל עבודה שהיא, או מבצע עבודה שהכללים הטכניים של תהליכיה לא עומדים בדרישות תקן רשמי, בניגוד להוראות סעיף 9(א); (2) מתחזק, מתקין או מפעיל מצרך שלא בהתאם לדרישות שחלות לגביו בתקן הרשמי, למעט דרישות בדבר סימון המצרך, בניגוד להוראות סעיף 9(א1); מייצר, מוכר, מייבא או מייצא מצרך שמפרט שלו נקבע כתקן רשמי, או משתמש במצרך כאמור בכל עבודה שהיא, בלי שניתן לו היתר לסמנו בתו תקן או בלי שסימנו בהתאם לתנאי ההיתר, בניגוד להוראות צו שניתן לפי סעיף 9(ב); לא הודיע לממונה על פגיעה שנגרמה בשל מצרך, בניגוד להוראות סעיף 9(א2)(א)(2);" צריך לתקן פה נוסח.
<יובל אביעד: זה סעיף 9(א2)(1)(ב) בסוף, במקום ה-(2).
<קריאה: רגע, אבל יש פה (א).
<יובל אביעד: 9(א2)(1)(ב).
<יובל אביעד: "(5) לא הודיע או לא פרסם הודעה מטעמו לפי דרישת הממונה, כי מצרך או תהליך עבודה לא מתאים להוראות תקן רשמי החל עליו, בניגוד להוראות סעיף 10א(1); (6) מסמן חומר או מוצר בתו תקן בלי היתר, בניגוד להוראות סעיף 11(ג).
<יובל אביעד: הפר עוסק הוראה מההוראות לפי חוק זה, כמפורט להלן, רשאי הממונה להטיל עליו עיצום כספי, לפי הוראות פרק זה, בסכום של 10,000 שקלים חדשים, ואם הוא תאגיד - בסכום של 15,000 שקלים חדשים: ..."
אבישי ברוורמן: ההערה שלך, חברת הכנסת רוזין, גם כאן תקפה, של כולנו.
אבישי ברוורמן: תיכף תשמעי את הפשרה.
<יובל אביעד: "(1) מייצר, מוכר, מייבא או מייצא מצרך שלא עומד בדרישות תקן רשמי לגבי סימון המצרך, בניגוד להוראות סעיף 9(א); (2) מתחזק, מתקין או מפעיל מצרך שלא בהתאם לדרישות בדבר סימון המצרך שנקבעו לגביו בתקן הרשמי, בניגוד להוראות סעיף 9(א1); לא הודיע לממונה כי מצרך לא עומד בהוראות תקן רשמי החל עליו, בניגוד להוראות סעיף 9(א2)(1)(א);" - גם פה יש תיקון: בניגוד להוראות סעיף 9(א2)(1)(א).