GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<איה בן עמוס: דובר פה על החסמים אבל לא דובר כמעט על צמצום הפערים בחינוך שהוא דבר מאוד קריטי.
<איה בן עמוס: יצא עכשיו מחקר של ערן ישיב מאוניברסיטת תל אביב וניצה קסיר מבנק ישראל, שממפה בצורה מאוד נרחבת את כל החסמים וההשקעות הממשלתיות הנחוצות.
<איה בן עמוס: חינוך הוא נושא שלא דיברנו עליו, לצד תחבורה ציבורית ואזורי תעשייה.
<איה בן עמוס: בהקשר לשאלה של חבר הכנסת סוייד עניין פרסום היוזמות והתכניות – אני חושבת שצעד ראשון בתחום הזה של הנראות חייב להיות הרחבת השימוש בערבית באתר האינטרנט של משרד הכלכלה.
<איה בן עמוס: הוצאנו לא מזמן איזשהו מיפוי בתחום הזה והפערים הם מאוד-מאוד ניכרים: יש עמוד אחד בערבית שמוביל לקישורים בעברית.
<איה בן עמוס: הרחבת הנגישות לחומר בערבית על התכניות האלה הוא דבר מאוד קל לעשייה ויכול לקדם את הנושא הזה.
<איה בן עמוס: תודה.
אבישי ברוורמן: מיכל רוצה להתייחס וגם חבר הכנסת פריג' – לכל אחד עכשיו לא יותר מ-3-2 דקות ואני אסכם.
אבישי ברוורמן: אחריו – ג'עפר פרח ממרכז מוסאווה.
אבישי ברוורמן: ואחריו גאסן אבו נאסר שהוא מחברת גראנד פורום מתחום הביטוח.
<כתריאל מוריה: גם אני רוצה להגיד משהו.
<כתריאל מוריה: אני מחברת לידר.
אבישי ברוורמן: ומה אתה רוצה להוסיף?
<כתריאל מוריה: בנושא הזה שמדובר פה.
<כתריאל מוריה: על נושא הגופים המוסדיים והשקעות.
אבישי ברוורמן: יש לך משהו להוסיף מעבר למה שהוא אמר?
<כתריאל מוריה: כן.
אבישי ברוורמן: תוסיף בתורך.
<מיכל פינק: כמה התייחסויות בקצרה: לא הזדמן לנו קודם להרחיב לגבי מרכזי הכוון תעסוקתיים.
<מיכל פינק: מדובר על One-Stop Shop שמכוון אנשים לכיוון השירותים שלנו לתוך עולם העבודה.
<מיכל פינק: מדובר על אנשים מתוך הקהילה הערבית.
אבישי ברוורמן: הבנו, בסדר.
<מיכל פינק: זו מילה על הנגישות – מדובר על 21 מרכזים בכל רחבי הארץ.
אבישי ברוורמן: לגבי נושא המוסדיים – עצתו של מר סטפק.
<מיכל פינק: המקום שבו משרד הכלכלה בוחן את הדברים הוא לא מכיוון של פרויקט כדוגמת בניין עירייה או תשתיות כאלה אלא באמת במקומות שאנחנו עוסקים בם – תעשייה ועסקים.
<מיכל פינק: אנחנו מזהים בעיה כללית בגישה של תעשייה ועסקים קטנים ובינוניים לכיוון כסבי המוסדיים ומתחילים עכשיו בפעילות לבנות איזשהו גשר.
<מיכל פינק: אנחנו יודעים שאחוז מכספי המוסדיים הולך לתעשייה בכלל ו-60% מהאשראי ניתן לעסקים גדולים, כך שבמקרה הזה האוכלוסייה הערבית נופלת לתוך טריטוריה שהיא בעייתית ממילא - - -
אבישי ברוורמן: אנחנו נעשה דיון נפרד על כל נושא המוסדיים והמשמעות שלהם לגבי פיתוח התעשייה.
אבישי ברוורמן: חבר הכנסת פריג', בבקשה.
עיסאווי פריג': אני אגיד את זה במשפטים קצרים.
עיסאווי פריג': חברים, אני עכשיו מרגיש את עצמי עומד בפני תיאטרון.
עיסאווי פריג': אני אומר לכם את זה הכי דוגרי.
עיסאווי פריג': 5 חודשים אני בכנסת, את הדברים שאני שומע כאן ומחזור הדוחות שאני רואה והצגת הדברים נותנים לי תחושה שאתם עושים ממני צחוק.
עיסאווי פריג': אני ממש מרגיש מרומה.
עיסאווי פריג': ואני אומר לכם את זה הכי דוגרי.
עיסאווי פריג': כל הדברים היפים וחיבור המילים היפות ששמעתי מהרבה נציגים – המציאות אומרת אחרת.
עיסאווי פריג': חברים, אני לא אתן עכשיו איזו התייחסות רובין הודית לכל המצב אצלנו בחברה הערבית אלא אני אגיד מה אני חושב: אני מודה ומתוודה, לחברה הערבית יש תרבות שונה מהחברה הכללית ובמידה מסוימת, בחלקים ממנה, בעייתית.
עיסאווי פריג': אבל גם אני מודה, וזו עובדה, שהחברה הערבית היא חלק ממדינת ישראל והמדינה צריכה לקלוט אותה לתוכה בכל המובנים, נכון, חבר הכנסת פייגלין?
משה זלמן פייגלין: נכון.
עיסאווי פריג': אתם רואים, גם חבר הכנסת פייגלין מסכים אתי.
עיסאווי פריג': אז מהפן הזה, ההתייחסות שם צריכה להיות אחרת.
עיסאווי פריג': אני רוצה לעבור לפן המעשים, אדוני היושב-ראש: ראשית, מכרזי הממשלה שאנחנו מפרסמים ופרסמנו ונפרסם, כל משרדי הממשלה, יחייבו העסקת ערבים, יחייבו נישה עסקית שתשליך על החברה הערבית.
עיסאווי פריג': שנית, החסמים – אני יושב בישיבות ושומע ממשרדי ממשלה שישנם כספים שמיועדים לחברה הערבית שלא נוצלו כי לא עבדו לפי הכללים, לפי החסמים.
עיסאווי פריג': איך החסמים האלו - - -
עיסאווי פריג': הדבר השלישי, אדוני, נושא ההסברה לחברה הערבית – נושא ההסברה כמעט ולא קיים, הן במשרד הכלכלה ובמשרדים אחרים.
עיסאווי פריג': אני שומע דברים כן שהאזרח הפשוט לא מודע להם.
עיסאווי פריג': אז איך אני אנצל את הדברים?
עיסאווי פריג': הנושא האחרון, האשראי הבנקאי – מה מעמד הבנקים בתמיכה בחברה הערבית?
עיסאווי פריג': הוא שואף לאפס, אפילו קובר אותם.
עיסאווי פריג': אחד מול אחד הוא נותן להם.
עיסאווי פריג': יש בעיה של אימון במגזר הערבי.
עיסאווי פריג': לסיכום, היושב-ראש, אני מודה, יש מגמה ויש כוונה טובה אצל הממשלות, שהגיע הזמן להכניס את החברה הערבית לתוכנו, אבל כוונות לחוד והחלטות לחוד.
עיסאווי פריג': אין מנוס מחקיקה – בלי חקיקה נמשיך להיות במקום.
אבישי ברוורמן: תודה רבה, חבר הכנסת פריג'.
אבישי ברוורמן: אני חייב תכך לפתוח את הדיון הבא.
אבישי ברוורמן: אני מבקש 2 דקות מר פרח וגסאן אבו נאסר ואז אני אסכם.
<ג'עפר פרח: במאקרו, 800 מיליון שקל מתוך 20 מיליארד שקל שמיועדים לפיתוח המגזר הערבי אלו כל החלטות הממשלה שאנחנו מדברים עליהם.
<ג'עפר פרח: זה לא יסגור את הפערים.
<ג'עפר פרח: באוקטובר 2000 החלטת הממשלה הייתה מיליארד כל שנה – גם אז לא התקיים.
<ג'עפר פרח: 800 מיליון שקל, אתם מדברים על 82%, זה רחוק ממה שצריך במגזר הערבי.
<ג'עפר פרח: תשואה להון של בנקים – הבנקים שעובדים במגזר הערבי מרוויחים עלינו 27% ו-28% כי ועדת הכלכלה לא מפקחת נכון איך הבנקים עובדים עם האוכלוסייה הערבית.
<ג'עפר פרח: אתה אומר סיכון.
<ג'עפר פרח: סליחה, הסיכון עם הטייקונים הוא הרבה יותר גדול.
<ג'עפר פרח: לשאלה איפה הכסף של המוסדיים מושקע – אני חושב שאם היו עושים עבודה רצינית והיו מציעים מנגנון שייתן תמיכה למוסדיים – הם ייכנסו למגזר הערבי.
<ג'עפר פרח: תעשו את זה.
<ג'עפר פרח: לגבי תכנית עידוד התעסוקה – אני רוצה תשובות: כמה כסף יהיה לכם ב-2103, 2014, לתכנית עידוד תעסוקה?
<ג'עפר פרח: כמה מימון אתם תתנו?
<ג'עפר פרח: בסכומים – לא בתיאוריות.
אבישי ברוורמן: כמה זה בשנים 2015,2014,2013?
<ג'עפר פרח: עד שיימצאו, אתן לכם עוד שאלות - - -
<מיכל פינק: אני יכולה להעביר לכם - - -
<ג'עפר פרח: תעבירו את זה.
<מיכל פינק: הסכום הוא 3.7 מיליארד שקלים ל-5 שנים.
<ג'עפר פרח: לא, לא.
<ג'עפר פרח: אתם אומרים שיש לכם מכרז שעומד לצאת בנושא עידוד תעסוקה – כמה כסף יש שם?
אבישי ברוורמן: תמשיך.
אבישי ברוורמן: היא תמצא את המספרים.
<ג'עפר פרח: קרנות עידוד השקעות בערבות המדינה – יש Private Equity אחד שיצא.
<ג'עפר פרח: כמה כסף יצא שם?
<ג'עפר פרח: אנחנו כבר כמעט – אני דיברתי על זה ב-2008 – כמה כסף יצא?
<ג'עפר פרח: תנו דיווח בצורה מסודרת.
<ג'עפר פרח: הקמת אזורי תעשייה ופיתוח – היו 5 מיליון שקלים כשירון זליכה היה החשב הכללי של האוצר.
<ג'עפר פרח: הסיפור של אזורי התעשייה לא נוצל ועד היום כסף הזה לא מנוצל.
<ג'עפר פרח: אזור התעשייה כפר קאסם צריך כסף כדי להקים אותו ולסיים אותו.
<ג'עפר פרח: כמה כסף אתם משקיעים באום אל פאחם?
<ג'עפר פרח: בכפר קאסם?
<ג'עפר פרח: נצרת - - -
<מיכל פינק: יש, יש - - -
<ג'עפר פרח: תבואו לוועדת הכלכלה בצורה מסודרת כדי שנקיים דיון ושאנשים יקבלו מידע מדויק.
<ג'עפר פרח: עוד שתי נקודות אחרונות: החלטת הממשלה בנושא שילוב עובדים ערביים במשרדי ממשלה אין לה תוקף.
<ג'עפר פרח: פג התוקף שלה, נכון?
<ג'עפר פרח: צריך החלטת ממשלה נוספת.
<ג'עפר פרח: צריך החלטת ממשלה כדי להמשיך את הנושא של שילוב ערבים.
<ג'עפר פרח: זה שהחריגו את הערבים, זה לא אומר שמיישמים החלטות ממשלה.
<ג'עפר פרח: לנציבות אין החלטת ממשלה היום שמיישמת את השילוב של הערבים במשרדי ממשלה.
<ג'עפר פרח: צריך להביא תא זה להחלטת ממשלה כדי לקיים את זה.
<ג'עפר פרח: הקפאת תכנית הרחבת תחבורה ציבורית במגזר הערבי – תנו לנו תשובה למה זה מוקפא עכשיו?
<ג'עפר פרח: למה ב-2013, 2014, אין - - -
<אימאן טרביה-אלקאסם: זה לא מוקפא - - -
<ג'עפר פרח: כמה תקציב יש בתכנית הרחבת תחבורה ציבורית במגזר הערבי?
<ג'עפר פרח: יש לכם תקציב לזה?
אבישי ברוורמן: לגבי תעסוקה, כמה כסף זה?
אבישי ברוורמן: יש לכם?
אבישי ברוורמן: אין לכם – אני עובר הלאה.
<אימאן טרביה-אלקאסם: אני רוצה להתייחס לשאלה של התחבורה.
אבישי ברוורמן: אבל לפני התחבורה, לתעסוקה יש לכם?
אבישי ברוורמן: אני מעביר את רשות הדיבור לגסאן אבו נאסר, בינתיים תרשמו את כל המספרים - - -
<מיכל פינק: בתעסוקה יש 1.2 מיליארד ל-5 שנים, כמו שציינו.
<ג'עפר פרח: זאת החלטת הממשלה.
<מיכל פינק: 5 החלטות.
<מיכל פינק: אגב, לגבי מה שאמרת על ה-800 מיליון – זאת החלטה אחת.
<מיכל פינק: יש - - -
<ג'עפר פרח: 800 מיליון לכל ההחלטות.
<ג'עפר פרח: תחלקו את 1.2 מיליארד ל-4 שנים.
<ג'עפר פרח: אל תמכרו מספרים גדולים.
<ג'עפר פרח: יש פה 4 מיליארד שקל, תחלקו אותם ל-5 שנים.
<ג'עפר פרח: אנחנו יודעים לחלק אותם.
אבישי ברוורמן: את ההחלטה שאני העברתי הייתה - - -
<רועי אסף: הקרן השקיעה ב-7 חברות.
<ג'עפר פרח: קרן Private Equity השקיעה ב-7 חברות בסך הכול.
אבישי ברוורמן: את קרן Private Equity אני הקמתי כשהייתי שר, וזה הדבר היחיד שקיים.
<ג'עפר פרח: אבל כמה הם השקיעו?
אבישי ברוורמן: כמה יש שם?
<רועי אסף: הם השקיעו ב-7 חברות אבל אני לא בטוח שאני יכול להגיד סכום בלי לפגוע בחברות עצמן, אני צריך לבדוק.
חנא סוייד: זה כסף ציבורי.
אבישי ברוורמן: אני עוצר את הדיון.
אבישי ברוורמן: אני מבקש מגסאן אבו נאסר מחברת גרנדפורום מתחום הביטוח לדבר.
<גסאן אבו נאסר: אני מהסקטור הפרטי, לא שייך לעמותות ולא שייך למדינה.
<גסאן אבו נאסר: אני מבין מכל הדין הזה שבסוף המשרד שלי יעבור לנצרת עילית כי בנצרת אין משרדים ואין איפה לשכור משרדים.
<גסאן אבו נאסר: גם הילדים שלי הולכים לגור בנצרת עילית כי אני רואה פה מיליונים עפים ימינה ושמאלה - - -
אבישי ברוורמן: מיליארדים עפים.
<גסאן אבו נאסר: מיליארדים עפים, ואני מרגיש בחו"ל.
<גסאן אבו נאסר: בסוף אני חוזר לנצרת.
<גסאן אבו נאסר: אני מקווה שבשנה הבאה נבוא עוד פעם ונשמע תכניות פרקטיות.
<גסאן אבו נאסר: תודה רבה.
אבישי ברוורמן: אני כל-כך מודה לך.
אבישי ברוורמן: ממשלה שמבצעת לוקחת ועושה ולכן אותי מעניינים רק הדיווחים.
אבישי ברוורמן: אני יותר מדי עשיתי בחיים שלי ולכן הדיבורים והדיבורים – אנחנו קיבלנו את המספרים האלה - -
<מיכל פינק: הנתון של ההסעות – 50 מיליון.
אבישי ברוורמן: - - ואנחנו נזמן אתכם בעוד 6 חודשים, בעוד שנה.
אבישי ברוורמן: המילה האחרונה לחברת לידר שוקי הון.
<כתריאל מוריה: כמו שאבנר אמר - - -
אבישי ברוורמן: אתה תומך במה שאבנר אמר?
<כתריאל מוריה: כן, מאוד תומך בו.
<כתריאל מוריה: אני רוצה רק להוסיף שמעבר לפרויקטי התשתית שאבנר דיבר עליהם, יש את החברות – הגופים המוסדיים יכולים להשקיע רק סכומים מאוד-מאוד גדולים, הם לא משקיעים בסכומים - - -
אבישי ברוורמן: הוא אמר 50 מיליון לפחות
<כתריאל מוריה: צריך לייצר קרנות בנוסף לקרן של אל בוואדר שחיפשה את ההשקעות הגדולות, קרנות שיודעות להשקיע בעסקים הקטנים והבינוניים - - -
אבישי ברוורמן: מה זה צריך?
אבישי ברוורמן: אתה יודע שאנחנו הקמנו את הדברים האלה?
אבישי ברוורמן: אני דחפתי את זה.
אבישי ברוורמן: תקימו.
<ג'עפר פרח: צריך ערבות מדינה לזה.
<כתריאל מוריה: פה מתחבר למה שחבר הכנסת גטאס אמר בנושא של הבטחת תשואה גם לקרנות מהסוג הזה שיידעו להשקיע בעסקים קטנים את הסכומים של מיליוני שקלים בודדים לכל עסק כי זה מה שיניע - - -
אבישי ברוורמן: ביצוע.
<כתריאל מוריה: אנחנו מוכנים להקים - - -
חנא סוייד: לא זה מה שהוא אמר.
<כתריאל מוריה: הוא הוסיף על דבריו.
<כתריאל מוריה: אני אומר שזה מה שיניע את הכלכלה ומייצר תעסוקה.
אבישי ברוורמן: אני מסכים אתך לחלוטין.
אבישי ברוורמן: צריכים מנוע בדברים האלה ולא רק באוכלוסייה הערבית יש פה כשל שוק אדיר אבל זה בשיחה נפרדת.
<ראסם נאטור: יש לי תשובה מספרית לג'עפר: אום אל פאחם – 28 מיליון שקל השקעה עכשיו באזרו תעשיה.
<ראסם נאטור: 180 דונם חילקנו.
<ראסם נאטור: יש עכשיו 150 דונם מפותחים, אפשר להזמין שם אפילו מפעלים.
<ראסם נאטור: 50 חולקו לבעלים ועכשיו יזם יקים מפעל של 15 דונם ל-150 עובדים.
<ראסם נאטור: בנצרת השקעה של 24 מיליון שקלים באזור התעשייה הצפוני.
<ראסם נאטור: אמנם יש שם יזם אחד שלקח את רוב האדמה.
<ראסם נאטור: יש שם בעיה של התאגיד שרוצה לקחת היטלים ואלנו יש בעיה של כפל סבסוד אבל אנחנו נפתור את הבעיה הזאת.
<ראסם נאטור: בשנה הבאה תהיה שם בנייה, כך אומר היזם, ב-60 דונם הוא יבנה 60,000 מטר – אולי יהיה לך מקום – אלו הכוונות הטובות.
<ראסם נאטור: על היישום נדבר בעוד שנה.
אבישי ברוורמן: קודם כל, אני מודה לחבר הכנסת גטאס שהעלה את הנושא.
אבישי ברוורמן: אני מסכם: ועדת הכלכלה תבחן תוך מספר חודשים את תכניות התעסוקה של משרד הכלכלה והרשות לפיתוח כלכלי ותבקש לקבל את נתוני הביצוע – רועי, מיכל – של התכניות.
אבישי ברוורמן: ועדת הכלכלה לא קיבלה תשובה מספקת על היקף הפרסום של התכניות, כמו שאמר חבר הכנסת, עבור האוכלוסייה הערבית.
אבישי ברוורמן: הוועדה מבקשת ממשרד הכלכלה להתייחס להערות חברי הכנסת ולוודא את העברת המידע לציבור הרחב.
אבישי ברוורמן: הוועדה מבקשת ממשרד האוצר ומהרשות לפיתוח כלכלי לבחון את ההצעה להשתמש בכספי החיסכון לטווח ארוך של הגופים המוסדיים עבור פרויקטים במגזר הערבי ולהביא את זה לידיעתנו, כמו שאמר מר שרעבי, תו שהדברים האלו נעשים בביטחון כדי לשמור על כספי החוסכים.
אבישי ברוורמן: לגבי עידוד אזורי תעשייה משותפים – אני חושב שכאן באמת הגיע הזמן ליוזמה של שר הכלכלה להוביל את הנושאים האלה ביחד עם הרשות כי בסופו של דבר באוכלוסייה הערבית יש כרגע בעיה של מקרקעין.
אבישי ברוורמן: זה הזמן לצאת בשנה הקרובה עם מספר אזורים משותפים שבאמת ירגישו שהחלוקה של הארנונה באה גם לאוכלוסייה הערבית והפתוח התעשייתי הוא משותף.
אבישי ברוורמן: רבותיי חברי הכנסת, מכובדיי כולם.
אבישי ברוורמן: אנחנו מחילים את רציפות הדיון על הצעת חוק הבנקאות.
אבישי ברוורמן: מי שמציע זה ידידי שבקרוב יהיה ממלא מקום בוועדה, חבר הכנסת אורי מקלב.
אורי מקלב: אדוני היושב-ראש, תודה רבה לך על הנכונות ועל האפשרות להעלות 3 חוקים על-מנת להחיל עליהם דין רציפות.
אורי מקלב: גם להנהלת הוועדה ברכות מיוחדות ותודות מיוחדות.
אורי מקלב: הראשונה מבין 3 הצעות החוק היא הצעת חוק הבנקאות (שירות ללקוח).
אורי מקלב: הצעת החוק הזאת כמעט והייתה מונחת על שולחן הוועדה.
<איתי עצמון: הונחה ולא הוצבעה.
אורי מקלב: זאת כמעט אחת מהצעות החוק הבודדות שלא הצליחה לעבור בקדנציה הקודמת.
אורי מקלב: היא כבר הוכנה לקריאה שנייה ושלישית.
אורי מקלב: הצעת החוק במהותה באה לבקש מהבנק, לדרוש מהבנק, לחייב את הבנק לשלוח הודעה ללקוח לפני שהיא נוקטת נגדו אמצעים של אחד שהוא חדל פירעון או אחד שלא פורע את חובותיו.
אבישי ברוורמן: אני רוצה שתסביר ותיתן דוגמה.
אורי מקלב: כשלקוח לקח הלוואה מהבנק, כשבעל עסק לקח הלוואה בשביל העסק שלו והעסק נקלע לקשיים מסוימים, יש לו כמה בעלי חובות.
אורי מקלב: יש לו את הספקים, יש לו אולי הלוואות שהוא לקח מעוד מקומות, ויש לו את ההלוואה שהוא לקח מהבנק.
אורי מקלב: כשהוא לוקח את ההלוואה מהבנק, הוא לוקח אותה ב-3%,4% לשנה.
אורי מקלב: החוזה שהוא עושה עם הבנק אומר שבמידה והוא לא יפרע את החוב, הבנק יכול להעמיד את כל ההלוואה לפירעון מידי.
אורי מקלב: הוא חייב לשלם כל חודש 2000 שקל.
אורי מקלב: הוא לקח הלוואה של 50 אלף שקל.
אורי מקלב: כל חודש הוא חייב לשלם 2000 שקל.
אורי מקלב: במידה והוא לא מחזיר, לא עומד בהתחייבות בתשלומים שלו, הבנק יכול להעמיד את כל ההלוואה לפירעון מידי לא בריבית של 4%,5% אלא בריבית של עשרים וכמה אחוזים.
אבישי ברוורמן: בריבית קצוצה.
אורי מקלב: אם יש לאותו לקוח עוד הלוואות שהוא לקח מהבנק לעסק או לנושא של דירה, את כל אותן ההלוואות הבנק יכול להכניס לריבית הזאת.
אורי מקלב: בעל עסק, שהוא לא כלכלן גדול ולא יודע הרבה, לא יודע את המשמעות לכך שהוא נהפך ללקוח משפטי של הבנק.
אורי מקלב: הוא לא לקוח בנקאי רגיל, הוא לקוח משפטי שעורכי הדין של הבנק הם אלה שעומדים מולו.
אורי מקלב: הוא לא יודע.
אורי מקלב: הוא לא יודע מה המשמעות של הריבית, הוא לא יודע שכל ההלוואה עומדת לפירעון מידי, הוא לא יודע את האפשרויות שעומדות לבנק כדי לגבות את חובו.
אורי מקלב: במסגרת הזאת של המחאה החברתית והקשיים הכלכליים שצפויים להיקלע אליהם בעלי עסקים לאור הגזירות הכלכליות - - - אם הייתי בעל עסק והיו לי כמה חובות, הייתי אומר שמכיוון שהבנק יושב בשקט אני אגמור קודם עם הספק.
אורי מקלב: בעל העסק מזניח את העניין, כיוון שהבנק לא דופק בדלת, הוא רק מגיע אחרי כמה חודשים.
אורי מקלב: אנחנו מבקשים ש-21 יום לפני שהבנק נוקט בפעולה הזאת, שיודיע באופן ברור ללקוח מה אמור להיות.
אבישי ברוורמן: שיסביר לו את כל המשמעויות, כדי שהוא יבין שהוא נכנס למצב - - -
אורי מקלב: לבור שחור, לבולען.
אבישי ברוורמן: שיסביר לו שהוא נכנס למצב של ריבית קצוצה לגבי כל חובותיו.
אבישי ברוורמן: זאת המשמעות, אחרת אנשים תמימים נופלים.
אורי מקלב: הם לא יודעים את העניין הזה.
איציק שמולי: אני חושב שההצעה ראויה.
איציק שמולי: יש לי הצעה נוספת שאולי ניתן יהיה לחשוב עליה במסגרת הזאת או במסגרת הבאה.
איציק שמולי: חלק מהבנקים נותנים היום שירותים שהם בעיקרם קשורים לידע.
איציק שמולי: למה אני מכוון?
איציק שמולי: לא מספיק ליידע את הלקוח על כך שיש לו חוב שהוא צריך לשלם.
איציק שמולי: אם יש לו כמה וכמה הלוואות הבנק מעמיד לפעמים שירות שבו הוא יכול לפרוס מחדש את ההלוואה.
איציק שמולי: אני חושב שאולי כדאי באותה הודעה - - -
אורי מקלב: באמצע ההלוואה?
אבישי ברוורמן: את מה שאמר חבר הכנסת מקלב הבנו.
אבישי ברוורמן: מכיוון שאין פירעון לא רק החוב הזה מקבל ריבית קצוצה, אלא גם אם יש לו עוד הלוואות הן כולן נכנסות והוא הופך להיות לקוח משפטי.
אבישי ברוורמן: אתה רוצה להוסיף עוד משהו.
אבישי ברוורמן: מה הוא?
איציק שמולי: תסביר לי רק אם זה עונה על זה.
איציק שמולי: אני מכוון למקום שבו הבנק בעצם עומד מול לקוח שיש לו כמה וכמה הלוואות.
איציק שמולי: הבנק יכול להציע שירות של פריסה מחדש של ההלוואה.
איציק שמולי: ציבורים מוחלשים לא מודעים בכלל לאפשרות, הם חושבים שהם עדיין עומדים מול שורה של הלוואות.
איציק שמולי: הם משלמים על כל אחת מההלוואות תנאים שונים.
איציק שמולי: מה שאני מציע לעשות - - -
אורי מקלב: ממחזרים הלוואה באמצע התקופה.
אורי מקלב: אני מציע שלקראת קריאה שנייה ושלישית - - -
אבישי ברוורמן: לאחר שתאושר רציפות הדיון במליאה, הוועדה תכין את הצעת החוק לקריאה שנייה ושלישית.
אבישי ברוורמן: במסגרת הישיבות אנחנו נוסיף, אנחנו נביא את נציגי הבנקים.
אבישי ברוורמן: כשנראה את התוספת של חבר הכנסת שמולי אנחנו נעבה את ההצעה של חבר הכנסת מקלב.
אורי מקלב: אני רוצה להביע את ההתנצלות של כרמל שאמה, היושב-ראש הקודם של הוועדה, שלא יכול היה להגיע.
אורי מקלב: הוא אמור היה להגיע.
אורי מקלב: חבר הכנסת גפני וגם חבר הכנסת יריב לוין התנצלו מראש.
אורי מקלב: הם רצו לכבד את הוועדה ולהגיע, אבל כל אחד מסיבותיו לא הגיע.
אבישי ברוורמן: רבותי, אני עובר להצבעה.
אורי מקלב: אני מצביע במקום חבר הכנסת יעקב אשר.
אורי מקלב: נמנעים – אין אושר פה אחד
אבישי ברוורמן: החלת דין הרציפות אושרה בנושא הזה.
אבישי ברוורמן: אני מודה לך, חבר הכנסת מקלב.
אבישי ברוורמן: רבותיי חברי הכנסת.
אבישי ברוורמן: ברוך הבא חבר הכנסת פייגלין שמצטרף לחבר הכנסת מקלב ולחבר כנסת שמולי.
אבישי ברוורמן: מכובדיי, אנחנו דנים בהחלת דין רציפות על הצעת חוק לתיקון פקודת התעבורה (מס' 106) (חובת התקנת חיישן בטיחות), התשע"ב-2012.
אבישי ברוורמן: יציג ידידי, חבר הכנסת אורי מקלב, ביחד עם חבר הכנסת משה גפני שנעדר אבל אני מניח שהוא מיוצג.
אורי מקלב: תודות על כך שהועלתם לדון, לקיים ישיבה בבקשה להחיל דין רציפות על הצעת החוק הזאת.
אורי מקלב: הצעת החוק הזאת, בשונה מהצעת החוק הקודמת, עברה רק קריאה ראשונה, לא קריאה שנייה ושלישית.
אורי מקלב: הצעת החוק הזאת היא הצעת חוק שמצילה חיים.
אורי מקלב: מדובר על החובה להתקין ברכבים החדשים, לא ברכבים הקיימים.
אורי מקלב: זה מחייב יבואני רכב להתקין ברכבים שמיובאים לארץ חיישן בטיחות, מה שנקרא חיישן רוורס, שמרתיע ומתריע בנסיעה לאחור אם יש איזה חפץ כלשהו, בוודאי ובוודאי כשאנחנו מדברים על ילדים שעומדים מאחורה.
אורי מקלב: נתון שהגיע לוועדה תוך כדי הדיונים בהצעת החוק לקראת קריאה ראשונה העלה נתון מאוד מעציב על כך שיש 15 ילדים שנהרגים בשנה מנסיעה לאחור.
אורי מקלב: רובם הם ילדים ערבים בגלל הבעייתיות שיש בחניה.
אבישי ברוורמן: אין שם גם תשתיות.
אורי מקלב: חבר הכנסת חמד עמאר התקין אצלו ברכב חיישן קדמי.
אורי מקלב: אם הוא לא היה מזהה שזה קרוב משפחה שלו, הילד היה מתחת לאוטו.
אורי מקלב: כשהוא היה בנסיעה קדימה הוא נעצר בשנייה האחרונה.
אורי מקלב: הוא מזועזע מזה עד היום.
אורי מקלב: הוא רואה בכך חשיבות.
אורי מקלב: אנחנו לא מציעים כרגע חיישן קדמי, רק חיישן אחורי.
משה זלמן פייגלין: אפשר לתפוס טרמפ על ההצעה הזאת ולהוסיף חיישן שלא מאפשר להשאיר תינוקות באוטו?
אורי מקלב: זה דבר שהיינו ערים אליו אתמול.
אבישי ברוורמן: אנחנו נתייחס.
מיכל רוזין: אולי נחבר לילדים איזה חיישן שמצפצף.
אבישי ברוורמן: זאת הערה חשובה.
אורי מקלב: יש הצעת חוק כזאת שחבר הכנסת יעקב כץ הגיש בכנסת הקודמת.
אורי מקלב: היא דווקא די מתקדמת.
אורי מקלב: יכול להיות שצריך לחדש אותה.
אורי מקלב: היא הונחה.
אורי מקלב: הועלתה הבעיה לגבי החיישנים האלה.
אורי מקלב: אנחנו אחרי קריאה ראשונה הקפאנו לזמן מסוים את הצעת החוק, כדי לאפשר למשרד התחבורה לאשר חיישנים, לתת תו תקן לחיישנים כאלה.
אורי מקלב: הטענה שעלתה כאן לקראת קריאה ראשונה היא שאין תו תקן לחיישנים כאלה.
אורי מקלב: הם יכולים להיות מצילי חיים, אבל מצד אחר יש חשש שאולי הם לא מספיק בטיחותיים, הם לא מספיק אמינים, הם לא מספיק מקצועיים, דהיינו שיהיה גוף ברכב בנסיעה לאחור אבל הוא לא ירתיע ולא יצפצף והנהג יסתמך על זה.
אורי מקלב: זאת הטענה המרכזית וכבדת המשקל שהועלתה פה על ידי היועצת המשפטית של משרד התחבורה בעניין הזה.
אורי מקלב: אנחנו ביקשנו שיינתן להם מספיק זמן כדי להגיש, לראות ולהחיל איזה תו תקן בנושא הזה.
אורי מקלב: אני חושב שהרשות לבטיחות בדרכים לקחה על עצמה להכין את זה.
אורי מקלב: איך שלא יהיה, אני חושב שאנחנו צריכים להתקדם עם זה, להביא את זה שוב פעם לקראת קריאה שנייה ושלישית.
אורי מקלב: אני חושב שלפתוח דיון עכשיו בעניין הזה מוקדם מידי.
אורי מקלב: אנחנו בסך הכל מבקשים להחיל את דין הרציפות, אם נעשה משהו בעניין הזה או לא נעשה זה דבר כשלעצמו, אבל הצעת החוק יכולה לזרז גם אם עדיין לא נעשה הדבר הזה.
אורי מקלב: כפי שאמרנו, זאת לא תוספת של אביזר רגיל לרכב, זה אביזר בטיחותי ממדרגה ראשונה.
אבישי ברוורמן: לא ברור לי אם מכון התקנים אישר תקינה.
אבישי ברוורמן: מישהו יכול לדווח לנו מה קורה?
<חוה ראובני: בדיון הקודם הסברנו שאנחנו כמדיניות ובאופן כללי מטילים חובה להתקין אביזרים ברכב רק אם יש להם תקינה, כדי שתהיה שפה משותפת, כדי שכולם ידעו במה מדובר ולא תהיה מחלוקת מה היא בדיוק החובה.
<חוה ראובני: הדברים מקבלים משנה תוקף כאשר מדובר באבזור שמטרתו בטיחות.
<חוה ראובני: כפי שכבר נאמר פה, אם אנחנו סומכים על החיישן הזה והוא לא מספק את הסחורה - - - סיפר לי בטלפון לקראת הדיון הזה המדען של הרשות.
<חוה ראובני: הוא אמר שיש ברכבי ליסינג שמשמשים את הרשות מן חיישנים כאלה עם התקנה מקומית ב-200 שקל מיצרנים עלומים.
<חוה ראובני: הוא בדק לא פעם עם קרטונים מאחורי הרכב ולא ניתנה לו שום התרעה.
<חוה ראובני: כשנהג סומך שיש לו חיישן כזה, החיישן לא טוב ולא מספק את מה שהוא צריך לספק, אז לא רק שהוא לא תורם לבטיחות, הוא פוגע בבטיחות.
<חוה ראובני: זה הטעם שצריך תקינה.
<חוה ראובני: מאז הדיון שנערך פה לפני שנה וחצי בהכנה לקריאה ראשונה ונבחן הנושא, נמצא שבעולם אין התייחסות לזה כמוצר בטיחות אלא כמוצר נוחות שנועד לסייע, לנווט את הרכב בנסיעות לאחור בתנאים מסוימים .
<חוה ראובני: כנראה שהמאפיין הזה של מה שהיה מכונה תאונות חצר וילדים שנפגעים בנסיעות לאחור הוא פחות שכיח באירופה ובארצות הברית.
<חוה ראובני: אולי כי יש שם פחות ילדים, אולי כי הצפיפות במבנים קטנה יותר, אינני יודעת.
<חוה ראובני: זאת התפישה במקומות האלה, לכן בהתאם אין תקנים.
<חוה ראובני: מה שכן יש זה יצרנים שמתקינים את זה כנוחות.
<חוה ראובני: זה בולט במיוחד בסגמנט היוקרה.
<חוה ראובני: הרבה מאוד אביזרים שנחשבים היום כמובנים מאליהם במכוניות שלנו מתחילים במרצדסים, אחר כך מחלחלים למטה, אם זה כריות אוויר, ABS, ESP.
אבישי ברוורמן: מה שהתחיל בבטיחות לאלפיון העליון, הופך להיות מוצר לעם כולו.
<חוה ראובני: הרבה פעמים מדברים על דבר כזה לנוחות, כמו מערכות עזר לחניה או דברים מהסוג הזה.
<חוה ראובני: כדי שיהיה תקן נצטרך לכתוב אותו בכוחות עצמנו.
<יערה למברגר: מה זאת אומרת "בכוחות עצמנו"?
<יערה למברגר: בישראל מדובר במכון התקנים.
<חוה ראובני: הכוונה "בכוחות עצמנו" היא שבמדינת ישראל ייכתב תקן, לא נוכל להסתמך על - - -
אבישי ברוורמן: עו"ד ראובני, אני מסכים לחלוטין.
אבישי ברוורמן: יהיה לנו פה דיון במסגרת חוק ההסדרים לגבי מכון התקנים והתקינה.
אבישי ברוורמן: השאלה שלי היא שאלה שאני בטוח שחבר הכנסת פייגלין היה שואל אם לא הייתי שואל.
אבישי ברוורמן: עברה כבר שנה וחצי.
אבישי ברוורמן: בדקתם אחרי חודש, אחרי שבועיים שבאירופה ובארצות הברית אין את אותה בעיה חמורה של צפיפות.
אבישי ברוורמן: האם מכון התקנים פועלים בנושא הזה?
<חוה ראובני: עוד לא התחילו לטפל בזה.
<חוה ראובני: אני יודעת שהתקבלה איזו שהיא הצעת מחיר מבחינת העלויות של זה.
אבישי ברוורמן: השאלה שלי היא שאלה מאוד פשוטה.
אבישי ברוורמן: זה רק נושא הזמן.
אבישי ברוורמן: כשעלתה הצעת החוק של חבר הכנסת מקלב עשו כמה טלפונים בשביל לדעת שבאירופה ובארצות הברית זה לא קיים.
אבישי ברוורמן: מדוע צריכים לחזור לכאן כאשר מכון התקנים היה צריך להכין את הדבר הזה קודם?
<חוה ראובני: אני חייבת להגיד שהייתה התלבטות על העמדה אם - - -
משה זלמן פייגלין: האם כשמדובר על תקינה מדובר על בנייה של ספציפיקציות, על חקיקה של כל מיני סעיפים ותתי סעיפים שמנגנון כזה או אחר צריך לעמוד בהם, או שלחלופין מדובר בתהליך הרבה יותר פשוט שאומר, הנה, יש כאן יבואן, הוא מייבא מוצר מסוים, הוא צריך את המוצר הזה להעביר דרך מכון התקנים ואחרי שבוע הוא מקבל וי?
משה זלמן פייגלין: האם יש כאן תהליך שהוא מסורבל, או תהליך שיכול להיות מאוד מאוד קצר?
<חוה ראובני: זה תהליך לא קצר.
משה זלמן פייגלין: למה?
<חוה ראובני: שתי האפשרויות שאדוני הציע הן בעצם היינו אך.
<חוה ראובני: כדי שיביאו מוצר ומכון התקנים יבדוק אותו, מכון התקנים צריך אמות מידה לבחון אותו.
<חוה ראובני: הוא צריך לדעת מה הן התפוקות המצופות מהמכשיר הזה, מה המכשיר הזה צריך לדעת לעשות, מה הן הטכנולוגיות האפשרויות, מה אנחנו רוצים שהוא יזהה מבחינת גודל, מבחינת חומר, מבחינת צורה.
אבישי ברוורמן: עו"ד ראובני, מה שאמרת ברור.
אבישי ברוורמן: הייתי שוכר אותך להיות הסנגורית של מכון התקנים במידה והיו פונים אלי.
אבישי ברוורמן: הבעיה לא כל כך מסובכת.
אבישי ברוורמן: בימי חיי זכיתי להוביל פרויקטים.
אבישי ברוורמן: אם הייתי פרוייקטור הייתי יכול לסיים את זה מהר, השאלה אם זה היה בסדר עדיפויות.
אבישי ברוורמן: הרושם שלי שכנראה זה לא היה בסדר עדיפויות במכון התקנים.
משה זלמן פייגלין: זה נשמע דבר לא מסובך.
<יערה למברגר: האמת שאני פה בכובע של תחבורה, אבל בעבר במשרד המשפטים טיפלתי בנושאי תקינה.
<יערה למברגר: מה שחבר הכנסת פייגלין תיאר זה את מכון התקנים באופציה הראשונה כקובע תקינה, באופציה השנייה כמעין מעבדה מוסמכת שבודקת.
<יערה למברגר: מדובר בשני כובעים שונים.
<יערה למברגר: תקינה היא בדרך כלל הליך לא קצר.
<יערה למברגר: אני אמנם רק עורכת דין ולא אשת מקצוע, אבל אנשי מקצוע מספרים שיש מורכבות מסוימות.
<יערה למברגר: מה שלנו לפעמים נשמע כדבר פשוט - - -
אבישי ברוורמן: עברה שנה וחצי.
אבישי ברוורמן: האם התחילו בנושא הזה?
אבישי ברוורמן: האם צריך חודש, חודשיים, 3 , 6, 9 חודשי היריון, 3 שנים?
<יערה למברגר: אני לא יכולה להגיד במדויק, אני יכולה לתת סדר גודל.
<יערה למברגר: בישראל כיום יותר מ-95% מהתקנים הם אימוץ של תקנים בינלאומיים.
<יערה למברגר: להליך של אימוץ תקן בינלאומי צריך לעשות התאמות ושינויים, אבל הוא יחסית קצר.
אבישי ברוורמן: אני קוטע את הדיון הזה כי זה ברור.
אבישי ברוורמן: אני רק מצטט פה מחבר הכנסת חמד עמאר.