GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
ון פליישר בן-יהודה: אין לי שום בעיה עם שקיפות.
ון פליישר בן-יהודה: העניין הוא שהמשרד רוצה להיות מודע לכל דבר.
ון פליישר בן-יהודה: ברגע שאני יוצאת עם מחיר אני אצטרך באותו רגע לדווח למשרד על המחיר הזה.
ון פליישר בן-יהודה: דבר נוסף שלצערי הרב קרה בעבר – אולי הוא נשמע קצת דמגוגי אבל אנחנו חיים בעולם הזה- הוא שבגלל שאנחנו נמצאים היום במנגנון שבזק היא החברה היחידה שצריכה לדווח מראש ואפילו לקבל אישור, המתחרים שלנו קיבלו ממשרד התקשורת את הפרטים על אותם מבצעים.
ון פליישר בן-יהודה: זה אפילו הופיע בכל מיני ידיעות בעיתונים.
אבישי ברוורמן: אפילו בישיבות הממשלה הסודיות מדליפים.
ון פליישר בן-יהודה: אני חושבת שזה מסוג הדברים שמאוד מאוד קשה להימנע מהם.
ון פליישר בן-יהודה: אני לא מאשימה אף אחד, חס וחלילה, אבל ברגע שזה קיים - - -
אבישי ברוורמן: ברגע שיש מספר אנשים שנמצאים ביחד ההסתברות קצת יותר גבוהה.
ון פליישר בן-יהודה: ברגע שזה קיים ואתה מדווח על דבר כזה לפורום כל כך רחב של אנשים, הדברים האלה דולפים החוצה.
אבישי ברוורמן: הרן, אלו נקודות ענייניות.
אבישי ברוורמן: מה אתה אומר להגנת עמדתך?
<הרן לבאות: לגבי ההדלפות.
<הרן לבאות: אם בזה עסקינן, אז אני לא יכול לקבל שום מידע מאף אחד.
<הרן לבאות: כל המידע שאני מקבל מהם הוא סודי, מסחרי, בלב ליבו של העשייה שלהם.
אבישי ברוורמן: הבעיה היא הזמן.
אבישי ברוורמן: ההנחה שתהיה הדלפה - - -
אבישי ברוורמן: אני לא חושש מזה, זה לא קיים אצלנו.
אבישי ברוורמן: זה קיים בכל מקום שבו נמצאים בני אדם.
<הרן לבאות: אנחנו בדקנו, למדנו וראינו שהמנגנון הזה מאוד מאוד מקובל באירופה.
<הרן לבאות: כאשר משיקים שוק סיטונאי ההתנהגות הצפויה של השוק היא כזאת שצפוי שחברות התשתית יאבדו נתחי שוק.
<הרן לבאות: מן הסתם מה שאנחנו רוצים שיקרה זה שהם יגיבו בהורדת מחירים, שכל השוק יגיב ויסתחרר לתחרות שתבוא לידי ביטוי בשירות, בשיפור הטכנולוגי ובמחיר.
אבישי ברוורמן: כדי שכולם יוכלו לשחק בכל המגרשים, להוריד מחירים ולשפר את השירות.
<הרן לבאות: מה לימדו אותנו האירופאים?
<הרן לבאות: אתה צריך לדמיין מה קורה לאותו מנכ"ל או בעלים שרואה יום אחרי יום שהוא מאבד קווים למתחרים שלו.
<הרן לבאות: בנקל הוא יכול גם לנקוט בפרקטיקה אנטי תחרותית ולהוריד את המחיר בצורה דרסטית מידי.
<הרן לבאות: במדינות מסוימות באירופה נתנו בתחילת הדרך 90 יום לפני שיווק.
<הרן לבאות: יש מדינות שהיו ב-60 יום ועכשיו אחרי שהשוק הסיטונאי עובד אצלם כבר כמעט עשור הם הורידו מ-60 יום ל-30 יום.
<הרן לבאות: יש מדינות שנותנות את זה לסמכות הרגולטור.
<הרן לבאות: ספרד וצרפת אומרים: "an obligation for the SMP operator to communicate all retail offers to CMT in advance of the commercial lunch.
<הרן לבאות: הם אומרים שהרגולטור יכול לקבוע בעת אחת הרבה ימים, בעת אחרת מעט ימים, כשברור בפרקטיקה שזה צריך להיות לפני.
<הרן לבאות: יש כאלה כמו גרמניה או בריטניה שנותנים 90 יום.
<הרן לבאות: זה ברור.
אבישי ברוורמן: מה אצל הסקנדינביות והולנד?
<הרן לבאות: אני לא מכיר, אבל נוכל לספק.
<הרן לבאות: יש מקרים שבהם הולנד היא לא הכי טובה וגם לא דנמרק במקרה הזה.
אבישי ברוורמן: מה הסיכום שלך של כל הנקודות שהועלו על ידי גברת פליישר?
אבישי ברוורמן: האם במסגרת הדברים האלה אתה לא יכול לקחת משהו מהרעיונות הברוכים שלה כך שדנה באמצעות אתי יכניסו אותו להצעת החוק?
<הרן לבאות: אני חושב שזה לב העניין.
<הרן לבאות: בלי לדעת מראש זה יכניס אותנו לעולם שאנחנו לא רוצים להיות בו, של כל הזמן בדיקות בדיעבד של לעצור, לא לעצור.
<הרן לבאות: זה עולם בלתי אפשרי.
<הרן לבאות: רגולטור לא יכול להתנהל ככה.
אבישי ברוורמן: גברת פליישר, מותר לעשות טעויות.
אבישי ברוורמן: אי אפשר למנוע טעויות.
ון פליישר בן-יהודה: לצערי הרב, מהניסיון שאני חובה מהשנים האחרונות העניין הזה של הורדה מראש יכול להגיע לתקופות מאוד מאוד ארוכות של זמנים.
<דנה נויפלד: יכול להיות, שרון, שיש בעיה עם ההצעות, בעיה תחרותית שבגלל זה לוקח זמן לבדוק?
<דנה נויפלד: זה לא קורה אף פעם?
ון פליישר בן-יהודה: רובן מאושרות בסוף, רק לוקח להן חצי שנה.
<הרן לבאות: קודם כל, הן רובן מאושרות בזמן.
ון פליישר בן-יהודה: הניסיון מלמד אותנו שבקשות רבות שהגשנו, למרות שלוח הזמנים שכתוב בחוק מדבר על 45 ימים, לקח להן חצי שנה ואף שנה להיות מאושרות.
ון פליישר בן-יהודה: לקח לפעמים שנה לאשר בקשה, כשבסוף היא אושרה אחת לאחת כמו כשביקשנו אותה מלכתחילה.
ון פליישר בן-יהודה: זה לא שנעשו בה תיקונים או משהו, אלא שאלו אותנו שאלות ועוד שאלות ועוד שאלות.
ון פליישר בן-יהודה: אין פה בסעיף הזה שום התייחסות לזה שהמנגנון הזה מופעל רק ביום שיש שוק סיטונאי.
ון פליישר בן-יהודה: אני מזכירה לכולם שדוח חייק קבע שההפרדה המבנית על קבוצת בזק, רק החלק הקטן שלה, יתחיל להתבטל 9 חודשים מיום שיש שוק סיטונאי.
ון פליישר בן-יהודה: אנחנו נמצא את עצמנו במצב ששוק סיטונאי כבר פועל ואנחנו נותנים למתחרים שלנו את התשתיות.
ון פליישר בן-יהודה: עלינו לא מבוטלת ההפרדה המבנית והפיקוח על התעריפים, אבל אנחנו צריכים לדווח.
ון פליישר בן-יהודה: הדבר הזה צריך לפעול רק מהיום שמבוטלת ההפרדה המבנית.
ון פליישר בן-יהודה: הסעיף הזה חל מעכשיו.
<ניר יוגב: הצד השני של המטבע, שאותו גברת פליישר הציגה מאוד יפה, זה שהיו מבצעים של בזק שסברנו שהם לא בהתאם לחוקים ופנינו למשרד התקשורת ולא קיבלנו תשובות גם 3 שנים.
<ניר יוגב: יש גם צד שני.
<ניר יוגב: יכול להיות שיש מבצע לא תקין ואז המתחרים רודפים אחרי משרד התקשורת הרבה זמן.
<ניר יוגב: אני מסכים עם גברת פליישר במובן הזה שצריך להיקבע פרק זמן שאם המשרד לא מגיב, בזק רשאית - - -
אבישי ברוורמן: מה שאמרנו לגביכם במקרה שאתם לא מגיבים או לא מגיעים לשר צריך להיות גם לגבי המשרד.
<ניר יוגב: צריך להיות פרק זמן .
<ניר יוגב: נכון שייקבע פרק זמן.
<ניר יוגב: זה צריך להיות פרק זמן שמאפשר למשרד ללמוד את העניין.
<ניר יוגב: לא צריך ללחוץ אותו לפינה כדי לקבל החלטה.
<ניר יוגב: אני לא יודע מה פרק הזמן שהמשרד חשב עליו, אבל צריך להיות פרק זמן של לפחות מספר שבועות שבהם המשרד לומד את העניין ואם אין לו בעיה הם יכולים לשווק.
<הרצל עוזר: אני מזכיר שלפני שעה קלה החלטנו שלמשרד יש זכות לעצירה של כל מבצע.
<הרצל עוזר: הבקשה הזאת שאיפשרנו לעצור כל מבצע ברגע שרואים שהוא בעייתי ומראש להכריז על שבועיים זה נראה שני מנגנונים שמיותר לעשות את שניהם בו זמנית.
<הרצל עוזר: נקודה שנייה שאני אומר לכם זה שהמנגנון הזה מסורבל, הוא לא מאפשר להגיב.
<הרצל עוזר: אנחנו נמצאים בשוק תחרותי.
<הרצל עוזר: הדוגמה הבולטת ביותר היא שוק הסלולר.
<הרצל עוזר: בשוק הסלולר הכל קורה בלי שום מעורבות של המשרד ואין שום בעיה.
גלעד ארדן: מי הכניס אתכם לשוק הסלולר?.
גלעד ארדן: אותו משרד שאתה מטיל בו דופי.
<הרצל עוזר: אני מסכים ב-100%.
<הרצל עוזר: אני מודה למשרד שהכניס אותנו לשוק הזה.
גלעד ארדן: לא בטוח שזה היה נכון.
<הרצל עוזר: אני רק מזכיר שלא נתנו לנו שום הגנות משום כלום שמבוקשות פה היום.
<הרצל עוזר: אדוני היושב-ראש, לא נתנו שוק סיטונאי, לא קבע שר התקשורת שהוא יחליט איזה מחיר יהיה ואם cost-plus או לא.
<הרצל עוזר: נכנסנו, בנינו את התשתיות שלנו.
<הרצל עוזר: זו רק תגובה למה שאמר שר התקשורת.
<הרצל עוזר: הנקודה היא שאנחנו מדברים על שוק סלולארי שהוא שוק תחרותי ביותר.
<הרצל עוזר: כזה אני מציע לאמץ.
<הרצל עוזר: צריך לזכור שלחברות הסלולר מותר היום לשווק את כל השירותים.
<הרצל עוזר: מחר בבוקר יש שוק סיטונאי.
<הרצל עוזר: מותר להם הכל.
<הרצל עוזר: אני מבקש שכל מה שלא יוחלט, יוחלט אחרי השוק הסיטונאי ויוחל גם עליהם, כי כרגע אין להם שום הפרדה מבנית, מותר להם לעשות הכל מכל.
<הרצל עוזר: אני מבקש שזה יהיה סימטרי.
אבישי ברוורמן: ההערה של מר עוזר מאוד מאוד נבונה.
אבישי ברוורמן: אנחנו רוצים שתהיה גזירה שווה על כל השחקנים.
אבישי ברוורמן: אנחנו רואים שרשור בכל המקומות.
אבישי ברוורמן: אנחנו מכירים את הבעייתיות שישנה כאן.
אבישי ברוורמן: כמובן שמר עוזר הוא בעל עניין, אבל במקרה הזה ההערה שלו היא הערה מערכתית נכונה.
<קריאה: צריך להוריד את זה לנוסח.
<מיכאל גולן: יש הבדל משמעותי בין הסלולר לקו הביתי, לקו הנייח.
<מיכאל גולן: זה הנזילות בשוק.
<מיכאל גולן: היום אתה רוצה , כבוד היושב-ראש, לנסות חברה אחרת – אני ממליץ על גולן טלקום - בחצי שעה אתה יכול לשמור על המספר שלך ולעבור מחברה לחברה.
<מיכאל גולן: תנסה לעשות אותו דבר בקו הנייח שלך.
<מיכאל גולן: זה יותר מורכב, צריך ממיר וכו'.
<מיכאל גולן: השוק הוא לא אותו שוק.
<מיכאל גולן: איך זה עובד בשטח?
<מיכאל גולן: מאוד חשוב שמראש ניתן 6 חודשים.
<מיכאל גולן: היום יש להם מלאי של מיליון לקוחות.
<מיכאל גולן: אנחנו מגיעים לשוק עם 0 ויוצאים עם חבילה אגרסיבית.
<מיכאל גולן: הם רוצים להגיב ברגע.
<מיכאל גולן: הם מגיבים בשוליים על הלקוח שאולי מאיים עליהם לעבור.
<מיכאל גולן: הם נהנים מהמלאי של מיליון לקוחות.
<מיכאל גולן: זה מאוד חשוב.
<מיכאל גולן: יש בעיה של נזילות בשוק.
<מיכאל גולן: זה לא שוק שצומח כשיש גידול בשוק.
<מיכאל גולן: אנחנו חייבים לקחת אחד אחרי אחד.
אבישי ברוורמן: פה אין ספק שלמרות הגידול באוכלוסייה יש Redistribution.
גלעד ארדן: בסלולר, כמו שדנה הסבירה לי כרגע, אפשרנו וחייבנו את השחקנים החדשים להקים תשתית משלהם, לכן הם יוכלו להתמודד כשווים מול החברות הקיימות.
גלעד ארדן: בהקשר הזה החברות עם התשתית הנייחת יכולות ויוכלו בעתיד, אחרי שתוסר ההפרדה המבנית, למכור.
גלעד ארדן: הן הבעלות של התשתית הנייחת וגם משווקות על זה, לכן יש להן יתרון.
גלעד ארדן: אנחנו צריכים כל הזמן לעקוב שלא משתמשים בו לרעה.
<מיכל פליישר: הסעיף הזה חל מרגע זה והלאה.
<מיכל פליישר: המשמעות היא שממחר בבוקר כל החברות - זה חל על כל בעלי הרישיונות - לא יכולות להשיק מבצע, לא יכולות להוריד את מחיר הסלולר, לא יכולות לעשות שום דבר בטרם הן תדווחנה למשרד.
<מיכל פליישר: אני חושבת ששווה לחשוב על זה שוב.
<מיכל פליישר: זה מה שכתוב.
<קריאה: זה מה שנאמר.
<קריאה: אנחנו נעמוד על זה שזה יקרה.
<מיכל פליישר: אני מצטערת שאני תמיד חוזרת לנוסח, אבל אלוהים הוא בפרטים.
<מיכל פליישר: בעל רישיון ידווח לשר או למי שהוא הסמיך על כל תשלום שבכוונתו לדרוש בעד כל שירות, מבצע, סל וכו', וכן על כל שינוי בתשלום.
<מיכל פליישר: פתאום על ההתקנה חינם צריך לדווח, לא לעשות, לא להשיק.
<אתי בנדלר: לא כתוב שלא תעשו.
<דנה נויפלד: שינינו את הנוסח.
<דנה נויפלד: אנחנו הקראנו נוסח קצת שונה.
אבישי ברוורמן: עו"ד פליישר, הנוסח ישונה כדי שלא יהיה עודף בירוקרטיה.
<מיכל פליישר: הנקודה הובנה.
<מיכל פליישר: אני אומרת שב-day one, לפני שוק סיטונאי צריך לתת לשוק להמשיך להתנהג באופן חופשי ורגיל.
<מיכל פליישר: בעולם של margin squeeze שעליו מדובר ההסדר כפי שנאמר הוא לא הסדר סגור, כי בסך הכל כתוב שיתנו לנו הוראות בעניין מתן מידע מראש, הכל כפי שיורה השר.
<מיכל פליישר: לא כתוב כמה זמן מראש, ובעיקר לא כתוב על איזה בעלי רישיונות זה יחול.
<מיכל פליישר: אנחנו מבקשים להוסיף שהוראות כאמור יינתנו באופן שוויוני.
<מיכל פליישר: אם רוצים בשוק סיטונאי לווסת את השוק ולבדוק את המבצעים, שיבדקו את המבצעים של כולם.
<מיכל פליישר: לא יכול להיות שמתחרנו ישיקו מבצעים מיום ליום ואנחנו נחכה חצי שנה.
<מיכל פליישר: בשביל להכניס מתחרים חדשים לא עוצרים תחרות של הקיימים, בסך הכל מוודאים שאין margin squeeze.
<מיכל פליישר: צריך להישאר במסגרת הזאת.
אבישי ברוורמן: עו"ד פליישר, השלמת את מר עוזר יפה מאוד.
<ניר שטרן: אני רוצה לציין עובדה מאוד חשובה.
<ניר שטרן: הדיון כולו נע סביב הנקודה הבאה.
<ניר שטרן: כל הרעיון הוא לאפשר תחרות אפקטיבית במקטע הקווי.
<ניר שטרן: אנחנו אחרי 8 חודשים, אם לא יותר, של ניסיון למו"מ אמיתי בין חברות הסלולר מול בעלי התשתית.
<ניר שטרן: לא הגענו להסכמות.
<ניר שטרן: כל הניסיונות של משרד התקשורת, שאני חושב שהם מבורכים, הם לבוא ולתת סמכות על-מנת לאפשר את הדבר הזה.
<ניר שטרן: לא מדובר פה על ניסיון לאפשר למשרד התערבות בוטה בכל מה שקשור להתמודדות של שוק התקשורת.
<ניר שטרן: מדובר על ניסיון כנה ואמיתי לאפשר תחרות.
<ניר שטרן: זה נכון שזה קשה וזה מפריע.
<ניר שטרן: לפני שהייתה התחרות בשוק הסלולר היה מו"מ בין החברות.
<ניר שטרן: הרצל ייצג צד אחד.
<ניר שטרן: גולן, ידידי, ייצג את הצד השני.
<ניר שטרן: הייתה תחרות אפקטיבית ודיון אפקטיבי מול חברות הסלולר שהגיעו לתעריפים שאפשרו כניסה של מתחרים חדשים שהובילה לתחרות והובילה לרווחה צרכנית.
<ניר שטרן: כל זה קרה.
<ניר שטרן: מה שאנחנו רוצים היום, לאחר שלא הצלחנו להשיג את זה בצורה של מו"מ, זה את ההתערבות של המשרד שתאפשר תחרות.
אבישי ברוורמן: זאת אומרת, מר שטרן, אתה תומך בסעיף הזה.
<ניר שטרן: לא רק שאני תומך, בדבר הזה, אני חושב שהוא מחויב, כי אחרת מה שיקרה הוא שיעצרו את התחרות עוד לפני שהיא תצא לדרך.
ון פליישר בן-יהודה: יש לי הצעת ביניים.
ון פליישר בן-יהודה: דיבר פה מנכ"ל גולן טלקום על בעיה שהיא יותר ייחודית לחברה שמתחילה מ-0.
ון פליישר בן-יהודה: החוק הזה והסעיף הזה לא חלים רק על גולן טלקום, הם חלים על כולם.
ון פליישר בן-יהודה: חברות כמו פרטנר וסלקום לא מתחילות מ-0, גם לא בתחום הנייח.
ון פליישר בן-יהודה: יש לכל אחת מהן 400 אלף לקוחות בטלפוניה.
ון פליישר בן-יהודה: מה שדובר פה המון בדיון הזה וגם שר התקשורת אמר את זה הוא על עתיד של חבילות.
ון פליישר בן-יהודה: כשמוכרים חבילות, לחברות הסלולר יש יתרון מאוד גדול.
ון פליישר בן-יהודה: כאשר אתה מוכר חבילה ואתה חברה שנותנת שירות ל-2 מיליון לקוחות בסלולר, הרי לא תמכור את השירות הנייח לבד, אתה תמכור אותו יחד עם שירות הסלולר.
ון פליישר בן-יהודה: הן חברות מאוד מאוד גדולות.
ון פליישר בן-יהודה: צריך לתת להן יחס שווה בדיוק כמו היחס שנותנים לחברת בזק ולחברת הוט.
ון פליישר בן-יהודה: אם דורשים מאיתנו להודיע מראש, צריך גם לדרוש מהם להודיע את התעריפים מראש, כי אלה לא יהיו רק תעריפים של שירותים נייחים, זה לא יהיה רק תעריף של רשת האינטרנט, זה יהיה תעריף של שירות גדול.
ון פליישר בן-יהודה: אני מקבלת את מה שאמר פה ידידי מחברת גולן טלקום.
ון פליישר בן-יהודה: יכול להיות שצריך להיות הסדר שונה לחברות קטנות שמתחילות מ-0.
ון פליישר בן-יהודה: צריך שהסעיף הזה יהיה ברור, כי כרגע לא כתוב כמה זמן מראש, לא כתוב על איזה חברות זה יוטל.
ון פליישר בן-יהודה: כל זה חייב להיאמר כבר עכשיו לפני שמצביעים.
ון פליישר בן-יהודה: מבחינתי אפשר לעשות דיפרנציאציה בין חברות קטנות שמתחילות מ-0 לחברות המאוד גדולות, כמו פרטנר וסלקום.
אבישי ברוורמן: דנה והרן, שמעתם את ההערות.
אבישי ברוורמן: אנא, תתנו תגובות.
אבישי ברוורמן: תיקחו את מה שאתם יכולים לשפר, כי הרוח פה היא כולה רוח של תחרות.
אבישי ברוורמן: אנחנו רוצים שכולם יתחרו.
אבישי ברוורמן: אנחנו רוצים את כל הדברים הטובים שאמר השר בתחילה.
אבישי ברוורמן: מה הצעתכם?
<הרן לבאות: אין שוויון היום בשוק התקשורת, בטח לא היה שוויון בתחילת התהליך.
<הרן לבאות: אין שוויון.
<הרן לבאות: מה לעשות, גם סלקום הגדולה – אני לא אטען שהיא חברה מסכנה, קטנה או לא רווחית - צריכה עכשיו להעביר מאות אלפי לקוחות שמדברים עם הוט או עם בזק בתשתית, רואים את הוט או בזק כספק התשתית שלהם לכל דבר ועניין.
<הרן לבאות: ההיפך.
<הרן לבאות: את סוגיית ה-ISP רוב הלקוחות לא מבינים.
<הרן לבאות: הם צריכים להשקיע הרבה מאוד כסף לגייס את הלקוחות האלה, להגיע אליהם.
<הרן לבאות: מדובר על משכי זמן די קצרים שבהם הם צריכים להגיע לכל הלקוחות.
<הרן לבאות: אין פה שוויון.
<הרן לבאות: אתם לא באותו מצב.
<הרן לבאות: כל הפלטפורמה המשפטית של החוק הזה נשענת על כך שהשר צריך לקבוע את ההסדר של הדיווח.
<הרן לבאות: הוא לא קבוע בחוק.
<הרן לבאות: השר צריך לקבוע.
<הרן לבאות: אני מאמין שהשר יקבע את חובת הדיווח הזאת לאחר שהמשרד יפרסם שימוע על מחירים, כאשר השוק יתקוונן ויתחיל להתכנס לקראת השקה של שוק סיטונאי.
<הרן לבאות: לא נאמר באופן מפורש לקבוע מחר בבוקר ומה לקבוע.
<הרן לבאות: "השר רשאי להורות" אומר שהשר יחשוב עם הצוות המקצועי שלו, יקבל או לא יקבל ויקבע את כללי הדיווח המדויקים בפרטים הקטנים ביותר.
<הרן לבאות: אני מוכרח לומר שבכללי דיווח יש הרבה מאוד פרטים.
<הרן לבאות: אף אחד לא רוצה שכל הדבר הזה ייכנס לחוק.
<הרן לבאות: זה לא נראה לי המקום המתאים.
<הרן לבאות: רק הערה לעניין הסלולר.
<הרן לבאות: ניר אמר את זה.
<הרן לבאות: אני אגיד את זה במשפט.
<הרן לבאות: אם הייתם עושים את מה שקרה בסלולר אז או שלא היינו יושבים פה היום, או שהיינו יושבים בסיטואציה שונה לגמרי.
<הרן לבאות: היה לכם 8 חודשים מו"מ עם הרבה רצון טוב של כל הצדדים .
<הרן לבאות: בסלולר אני לא מאמין שהמתחרים מאוד מאוד רצו להכניס את גולן כמתחרה - ראו מה קרה להם - אבל הם הגיעו להבנה על מחיר, על תנאי שירות, על service agreement מוסכם.
<הרן לבאות: שניהם פה יכולים להגיד שהם חיים איתו מצוין.
<הרן לבאות: כולנו נשאבים לקביעת מחירים, על כל המשתמע מזה.
אבישי ברוורמן: בנקודת הזאת, הרן – אני חושב שאמר את זה מר שטרן, הוא גם נענע בראש עכשיו - אתם חיים ביחד לא באהבה גדולה אבל בהשלמה ובהבנה הדדית .
אבישי ברוורמן: מכיוון שהתהליך הזה לא הגיע למיצוי במו"מ אנחנו צריכים את המדינה, את השר.
אבישי ברוורמן: כולנו מסכימים לנושא הזה.
אבישי ברוורמן: האם לגבי התיקונים שהוצעו ברוח הדברים האלה אנחנו הולכים as is?
אבישי ברוורמן: הרן, אתה משוכנע?
<אתי בנדלר: אני רק רוצה לוודא אם בסעיף קטן (ד) (1) אין צורך לעשות התאמה לשינויים שדובר עליהם בסעיפים האחרים כשדובר על עלות פלוס רווח סביר או נקודות ייחוס.
<אתי בנדלר: למה?
<אתי בנדלר: אם אתה בוחן תשלום סביר, לא תבדוק גם את העלויות?
<אתי בנדלר: יכול להיות שתצטרך את העלויות.
<אתי בנדלר: אין לך את זה כאן.
<דנה נויפלד: כתוב בין השאר.
<אתי בנדלר: סוכם שלא משאירים את בין השאר בלי הנושא הזה.
<דנה נויפלד: זה לא מודל שאנחנו בודקים את העלויות.
<אתי בנדלר: איך בודקים את הסבירות של התשלום שנדרש?
<הרן לבאות: המודל שעליו מדובר איננו מודל עלויות.
<הרן לבאות: הוא בודק עלויות נוספות.
<הרן לבאות: במקרים מסוימים נקבע מרווח מסוים.
<הרן לבאות: שם יכול להיקבע מרווח מסוים מקובל עולם.
<הרן לבאות: יש מדינות שקבעו מרווחים שמשקפים.
<הרן לבאות: אני לא חושב שמתאים להתייחס לזה פה.
<אתי בנדלר: אתם בכלל לא תבדקו עלויות?
<אתי בנדלר: זה לא פרמטר שתקבעו אותו?
<הרן לבאות: יכול להיות שכן, יכול להיות שלא.
<דנה נויפלד: אתי, זה לא רלוונטי פה.
<דנה נויפלד: אנחנו גוזרים מרווח.
<קריאה: זה קשור לניסוח.
<דנה נויפלד: זה לא קשור לניסוח, זה קשור למה שבודקים.
<דנה נויפלד: שאלה היועצת המשפטית לגבי האופן שבו בודקים.
אבישי ברוורמן: על מה את חולקת בדברי המשנה ליועץ המשפטי של הכנסת, הגברת בנדלר?
<דנה נויפלד: פה אנחנו בודקים בדיקה שונה ממה שדובר עד עכשיו.
<אתי בנדלר: מדובר על מקרים שבהם בעל רישיון נדרש לדווח לשר על תשלומים שהוא הולך לדרוש.
<אתי בנדלר: השר צריך לבדוק אם מדובר בתשלום סביר או בתשלום שאיננו תחרותי.
<אתי בנדלר: כאן מגיע סעיף קטן (ד) האומר "בחינת השר לפי סעיף קטן (ג) אם תשלום בעד שירות בזק כאמור בסעיף קטן (א) הוא תשלום שאינו סביר, יכול שתיעשה בין השאר בהתבסס על נקודת ייחוס הנגזרת מכל אחד מאלה".
<אתי בנדלר: כאן מדובר על ה-benchmark שדובר עליו בעבר.
<אתי בנדלר: כאן, כדי לבדוק אם תשלום סביר או לא, לא מאפשרים לבדוק את זה על בסיס העלויות פלוס רווח של בעל הרישיון.
<אתי בנדלר: שאלתי אם לא צריך להכניס את זה.
<אתי בנדלר: דנה טוענת שלא.
אבישי ברוורמן: דנה, אולי אחרי השאלה שנשאלה בפעם השנייה דעתך שונתה.
<הרן לבאות: בוא נבין על איזה מודל אנחנו מדברים ואז נבין אם זה במקום או לא.
אבישי ברוורמן: איך אתם מציעים לפתור את הערת בנדלר?
<הרן לבאות: המודל הוא מודל מרווחים.
<הרן לבאות: ברוב הפרקטיקות של התמחור הוא לא נעשה במודל עלות פלוס רווח סביר, כיוון - יש על זה לא מעט חומר במדינות שונות - שאתה מנסה ליצור בכל זאת איזו שהיא יכולת לחברות לעשות, להיות אגרסיביות במחיר.
<הרן לבאות: גם כאן חברות או מדינות רבות מאפשרות לעצמן להגיד שהרווחיות פה צריכה להיות יותר נמוכה מהרווחיות שהן היו עושות במודל רגיל.
<הרן לבאות: נהפוך הוא.
<הרן לבאות: אני בכוונה לוקח איזה שפיל קטן כי אני לא יודע לנבא את כל העלויות.
<הרן לבאות: התחרות עושה את זה מצוין.
<הרן לבאות: אם הצלחתי לייצר שוק תחרותי אני צריך להשאיר חופשים לעצמי, להגיד שאם זה עוד שקל לפה, שקל וחצי לכאן אני לא מתערב, רק כשזה מגיע לקיצון שבקיצון.
<הרן לבאות: לקחת פה עלות פלוס רווח סביר זה כמעט תמיד לא יהיה המודל בו נבחר למרווח.
<מיכל פליישר: אם החלופות הן בלאו הכי שוות בערכן, תכניס את החלופות.
<דנה נויפלד: השאלה אם זה רלוונטי.
אבישי ברוורמן: הרן אמר שהוא לא רוצה להתערב פה בכל פרט ופרט.
אבישי ברוורמן: זה נימוק ענייני.
<איילת כהן מעגן: הסעיף הזה תוקן והעלות הוכנסה בהקשר של שירותים סיטונאיים.
<איילת כהן מעגן: הוסבר לנו שהתיקון הזה גם הוכנס בסעיף 15 כשהוכנסה היכולת לעשות השוואות בינלאומיות ולא נשאר רק הבסיס של העלות.
<איילת כהן מעגן: מה שיוצא כאן הוא שלפי סעיף 15 בעל הרישיון אמור לקבוע מחיר בשים לב למבחנים שאחר כך יבקרו אותו בהתאם להם, שזה בין היתר כל מה שפורט שם.
<איילת כהן מעגן: היכולת של השר אחרי זה לקבוע שהמחיר לא סביר ולהתערב בו לא קשורה לעלות.
<איילת כהן מעגן: זה לא רק יוצר אי ודאות, זה יוצר בלגן חקיקתי, תפעולי ויישומי שלם.
<איילת כהן מעגן: זה חייב להיות אחיד.
<איילת כהן מעגן: העלות פה חייבת להיות לפחות רכיב כפי שהיא נמצאת בשאר המקומות.
<הרן לבאות: אני לא מסכים עם בזק.
<הרן לבאות: אם המנגנון שקוף מראש וברור מראש אין שום סיבה, לא משנה עכשיו אם הוא נקבע על פי עלות או לא על פי עלות.
<הרן לבאות: הוודאות הרגולטורית מאוד מאוד ברורה.
<הרן לבאות: הדרך לשחקנים איך לנהוג מאוד מאוד ברורה.
<הרן לבאות: אין לזה שום קשר לאם השתמשתי בעלות.
<הרן לבאות: בסעיף 5 העיקרון שאנחנו נוהגים בו הוא שאנחנו מתמחרים רשתות.
<הרן לבאות: פה לא מדובר על תמחור רשתות.
<הרן לבאות: פה זה בטח לא יהיה העיקרון.
<מיכל פליישר: דווקא ה-margin squeeze אלה העולמות שאנחנו הולכים בהם בסקר עלויות קמעונאי.
<מיכל פליישר: אני דווקא רואה שבכל העולמות של בדיקת ה-margin squeeze מחפשים את העלות.
<מיכל פליישר: יש עכשיו תהליך שלם שבודקים את העלויות שלנו, בודקים שאנחנו לא נותנים מרווחים, שאנחנו מתחת לעלות.
<מיכל פליישר: נכון שעוד לא פורסם השימוע איך ה-margin squeeze הזה ייעשה, אבל הכל מבוסס על עלות.
<מיכל פליישר: אני לא רואה סיבה לא לשמור על החלופה הזאת פה, ולו כדי להניח את דעתנו באחידות חקיקתית.
אבישי ברוורמן: אני חושב שתשאירו אותה בתור אחת מהאופציות.
אבישי ברוורמן: זה לא פוסל שאתה לוקח חלופה אחרת.
<הרצל עוזר: אני ברשותך רוצה לחזור לנושא של השוויוניות, כי יש לי תחושה שהוא התמסמס פה.
<הרצל עוזר: אני מסכים עם מה שאמר ניר שטרן על כך שבתחום הסלולר הגענו להבנות באופן עצמאי, על כך שבתחום התשתיות בשוק הסיטונאי לא הגענו ועל כן נדרש שר התקשורת ומבקש את הסמכות להחליט.
<הרצל עוזר: זה בסדר גמור.
<הרצל עוזר: אנחנו לא מדברים על המחיר כשאני מדבר על שוויוניות.
<הרצל עוזר: בכל שאר הדברים צריכה להיות שוויוניות.
<הרצל עוזר: בבקשה של מבצעים מראש צריכה להיות שוויוניות.
<הרצל עוזר: פה שוכחים כולם שתשתית סלולר יש לחברות הסלולר ואין לאף חברה אחת.
<הרצל עוזר: גם לי יש באופן חלקי.
<הרצל עוזר: אני משלם לפלאפון cost plus plus plus.
<הרצל עוזר: פלאפון מורידה מחיר, סלקום מורידה מחיר ואורנג' מורידה מחיר.
<הרצל עוזר: הן משתקות את התחרות לגמרי.
<הרצל עוזר: אני דורש שוויונות מלאה.
<הרצל עוזר: אני דורש שלא יאפשרו להן להוריד מחירים בשוק הסלולר, או לחילופין, ששר התקשורת יתערב ויקבע.
גלעד ארדן: אתם מוכרים את זה עם טלוויזיה.
גלעד ארדן: את זה אנחנו כן מאפשרים.
גלעד ארדן: להם אין טלוויזיה.
<הרצל עוזר: אתה מאפשר להם שוק סיטונאי.
<קריאה: אנחנו לא מוכרים סלולר וטלוויזיה.
הרצל עוזר: זה לא קשור.
הרצל עוזר: הם יכולים למכור היום הכל.
גלעד ארדן: הם לא יכולים למכור שידורים ליניאריים.
<הרצל עוזר: כבר היום מותר לחברות הסלולר למכור את כל מה שיש להן.
<הרצל עוזר: מחר בבוקר תהיה להן גם טלוויזיה.
<הרצל עוזר: גם טלוויזיה בסיפור הזה בלי הפרדה מבנית, בלי שום מגבלות, בלי שום אישורים מראש, בלי כלום - - -
אבישי ברוורמן: אתה רוצה שוויון.
<הרצל עוזר: הן עושות את אותן דברים שמפחדים שאנחנו נעשה.
אבישי ברוורמן: מה אתה רוצה?
<הרצל עוזר: אני רוצה שתהיה שוויונות מלאה בכל מה שקשור לאישור מבצעים מראש.
אבישי ברוורמן: מה אתה רוצה באופן קונקרטי כאן?
<הרצל עוזר: אני רוצה שאם יש פה בקשה שנבקש מראש אישור למבצעים זה יחול גם על חברות הסלולר.
גלעד ארדן: תהיה לנו גם סמכות לדרוש מהם?
גלעד ארדן: אתם רוצים להכתיב לי מעכשיו את שיקול הדעת?
<הרצל עוזר: הרן אמר שלא.
<הרן לבאות: אמרתי שהשר רשאי.
אבישי ברוורמן: אני רוצה שמר שאמר מר עוזר - אני מבין שהעניין של השר זה בדיוק רוח הדברים שכולנו רוצים - יהיה ברור כאן לכל קורא.
אבישי ברוורמן: אם דנה צריכה לחדד באמצעות אתי את העיקרון - - -
<אתי בנדלר: אין צורך לחדד שום דבר.
<ניר יוגב: ביחס להערה של מר עוזר.
<ניר יוגב: אני מוכן לקבל את ההמלצה שלו, ובלבד ששוק התשתיות שיש בו דואופול יהיה תחרותי כמו שוק הסלולר.
<ניר יוגב: הערה השנייה בנושא ה-margin squeeze.
<ניר יוגב: נדמה לי שממילא משרד התקשורת מתכוון לפרסם שימוע בנושא ה-margin squeeze.
<ניר יוגב: ממילא כל מי שיש לו מה להגיד בנושא איך לקבוע את המודל, האם לקבוע את זה על בסיס כזה או אחר יוכל להביע את דעתו, כולל בזק והוט, במסגרת השימוע.
<ניר יוגב: נדמה לי שזה מעט מיותר לקבוע בחקיקה איך צריך להיקבע המודל הזה, כשהמודל הזה ממילא אמור לצאת לשימוע.
<מיכל פליישר: אפשר לא לקבוע אף מודל.
<מיכאל גולן: אדוני היושב-ראש, לא הבנתי מההערה של הרצל אם בסוף זה מקובל על כל חברה או לא.
<מיכאל גולן: אם כן, אני חושב שכדאי לחשוב על הפתרון של בזק כך שזה יהיה כל החברות חוץ מהקטנים שמתחילים מ-0 בסלולר ובנייח.
<קריאה: מי שאין לו בכלל תשתית.
אבישי ברוורמן: מכיוון שבעל הבית שלך גדול במקומות אחרים הוא יסתדר.
<מיכאל גולן: לא.
אבישי ברוורמן: אתה לבד?
<מיכאל גולן: לבד.
אבישי ברוורמן: מי בעל הבית שלך?
<מיכאל גולן: הבעלים הכי גדול זה אני.
אבישי ברוורמן: כל הכבוד.
ון פליישר בן-יהודה: יכול להיות שבגלל שמשרד התקשורת רוצה לווסת את התחרות הוא יאשר מהר יותר לאחרים את האישורים.
ון פליישר בן-יהודה: לא יכול להיות שיטילו בירוקרטיה על מפעילים מסוימים ועל מפעילים אחרים לא תהיה הבירוקרטיה, לכן המילה "שוויוני" בסעיף (ב) של הדיווח חייבת להופיע.
ון פליישר בן-יהודה: אם קובעים חובת דיווח, חובת הדיווח חייבת לחול על כולם.
ון פליישר בן-יהודה: לעניין העלות.
ון פליישר בן-יהודה: אפילו ברמה הדיונית פה הייתה הסכמה שבכל המקומות שבהם הסירו את הנושא של העלות יתווסף העניין של העלות.
אבישי ברוורמן: אני אדרוש את העניין של העלות.
<ניב אומזגין: אני חושב שהנושא של החלת שוויוניות בצורה גורפת על כל שחקן שהולך להיכנס לשוק הסיטונאי או הקמעונאי לא נכונה, כי היא תהרוג מראש - - -
אבישי ברוורמן: אתה מחזק את דבריו של מיכאל גולן על כך שהקטנים הם לא אותו דבר.
<ניב אומזגין: הם ימותו.
<ניב אומזגין: אנחנו פה על מנת להגיד את דברנו.
אבישי ברוורמן: יש הבדל בין סלקום ופרטנר לגולן טלקום ואנונה טי.וי.
<ניר יוגב: אדוני, גם לסלקום יש 0 לקוחות בתחום התשתיות.
ון פליישר בן-יהודה: גם לי יש 0 לקוחות ב - - -
<הרצל עוזר: למה היית מוטרד מהוט נט, מכך שלא היה להם שום דבר?
אבישי ברוורמן: הרן הסביר לכם שגם לרגולטור יש שיקול דעת.
אבישי ברוורמן: הוא מבין שיש קטן בשם סלקום, יש קטן בשם גולן והקטן הזה הוא לא הקטן הזה.
<דנה נויפלד: הנוסח הוא כזה שמאפשר שיקול דעת בהתאם למה שאדוני אמר.
<דנה נויפלד: יש הבדל.
<דנה נויפלד: להסתכל על כולם באותו אופן זה לא נכון מבחינה רגולטורית.
<דנה נויפלד: הם לא דומים.
אבישי ברוורמן: ברור לכם שהרגולטור מספיק נבון.
אבישי ברוורמן: אני רוצה שה-cost plus ייכנס לפה.
<אתי בנדלר: אדוני, אני מציעה להכניס את זה הפעם כפרמטר רביעי, כדי שכוונת המחוקק תהיה ברורה.
אבישי ברוורמן: יש כאן עדיפות ל-benchmark אפילו בחשיבה.
אבישי ברוורמן: נמנעים – אין אושר אני מודה לכם.
אבישי ברוורמן: זה היה דיון פורה.
אבישי ברוורמן: אני יודע שהרוחות סוערות.