GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<שרית זוכוביצקי: לא אמרתי שאי אפשר לבצע.
<שרית זוכוביצקי: תיארתי את הקשיים.
<שרית זוכוביצקי: אולי הפתרון הוא צמצום התמרורים.
אבישי ברוורמן: אני לגמרי עם גברת לדז'ינסקי.
אבישי ברוורמן: אני נגד כיעור.
אבישי ברוורמן: יש כל כך הרבה כיעור בחלק מהדברים, שחשוב לי העיצוב.
<ריטה לדז'ינסקי: ככל ששמים כל 50 מטר זה מעט מאוד, מדובר ב-10 רכבים.
<ריטה לדז'ינסקי: עד מפה לקצה השני את רואה את זה.
<אתי בנדלר: זה יותר מ-10 רכבים.
<ריטה לדז'ינסקי: אם נמלא את העיר בתמרורים ובמטחנים - - - אנחנו רוצים להתקדם קדימה.
<ריטה לדז'ינסקי: יכול להיות שאפשר לשים עוד תמרור לא במרחק של 50 מטר.
אבישי ברוורמן: אני פה בדילמה.
אבישי ברוורמן: אני רוצה את רוח המחוקק.
אבישי ברוורמן: אנחנו יושבים פה למען האזרחים.
אבישי ברוורמן: חברי הכנסת בוועדת הכלכלה מתחלפים.
אבישי ברוורמן: כל אחד צריך ללמוד את התורה מחדש.
אבישי ברוורמן: אני חושב שזה הפרלמנט מהגרועים בעולם, משום שברוב הפרלמנטים בעולם, להוציא את הקפריסאי שהוא לא דוגמה בשבילי כי הוא של 50 וכמה, אנשים יושבים אך ורק בוועדה אחת.
אבישי ברוורמן: אצלנו חברי הכנסת רצים כמו עכברים מסוממים ממקום למקום.
אבישי ברוורמן: אני חושב שמערכת התמריצים של הפרלמנט הזה לא טובה.
אבישי ברוורמן: אני מחפש פתרון.
אבישי ברוורמן: אני מוכן להפסיק את הדיון הזה.
אבישי ברוורמן: אם הפתרון הזה לא טוב, קחו את הזמן ותחזרו אלינו.
אבישי ברוורמן: זה לא בוער.
<אתי בנדלר: הם חייבים.
<אתי בנדלר: ב-1 בספטמבר הכל צריך להיות מסודר.
אבישי ברוורמן: אני מבין לגמרי את עו"ד זכוביצקי, את גברת אתגר ואת גברת לדז'ינסקי.
אבישי ברוורמן: אני מרגיש כרגע לא נוח, כי אני רוצה לקדם את זה אבל רוח החוק לא מצאה פתרון לנושא הכיעור.
אבישי ברוורמן: אני גם לא בעד הצפיפות שבכל מקום יהיה מטחן.
אבישי ברוורמן: תנו לי פתרון.
<אתי בנדלר: אני הבנתי שהרעיון שיהיה מרחק מקסימום בין תמרור אחד לשני הוא רעיון שמקובל על נציגי הממשלה.
<אתי בנדלר: השאלה מה המרחק הראוי.
אבישי ברוורמן: אני מוכן להפסיק את הדיון כדי שתמצאו פתרון.
אבישי ברוורמן: תשבו עם עו"ד בנדלר, תחשבו על משהו.
אבישי ברוורמן: אני לא רוצה להעביר תקנות - המועד שלהן יפקע ב-1 בספטמבר - כשהן לא מספקות את רוח המחוקק.
אבישי ברוורמן: בואו נעשה פה איזו הפסקה קצרה, אולי תמצאו איזה שהוא פתרון.
<אתי בנדלר: אני מציעה ששרית תקרא את תקנה 1(א).
<אתי בנדלר: לגבי תקנת משנה (ב) אנחנו מציעים נוסח אחר.
<שרית זוכוביצקי: בתוקף סמכותי לפי סעיפים 77(א)(2) לפקודת התעבורה (להלן – הפקודה) ובאישור ועדת הכלכלה של הכנסת, אני מתקין תקנות אלה: הוספת תקנה 19ב "פטור מחובת סימון אבני שפה 1.
<שרית זוכוביצקי: אחרי תקנה 19א לתקנות התעבורה, התשכ"א-1961, יבוא: (א) רשות תמרור מקומית רשאית להתנות חניה בתשלום בדרך אף אם אבני השפה לא סומנו לסירוגין בצבע כחול בהתקיים אחד מאלה - - -
<אתי בנדלר: אחרי המילים "אף אם אבני השפה" צריך לכתוב "או שול הדרך במקום שאין בו אבני שפה".
<שרית זוכוביצקי: אבני השפה עשויות מאבן מעוצבת; (2) מקום שבו מוצב אמצעי תשלום לצד כל מקום חניה; (3) בדרך מתבצעות עבודות שאינן מאפשרות סימון אבני השפה ומוצב בה תמרור 901;
<אתי בנדלר: התוספת היא במלים "ומוצב בה תמרור 901".
<אתי בנדלר: תקנת משנה (ב) המוצעת תאמר כדלקמן - אני כבר מודיעה לוועדה שייתכן שאנחנו נכניס שינויים בנוסח שלא ישנו את המהות - "פטור מסימון דרך לסירוגין בצבע כחול בדרך שאין בה אבני או בדרך כאמור בתקנת משנה (א)(1)", זאת אומרת זו אותה דרך שאבני השפה שם עשויות מאבן מעוצבת, "יחול רק אם רשות התמרור המקומית הציבה תמרור 626 או 627 ותמרור 439 או תמרור 629, הכולל הודעה בדבר חובת התשלום וימי התשלום, או עמדת תשלום במרחק שאינו עולה על 60 מטרים".
אבישי ברוורמן: בין ה-50 ל-100 הוחלט על 60 מטרים.
<אתי בנדלר: אני מקווה שזה מקובל.
<שרון שלאין: זה לא רק בין תמרור לתמרור, זה בין תמרור לעמדת - - -
<אתי בנדלר: "במרחק שאינו עולה על 60 מטרים בין תמרור לתמרור או בין תמרור לעמדת תשלום או בין עמדת תשלום לעמדת תשלום.
<אתי בנדלר: בתקנה זו "עמדת תשלום" – מתקן מסומן המוצב על מדרכה או בשול דרך המשמש לתשלום עבור חניה בדרך שבה החניה מותנית בתשלום".
<שרית זוכוביצקי: תחילה 2.
<שרית זוכוביצקי: תחילתן של תקנות אלה ביום כ"ו באלול התשע"ג (1 בספטמבר 2013).
אבישי ברוורמן: נמנעים – אין התקנות אושרו בתיקונים המקובלים.
אבישי ברוורמן: אני מאוד שמח על הפתיחות וההקשבה כדי להביא לביטוי את רוח המחוקק.
אבישי ברוורמן: תודה למשנה ליועץ המשפטי של הכנסת.
אבישי ברוורמן: אנחנו דנים כאן בהצעת חוק החשמל (תיקון מס' 11), התשע"ג-2013.
אבישי ברוורמן: הצעת החוק עברה במליאת הכנסת בקריאה ראשונה.
אבישי ברוורמן: אני מבין שהחוק פקע ב-1 ביולי.
אבישי ברוורמן: השאלה שלי לנציגי שר האנרגיה.
אבישי ברוורמן: אי אפשר היה להביא את זה אלינו קודם?
אבישי ברוורמן: למה זה פוקע ב-1 ביולי ואנחנו מקבלים את זה ב-2 ביולי?
אבישי ברוורמן: מדוע אי אפשר היה להביא את זה חודש לפני, חודשיים לפני?
אבישי ברוורמן: אנחנו היינו מוכנים ומזומנים.
אבישי ברוורמן: זאת השאלה הראשונה שלי לגבי זה.
<לאה ורון: אנחנו היינו מוכנים ומזומנים וגם הוצאנו מכתבים למשרד עצמו שמזכיר להם את העניין.
אבישי ברוורמן: נציג המשרד יסביר לנו מדוע למרות מכתבנו זה מובא רק ב-1 ביולי.
אבישי ברוורמן: אולי זה לקראת יום העצמאות האמריקני שחל ב-4 ביולי.
אבישי ברוורמן: אולי זאת הסיבה שאנחנו מקיימים את החקיקות האלו.
אבישי ברוורמן: תוך כדי הדיון אני רוצה את האינפורמציה לגבי החובות של תושבי מזרח ירושלים לחברת החשמל.
אבישי ברוורמן: אני רוצה לקבל את המספרים.
אבישי ברוורמן: אני קורא מכתב שחתום על ידי מנהלת הוועדה, גברת לאה ורון, שיושבת משמאלי.
אבישי ברוורמן: היא כותבת אותה לדרורה.
אבישי ברוורמן: "שלום דרורה.
אבישי ברוורמן: ככל הידוע תוקפו של הרישיון לחברת החשמל למזרח ירושלים יפוג ביום ה-1 ביולי 2013.
אבישי ברוורמן: כדי לאפשר את פעילות החברה בשינויים, תידרש ועדת הכלכלה לדון בהצעת החוק שתביאו אלינו בנושא.
אבישי ברוורמן: מאחר ומדובר בנושא מורכב המחייב בחינה אם לא מעמיקה אז לפחות יסודית, אבקשך להביא לכך שהצעת החוק בנושא תועבר אלינו בימים הקרובים".
אבישי ברוורמן: מדוע המתנתם עד היום?
אבישי ברוורמן: אני יודע שהסורים על הגדרות, יש כל מיני שאלות, אבל אני לא חושב שהייתה פה איזו בעיה.
אבישי ברוורמן: ידעתם שזה פוקע, ידעתם שזה קיים, לא היה פה שום חידוש.
אבישי ברוורמן: מדוע לחכות עד היום?
אבישי ברוורמן: זה חוקי פרקינסון.
אבישי ברוורמן: מר הלמן עשה קצת מינהל עסקים ולמד שיש חוקים.
אבישי ברוורמן: חוקי פרקינסון מאוד מאוד פשוטים.
אבישי ברוורמן: הם אומרים שאתה מושך את ההחלטות עד היום האחרון שמגיע הזמן.
אבישי ברוורמן: החלטות על מיליארדים כמו במשרד הביטחון אתה מקבל ב-2 דקות כי אף אחד לא מבין, והחלטות על פקידה שעוברת למשרד ראש הממשלה זה בערך 10 שעות, עם ויכוח נוקב והממשלה כמעט נופלת.
<עינב סולטן: אין לי תשובה טובה לשאלה הזאת.
<עינב סולטן: פרסמנו תזכיר לפני למעלה מחודש, אבל היו כל מיני אילוצים בדרך שהביאו אותנו לוועדה רק היום.
אבישי ברוורמן: את המילה "אילוצים" תעבירי לשר האנרגיה, מר שלום.
אבישי ברוורמן: אנחנו לא בקבלה.
אבישי ברוורמן: אנו בעד הנגלה ולא הנסתר.
אבישי ברוורמן: איזה אילוצים?
<עינב סולטן: היו כל מיני ענייני מליאה שהצעת החוק - - -
אבישי ברוורמן: אני אמנם מביך אותך, אבל אני אומר לך שלצערי זה חלק מהמשילות הישראלית.
אבישי ברוורמן: בוועדת הכספים רוב האנשים לא כל כך בקיאים בנושאים, הם רק מעלים ומורידים את הידיים.
אבישי ברוורמן: ברוב הפרלמנטים בעולם לומדים את הנושאים, דנים בהם.
אבישי ברוורמן: אם הייתי שולח את מר הלמן לסנאט האמריקני או למקומות כמו אלה, הוא היה רואה שאפשר לנהל את הדברים גם אחרת.
אבישי ברוורמן: זאת הערה שנרשמת בפרוטוקול.
אבישי ברוורמן: אולי בעוד 2000 שנה, כשיוציאו את הפרוטוקולים וישאלו על מה חרבה ציון, חס וחלילה, יגידו שבגלל הסיבות האלו.
אבישי ברוורמן: שמת לב, אדוני היועץ המשפטי, שהשאלה הראשונה נשארה ללא מענה.
אבישי ברוורמן: התשובה היא אילוצים.
אבישי ברוורמן: מה לגבי חובות אזרחי מזרח ירושלים הפלסטינים?
<יצחק עבודי: חובות חברת חשמל מזרח ירושלים הן לא חובות של תושבי מזרח ירושלים.
<יצחק עבודי: זה כל האזורים שמטפלת בהם חברת החשמל של מזרח ירושלים.
<יצחק עבודי: זה יכול להיות אזור בית לחם, אזור יריחו, רמאללה וכל השכונות במזרח ירושלים, כמו שועפת ועוד.
<יצחק עבודי: החובות נכון להיום בבוקר זה כ-560 מיליון, כאשר במהלך היום הזה אנחנו מוציאים חשבון נוסף, שהו בין 60 ל-70 מיליון.
<יצחק עבודי: אנחנו נגיע למשהו בסדר גודל של כ-620,630 מיליון שקלים.
<יצחק עבודי: זה לא כולל את החובות של הרשות הפלסטינית שהם לא רלוונטיים לדיון היום.
אבישי ברוורמן: החובות האלה הם חובות של החברה - - -?
<יצחק עבודי: חברת החשמל למזרח ירושלים.
אבישי ברוורמן: בנוסף לזה יש את החובות של הרשות הפלסטינית שאתם לא מדווחים עליהם כאן.
<יצחק עבודי: אני יכול להגיד לך אותם.
<יצחק עבודי: החובות של הרשות הפלסטינית הם בסדר גודל של 300 מיליון.
<יצחק עבודי: סך הכל אנחנו מגיעים למשהו בין 920 ל-930 מיליון שקל.
אבישי ברוורמן: על חברת חשמל עוד נדון פה - על העתיד שלה, על ההווה שלה, על איך שהיא מתקדמת.
אבישי ברוורמן: לשמחתי ועדת הכלכלה היא זו שתוביל ואני מקווה שהיא תגיע לסיום של רפורמה והמשך דרך, כי אנחנו רוצים לקדם את הנושאים האלה.
אבישי ברוורמן: לגבי הנושאים האחרים אני אאשר את החוק הזה.
אבישי ברוורמן: ההערה המדינית שלי היא מאוד מאוד פשוטה.
אבישי ברוורמן: אני לא אכנס לזה פה, אלו החלטות מדיניות.
אבישי ברוורמן: לגבי עמדתי – זה לא שייך לוועדת הכלכלה – אני אשמח מאוד אם ראש הממשלה יפעל בנחישות כדי להתקדם במו"מ מול הפלסטינים.
אבישי ברוורמן: אני נותן בידיו את כל הכלים.
אבישי ברוורמן: אם הכלים האלה קשורים לחברת חשמל ולמימון שלה אז בקשה, רק שראש הממשלה ושרי הממשלה ידאגו שאם ישנם חובות לחברת החשמל המדינה תיקח את זה בחשבון, כולל של הרשות הפלסטינית.
אבישי ברוורמן: צריך לדאוג שלא על הנושא הזה חברת החשמל תקרוס או שיהיה לה חוסר.
אבישי ברוורמן: האם אמרתי את דבריי בבירור, מר הלמן?
אבישי ברוורמן: אתה יכול להעביר את זה לראש הממשלה?
<אורן הלמן: קטונתי.
אבישי ברוורמן: אני לא רוצה להכביר במילים.
אבישי ברוורמן: יכולתי להכביר במילים, אבל אני חושב שדי לחכימא ברמיזא.
אבישי ברוורמן: בפעם הבאה אני אפעיל סנקציות.
אבישי ברוורמן: אני מתכוון לזה ברצינות.
אבישי ברוורמן: אני מאוד מאוד מעוניין שדברים יבואו בזמן, לא ברגע האחרון.
אבישי ברוורמן: אנשים חושבים שהכל פה חותמות גומי.
אבישי ברוורמן: ועדת הכלכלה היא לא חותמת גומי, להבדיל אולי מוועדות אחרות שיש היום בכנסת.
אבישי ברוורמן: אני מבקש שתתייחסו אליה בכבוד הראוי.
אבישי ברוורמן: אני מבקש לקרוא את הצעת החוק.
<עינב סולטן: בחוק משק החשמל, התשנ"ו-1996, בסעיף 60(ד12), במקום "י"ט בטבת התשע"ג (1 בינואר 2013)" יבוא "כ"ט בטבת התשע"ד (1 בינואר 2014)".
<עינב סולטן: בתיאום עם היועץ המשפטי כאן, הסיפה החל במילים "ורשאים הם בהתייעצות כאמור" תימחק.
<עינב סולטן: סעיף תחילה.
<עינב סולטן: תחילתו של חוק זה ביום כ"ד בתמוז התשע"ג (2 ביוני 2013)".
<איתי עצמון: עו"ד סולטן, הבנתי מהשיחה איתך שאתם מבקשים למחוק את החלק שמתחיל במילים "השרים, בהתייעצות עם הרשות, רשאים לקבוע בצו".
<עינב סולטן: נכון, אבל אחרי בדיקה במשרד האוצר ולאור התנגדות אנחנו יורדים מהעניין.
אבישי ברוורמן: האם יש משהו בחידוד הזה - - -?
אבישי ברוורמן: אולי תסבירו לנו את משמעות ההוספה, ההורדה ותבונתם של מובילי משרד האוצר.
<עינב סולטן: שר האוצר ושר האנרגיה צריכים לחתום על צו אחרי התייעצות עם מליאת רשות החשמל.
<עינב סולטן: חשבנו לחסוך את השלב הזה ולתקן את זה בדרך המלך בחוק, אבל - - -
אבישי ברוורמן: למה צריך את כל הסרבולים האלה?
<אמיר אדרי: זכותו של שר האוצר לחתום על הארכת הרישיון.
אבישי ברוורמן: מה, זה פייסבוק?
אבישי ברוורמן: הופעה בטלוויזיה?
<אמיר אדרי: הנקודה היא שיש כאן רגישות בנושא.
<אמיר אדרי: זאת סוגיה פוליטית שאני לא רוצה להכריע בה במקום שר האוצר.
<אמיר אדרי: אולי יש לו עמדה מסוימת.
אבישי ברוורמן: זה כבר הוכרע.
<אמיר אדרי: אני חושב שמן הראוי שסמכותו תישמר.
<אמיר אדרי: ככל שיש לו רעיונות אחרים הוא יוכל לשקף אותם.
<אמיר אדרי: זאת הנקודה היחידה שאני מעלה בדעתי.
אבישי ברוורמן: אני אומר לך שאין לזה שום משמעות, אבל מכיוון שכל שר כל כך רוצה לחתום על הדברים האלה, אז - - -
<לאה ורון: השאלה מה המשמעות לגבי החלטות הכנסת, לגבי החקיקה של הכנסת.
אבישי ברוורמן: אם יש פה בעיה חוקתית לא נאשר את זה.
<לאה ורון: אני לא יודעת אם חוקתית.
אבישי ברוורמן: אם יש פה בעיה חוקתית אני אהיה זה שאגן על כבודה של הכנסת, למרות שחלק גדול מהאנשים לא מגינים.
<איתי עצמון: אדוני, אני לא בטוח שיש כאן בעיה חוקתית.
<איתי עצמון: אני חושב שפשוט כדאי שהוועדה תבין מה בעצם התכלית בהותרת הפיסקה הזאת.
<איתי עצמון: המחוקק הראשי קובע בחוק משק החשמל את התאריך שעד אליו חברת חשמל מזרח ירושלים תוכל לפעול עם רישיון אספקה ורישיון חלוקה.
<דפנה גלוק: מה שהסעיף קובע זה את התאריך שעד אליו יכולים השרים להאריך בצו את האפשרות לתת לחברת חשמל מזרח ירושלים או לכל גוף אחר, לא משנה מה נכנס לקטגוריה הזאת.
<דפנה גלוק: מלכתחילה הסעיף לא קבע את התאריך עצמו שעד אליו יינתן הרישיון.
<דפנה גלוק: נדמה לי שמה ששר האוצר רוצה פה זה לשמר את היכולת שלו לדון בנושא אגב הצו.
<דפנה גלוק: אנחנו נדרשים להסכמה שלו כיוון שהחלטת הממשלה שאישרה את הצעת החוק אישרה אותה בנוסח שהונח בפני הוועדה.
<דפנה גלוק: מבחינתנו כנציגי הממשלה כל עוד אין את הסכמת שר האוצר, למרות הקיצור שיכול להיות מאוד יעיל של הזמנים - - -
<איתי עצמון: אני בכל זאת רוצה להקשות.
<איתי עצמון: אני מסתכל כרגע על סעיף קטן (ד)(12).
<איתי עצמון: הוא קובע שעל אף האמור בסעיף 4(ב1) ניתן לתת רישיון אספקה לחברה בעלת רישיון חלוקה לפי חוק זה לחברה שאינה חברה ממשלתית או חברה בת ממשלתית עד 1 בינואר 2012.
<איתי עצמון: לאחר מכן יש אפשרות לשרים, בהתייעצות עם הרשות, לקבוע בצו כי ניתן לתת לחברה כאמור רישיון אספקה עד 1 בינואר 2013.
<דפנה גלוק: שזה התאריך שאנחנו מעריכים.
<איתי עצמון: השאלה מה בעצם הטעם.
<איתי עצמון: אני מנסה לחשוב מבחינת ההיסטוריה החקיקתית מה היה הטעם במדרג הזה.
<איתי עצמון: יש תאריך שנקבע ממש בסעיף עצמו.
<איתי עצמון: לאחר מכן יש עוד אפשרות לדחות.
<מיכאל מקייה: מבחינת רמת ההיסטוריה החקיקתית והתכליות שעומדות צריך להבין שהסעיף הזה לא חל רק על חברת מזרח ירושלים.
<מיכאל מקייה: יש הרבה גופים שפועלים באופן היסטורי כמחלקי חשמל וכרגע עוברים תהליך של הסדרה.
<מיכאל מקייה: הם יקבלו רישיונות חלוקה ורישיונות אספקה במקביל.
<מיכאל מקייה: לגבי ההיסטוריה החקיקתית הרעיון שעמד מאחורי המדרג שעליו אתם מדברים הוא שייקבע תאריך יעד.
<מיכאל מקייה: זה אמור היה להיות משולב ברפורמה בחברת החשמל שהייתה אמורה לפרק את חברת החשמל למספר חברות וכן הלאה.
<מיכאל מקייה: הם אמרו שהיה והזמנים לא יהיו בדיוק, בשיקול דעת השרים יהיה להאריך את המועדים.
<מיכאל מקייה: כל מקטע ממקטעי הפעילות בחברת החשמל היה אמור להיות נושא לרישיון נפרד.
<מיכאל מקייה: פה זה כאילו משלב שני מקטעי פעילות ברישיון אחד, לכן זה בשיקול דעת השרים.
<איתי עצמון: אני הבנתי שהכוונה להשוות בין התאריכים שחלים על חברת החשמל, שהיא חברה ממשלתית, לבין המועדים שיחולו על חברה שאינה ממשלתית.
<איתי עצמון: אני יודע שלגבי חברת החשמל המועד שנקבע הוא 1 בינואר 2014.
<איתי עצמון: השאלה מדוע צריך לקבוע כאן דין שונה.
<איתי עצמון: אני לא בטוח שלשאלה הזאת ניתנה תשובה משכנעת.
<מיכאל מקייה: חברת החשמל זה אות דבר.
<מיכאל מקייה: הסעיף שדן בחברת החשמל, שזה (ד)(10) או (ד)(11) – אני כבר לא זוכר - קובע את אותו תהליך.
<מיכאל מקייה: זה בצו של השרים.
<איתי עצמון: זאת תשובה.
<איתי עצמון: אני לא בטוח אם משרד המשפטים נתן את דעתו על כך שהרישיון פקע אתמול.
<איתי עצמון: השאלה אם אנחנו צריכים לקבוע איזו שהיא - - - השאלה אם יש אישור לעניין.
<מיכאל מקייה: ממילא צריך לחדש את הרישיון.
<איתי עצמון: השאלה אם חשבתם על זה.
<דפנה גלוק: אנחנו לא חשבנו על העניין כיוון שההחלטה הזאת אושרה במנגנונים הממשלתיים בתקופה שלא ידענו שאנחנו מגיעים לרטרואקטיביות.
<דפנה גלוק: מטבע הדברים אנחנו נדרש ברמת החוק.
<איתי עצמון: זה דורש מבחינת מועד התחילה.
<דפנה גלוק: של החוק.
<איתי עצמון: זה ייקבע בצו של השרים?
<דפנה גלוק: אני לא חושבת שזו בעיה.
<דפנה גלוק: הרישיון יצטרך להיות רטרואקטיבי.
<דפנה גלוק: את ההחלטה על הארכה הם יקבלו אחרי שתיקון החקיקה יתקבל.
<דפנה גלוק: ההחלטה תהיה בסמכות בזמן שתיקון החקיקה כבר שונה.
<דפנה גלוק: עצם האפשרות להאריך את הרישיון יתקבל אחרי הרישיון.
<דפנה גלוק: הרישיון עצמו ייאלץ להיות רטרואקטיבי.
<איתי עצמון: אדוני, אתה מאשר את הצעת החוק כפי שהם קראו עם התיקון של מחיקת הסיפא?
אבישי ברוורמן: תבורך חברת החשמל של מזרח ירושלים, של מערב ירושלים וכל חברת החשמל לדורותיה.
אבישי ברוורמן: על סדר היום - פרק ה', סעיף 38(1), (2), (5) עד (8) - שוק סיטונאי בטלפוניה נייחת - מתוך הצעת חוק לשינוי סדרי עדיפויות לאומיים (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב לשנים 2013 ו-2014), התשע"ג-2013.
אבישי ברוורמן: אנחנו במסגרת חוק ההסדרים נכנסים לדון היום בשינויים בשוק התקשורת, מעבר לחוק ההסדרים בשנה הקרובה זה יהיה אחד מהנושאים המרכזיים שיהיו על שולחן הוועדה, שבאמת – יש שני דברים שמאפיינים את שוק התקשורת יותר מכל דבר אחר: ברור שהמהפכה הדיגיטלית, אינטרנט וטלוויזיה – כל הדברים האלה הפכו להיות משנים כללי משחק יותר מכל שוק אחר.
אבישי ברוורמן: צריך לזכור שגם בנושא של תחרות, תחרות מוגדרת על ידי שני מאפיינים: מחיר ואיכות.
אבישי ברוורמן: תחרות בשוק האשראי הביאה לקריסת הקפיטליזם הנאור, משום היו מוכרים מוצרים – בנקי השקעות ואחרים, בתשואה ענקית, שזה היה המחיר, מחיר מאד זול, והאיכות היתה נמוכה כי הסיכון היה גבוה והתוצאה היתה התרסקות של מערכת אדירה.
אבישי ברוורמן: לכן, האתגר שעומד בפני השוק הישראלי, ששר התקשורת מוביל אותו, הוא לקחת שיווי משקל נוכחי שבו ההוצאות של משקי הבית על תקשורת הן משמעותיות, וכרגע, באותם אספקטים ששם השינויים הגדולים צפויים לקרות לגבי הטלוויזיה, התשתית האינטרנטית והטלפון הנייח, אלה הם סכומים שוודאי השר עוד יפרט, שמגיעים ל-290-300 שקל לחודש.
אבישי ברוורמן: הסכומים גבוהים לעומת מקומות אחרים.
אבישי ברוורמן: לכן, השינויים כאן, המטרה שלהם היא אל"ף, שהצרכן ישלם פחות, אבל מצד שני, שהתחרות שתתפתח תהיה תחרות שתשמור גם על איכות, בתהליך ההיסטורי של שוק התקשורת שהשר ודאי יתייחס אליו.
אבישי ברוורמן: בזק בנתה, עשתה- משה נתן תורה ליהושע, ויהושע לזקנים - הדברים התקדמו.
אבישי ברוורמן: אנחנו רוצים להבטיח שבכל התהליך הזה אכן תהיה תחרות.
אבישי ברוורמן: יש כאלה שנכנסים לשוק, יש כאלה שקיימים, יש גופים קיימים, יש עובדים - בזק עשתה עבודה נפלאה לאורך השנים.
אבישי ברוורמן: לכן התהליך צריך להיעשות בחכמה, בנחישות וברגישות.
אבישי ברוורמן: יהיו כאן לילות כימים פה, בשולחן כאן, לנו, חברי הוועדה.
אבישי ברוורמן: הזמן אינו מהווה בעיה, ניתן לכל מי שירצה להתבטא ולהגיב, אבל כמובן שנעמוד במסגרת הזמן של החקיקה.
אבישי ברוורמן: היום נפתח בנושא הראשון, בעגה הציבורית – "שוק סיטונאי".
אבישי ברוורמן: כבוד השר יסביר, בבקשה.
אבישי ברוורמן: אבקש שתתייחס בדיבור שלך לשיווי המשקל בצורה שגם אנשים שלא בקיאים בתחום יבינו.
גלעד ארדן: תודה, אדוני היושב ראש.
גלעד ארדן: קודם כל, תודה לך על ההיענות וההתגייסות המלאה של הוועדה בראשותך.
גלעד ארדן: היה לי חשוב שהשינויים והרפורמות שהוכנסו לחוק ההסדרים, שמטרתם, כפי שציינת, היא חד משמעית לטובת כלל אזרחי המדינה, יטופלו על ידי ועדת הכלכלה.
גלעד ארדן: אני מכיר את הוועדה, סומך על היכולת כאן של חברי הכנסת בראשותך לנתח את השינויים שאנחנו מציעים, בתקווה, כמובן, שהוועדה תתמוך בהם ככל האפשר כפי שהם נכתבו במקור, אבל גם אם לא, אני בטוח שהשינויים שייעשו כאן הם מתוך ראיה רחבית של האיזונים הנדרשים בכלכלת ישראל.
גלעד ארדן: אני אומר שאנשי המקצוע של משרד התקשורת עשו את מירב המאמצים בזמן קצר מאד, אנחנו בסך הכל 100 ימים לאחר הרכבת הממשלה, והיתה נדרשת עבודה מאומצת גם כדי להגיע להסכמות בין משרדי הממשלה על הנוסח של השינויים שאנחנו מבקשים להכניס, וגם לתרגם את זה לשפת החקיקה.
גלעד ארדן: אז תודה להם על המאמץ.
גלעד ארדן: סמנכ"ל הכלכלה של המשרד יציג במצגת קצרה את השינוי שאנחנו עתידים לדון בו היום.
גלעד ארדן: אני רוצה לומר כמה מילים כלליות על שוק התקשורת – הוא עובר שינויים שאף אחד מאתנו, תאמינו לי, אפילו לא חברות התקשורת – יכולים לנבא מה יהיה הקצב שלהם, מתי מסך המחשב, הטאבלט או הסמארטפון שלנו יהפוך למסך טלוויזיה המרכזי לצפיה בשידורים, וזה תהליך שקורה, רק שאף אחד לא יודע באיזה קצב, ומתי מסך הטלוויזיה בסלון או בחדר השינה יהפוך להיות מסך הגלישה המרכזי שלנו לצריכת נתוני אינטרנט.
גלעד ארדן: אולי, בעצם, זה לא חשוב כל כך, הקצב הזה, כי כולנו מבינים שזה הכיוון והכל עומד להתממשק ולהתערבב עם הכל: מסך הטלוויזיה יהפוך להיות מסך האינטרנט ומסך האינטרנט יהפוך להיות המסך שבו צורכים גם שידורי טלוויזיה, ואני אומר את כל הדברים הללו כדי שנבין שלרפורמות בתחום התקשורת, כפי שאמר היושב ראש, יש גם השלכות כלכליות משמעותיות מאד על סל הצריכה המשפחתי.
גלעד ארדן: אנחנו רואים וקוראים שקצב גידול צריכת נתוני האינטרנט במדינת ישראל נמצא בגידול עצום.
גלעד ארדן: רק לאחרונה התפרסם הנתון על חדירת הסמארטפון והשימוש בו כאינטרנט לכל דבר, כאשר אנחנו בין 4-3 המדינות המובילות במדינות המערב.
גלעד ארדן: יש כאלה שיראו את זה לחיוב, ויש כאלה שיצביעו גם על דברים שליליים.
גלעד ארדן: אני לא בא כרגע לשפוט את זה, אבל זו עובדה.
גלעד ארדן: אני לא בטוח שמישהו מאתנו יכול להשפיע על העובדה הזו, על הקצב שבו הציבור צורך נתוני אינטרנט ביום יום.
גלעד ארדן: יש בכך השפעה על המחירים, על סל ההוצאות המשפחתי, כשהתקשורת הפכה להיות בשנים האחרונות – בהחלט, השר כחלון טיפל במימד אחד מאד משמעותי בהקשר הזה, וזה החלק של התשלום לחברות הסלולאר, מתוך סל הצריכה המשפחתי – אבל לאור קצב גידול הנתונים העצום, אין ספק שגם לעלויות של הגלישה באינטרנט וצריכת הביטים, הנתונים דרך האינטרנט - זה גם דבר שיהפוך להיות חלק משמעותי מסל הצריכה המשפחתית.
גלעד ארדן: אנחנו קראנו בחודשים האחרונים על הרפורמה שאנחנו נציג היום.
גלעד ארדן: היא כונתה בשם שמאד לא מסביר במה מדובר – "השוק הסיטונאי".
גלעד ארדן: למעשה, אולי זה נקרא כך בגלל שמדובר - - -
אבישי ברוורמן: יש לך איזה יועץ - - -
גלעד ארדן: אז אנחנו עדיין לא מיתגנו - - -
גלעד ארדן: אפשר לעשות תחרות בין אלה שצופים בדיון, שיציעו שם.
גלעד ארדן: אבל בגדול, אני חושב שסמנכ"ל הכלכלה – ראיתי שהוא החליף בלילה את הכותרת וטוב שכך, כי באמת מדובר על פתיחת הפס הרחב לתחרות בתקשורת.
גלעד ארדן: זה, בעצם, מהותה של הרפורמה, אם נגדיר אותה הכי קצר שאפשר, בלי הרבה סלוגנים.
גלעד ארדן: יש לנו היום שתי חברות תשתית – בזק והוט, שהן ברוך השם חברות טובות, מצליחות, בשונה מהעבר.
גלעד ארדן: אפשר להתווכח גם על איך מציגים את הנתונים של החברות הללו אבל לא נעשה את זה היום.
גלעד ארדן: אנחנו חושבים שהן חברות טובות, מקצועיות, מצליחות, אבל הן עדיין רק שתיים ואנחנו מעוניינים שעוד חברות תוכלנה להשתתף.
גלעד ארדן: אני יודע שכאשר יש 3,4,5 משתתפים בשוק התחרות יותר משוכללת והצרכן יותר מרוויח מאשר כאשר יש שני מתחרים בלבד.
גלעד ארדן: היום אנחנו במצב שתשתיות האינטרנט בישראל מסורות בידי שתי חברות בלבד, כאשר אנחנו מבינים שמדינת ישראל היא מדינה קטנה בגודל הפיזי שלה, וכשאנחנו לוקחים בחשבון את קצב גידול האוכלוסייה בישראל, שהוא הכי גבוה במדינות המערב, כמעט 1.8% בממוצע, כלומר – עוד כ-180 אלף נפש כל שנה, וגם הם גדלים ומתחילים לצרוך אינטרנט מתי שהוא, בשלב מסוים בחייהם, מדינת ישראל תהיה מהצפופות במדינות המערב בתוך עשור או שניים, ברור שיש חסמים להכנסת תשתיות פיזיות.
גלעד ארדן: זה מאד קשה ומאד יקר, ומצד שני יהיו יותר אזרחים וקצב הגידול בצריכת אינטרנט יהיה גדול.
גלעד ארדן: לכן אנחנו רוצים לאפשר לעוד חברות להציע, במסגרת התחרות המשוכללת סל שירותים רחב שמיד יוצג במפורט.
גלעד ארדן: זו מהותה של הרפורמה שאנחנו מציעים היום ואנחנו מקווים שהיא תביא גם לתחרות משוכללת יותר וגם להוזלה של מחירי הגלישה באינטרנט, כאשר הצרכים של הציבור בעניין הזה רק ילכו ויגדלו.
גלעד ארדן: אנחנו לא רוצים שהמחירים שלהם יגדלו בהתאמה ויעמיסו על המשפחות בישראל.
<הרן לבאות: בעצה עם היושב ראש וועדת הכלכלה סברנו שיש להציג מצגת שבנויה משני חלקים.
<הרן לבאות: החלק הראשון מציג את הקונספט של פתיחת הפס הרחב לתחרות והאפשרות של כל בעל רישיון לרכוב על התשתית, והחלק השני של המצגת יתמקד בתיקונים שאנחנו מציעים לעשות בחוק התקשורת, כאשר נציג אותם בקליפת אגוז.
<הרן לבאות: בשלב השני של הדיון תהיה הקראה ואז אני מניח שהדיון יהיה מעמיק יותר.
<הרן לבאות: אנחנו, כמובן, עומדים לשירותכם.
<הרן לבאות: זה רק כדי לתת מסגרת לדיון.
<הרן לבאות: אם אתם מרגישים שיש צורך להאט או להסביר, בבקשה תתפרצו.
אבישי ברוורמן: הישיבה היום, אגב, תיערך עד השעה 13:30 כי קיבלנו אישור לכך מיושב ראש הכנסת.
חנא סוייד: אולי, בפתיחה תסביר מה רע במשטר הקמעונאי שקיים היום.
<הרן לבאות: זה ייכלל במצגת.
<הרן לבאות: מה קורה היום בשוק התקשורת הישראלי?
<הרן לבאות: הלקוח רואה 4 חברות, 4 חשבוניות, 4 מוקדי שירות לקוחות.
<הרן לבאות: אם הוא רוצה תשתית אינטרנט הוא צריך לרכוש אותם מבזק והוט.
<הרן לבאות: אם הוא רוצה להגיע לגישה לאינטרנט, לענן האינטרנט, ה- ISP , במדינת ישראל, יש לו מגוון חברות – מחברות קטנות כמו טריפל סי ואקספון, ועד חברות גדולות כמו בזק בינלאומי, 012 ו-013.
<הרן לבאות: אם הוא רוצה טלוויזיה הוא צריך לפנות ל- YES או להוט, על מנת לקבל טלוויזיה רב ערוצית, או שהוא משתמש במערך עידן פלוס בחינם, ואם הוא רוצה טלפוניה הוא פונה לחברות, בעצם – לאותן חברות, למגוון מעט שונה.
<הרן לבאות: כל אחת מהן היא שוק נפרד שהלקוח מטופל בו בנפרד, והמערכות הן ברוב המקרים נפרדות.
<הרן לבאות: הטענה שלנו היא שזו אבולוציה של שוק התקשורת במדינת ישראל, היא אינה שונה מהאבולוציה שהתרחשה במדינות אחרות בעולם, פשוט - רוב המדינות בעולם כבר סיימו את התהליך לפני 12 שנים ואנחנו מבקשים להחיל אותה עכשיו.
<הרן לבאות: מה קורה ברוב מדינות העולם?
<הרן לבאות: כל השירותים האלה ניתנים על ידי סל שירותים על ידי חברה אחת.
<הרן לבאות: יש פה דוגמה – חברת סקיי הבריטית, שנותנת גם אינטרנט מהיר, גם שיחות בינלאומיות, גם טלוויזיה, הכל, במקרה, גם בקופסה אחת, ממיר אחד, חשבונית אחת, בשירות לקוחות אחד.
<הרן לבאות: אתה משלם פעם אחת 25 פאונד, או יותר, ומקבל את כל השירותים מאותה חברה.
<הרן לבאות: בצרפת – אותו הדבר, בגרמניה – אותו הדבר.
<הרן לבאות: בכל מדינות העולם המפותחות - - -
אבישי ברוורמן: במדינות שגודל האוכלוסייה דומה למדינת ישראל – אתה יכול לציין את מספר החברות?
חנא סוייד: ועוד שאלה – האם ההנחה שלך שכל חברה קמעונאית היום תהפוך לסיטונאית?
<הרן לבאות: בדיוק.
<הרן לבאות: מטרת הרפורמה היא לאפשר לכל חברה קמעונאית, או שתהיה מעוניינת להיכנס לשוק, למכור את סל השירותים המלא, מה שלא מתאפשר לה היום, ואנחנו נסביר.
אבישי ברוורמן: בחברה הישראלית – על איזה חברות אתה מדבר?
<הרן לבאות: כמו שציינתי – תשתית: בזק או הוט, זאת אומרת, הברזלים שמגיעים אליך הביתה, את הצינורות – בזק או הוט מספקת.
<הרן לבאות: את הגישה לענן, שזה ייצור של הרגולציה, הכבל הבינלאומי שמקשר אותך לעולם ולענן האינטרנט מספקות הרבה מאד חברות, זה נקרא – מקטע ISP: internet service provider, את הטלוויזיה אני לא צריך לציין – הוט ו YES, טלוויזיה רב ערוצית, וטלפוניה – עוד חברות מ-013, של בזק או בזק בינלאומי, וכו'.
<הרן לבאות: כל אחת יש לה שירותים ורישיונות מסוימים לספק את השירותים.
<הרן לבאות: לשאלתך, אדוני היושב ראש – אין לזה שום קשר לגודל המדינה.
<הרן לבאות: גם המדינות הקטנות ביותר כגון דנמרק או הולנד, אנחנו רואים שבעל התשתית הוא מונופול, פעמים רבות, בטח בדנמרק, אבל כמות החברות שרוכבות עליו ועושות bundling הן חברות רבות.
<הרן לבאות: אני לקחתי את אנגליה, כי בעיניי, מבחינת רגולציה זו המדינה המתקדמת ביותר וההתפתחות של השוק בה היא המיטבית, והיינו רוצים להידמות לה בדוגמה שאנחנו לוקחים - - -