GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<אתי בנדלר: אם הדביקו על דלתו של מישהו איזה שהוא פלייר מסחרי שצריכים להתחיל לגרד את זה ואולי גם טיפת צבע יורדת בשעה שמגרדים את זה, על זה מישהו יגיש תביעה לבית משפט?
<לאה ורון: אין ספק שהצבעי יותר זול מאשר לקחת עו"ד לתבוע משפטית.
<אתי בנדלר: יש כאן בעיה.
<אתי בנדלר: זה עניין של השקפה.
<אתי בנדלר: השאלה אם להוסיף כלי רכב נוספה במהלך הדיונים.
<אתי בנדלר: הוועדה יכולה להרחיב את האיסור הפלילי, אם ראוי או לא ראוי.
<אתי בנדלר: לשם כך מחילים דין רציפות, כדי שהוועדה תדון מלכתחילה בכל הדברים האלה ותחליט.
<אתי בנדלר: יכול להיות שהוועדה הייתה מגיעה למסקנה אם היא הייתה משתכנעת שאין מקום להחיל את האיסור הזה על כלי רכב.
אבישי ברוורמן: הדיון היה במקומו.
אבישי ברוורמן: חבל שפסלו את הדיון.
<אתי בנדלר: לגבי הנורמה השנייה שניסו לצמצם, עו"ד תמיר ממשרד המשפטים אמר שהדבר ראוי.
<אתי בנדלר: מר פדרסון מהמשרד להגנת הסביבה אמר שאולי חבל שמצמצמים מידי.
<אתי בנדלר: יש הסכמה שזה ראוי.
<אתי בנדלר: יש לנו מחלוקת, כפי שאמר עו"ד תמיר, על שני נושאים:
<אתי בנדלר: האחד – הרחבת האיסור הפלילי על כלי רכב.
<אתי בנדלר: הדבר השני הוא הפיצויים העונשיים שלגביהם אני מוכרחה לומר שכל המקרים שוועדת הכלכלה החליטה בכל זאת לאפשר לגביהם פיצויים עונשיים –שני מקרים הזכיר עו"ד תמיר – היו בניגוד לעמדת משרד המשפטים.
<אתי בנדלר: זה היה באופן קבוע ומסורתי בניגוד לעמדת משרד המשפטים.
<לאה ורון: כמו אכיפת העישון במקומות ציבוריים.
<לאה ורון: זה ממש משמעותי.
<אתי בנדלר: הוועדה צריכה להחליט.
<אתי בנדלר: הוועדה כרגע זה אתה, אדוני היושב-ראש.
<לאה ורון: חבר הכנסת דוד אזולאי יצביע במקום חבר הכנסת אטיאס.
אבישי ברוורמן: אנחנו שניים.
<אתי בנדלר: הוועדה צריכה להחליט אם להחיל דין רציפות.
<אתי בנדלר: אני מזכירה לכם שהמליאה צריכה אחר כך להצביע על זה.
<אתי בנדלר: השאלה אם במליאה, בהתחשב בהתנגדות הממשלה, יש מקום - - -
דוד אזולאי: אני הבנתי שלא יהיה רוב.
דוד אזולאי: זאת לא המטרה שלנו.
<אהוד פלג: אני כהרגלי מבקש להביא את נקודת המבט של הצרכן.
<אהוד פלג: הצרכן הוא זה שבא למכונית שלו ומוצא כרטיסי ביקור שהבאתי אותם פה לוועדה.
<אהוד פלג: הסברתי את המבוכה שנגרמת לי כשאני לא רוצה לזרוק אותם בחוץ ואני שם אותם במכונית.
<אהוד פלג: הם כולם מציעים לי פינוקים מעינוגים שונים.
<אהוד פלג: כשאני מגיע הביתה ואני מוצא את הדואר שלי זרוק על הרצפה, אם הוא לא נישא ברוח או טואטא על ידי מנקים, משום שתיבת הדואר הייתה מלאה בפליירים שאין לי חפץ בהם.
<אהוד פלג: זאת הפעם השנייה.
<אהוד פלג: פעם שלישית זה כמובן ההדבקות על הדלתות עם הנזקים אחרי זה לצבע כשאתה מוריד את הדבק הזה.
<אהוד פלג: הדבר הזה זה נזק מבחינת הצרכן.
<אהוד פלג: לא הזכרתי פה את הנזק הקולקטיבי.
<אהוד פלג: היום אנחנו בעידן הרבה יותר אקולוגי.
<אהוד פלג: כל התשלום הסביבתי על ייצור הזבל הזה שלא רוצים אותו פעם אחת ועל פינוי הפסולת פעם שנייה לא עושה טוב לסביבה.
אבישי ברוורמן: אנחנו רואים שהעיתונים מפסידים את כוחם בגלל שעוברים לאינטרנט.
אבישי ברוורמן: האם אתה מרגיש איזה שהוא שינוי בתקופה האחרונה באמצעי הפרסום על ידי כך שאנשים מטרידים אותנו יותר –דיברנו על זה קודם - באמצעות ה-SMS והאינטרנט?
<אהוד פלג: חוק הספאם מגביל את השימוש שהתחיל להיות מאוד נרחב, לכן בא התיקון באמצעים האלקטרוניים.
<אהוד פלג: עכשיו יש הצעה, ואני מברך עליה, להרחיב את זה לדברים שהם לא מסחריים אבל מציקים לא פחות, כמו סקרים, עניינים פוליטיים.
אבישי ברוורמן: כבוד היושב-ראש, שכבודו במקומו מונח, העלה כאשר דנו קודם בחוק את העניין שהוציאו מהחוק את כל הפרסומות הפוליטיות.
אבישי ברוורמן: אני הייתי מאוד מעוניין להכניס, אבל יכול להיות שחבריי חברי הכנסת יעמדו כולם נגדי בעניין הזה.
<אהוד פלג: היות ואני מייצג את הצרכן שסופג את כל הדברים, הרבה יותר קל לי לבטא פה עמדה מאוד מאוד רהוטה.
<אהוד פלג: אנחנו התוודענו בדיונים בוועדה בכנסת הקודמת לאינטרס, שאנחנו מכירים בו במסגרת חוק העיסוק, לפרסם שירותים של בתי עסק מצד בתי העסק המפרסמים, חופש העיסוק של בתי דפוס להדפיס ושל מפיצים לחלק.
<אהוד פלג: הפתרון במקרה כזה בדמוקרטיה, לפחות הפתרון שאני מכיר, הוא נוסחת איזון.
<אהוד פלג: נוסחת האיזון אומרת שיגנו עלי כצרכן מפני נזקים פעם אחת, ופעם שנייה לגבי תיבות הדואר אני אוכל להביע את דעתי אם אני רוצה לקבל בתיבת הדואר הפרטית שלי את הדואר הזה או לא.
<אהוד פלג: אם הודעתי בצורה מפורשת - המועצה לצרכנות הציעה פה מדבקה שנהוגה במקומות אחרים בעולם - שבתיבת הדואר הזאת לא יכניסו דואר פרסומי, צריך לכבד את זה.
<אהוד פלג: החוק ייתן לזה תוקף.
<אהוד פלג: הדבר הנוסף שהוספנו זה את המכוניות.
<אהוד פלג: הדבר השלישי זה פיצויים לדוגמה, כי אכיפה שלטונית אין כאן.
<אהוד פלג: אם אנחנו רוצים שתהיה אכיפה כלשהי, צריך לתת אפשרות לצרכן לבצע אכיפה אזרחית באמצעות אותו פיצוי לדוגמה.
<אהוד פלג: זאת נוסחת האיזון.
<אהוד פלג: זאת נקודת המבט של הצרכן.
אבישי ברוורמן: אנחנו לא הזמנו את כל מחלקי ומכוני המגנטים והפליירים.
אבישי ברוורמן: נתנו לך כבוד מיוחד.
אבישי ברוורמן: אנחנו הזמנו בעיקר את משרדי הממשלה.
<לאה ורון: בשלב של הדיון הטכני ברציפות הדיון.
אבישי ברוורמן: שמענו גם את הנקודה הזאת.
<פאדיה זידאן: אני רק רוצה לציין נקודה אחת בעקבות ההערות של חברי, פדרסון, שההחרגה שיש בהצעת החוק הקיימת בנוסחה היום לא בהכרח מצמצמת כי יש בנוסח הקיים היום את המילים "שלא כדין".
<פאדיה זידאן: לדעתי זה לא בהכרח מצמצם, כי כבר יש לנו היום את המלים "שלא כדין".
<פאדיה זידאן: זה פשוט מבהיר שזה לא יחול.
אבישי ברוורמן: תודה רבה שהארת את אוזננו ועינינו.
דוד אזולאי: אדוני היושב-ראש, אני מצטער לקבוע שוועדת שרים לענייני חקיקה עשתה לעצמה חיים קלים.
דוד אזולאי: הייתי מצפה מינימום שבמינימום.
דוד אזולאי: הראתה כאן היועצת המשפטית של הוועדה קלסר עב כרס.
דוד אזולאי: הושקע פה זמן, היו פה הרבה דיונים והתייעצויות.
דוד אזולאי: הייתי מצפה במינימום שתרימו טלפון ליועצת המשפטית ותשאלו אותה איפה העניין עומד, לא לעשות החלטה גורפת מבלי לשמוע, מבלי לדעת, מבלי להבין מה היה פה במשך שנתיים וחצי שדנו בנושא הזה.
דוד אזולאי: הכי קל להגיד "לא" ולא להתחשב באזרח.
דוד אזולאי: ההצעה הזאת לא נולדה כי החלטתי להציק לאותם מדפיסים שמכינים את המודעות או לאותם מפיצים.
דוד אזולאי: ההצעה הזאת נולדה כתוצאה מנזק שנגרם ברכוש הפרטי של האנשים.
דוד אזולאי: תוך כדי דיון העסק התרחב כי באמת זה היה נכון.
דוד אזולאי: אני עוד יותר מתפלא על המשרד להגנת הסביבה שהיה צריך להיות הקטליזטור הגדול ביותר כדי לאשר את החוק הזה.
דוד אזולאי: לצערי הרב, אני מוצא אותך באותה עמדה של משרד המשפטים מטעמים מובנים.
דוד אזולאי: אדוני היושב-ראש, אני מכיר, בתוך עמי אנוכי יושב.
דוד אזולאי: אני יודע שנגיע למליאה והרוב הדורס יצביע מבלי להבין על מה כי ועדת שרים החליטה שצריך להתנגד.
דוד אזולאי: לא חשוב שגם אותם אנשים שיצביעו נגד הם נפגעים בעצמם ועדיין יצביעו נגד.
דוד אזולאי: אני מסכים עם כל מה שהנציג של המועצה לצרכנות אמר.
דוד אזולאי: הייתי רוצה ללכת על מה שאתה אומר, אבל אתה יודע שיש כלל שאומר "תפסת מרובה לא תפסת".
דוד אזולאי: אני כאן מוכן להסתפק במעט.
דוד אזולאי: בואו נתחיל בהליך.
דוד אזולאי: יש כרגע בעיה שעליה לא שמעתי מענה מאף גורם כאן.
דוד אזולאי: הסיבה שהבאתי את החוק הזה היא בגלל שנפגע רכושו הפרטי של אדם, אם זה הבית שלו, הדלת שלו, הלובי או המעלית.
דוד אזולאי: לא שמעתי מכם שום מענה לעניין הזה של ההדבקות.
דוד אזולאי: אנחנו יכולים להצביע ולהעביר את זה בוועדה, אין לנו בעיה, אבל לא זאת המטרה.
דוד אזולאי: המטרה שלנו למצוא את הפתרון איך אנחנו נותנים מענה מבלי להרחיב.
דוד אזולאי: אין לי עניין להרחיב.
דוד אזולאי: אני רוצה שתתנו לי תשובה.
דוד אזולאי: מי שאומר אכיפה לא יודע על מה הוא מדבר.
דוד אזולאי: שמעתם את דברי היועצת המשפטית של הוועדה, הגברת בנדלר, שאומרת בפירוש שהיא לא יודעת אם היו מקרים שאפילו אפשר לספור ביד אחת.
דוד אזולאי: תאמין לי, אני מדבר מתוך ניסיון.
דוד אזולאי: כשזה קרה בבית שלי עמדה בפניי הברירה אם לנקות את זה או ללכת למאבק משפטי.
דוד אזולאי: אני אגיד לכם שאנחנו העדפנו להחליף שמשה.
דוד אזולאי: זה מה שעשיתי.
אבישי ברוורמן: להתחיל עם הליטיגציה, עם הכסף ועם הכל.
<אורן תמיר: ההצעה שלך היא ליטיגציה.
<אורן תמיר: ההצעה שלך היא הגשת כתב תביעה.
<אורן תמיר: זאת ההצעה שלך בהצעת החוק.
דוד אזולאי: על מה אני אגיש כתב תביעה?
דוד אזולאי: על 50 שקל?
דוד אזולאי: על 100 שקל?
<אורן תמיר: על 1000 שקל תגיש?
<אורן תמיר: זאת ההנחה של הצעת החוק.
<אתי בנדלר: 1000 שקל יכול להוות תמריץ.
דוד אזולאי: בואו תגידו לי איך אנחנו פותרים את הבעיה.
דוד אזולאי: החוק הקיים היום לא פותר את הבעיה.
<אורן תמיר: בחוק הקיים יש איסור לאותן התנהלויות שאתה מדבר עליהן, לא מה שמר פלג דיבר עליהן.
<אורן תמיר: מה שאתה מתמקד בו קיים היום בחוק.
<אורן תמיר: סעיף 5א בחוק שמירת הניקיון יוצר את האיסור שאתה מדבר עליו.
<אורן תמיר: השאלה היא, כמו שחידדה עו"ד בנדלר, היא שאלה של אכיפה.
<אורן תמיר: אם יש נורמה לא צריך עוד נורמה.
<אורן תמיר: אין צורך בזה.
<אורן תמיר: ההצעה שלך היא לחזק את האכיפה באמצעות הגשת תביעות אזרחיות.
<אורן תמיר: התפישה שלנו היא שזה לא המקרה המתאים לעשות את זה.
<אורן תמיר: אם יש בעיה אכיפתית אנחנו צריכים לטפל בה בכלים האכיפתיים שיש במשרדים שלנו.
<אתי בנדלר: תספר לנו על זה, עו"ד תמיר.
<אתי בנדלר: מה הם הכלים האכיפתיים?
אבישי ברוורמן: עו"ד תמיר, אחת הבעיות המרכזיות שישנה במדינת ישראל היא שיש יש שתי צורות לאכוף.
אבישי ברוורמן: יש הרבה מאוד אוכפים שרוכבים על סוסים עם אוכפים מימי הביניים – היום עושים את זה בצורה אחרת - ויש מנגנון כמו בארצות הברית בנושא המס, שתופסים מישהו ומורידים לו את הקרקפת למען יראו וייראו.
אבישי ברוורמן: לגבי הקרקפת אמרנו שאי אפשר להגזים.
אבישי ברוורמן: אנחנו לא סינגפור.
אבישי ברוורמן: אתה מכיר טוב את הסיפור שקיים בסינגפור.
אבישי ברוורמן: לצערי, מהרושם שלי, אין לנו בכלל אוכפים ברשויות.
אבישי ברוורמן: מה שקרה מבחינה סטטיסטית זה מה שאמרה הגברת בנדלר, שאין כמעט מקרים שבהם הדברים האלה מגיעים לידי מימוש.
אבישי ברוורמן: כתוצאה מכך יש פה הפקרות.
אבישי ברוורמן: הרכוש הפרטי של האנשים מן היישוב, כולל של חבר הכנסת אזולאי, פרוץ וכל דיכפין יתיי ויפסח.
אבישי ברוורמן: הוא מרגיש חסר עונים.
אבישי ברוורמן: בדבר היחידי שביקש חבר הכנסת אזולאי אני אתמוך.
אבישי ברוורמן: פה אני בא לשיקול דעתכם מעבר למשחק הזה של קואליציה ואופוזיציה.
אבישי ברוורמן: האם אפשר בחוכמת
אבישי ברוורמן: כם כי רבה שתשכנעו את השרים המתאימים ונעביר את זה לדיון - גם פה יש לכם רוב להפיל או לא להפיל - כדי בכל זאת נמצא איזו שהיא דרך לשיפור מערכת האכיפה, או שהגעתם למסקנה שאי אפשר לעשות שום דבר ולכן מה שהיה הוא שיהיה?
אבישי ברוורמן: כרגע, מה שמתבקש מהצעת
אבישי ברוורמן: כם זה מה שהיה הוא שיהיה.
אבישי ברוורמן: הרשויות המקומיות לא ישנו את ההתנהגות שלהן, המפרסמים, המגנטנים, הפלייריסטים לא ישנו את ההתנהגות שלהם.
אבישי ברוורמן: חבר הכנסת אזולאי יצטרך לבוא לבכות לפני, לפני מחליפי, לפני השר להגנת הסביבה, לפני שר הפנים שלציון אין גואלים.
אבישי ברוורמן: האם תסכימו לשכנע את השרים שלכם שנצביע בעד וננסה למצוא פתרון נוסף?
<אתי בנדלר: אני רק רוצה לומר שהשר הקודם להגנת הסביבה, שהוא היום שר התקשורת – אני לא יודעת לגבי הצעת החוק הזאת ספציפית - היה תומך נלהב בנושא של פיצויים עונשיים ככלי לאכיפה פרטית.
אבישי ברוורמן: אולי תבהיר לשר להגנת הסביבה ותשוחח עם הגברת לבני.
אבישי ברוורמן: אולי הם יורידו את הנושא הזה של ההתנגדות הגורפת ונמשיך לדון.
<אתי בנדלר: אני גם מוכרחה לומר שמאוד צורמת לי ההתנגדות הנמשכת לתמוך בכלי הזה ככלי לייעול האכיפה הפרטית בשעה שהרשויות דואגות להרחיב את סמכויותיהן בכלי אכיפה מינהליים.
<אתי בנדלר: כלפי האזרח יש כלי אכיפה מאוד יעילים, לאזרח עצמו אין כלי אכיפה יעילים.
<קריאה: אני חולק על ההשקפה הזאת.
אבישי ברוורמן: זה מאוד בריא שיש מחלוקות, זה בריא גם שיש קונספטים שונים.
אבישי ברוורמן: אנחנו בסופו של דבר מדינה דמוקרטית.
דוד אזולאי: בהמשך לדבריו של היושב ראש אני מוכן להתחייב לתאם את הדברים עם הממשלה.
אבישי ברוורמן: אם הממשלה לא תגיע להסכם - - -
דוד אזולאי: זה חוק חשוב.
דוד אזולאי: רבותיי, זאת פגיעה בציבור.
דוד אזולאי: אנחנו מייצגי ציבור.
אבישי ברוורמן: תעביר את זה לגורמים המתאימים.
אבישי ברוורמן: זה בא בתום לב.
דוד אזולאי: אף אחד לא הביא את החוק הזה כדי למלא סטטיסטיקה.
דוד אזולאי: יש פה בעיה אמיתית.
<אורן תמיר: אנחנו לא סבורים שהפתרון צריך להיות בדרך של חקיקה.
<אורן תמיר: אנחנו פה בחקיקה.
<אורן תמיר: לאדוני יש טענות קשות על אכיפה ברשויות המקומיות.
<אורן תמיר: אני מזמין את הוועדה הזאת לקיים דיון עם הרשויות המקומיות בהיבטי האכיפה.
אבישי ברוורמן: את זה נעשה בכל מקרה.
אבישי ברוורמן: שמעתי את אדוני.
אבישי ברוורמן: אדוני, אנא שקול.
<אורן תמיר: אני מכבד את בקשתו של אדוני.
אבישי ברוורמן: אחרי הדיון שיהיה בוועדה ייתכן שדעתו של אדוני, דעתם של שולחיו או תפישת עולמו תגבר.
אבישי ברוורמן: עדיין כדאי שיהיה פה הדיון.
<אורן תמיר: אני אעביר את המסר.
דוד אזולאי: אני רק מבקש שיעדכנו את המחלקה המשפטית ואת היושב-ראש מה הוחלט.
דוד אזולאי: היות ואדוני ביקש ההחלטה צריכה לחזור לוועדה.
<אתי בנדלר: מה שחשבתי זה לפני שמחליטים להחיל דין רציפות תבקש מהם שיביאו את זה לדיון חוזר בוועדת השרים.
<אתי בנדלר: לא?
<אתי בנדלר: אתם מוכנים להביא את זה לדיון חוזר?
<אתי בנדלר: לפחות כדי שעמדת הוועדה - - -
<אורן תמיר: אני מוכן להביא את זה לשולחיי.
<אורן תמיר: הם ישקלו את הנושא.
אבישי ברוורמן: דוד, מה אתה ממליץ?
דוד אזולאי: ברגע שהצבענו אי אפשר להחזיר את הגלגל לאחור, הם נשארים צמודים - - -
אבישי ברוורמן: אתה ממליץ שלא נצביע כרגע?
דוד אזולאי: אני מציע שלא נצביע כרגע.
דוד אזולאי: אנחנו יכולים להצביע, אבל מה יצא מההצבעה הזאת?
אבישי ברוורמן: מסור את רצון חברי הוועדה לשולחיך.
אבישי ברוורמן: במידה ויסכימו לדבר הזה - - -
<אתי בנדלר: בכל מקרה תעבירו לוועדה בכתב את העמדה.
אבישי ברוורמן: אתם תמיד תוכלו, גם אחרי הדיון בוועדה שיועלו בה פתרונות לגבי אכיפה - - - נזמין את האנשים.
אבישי ברוורמן: במקרה הגרוע ביותר או הטוב ביותר אתם תפסקו והכנסת תאמר את דברה.
<אתי בנדלר: אני כבר זורקת לכם עוד דברים.
<אתי בנדלר: אפשר לחשוב על עוד פתרונות יצירתיים, כמו שהפיצויים לדוגמה לא יחולו בכל המקרים שבהם דן סעיף 5, אלא רק בחלק כמו חריטה, הדבקה, הפעולות היותר אגרסיביות, ושזה לא יחול על כלי רכב.
אבישי ברוורמן: תנסו.
דוד אזולאי: אל תתביישו להשתמש בידע של הוועדה.
אבישי ברוורמן: או של אחרים.
דוד אזולאי: הוועדה צברה פה הרבה ידע.
דוד אזולאי: <
אבישי ברוורמן: עו"ד תמיר, אני לא רוצה שזה יהיה טורא בטורא פגע.
אבישי ברוורמן: תקנות התעבורה (תיקון מס'...), התשע"ג-2013, בדבר פטור מחובת סימון אבני שפה.
<שרית זוכוביצקי: באוגוסט 2012 פורסם תיקון 107 לפקודת התעבורה שמקורו בהצעת חוק פרטית שבמסגרתה חויבה רשות התמרור המקומית לסמן את אבני השפה בכחול לסירוגין במקום שהיא רוצה לגבות אגרת הסדר חניה.
<שרית זוכוביצקי: כחול לסירוגין זה תמרור לפי לוח התמרורים.
<שרית זוכוביצקי: במסגרת הדיון התעוררו או הוצגו מקרים שבהם יש קושי לסמן את אבני השפה.
<שרית זוכוביצקי: במסגרת אותו תיקון הוסמך שר התחבורה לקבוע תקנות שיפטרו את רשות התמרור המקומית מהחובה לסמן את אבני השפה במקום שבו היא רוצה לגבות אגרת הסדר חניה.
<שרית זוכוביצקי: התקנות האלו הן מכוח סמכות השר על פי התיקון הזה.
<שרית זוכוביצקי: הן מציעות 3 מקרים שבהם רשות התמרור המקומית תוכל לגבות אגרה ולא לסמן את אבני השפה בכחול לבן.
<שרית זוכוביצקי: מדובר במקום שאבני השפה עשויות מאבן מעוצבת, מקום שבו יש אמצעי תשלום ליד מקום החניה ומקום שמתבצעות בו עבודות שלא מאפשרות סימון.
<שרית זוכוביצקי: בשלושת המקרים האלה תהיה חובה להציב תמרורים שמסמנים את החניה.
<שרית זוכוביצקי: אלה התמרורים המוכרים.
<שרית זוכוביצקי: מדובר בתמרור parking ומתחתיו התמרור עם המסר המחייב.
<שרית זוכוביצקי: זה תמרור מתחת לתמרור.
<שרית זוכוביצקי: שניהם תמרורים לפי לוח התמרורים.
<שרית זוכוביצקי: כשכתבנו את התיקון התייעצנו עם רשויות המקומיות כדי להבין את הצרכים, בין היתר עם עיריית ירושלים, עם עיריית תל אביב.
<שרית זוכוביצקי: אם אתם רוצים עוד רקע להתייעצות יש פה את מריה כהן-אתגר שהיא מהנדסת תנועה.
<מריה כהן-אתגר: התייעצנו עם הרשויות ועם אגף התנועה של משטרת ישראל.
<מריה כהן-אתגר: בדרך כלל יש לנו פורום של רשויות גדולות ובינוניות שאנחנו מפיצים להן את הדברים להתייעצות.
<מריה כהן-אתגר: קיבלנו תגובות.
<מריה כהן-אתגר: המקרים שאנחנו מפרטים פה הם מקרים מהשטח, הם מקרים אמיתיים שבהם קיימת הבעיה.
<מריה כהן-אתגר: מזערנו כמה שאפשר את המקומות שבהם לא ניתן לסמן.
<מריה כהן-אתגר: גם במקום שאין בו אבני שפה ואין אפשרות לסמן יהיה תמרור.
<מריה כהן-אתגר: זה בתקנה (ב).
<ריטה לדז'ינסקי: לפני חקיקת החוק השתדלנו לצבוע בכחול לסירוגין למרות שהתמרור היה המחייב.
<ריטה לדז'ינסקי: התמרור היה מחייב.
<ריטה לדז'ינסקי: אפילו שלא הייתה חובה לסמן היינו מסמנים במקומות שניתן היה.
<ריטה לדז'ינסקי: כפי שנאמר פה קודם, בחנו את הרחובות.
<ריטה לדז'ינסקי: עשינו סקר של כל הרחובות, כי 1 בספטמבר מתקרב ואנחנו מחויבים לפעול על פי החוק.
<ריטה לדז'ינסקי: ראינו היכן לא ניתן לסמן.
<ריטה לדז'ינסקי: יש לנו פה רשימה של כ-120 רחובות.
<ריטה לדז'ינסקי: לפעמים מדובר ברחובות קטנים.
<ריטה לדז'ינסקי: אלה רחובות שלא ניתן לבצע סימון בגלל שאין מדרכה, אין אבן שפה או שזאת אבן מעוצבת.
<ריטה לדז'ינסקי: בירושלים משקיעים הרבה בתשתיות.
<ריטה לדז'ינסקי: מדובר בעלויות מאוד גבוהות.
<ריטה לדז'ינסקי: לא רוצים לכער את האזור.
<ריטה לדז'ינסקי: בכל המקומות האלה אנחנו מציבים תמרור.
<ריטה לדז'ינסקי: ללא תמרור אנחנו לא מבצעים אכיפה.
<ריטה לדז'ינסקי: בכל המקומות האלה יש תמרור.
<ריטה לדז'ינסקי: ברגע שיש תמרור שמצביע על כך שזה אזור של חניה מוסדרת ואי אפשר באותו מקום לסמן, אנחנו מבקשים, וזה הנושא שמובא כעת להחלטתכם, שרק התמרור יקבע.
אבישי ברוורמן: אני שמח שחבר הכנסת יעקב אשר הצטרף אלינו, כי מניסיונו כראש עיריית בני-ברק הוא בקיא בנושא.
<אתי בנדלר: אני רוצה להיכנס רגע לרקע של החוק הזה שקיבלה הכנסת, קרי הצעת חוק הפרטית של חבר הכנסת אורי אורבך כפי שהוא הציג וכפי שהיא עלתה בדיונים בוועדת הכלכלה בעת הכנת הצעת החוק לקריאה ראשונה ובעת הכנתה לקריאה שנייה ושלישית.
<אתי בנדלר: הטענה הייתה שנהגים מחנים את רכבם ומסתכלים ולא רואים שיש סימון.
<אתי בנדלר: הם לא ערים לכך שמדובר במקום שבו החניה מותנית בתשלום, לכן הם לא משלמים, ואז כשהם באים הם מוצאים דוח, הם מוצאים הודעת תשלום קנס.
אבישי ברוורמן: זה קרה אפילו לי פעם אחת.
<אתי בנדלר: אני חושבת שאין כמעט אדם שלא חווה את העניין הזה.
<אתי בנדלר: מסתבר שרשויות מקומיות נוהגות במקומות רבים להציב את התמרור שעליו מדובר כאן –זה התמרור המוכר עם ה-parking – ולידו תמרור שמדבר על השעות שבהן יש מגבלת חניה בתשלום בתחילת הדרך.
<אתי בנדלר: הדרך הזאת היא דרך ארוכה.
<אתי בנדלר: אם אתה חונה אחרי 50 מטרים –תחשבו כמה כלי רכב נכנסים ב-50 מטרים או אפילו יותר מזה - אתה פשוט בתום לב ולא מתוך רצון להפר את החוק לא משלם.
אבישי ברוורמן: יש משפט שאומר: "אין גוזרים על הציבור גזירה שאינו יכול לעמוד בה".
<אתי בנדלר: זה הרקע.
<אתי בנדלר: את התופעה הזאת ביקש חבר הכנסת אורבך להפסיק.
אבישי ברוורמן: היום השר לענייני גמלאים.
<אתי בנדלר: בתמיכת כל הכנסת, כולל ועדת הכלכלה בהרכב הקודם שלה, נקבע החוק.
<אתי בנדלר: החוק אומר דבר מאוד פשוט.
<אתי בנדלר: אני אקרא אותו.
יעקב אשר: זה החוק הקיים?
<אתי בנדלר: זה החוק הקיים שמתוכו - - -
יעקב אשר: עכשיו זה תיקון?
<אתי בנדלר: אנחנו לא דנים בתיקון, אנחנו דנים בתקנות לביצוע החוק.
יעקב אשר: יש סתירה בין התקנות לחוק?
<אתי בנדלר: להבנתי, במידה מסוימת כן.
אבישי ברוורמן: להבנתה של המשנה ליועץ המשפטי של הכנסת יש כאן סתירות.
<אתי בנדלר: לא הייתי אומרת סתירות.
<אתי בנדלר: זה לא עונה לרוח החוק.
אבישי ברוורמן: אין הלימה.
<אתי בנדלר: פקודת התעבורה מסמיכה מועצה של עירייה או של מועצה מקומית להטיל חוקי עזר, בין היתר להסדר כלי רכב העומדים בתוך תחומי העירייה או המועצה המקומית בדרך איסור או בדרך אחרת.
<אתי בנדלר: זה המקור החוקי להסמכתן של הרשויות המקומיות לאסור ולהחליט על חניה בתשלום במקומות מסוימים.
<אתי בנדלר: מה החוק שהתקבל אומר?
<אתי בנדלר: "ובלבד שלא תתנה חניה בתשלום" – הכוונה לרשות המקומית – "אלא אם כן אבני השפה בדרך סומנו לסירוגין בצבע כחול.
<אתי בנדלר: השר, באישור ועדת הכלכלה של הכנסת, רשאי לקבוע חובת סימון כאמור או באופן אחר בשול דרך אף אם אין בה אבני שפה ונסיבות למתן פטור מחובת הסימון בדרך בתנאים או ללא תנאים, ובלבד שיינקטו אמצעים כדי להבטיח את ידיעתם של הנוהגים ברכב על קיומה של חובת התשלום בדרך".
<אתי בנדלר: לפי מה שהוצע כאן, התנאי הקבוע בחוק כדי להבטיח את ידיעתם של הנוהגים ברכב על קיומה של החובה הם אותם תמרורים שהעירייה כך וכך גם היום מציבה.
<אתי בנדלר: בשעת הדיונים נאמר בפירוש בוועדה – אני יכולה למצוא את הפרוטוקולים שדובר בהם ולהפנות לכך– שהתנאי להתיר דברים כאלה במקרים שהוועדה תסבור שיש להקל על החובה הזאת של צביעה בכחול לסירוגין או בכחול לבן, כמו שיש במקומות אחרים, היא שהמרחק בין תמרור לתמרור לא יעלה על X מטרים.
<אתי בנדלר: אין כאן שום דבר.
<אתי בנדלר: מה באות התקנות היום ומציעות?
<אתי בנדלר: בתקנת משנה (א), שעדיין לא קראו אותה, מתייחסים רק למקומות שיש בהם אבני שפה.
<אתי בנדלר: אומרים שכשיש אבני שפה נאפשר שלא לצבוע בכחול לסירוגין אם יתקיימו התנאים האלה.
<אתי בנדלר: אין כאן שום תנאים נוספים.
<אתי בנדלר: לפי תקנת משנה (ב), במקום שאין בכלל אבני שפה יש פטור גורף.
<אתי בנדלר: זה בניגוד לרוח החוק באופן ברור וחד משמעי.
<אתי בנדלר: מה שדורשים היום בנסיבות שתיכף נקרא אותן ויש לי הערות לגביהן ובמקום שבשול הדרך אין בכלל אבני שפה, זה שיהיו התמרורים שקיימים כבר היום.
<אתי בנדלר: מה הואילו חכמים בתקנתם?
<אתי בנדלר: לא הועילו דבר.
<אתי בנדלר: אחר כך יש נסיבה אחת ברורה שאני תומכת בה במלוא ליבי בתקנה 19ב(א)(2): "מקום שבו מוצב אמצעי תשלום לצד כל מקום חניה".
<אתי בנדלר: ודאי שהנוהג לא יכול לטעות.
<אתי בנדלר: אין כאן מכשול שצריך להסיר.
<אתי בנדלר: כל מקרה שבו אבני השפה עשויות מאבן מעוצבת הם ביקשו להכניס בחוק עצמו.
<אתי בנדלר: הוועדה לא הסכימה לתת פטור גורף לכל מקום שיש אבן מעוצבת - היא רצתה להתנות את זה בתנאים.
<אתי בנדלר: כאן אין שום תנאים - או לדרך שמתבצעות עבודות שאינן מאפשרות סימון אבני שפה.
<אתי בנדלר: זה יפה, יכול להיות שזה נכון, יכול להיות שזה ראוי, רק אני חוששת מסיטואציה – עוד לא התחלנו לקרוא את התקנה עצמה, אני פשוט מקדימה את ההערה - שמתבצעות עבודות.
<אתי בנדלר: לא כל כך ברור מה פרק הזמן שמתבצעות עבודות.
<אתי בנדלר: אולי כבר יש אישור, רק עוד לא נבחר הקבלן.
<אתי בנדלר: אולי יש קבלן, אבל הוא עוד לא התחיל לחפור.
<אתי בנדלר: אולי לא השלימו את העבודות.
<אתי בנדלר: הפטור הזה יכול להיות פטור גורף לתקופה מאוד ארוכה לא הגבלה כלשהי.
<אתי בנדלר: אם אני מסכמת את הערותיי באופן כללי, אז התקנות האלו להבנתי אינן עונות על רוח החוק.
<אתי בנדלר: אני לא רוצה להגיד באופן גורף שהן חורגות מסמכות, אבל הן בוודאי לא עונות לכוונה שהייתה ביסוד תיקון החוק.
<אתי בנדלר: אני מציעה שכשהוועדה תתחיל לקרוא את התקנות היא תשלב עוד מגבלות.
יעקב אשר: אני מסכים עם חלק מהתקנות.
יעקב אשר: אני חושב שיש מקומות בערים מסוימות שבהם השקיעו הרבה מאוד כסף כדי שהמקום יהיה מעוצב ויהיה יפה.
יעקב אשר: ברגע שמסמנים בכחול לבן הולך כל העיצוב כי השקיעו באבן.
יעקב אשר: מצד שני, יש בעיה שיכולה להיות עם השילוט שקיים היום.
יעקב אשר: אפשר להיות במצב שאתה אומר לעצמך, "איך מצאתי בתוך העיר כזה דבר", למרות שזה לא יכול לקרות פעמיים לאותו אדם.
<אתי בנדלר: באותו רחוב זה לא יכול לקרות פעמיים.
<אתי בנדלר: לי זה כבר קרה פעמיים.
יעקב אשר: אני מציע שדווקא באותם מקומות מעוצבים יהיה מטחן.
אבישי ברוורמן: צפיפות התמרורים או המטחנים.
<אתי בנדלר: אם יש מטחן ליד כל מכונית אין בעיה.
<אתי בנדלר: זה ברור.
יעקב אשר: אם יש מטחן אף אחד לא צריך לטעות.
אבישי ברוורמן: ואיפה שאין מטחן?
<ריטה לדז'ינסקי: איפה שעושים אבן מעוצבת לא רוצים מטחנים, כי רוצים שזה ייראה יפה.
יעקב אשר: אני למדתי בחיים שלי שאין הכל.
יעקב אשר: אם אתה לא רוצה לא את זה ולא את זה, אתה יכול - - -
<ריטה לדז'ינסקי: אני מבינה.
<ריטה לדז'ינסקי: רק הסברתי למה - - -
יעקב אשר: גם התמרור מכער את זה מבחינה ויזואלית.
יעקב אשר: אני הייתי משקיע כסף במטחנים יותר מעוצבים באותם מקומות.
<ריטה לדז'ינסקי: אנחנו משקיעים בטכנולוגיה.
יעקב אשר: אני לא נכנס לגוף התקנות.
יעקב אשר: רשויות מקומיות לא יכולות להרגיל תושבים שבמקום שיש עבודות איש הישר בעיניו יעשה, כי אחר כך זה מרגיל את האנשים לתרבות מסוימת.
יעקב אשר: צריך למצוא ניסוח טיפה שונה, להיכנס לתוך נבכי החוק ולעשות את זה בהבנה ובהסכמה ביחד כדי להגיע בסופו של דבר - - -
<אתי בנדלר: פחות גורף.
אבישי ברוורמן: עו"ד זוכוביצקי, שמעת את ההערות של המשנה ליועץ המשפטי של הכנסת.
אבישי ברוורמן: אני במקרה הזה טאבולה ראסה, אני פתוח.
אבישי ברוורמן: נראה לי, כמו שהיא הגדירה והסבירו לפני זה, שאין הלימה בין החוק לתקנות.
אבישי ברוורמן: רוח החוק שדיברנו עליו לא בא לידי ביטוי בתקנות האלו.
אבישי ברוורמן: אולי תוך כדי התהליך שאנחנו עוברים פה נעשה כמה שינויים כדי שהתקנות תהלומנה את רוח החוק.
<מאיר אורניק: כל תוספת שהעירה היועצת המשפטית - - -
אבישי ברוורמן: אתם מבינים אותה.
<מאיר אורניק: בדיוק.
<שרון שלאין: אני הבנתי שאין התנגדות לעניין אמצעי תשלום לצד כל מקום חניה.
<שרון שלאין: זו בהחלט ידיעה מוחלטת.
<שרון שלאין: אני מסכימה איתך ב-100%.
<שרון שלאין: אני גם דיברתי על זה עם עו"ד זוכוביצקי.
<שרון שלאין: אפשר לעשות איזו שהיא התאמה במובן זה של לעשות את זה במצטבר, זאת אומרת שבמקומות בהם מתבצעות עבודות בכביש אי אפשר לסמן כי יש מניעה.
יעקב אשר: ויש אמצעי תשלום.
<שרון שלאין: צריך איזה שהוא אמצעי על-מנת שידעו שחייבים להחנות שם בתשלום.
<שרון שלאין: לא לשפוך את התינוק עם המים, אלא - - -
אבישי ברוורמן: מכיוון שאי אפשר לשים מטחן כי יש שם עבודות, מה כן אפשר לשים?
<אתי בנדלר: תמרור.
אבישי ברוורמן: תמרור יותר ברור.
אבישי ברוורמן: נשים תמרור ואחרי זה, גברת לדז'ינסקי, היד שמכניסה היא גם היד שתעקור.
<שרון שלאין: זה לא בקצה הרחוב, אלא במקום הספציפי.
<שרון שלאין: איפה שיש עבודות בכביש יהיה שילוב.
<אתי בנדלר: במקום שיש עבודות בכביש, איפה שיש אבני שפה מעוצבות ובמקום שאין אבני שפה בכלל, צריך שהמרחק בין תמרור לתמרור לא יעלה על 50 מטרים.
<מאיר אורניק: נכון מאוד.
<מאיר אורניק: שכל נהג ידע.
אבישי ברוורמן: זה נראה לי מאוד הגיוני.
אבישי ברוורמן: זה נראה לי רוח החוק.
אבישי ברוורמן: אני מבקש מעו"ד זוכוביצקי לחשוב איך אנחנו בתקנות עושים את השינויים המתאימים כדי שנוכל להעביר את זה כרוח החוק.
<שרית זוכוביצקי: כשאנחנו אומרים אמצעי תשלום צריכה להיות הודעה מחייבת.
<שרית זוכוביצקי: כדי שזה יהיה מחייב אנחנו רוצים שזה יהיה בלוח התמרורים.
<שרית זוכוביצקי: התמרור היום הוא האמצעי.
<שרית זוכוביצקי: ניסינו לחשוב על דרך יצירתית כדי ליידע את האזרח בדבר החובה לשלם.
<שרית זוכוביצקי: הדבר המוכר, החוקי, הרלוונטי היחידי היה התמרור parking עם המסר המחייב.
<שרית זוכוביצקי: אנחנו לא יכולים להמציא משהו אחר.
<שרית זוכוביצקי: אין כלים אמיתיים להמציא.
<שרית זוכוביצקי: לגבי אמצעי החניה זה מאוד ברור.
<שרית זוכוביצקי: לגבי אבני שפה הבנו שאם נציב אמצעי תשלום אנחנו פוגעים בעיצוב.
<שרית זוכוביצקי: כשמדובר על עבודות בדרך זה בטח לא רלוונטי.
אבישי ברוורמן: את אומרת שאין לכם שום אמצעים.
<שרית זוכוביצקי: אנחנו חייבים לעבוד על פי לוח התמרורים כדי שזה יהיה מחייב.
יעקב אשר: אני לא מקבל את זה שמטחנים פוגעים בעיצוב.
יעקב אשר: צביעה זה הרג של העיצוב.
אבישי ברוורמן: את בעצם אומרת, באמצעות גברת אתגר, שיש רוח חוק, אבל הרוח הזאת למעלה, זאת אומרת נישאים ברוח וגשם אין.
אבישי ברוורמן: את אומרת שאי אפשר לבצע.
אבישי ברוורמן: אומרת עו"ד בנדלר - - -