GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
ון פליישר בן-יהודה: בשונה מהיום שהאפשרות לקבוע את התעריפים האלה היא רק דרך חישוב של עלות פלוס רווח סביר, מחר בבוקר יכול השר לקבוע תעריפים - - -
אבישי ברוורמן: זה כבר על ה-Benchmark.
ון פליישר בן-יהודה: רק לציין שבנוסף לעניין של ההקלה שהיא ציינה, היא הייתה צריכה לציין שיש פה גם הכבדה מאוד גדולה.
אבישי ברוורמן: עברנו את זה כבר כמה פעמים.
אבישי ברוורמן: אנחנו יודעים שאנחנו מדברים על Benchmark.
ון פליישר בן-יהודה: אתמול דיברנו על תעריפים שהם תעריפים של שירותים סיטונאיים.
ון פליישר בן-יהודה: כרגע אנחנו מדברים על תעריפים קמעונאיים שבמשך שנים נקבעו אך ורק בעלות פלוס רווח סביר על ידי ועדות גרונאו למיניהן.
אבישי ברוורמן: זה הדבר המרכזי.
אבישי ברוורמן: השיטה המרכזית היא שיטת עלות פלוס רווח סביר.
אבישי ברוורמן: הרן, האם יש איזה משהו שאתה רוצה להוסיף מבחינת הפרקטיקה?
אבישי ברוורמן: זה מה שבדרך כלל קורה?
אבישי ברוורמן: בעד –3
<יעל מלם-יפה: פסקה (7) אושרה.
<יעל מלם-יפה: בסעיף 15א (א) בסעיף קטן (א), ברישה, במקום "בידי בעל רישיון (סעיף זה – שירותי הבזק)" יבוא "בידי בעל רישיון, שאינם תשלומים מרביים או מזעריים (בסעיף זה – שירותי הבזק בתשלומים קבועים)" ואחרי "שירותי הבזק" יבוא "בתשלומים קבועים"; (ב) בסעיף קטן (א1), אחרי "שירותי הבזק" יבוא "בתשלומים קבועים";(ג) בסעיף קטן (ג), במקום "מכוח סעיף זה" יבוא "לפי סעי קטן (א) או (א1); (ד9 אחרי סעיף קטן (ג) יבוא: "(ד) נקבעו תשלומים מרביים או מזעריים לפי סעיפים 5 או 15 בעד שירותי בזק הניתנים בידי בעל רישיון לבעל רישיון אחר (בסעיף זה – שירותי הבזק בתשלומים מרביים או מזעריים), רשאי בעל הרישיון להציע לבעל רישיון אחר סל תשלומים חלופי למקבץ של שירותי הבזק בתשלומים מרביים או מזעריים, או למקבץ של שירותי הבזק בתשלומים מירביים או מזעריים ושל שירותי בזק הניתנים בידו אשר לא נקבע להם תשלום לפי סעיפים 5 או 15, בהתאם לאמור בסעיפים קטנים (א) עד (ג), בשינויים ה מחויבים ובשינויים אלה: (1) בסעיף קטן (א) – (א) בפסקה (2), במקום "30 ימים" יקראו "14 ימי עבודה" ובמקום "15 ימים" יקראו "7 ימי עבודה"; (ב) בפסקה (3), במקום "15 ימים" יקראו "7 ימי עבודה"; (2) בסעיף קטן (ג), במקום הסיפה החל במילים "בארבעה עיתונים יומיים" יבוא "באתר האינטרנט של בעל הרישיון";
<הרן לבאות: מה החשש, הרי מדובר בתיקון שהוא פיקוח?
<הרן לבאות: איזה סמכות אנחנו מבקשים?
<הרן לבאות: החשש הוא סל שירותים סיטונאיים שישווק על ידי הוט או בזק באופן כזה שהוא יאיין את הרגולציה וימנע מחברות, מספקי שירותים כגון סלקום לרדת למטה בסולם ההשקעות.
<הרן לבאות: אם תבחר חברת בזק או הוט לשווק את מוצר האינטרנט שלה במחיר מסוים בתוספת שירותי ענן כלשהם – שירותי אחסון, הוסטינג וכו' - במחיר מאוד מאוד נמוך כסל, ייתכן מצב שבו בעצם היא לא תאפשר לחברות המתחרות שלה להקים את התשתיות הדרושות.
<הרן לבאות: המטרה שלנו שהן ישקיעו ויעשו סוג של דופליקציה ליכולות של בזק.
<הרן לבאות: זה ימנע מהם להקים כי המחיר יהיה כסל, כבנדל שלא נותן תשואה נאותה להשקעה בתמורת השירותים הנוספים בסל, קרי שירותי הענן שנתנו.
<הרן לבאות: זה יכול להיות גם ביחס לסל של טלפוניה בתוספת שירותי אינטרנט.
<הרן לבאות: יכולים להיות הרבה מאוד מקרים.
<הרן לבאות: במקרה הזה אנחנו לא בוחרים בנקודה הזאת באופן הקיצוני שמקובל, שאומר שכשהם מוכרים בסיטונאות שימכרו באופן פריק לגמרי.
<הרן לבאות: בעיני אפשר לתפוס את זה כהקלה, כי אפשר ללכת לקיצון ולהגיד שברגע שמדברים על המוצר הבסיסי ביותר כל קומפוננטה צריכה להימכר בנפרד במחיר בסיסי בנפרד.
<הרן לבאות: אנחנו אומרים שהם יכולים לעשות סל, אבל לפני שהם עושים סל כזה ומציעים אותו לבעלי הרישיונות בשוק, אנחנו מבקשים שהם יגישו לנו אותו לאישור.
<הרן לבאות: יש לנו שבועיים לעיין בו, לבחון אותו ולאשר אותו.
<ניר יוגב: ההצעה שאומרת שחברות התשתית יוכלו להציע בנדל של שירותים סיטונאיים למתחרים היא לכאורה נשמעת כהקלה או כשמשהו שאמור להיטיב עם אותם מתחרים שעכשיו הם לא רק יכולים לקבל את השירותים בנפרד אלא גם כחבילת שירותים.
<ניר יוגב: החשש שלנו, שמבוסס על ניסיון עבר, הוא שהכלי הזה ישמש את חברות התשתית לעשות חבילות שירותים.
אבישי ברוורמן: תן לנו דוגמה תיאורטית.
<ניר יוגב: במקום שחברת בזק תציע תשתית אינטרנט ב-50 שקלים, שכולם מכירים את המחיר כי זאת הצעת מדף, ועוד שירות טלפוניה ב-50 שקלים, שגם זה נמצא בהצעת מדף, היא תעשה שירות משולב של תשתית וטלפוניה ב-80 שקלים.
<ניר יוגב: היא תעשה את זה גם עם בזק בינלאומי.
<ניר יוגב: היא תעלה את זה לאתר אינטרנט שאף אחד לא ימצא בו את הפירוט של המבצע הזה.
<ניר יוגב: אנחנו נגלה את זה אחרי שזה כבר קיים בשוק.
<ניר יוגב: אנחנו נמצא את עצמנו רודפים אחרי בזק בשביל לנסות להבין מה זה הבנדל הזה, מה תנאיו, האם אנחנו יכולים לקבל אותו גם הפעם וכו'.
<ניר יוגב: אנחנו לא רוצים להיות בסיטואציה הזאת שבה בעל תשתית יכול לעשות מבצעים משותפים ובנדלים כאלו או אחרים שאין לנו יכולת לדעת עליהם מראש.
<ניר יוגב: מכיוון שממילא משרד התקשורת קבע שכל שירות סיטונאי יפורסם בהצעת מדף שתהיה זמינה ושקופה לכולם, אנחנו מסתפקים בזה.
<ניר יוגב: ממילא הצעות המדף הם במחירי מקסימום.
<ניר יוגב: אם בזק והוט ירצו להוריד את המחיר של הצעות המדף, הם יוכלו לעשות את זה לכולם בצורה שקופה.
<ניר יוגב: אנחנו מוותרים על האפשרות לעשות בנדל סיטונאי למתחרות של בזק.
<ניר יוגב: אנחנו מבקשים שלא יהיה בנדל כזה, או לחלופין, כמו שהרן אמר, אנחנו מבקשים שהוא יהיה פריק.
אבישי ברוורמן: הרן, אתה יכול להתייחס לנקודה הזאת?
אבישי ברוורמן: מה אתה אומר עליה?
אבישי ברוורמן: יש בה מן התבונה, לא?
<הרן לבאות: שירותי התקשורת הם שירותים מאוד מאוד מורכבים שיש בהם המון רכיבים שיושבים אחד על גבי השני.
<הרן לבאות: בדרך כלל יש ביניהם שותפות גדולה מאוד בעלויות.
<הרן לבאות: לא אמרנו שמחירי האינטרנט בארץ הם מהיקרים בעולם.
<הרן לבאות: הסלים הם מה שמעניינים אותנו.
<הרן לבאות: הסלים מגלמים בתוכם איזו שהיא יעילות כלכלית ואיזה שהוא חיסכון במקטע העלות.
<הרן לבאות: לתפישתנו, לבנדל סיטונאי במקרים מסוימים יש ערך.
<הרן לבאות: למה אנחנו מבקשים את האישור?
<הרן לבאות: כי במקרים מסוימים הוא יכול לפגוע.
<הרן לבאות: אנחנו לא רוצים לשלול את האפשרות הזאת, אבל אנחנו רוצים להיות עם היד על הדופק בצורה הרבה יותר אגרסיבית במקרה ואחד מבעלי התשתית – בזק או הוט- יבחר להשתמש בזה.
אבישי ברוורמן: המילה "דואופול" לא נשמעה.
<הרן לבאות: זאת התפישה שלנו לגבי סל שירותים סיטונאי.
אבישי ברוורמן: ניר, התשובה שקיבלת הייתה ברורה?
<ניר יוגב: התשובה הייתה ברורה לי, אבל החשש - - -
אבישי ברוורמן: לא הבנתי את הבקשה שלך.
אבישי ברוורמן: הבנתי שהחשש שלך הוא שלא תדע מאיפה זה בא לך.
<ניר יוגב: בוודאי שאני לא אדע, כי הצעות המדף מפורסמות וידועות לכל.
<ניר יוגב: הבנדלים שבזק עושה - - -
<הרן לבאות: הוא רוצה שקיפות.
<הרן לבאות: זה בסדר.
אבישי ברוורמן: אתה אומר שהבנדל יהיה בצורת ערפול שבאמצעותה לא תהיה שקיפות.
אבישי ברוורמן: זה מה שאתה אומר.
<ניר יוגב: נכון.
אבישי ברוורמן: הרן, מה אתה אומר על זה?
<הרן לבאות: נקודה אחת שהוא העלה שאני חושב שצריך להביא לידי ביטוי בחוק אם זה לא ברור, אתי, זה שלא ייתכן מצב שבזק תמכור לבזק בינלאומי וכל השוק לא ידע את הפרטים, כמו המחיר, הSLA שלו וכו'.
אבישי ברוורמן: איך מבטיחים את זה?
<הרן לבאות: שקיפות, לתפישתנו, לעניין מחירים סיטונאיים לבעלי רישיונות היא אבן יסוד ברגולציה.
אבישי ברוורמן: איך אתה מבטיח את החשש שלו כך שהוא יוריד את ההסתייגויות הדיבורית שלו?
<הרן לבאות: הקונספט של הרגולטור כשאני מבקש את הסמכות לאשר ולפקח הוא לבדוק שזה לא מתקיים.
<הרן לבאות: הבטחה של 100% אני לא יודע להבטיח במקרה הזה.
<הרן לבאות: אני יודע להבטיח לבדוק.
אבישי ברוורמן: כשהוא אומר כל אחד מהפרטים זה ברור.
אבישי ברוורמן: כשעושים בנדלינג זה מבלבל את האנשים, כמו רמי לוי שמוכר עוף בשקל ואת יתר המוצרים הוא מעלה.
<הרן לבאות: בתוך סל שירותים ערפול הוא אינהרנטי.
אבישי ברוורמן: אני מבין את הנקודה שלו.
אבישי ברוורמן: מתוך הערפול הזה יכול להיות שהאפשרות ליצור תחרות לא הוגנת עולה.
<הרן לבאות: השלייקס שאנחנו רצינו לקחת זה מה שאנחנו מבקשים.
<הרן לבאות: אנחנו מבקשים את הזכות לבקש אינפורמציה על הבנדל מהחברה ולאשר לה אותו.
<הרן לבאות: זה השלייקס שאנחנו רואים לנכון כרגולטור.
אבישי ברוורמן: האם זה מספיק?
<הרן לבאות: תיכף נגיע לסעיף 17.
<הרן לבאות: אנחנו מבקשים – זה לא נראה כך – כל הזמן להקל על מנת לנסות ולשחרר את כולם מהכבלים שמוטלים עליהם היום.
<הרן לבאות: זאת המציאות.
<הרן לבאות: אם היית יושב במקומי היית מבין שהמצב היום הוא לא מצב אידיאלי ברמת הפיקוח.
<הרן לבאות: הפיקוח נוקשה מאוד.
אבישי ברוורמן: יש ערפול מסוים.
אבישי ברוורמן: אתה עדיין לא בטוח איך השלייקס יעבדו.
<הרן לבאות: נכון, אני לא משוכנע.
<אתי בנדלר: אני רוצה בתגובה לדברים האלה לשאול את הגברת נויפלד.
<אתי בנדלר: אני חיפשתי סעיף - אני זוכרת שיש, אבל אולי הוא באחד החוקים האחרים - שמדבר על כך שבעל רישיון לא יוכל להציע את המחיר הזה לבעל רישיון אחד בלבד אלא once זה אושר לו הוא יהיה חייב להציע את אותו מחיר גם לבעלי הרישיונות האחרים.
<אתי בנדלר: זה מקובל עליך?
<ניר יוגב: כן.
<דנה נויפלד: זה מוגדר ברישיון.
<אתי בנדלר: האם זה מוגדר רק ברישיון?
<אתי בנדלר: אני זוכרת שזה מוגדר גם באיזו שהיא הצעת חוק.
<אתי בנדלר: אפשר להכניס את זה לחוק עצמו.
אבישי ברוורמן: למה שלא נכניס את זה?
ון פליישר בן-יהודה: זה מוסדר ברישיונות של החברות בצורה מאוד ברורה.
ון פליישר בן-יהודה: זה מוסדר בהנחיות דוח חייק ששר התקשורת אימץ.
אבישי ברוורמן: אם הדבר הזה מביא לתחרות ומוריד את הערפול, למה שלא תסדרו את זה?
<דנה נויפלד: שם זה למנויים, פה זה לסיטונאיים.
<הרן לבאות: מבחינה כלכלית אין לנו ויכוח.
<הרן לבאות: אני חושב שזה יותר דיון של אופן גמישות רגולטורית ועניין משפטי.
<הרן לבאות: מבחינה כלכלית ברור שאי הפליה במונופול זה אלף בית.
<הרן לבאות: לא חשבנו לרגע שצריך - - -
אבישי ברוורמן: אני מבין.
אבישי ברוורמן: רצינו לפשט בעניין של הערפול.
אבישי ברוורמן: מה הבעיה להכניס את התיקון הזה?
<אתי בנדלר: אני חושבת שראוי להכניס את זה.
<אתי בנדלר: העיקרון עצמו קבוע בסעיף אחר שנקרא אותו בקשר לחבילה הצרה בשירותי טלוויזיה.
אבישי ברוורמן: נכניס אותו לפה.
אבישי ברוורמן: דנה, תיעזרי באתי ותכניסי את זה.
<ניר יוגב: לכל הפחות צריך להבטיח שאם מתקיים בנדל כזה, אז במקום לבוא ולהסתפק בכך שחברות התשתית יציעו את זה באתר האינטרנט, שכפי שאמרתי הוא מקום טוב להחביא דברים, הן יהיו מחויבות לא רק לעדכן את משרד התקשורת אלא גם לפעול ולעדכן את כל שאר החברות בשוק שיכולות להשתמש בחבילות האלו.
<קריאה: הן לא חייבות לפנות לכל מפעיל.
<ניר יוגב: לפנות לכל החברות ולעדכן שהחבילה הזאת קיימת, כדי שהן יוכלו לבחור ולהחליט אם הן רוצות להשתמש.
<הרן לבאות: זה קיצוני.
אבישי ברוורמן: הרן, תדאג שלגבי הבנדלינג - מה שנאמר קודם - כולם יוכלו לקבל אותו הדבר.
<ניר יוגב: לקבל ולדעת, אדוני.
אבישי ברוורמן: לדעת ולקבל.
<יהב דרורי: כדי שההצעות יהיו ברורות ושקופות לכל אנחנו מציעים שזה לא ייעשה בפרסום באתר האינטרנט של אותו מפעיל רלוונטי, אלא באתר האינטרנט של משרד התקשורת שכבר קיבל את הפרטים שבועיים לפני.
אבישי ברוורמן: יש לך בעיה עם זה?
אבישי ברוורמן: מצוין, תכניסו את זה גם כן.
איציק שמולי: אפשר להחיל את זה גם על תעריפי הסלולר.
<בקריאה: בדיוק.
ון פליישר בן-יהודה: אם יש הוראה כזאת שהתעריפים צריכים להיות באתר של המשרד, אז שיהיה מדובר שמדובר בתעריפים של כל החברות, לא רק של בזק.
אבישי ברוורמן: הרן, דנה, יש פה הערה מאוד חיובית שמחזקת את התחרות, מחזקת את השקיפות.
אבישי ברוורמן: יש גם את ההצעה של עו"ד דרורי.
אבישי ברוורמן: אנא, בואו תנסו להכניס אותה.
<קריאה: ולכל החברות.
<ניר יוגב: אנחנו מדברים על שירות סיטונאי ולא קמעונאי.
<הרצל עוזר: אני מבקש שהכלל הזה יחול גם על חברות הסלולר.
<הרצל עוזר: העיר לי פה ידידי שמדובר על שוק סיטונאי.
<הרצל עוזר: אני מזכיר שחברות הסלולר מוכרות כל מיני תשתיות.
<הרצל עוזר: מאוד חשוב לי לראות באיזה מחיר מוכרת סלקום לגולן טלקום, כדי שזה יהיה שווה ושוויוני.
אבישי ברוורמן: דנה, הרן, אתי, הבנתם את רוח.
אבישי ברוורמן: האם אתם יכולים לנסח משהו?
<אתי בנדלר: הבנתי שלגברת נויפלד יש השגות לגבי הרעיון שמחייב את המשרד לפרסם באתר את סלי התשלומים החלופיים שאושרו.
<דנה נויפלד: החבילות האלו שמשווקות בעלות הרישיון זו לזו אלה יחסים מסחריים בינן לבינן, לכן לשים את זה באתר של משרד התקשורת זה לא מתאים.
<דנה נויפלד: באתר שלנו אנחנו מעלים מסמכים או החלטות של המשרד.
<דנה נויפלד: פה זה לתת שירותי פרסום למשהו - - -
אבישי ברוורמן: איך אפשר לעזור פה לנושא השקיפות?
<דנה נויפלד: באתרים שלהם.
אבישי ברוורמן: ניר יוגב אומר שאם הם מפרסמים באתר שלהם זה מוחבא.
אבישי ברוורמן: הייתה איזו תקנה שביקשתי ממישהו להתקין.
אבישי ברוורמן: הוא שלח לי SMS – הוא אדם בכיר באחד המשרדים, לא במשרד הזה - שבו נאמר שכל העם רואה.
אבישי ברוורמן: לאה הסתכלה ולא ראתה שום דבר.
אבישי ברוורמן: כנראה שזה נמצא באיזה אתר מוחבא.
אבישי ברוורמן: אנחנו רוצים שזה יהיה במקום שאנשים רואים.
<דנה נויפלד: אנחנו יכולים לקבוע הוראות לעניין הפרסום.
<דנה נויפלד: השר יכול לקבוע הוראות לעניין אופן הפרסום באתרים שלהם.
ון פליישר בן-יהודה: שיהיה מסודר לכל החברות איך צריך לפרסם.
אבישי ברוורמן: העיקר שזה יהיה פומבי.
<ניר יוגב: אין לי צורך שזה יהיה פומבי, ובלבד שאני אדע מזה לפני שעולות החברות האלו עם המבצעים.
אבישי ברוורמן: אנחנו רוצים שתהיה תחרות.
אבישי ברוורמן: בתחרות אי אפשר לפרסם כל דבר, כי בסוף יהיה Collusion.
אבישי ברוורמן: בחלק מהדברים אנשים צריכים להתחרות.
אבישי ברוורמן: לא כל אחד צריך לפרסם מה שהשני יודע.
אבישי ברוורמן: זה כל המאבק נגד Collusion.
אבישי ברוורמן: בעבר דיברו על Tacit collusion, היום אם כל אחד יושב עם השני, מפרסם ביחד יש תיאום מחירים מוחלט.
אבישי ברוורמן: אנחנו רוצים שהאינפורמציה תזרום, אבל לא במצב שכל אחד ידע מה השני והם יעשו טריאופול, קוואדרופול ואת כל המחירים הם יעלו ביחד ויורידו ביחד.
אבישי ברוורמן: איך פותרים את בעיית השקיפות ומונעים את בעיית ה-Collusion?
ון פליישר בן-יהודה: אני חושבת שמשרד התקשורת צריך לקבוע נוהל אחיד לכל ענף התקשורת שקובע איך צריך כל מפעיל באתר שלו לפרסם, איזה מחירים צריכים לפרסם.
ון פליישר בן-יהודה: אחיד לכולם, לא שלאחד יגידו שהוא צריך את התעריפים האלה, לאחר את התעריפים האלה.
ון פליישר בן-יהודה: אם קובעים איזה שהוא קו הוא צריך להיות קו אחיד.
אבישי ברוורמן: קיבלתי את ההצעה שלך.
<ניר יוגב: אדוני היושב-ראש, אני מסב את תשומת ליבך לכך שההצעה של גברת פליישר נוגעת לשירותים קמעונאיים.
ון פליישר בן-יהודה: גם סיטונאיים.
<ניר יוגב: אנחנו עוסקים ברכישה של שירותים סיטונאיים של מתחרים מבזק והוט, לא בשירותים לצרכן.
<ניר יוגב: אדוני, היטבת לנסח.
<ניר יוגב: תיאום מחירים מתאפשר ברגע שיש שקיפות ביחס למחירים ולשירותים שניתנים לצרכנים.
<ניר יוגב: זה לא דבר נכון מבחינה תחרותית.
<ניר יוגב: מה שנכון מבחינה תחרותית זה שכשבעלי התשתית מציעים את השירותים שלהם למתחרים הם ידעו בדיוק במה מדובר, לא יהיו מחירים שהם לא מכירים.
אבישי ברוורמן: הרן, תתייחסו למה שאמר ניר יוגב.
אבישי ברוורמן: אנחנו לא רוצים Collusion.
אבישי ברוורמן: אנחנו רוצים שהשחקנים המרכזיים בתשתיות יקבלו את האינפורמציה.
אבישי ברוורמן: איך אתה פותר את הבעיה הזאת ונותן לדנה ולאתי לנסח את זה חוקתית?
<הרן לבאות: אני חושב שצריך להשאיר את זה לרגולטור ולומר לו שיש לו סמכות לתת להם הוראות.
<הרן לבאות: הסמכות לתת לשר לקבוע הנחיות או הוראות לעניין הזה כפי שהוא יראה לנכון זאת השיטה.
<הרן לבאות: כמו שאתה ואני מבינים, זה יכול להיות דווקא לגבי שירותים מסוימים ולא לגבי שירותים אחרים וזה יכול להיות דווקא במקרים מסוימים ולא במקרים אחרים.
אבישי ברוורמן: זה הטריק של הערפול.
<ניר יוגב: אפשר לפתור את כל הבעיה הזאת אם הבנדל הסיטונאי יהיה פריק.
<ניר יוגב: אז לא ישנה מה דרך הפרסום.
אבישי ברוורמן: הרן, מה ההתייחסות שלך לנושא הזה?
<הרן לבאות: אין ספק שבנדל פריק מצמצם באופן ניכר את הבעיה הזאת.
<קריאה: ומעלה מחירים.
<הרן לבאות: אני סבור שיש יתרונות בסל שירותים במקטע הקמעונאי ובמקטע הסיטונאי.
אבישי ברוורמן: כל החיים שלנו לא מושלמים.
אבישי ברוורמן: אנחנו נמצאים בשיווי משקל לא משוכלל.
אבישי ברוורמן: את העולם אי אפשר לתקן לגמרי.
אבישי ברוורמן: איך בנקודות האלו נגיע לניסוח אופטימאלי תחת האילוצים הקיימים?
אבישי ברוורמן: את החיים נבדוק על פני זמן.
אבישי ברוורמן: יש לך הצעה ספציפית?
<שרון מליכאל: אני מציע שמשרד התקשורת ינהל רשימת תפוצה.
<שרון מליכאל: לכל מי שיהיה מעוניין לקבל מידע על שוק סיטונאי ישלחו מייל.
<קריאה: זה יוסדר במדיניות.
<יריב הורוביץ: אני שייך לדיון הבא על החבילה הצרה, אבל אני רוצה בהערת שוליים או בהערה מרכזית להגיד שזה מדהים לראות אתכם מדברים על הצינורות האלה שמעבירים את המידע.
<יריב הורוביץ: בואו לא נשכח שרוב הצינורות האלה, רוב הדבר שעובר היום באינטרנט בעולם זה תוכן שנעשה על ידי איגודי היוצרים.
<יריב הורוביץ: אנחנו מקבלים 0.
אבישי ברוורמן: אדוני, אתה יודע שישבתי איתכם ואני בעדכם, אבל מה זה קשור עכשיו לדיון?
<יריב הורוביץ: אני רואה את הדיון המלומד על הצינורות.
<יריב הורוביץ: בסוף יש גם תוכן.
אבישי ברוורמן: נדבר על התוכן.
<יריב הורוביץ: זאת סתם הערת שוליים קטנה או מרכזית על כך שבסוף בצינורות האלה עובר תוכן.
<דנה נויפלד: הבנו שיש שתי הערות ושתי הצעות.
<דנה נויפלד: אחת זה שהשירותים שניתנים לפי הסעיף הזה יינתנו באופן שווה לכל בעל רישיון, שזה הדבר הראשון שניר דיבר עליו על העדר הפליה.
<דנה נויפלד: התיקון השני הוא שבסוף סעיף קטן (ג) ייכתב "באתר האינטרנט של בעל רישיון, באופן שיורה השר".
<אתי בנדלר: אם אינני טועה סעיף קטן (ג) חל רק לגבי שירותים קמעונאיים.
<דנה נויפלד: הסעיף הזה הוא סעיף של סיטונאיים.
<קריאה: חבילות של שירותים סיטונאיים.
<דנה נויפלד: בנדל סיטונאי.
<דנה נויפלד: סעיף 15 זה שירותים של בעל רישיון אחר.
<אתי בנדלר: אנחנו מדברים על סעיף 15א.
<אתי בנדלר: הסעיף החדש שנכנס שמדבר על השירותים הסיטונאיים זה סעיף קטן (ד).
<אתי בנדלר: מה שאתם מציעים בסעיף קטן (ג) לתקן חל רק - - -
<דנה נויפלד: אנחנו קוראים את מה שיש בסעיף אחר עם השינויים הבאים.
<דנה נויפלד: אחד השינויים הוא שבמקום פרסום ב-4 עיתונים זה יהיה באתר של בעל הרישיון.
<דנה נויפלד: אנחנו מוסיפים, בהתאם לבקשה ולהערה של שרון, שהפרסום יהיה באתר האינטרנט של בעל הרישיון, באופן שיורה השר.
<דנה נויפלד: השר ייתן הוראות שיהיו לעניין אופן הפרסום באתר, כדי שאפשר יהיה להגיע לזה באופן אחיד לכולם ובאופן שקוף.
<ניר יוגב: אני מציע למחוק את המילים "באתר האינטרנט", כדי לאפשר לשר התקשורת את הסמכות המלאה להורות על אופן פרסום המחירים כפי שהוא רואה לנכון, לא להגביל אותו בפרסום באתר האינטרנט בלבד.
ון פליישר בן-יהודה: רק את המחירים הסיטונאיים האלה?
<אתי בנדלר: זה צריך להיות במקום ובאופן שהורה השר.
<דנה נויפלד: אין בעיה.
<מיכל פליישר: האם כרגע כשאתם מדברים על הפרסום אתם מתכוונים לתעריפים הקמעונאיים או הסיטונאיים?
<הרן לבאות: סעיף 15(ד) מדבר על חבילות שנמכרות בין בעל רישיון לבעל רישיון.
אבישי ברוורמן: זה התקבל.
אבישי ברוורמן: אתן יכולות להגיע לניסוח?
<אתי בנדלר: אני רוצה להפנות לסעיף קטן (ג), ככל שהוא רלוונטי לשירותים הסיטונאיים.
<אתי בנדלר: תשלומים שנקבעו לפי סעיף קטן (א) או (א)(1) יפורסמו.
<אתי בנדלר: כאן את רוצה לומר "במקום ובאופן שיורה השר".
<אתי בנדלר: האם ברור שזה על חשבון בעלי הרישיונות?
<דנה נויפלד: מה שהקראת עכשיו זה הסעיף שקיים.
<דנה נויפלד: אותו אנחנו מבקשים בעניין הזה לשנות.
<אתי בנדלר: קראתי את זה עם השינוי המבוקש.
<דנה נויפלד: זה באופן שיורה השר.
<אתי בנדלר: על חשבון מי?
<דנה נויפלד: תשלומים שנקבעו לפי אותם סעיפים יפורסמו.
<דנה נויפלד: במקום שזה יהיה ב-4 עיתונים יומיים - - -
<אתי בנדלר: גם היום יש כאן בעיה, כי לא כתוב על חשבון מי.
<דנה נויפלד: מה זאת אומרת על חשבון מי?
<דנה נויפלד: זה הולך להיות במתכונת שיורה השר.
<דנה נויפלד: העיתונים כאן לא רלוונטיים.
<אתי בנדלר: המתכונת לא אומרת מי יממן את זה.
<דנה נויפלד: בעלי הרישיונות מממנים את זה.
<אתי בנדלר: זה טוב שהם לא העלו עד היום הזה.
<אתי בנדלר: אני לא בטוחה שזה נותן לכם כיסוי לכך.
<דנה נויפלד: הנוסח היום הוא כפי שהוא, אנחנו לא נוגעים בו.
<דנה נויפלד: יש פרסום בעיתונים שאנחנו לא נוגעים בזה.
<דנה נויפלד: אנחנו עכשיו באים להקל.
<דנה נויפלד: רצינו לעשות פרסום באתר.
<דנה נויפלד: אנחנו יורדים מהעניין של האתר נוכח ההערות של ניר ושרון.
<דנה נויפלד: אנחנו אומרים שזה יהיה באופן שיורה השר.
<דנה נויפלד: זה עניין של פרסום בין בעלי רישיונות, זה לא קשור למה שפורסם כאן.
<אתי בנדלר: עד כאן הבנתי.
<אתי בנדלר: מה שאני רק אומרת הוא שאני לא בטוחה שהנוסח הזה יאפשר לשר להורות לממן את הפרסום בדרך ובאופן שהוא רוצה.
<דנה נויפלד: למה לא?
<אתי בנדלר: תחשבי על זה.
<אתי בנדלר: אני מביעה תמיהה בעניין.
אבישי ברוורמן: מי בעד הסעיף עם התיקונים?
<דנה נויפלד: אנחנו מבקשים להצביע על הסעיף שהוקרא בכפוף לשינויים שהוועדה הסכימה עליהם.
<דנה נויפלד: בסדר?
ון פליישר בן-יהודה: אם כבר עושים את התיקון שהוא באמת מבורך, אז יש את סעיף 15א(ג) שמבקש מבעל רישיון לפרסם ב-4 עיתונים יומיים.
ון פליישר בן-יהודה: אמנם זה לא היה כאן בתיקון, אבל זה נראה לי משהו מאוד אנכרוניסטי.
ון פליישר בן-יהודה: אם כבר עושים בהזדמנות הזאת את התיקון הזה, צריך להוריד את עניין הפרסום ב-4 עיתונים יומיים.
ון פליישר בן-יהודה: כבר אין 4 עיתונים יומיים.
<אתי בנדלר: אני לא יודעת אם צריכים 4 עיתונים, אבל אני מתנגדת לעניין של ההורדה.
<אתי בנדלר: היו כמה הצעות חוק בעבר לגבי ביטול פרסומים בעיתונות שמיועדים לציבור הרחב.
<אתי בנדלר: הכנסת התנגדה לכך באופן עקבי, משום שעדיין לא לכל אדם יש מחשב, לא כל אחד יודע לגלוש באינטרנט.
<אתי בנדלר: מדובר כאן על מחירים קמעונאיים.
ון פליישר בן-יהודה: לגבי המכרזים של הממשלה נעשה תיקון והם כבר לא צריכים להתפרסם בעיתונים.
<דנה נויפלד: לא הצליחו להעביר אותו.
<אתי בנדלר: זה עדיין לא עבר.
גלעד ארדן: זה לא היה במטרה להעביר, זה היה במטרה שאת מי שמציע יפצו במהלך - - -
אבישי ברוורמן: אנחנו עוברים להצבעה.
<יעל מלם-יפה: (9) בסעיף 17 – (א) בכותרת השוליים, בסופה יבוא "קבוע"; (ב) האמור בו יסומן "(א)" ובו, במקום "סעיף 15" יבוא "סעיפים 5 או 15 או שנקבע לו תשלום מרבי או מזערי לפי סעיפים אלה"; (ב) אחרי קטן (א) יבוא: "(ב) השר רשאי להורות לבעל רישיון לדווח לו או למי שהוא הסמיכו לכך על התשלום שבכוונתו לדרוש בעד שירותים כאמור בסעיף קטן (א), וכן על כל שינוי בתשלום כאמור, בטרם מתן השירות או השינוי בתשלום, הכל כפי שיורה.
<יעל מלם-יפה: (ג) ראה השר כי בעל רישיון מתכוון לדרוש בעד שירות בזק כאמור בסעיף קטן (א) תשלום שאינו סביר או תשלום שמעורר חשש לפגיעה בתחרות בתחום הבזק, רשאי השר לתת לבעל הרישיון הוראות בכל אחד מאלה: (1) בדבר התשלום שידרוש בעד אותו שירות בזק; (2) בדבר התשלום שידרוש בעד שירות בזק אחר; (ג) בעד הפרדת התשלום בעד שירות בזק מסויים מהתשלום בעד מקבץ של שירותי בזק, לרבות מקבץ שירותים הכולל שידורים, שבו נכלל אותו שירות.
<יעל מלם-יפה: (ד)(1) בחינת השר לפי סעיף קטן (ג) אם תשלום בעד שירות בזק כאמור בסעיף קטן (א) הוא תשלום שאינו סביר, יכול שתיעשה, בין השאר, בהתבסס על נקודת ייחוס הנגזרת מכל אחד מאלה: (א) תשלום בעד שירותים שנותן בעל הרישיון; (ב) תשלום בעד שירותים אחרים בני-השוואה; (ג) תשלומים כאמור בפסקאות משנה (א) או (ב) או תשלום בעד שירות בזק כאמור בסעיף קטן (א), במדינות אחרות.
<יעל מלם-יפה: (2) הוראת השר לפי סעיף קטן (ג) לגבי שירות בזק שנקבע לו תשלום מרבי או מזערי לפי סעיפים 5 או 15 תינתן לתקופה שלא תעלה על שנה.
<יעל מלם-יפה: (ה) בסעיף זה – "בעל רישיון" – לרבות בעל רישיון לשידורים המתכוון לדרוש תשלום בעד מקבץ שירותים הכולל שידורים ושירותי בזק; "שירות בזק" – לרבות כל אחד מאלה: (1) פעולות, שירותים והסדרים נלווים למימוש קישור גומלין או למימוש שימוש כאמור בסעיף 5; (2) לעניין סעיפים קטנים (א), (ב), (ג)(1) ו-(2) ו-(ד) – מקבץ של שירותי בזק, לרבות מקבץ שירותים הכולל שידורים.
<יעל מלם-יפה: "
<דנה נויפלד: סעיף 17 מתוקן באופן הבא.
<דנה נויפלד: זה סעיף שהתחלנו לדבר עליו לפני שתי ישיבות.
<דנה נויפלד: זה הסעיף שקובע את חובת הדיווח.
<דנה נויפלד: הוא נותן סמכות לשר לקבוע את היקף חובת הדיווח שיהיה על בעל רישיון לגבי אותם תעריפים שהוא הולך לגבות.
<דנה נויפלד: בנוסף, אם ראה השר שיכולה להיות בעיה תחרותית כאשר התשלום המתבקש אינו תשלום סביר, זו הסמכות שלו להתערב ולתת הוראות בדבר אותו תשלום שייתן בעל רישיון על שירות אחר שהוא ייתן, או להפריד את אחד מהשירותים מהמקבץ, ככל שיש מקבץ.
<דנה נויפלד: אמרנו שהמקבץ כולל גם שידורים.
אבישי ברוורמן: הרן, דוגמה.
<הרן לבאות: דיבר ניר מקודם וגם אתה על הסיכון בחבילת שירותים.
<הרן לבאות: הסמכות שאנחנו מבקשים להעניק ושאנחנו סבורים שצריכה להיות לשר זה שבמקרים שבהם סל כזה מגלם איזו שהיא הנחה שפוגעת, שתגרום לכך שהמתחרים שרוכשים מוצרים בשוק הסיטונאי לא יוכלו להתחרות, הוא יוכל להורות על רכיב אחד, לדוגמה שידורים, ולהגיד שהרכיב הזה בסל הזה צריך להימכר פריק – יכול להיות בסל אחר שלא מגלם הנחה - או לא לשווק במחיר הזה את הסל הספציפי.
<הרן לבאות: דיברנו על מגוון הכלים שאנחנו מבקשים לנהל כשאנחנו הולכים ללא נודע.
<הרן לבאות: אנחנו רוצים לראות מראש, רוצים להבין מה קורה ואם יש חשש כזה, להנחות את אותה חברה, בזק או הוט במקרה הזה, ולהגיד שהסל שלהם מגלם כך וכך הנחה לפי הרכב העלויות.
<הרן לבאות: המתודולוגיה היא שקופה, ברורה וידועה מראש.
<הרן לבאות: יש פה איזה צמצום מרווחים, לכן או שהם ימכרו את הסל הזה במחיר אחר, או שבסל הזה הטלוויזיה תימכר באופן פריק ואז זה אומר שכל צרכן שירצה לקבל את אותו מקבץ שידורים יוכל לקבל אותו באופן פריק ישירות מהחברה, לא במסגרת הסל.
<הרן לבאות: זאת בעצם המשמעות.
אבישי ברוורמן: אני חושב שיש בזה משום ההיגיון.
איציק שמולי: לפי מה הוא יקבע?
<הרן לבאות: מה שמקובל בעולם זה מנגנון שנקרא מנגנון לבחינת צמצום מרווחים.
<הרן לבאות: במנגנון הזה הרגולטור מחצין לשוק את המתודולוגיה שבה הוא בודק, שבה הוא אומר שיש עלויות שיווק סבירות, שיש עלויות מכירה סבירות, שיש עלויות שירות לקוחות טכני, טלפוני ולא טלפוני.
<הרן לבאות: בגרמניה קובעים את זה פיקס, אם 3 יורו, חצי יורו וכו'.
<הרן לבאות: אומרים שבסל כזה צריך להינתן לפחות 7 יורו לצורך עלויות קמעונאיות.
<הרן לבאות: מי שלא מקיים את זה כנראה לוחץ את השוק בפרקטיקה אנטי תחרותית.
<הרן לבאות: יש בזה מינוסים ופלוסים.
<הרן לבאות: המינוסים זה שבטווח הקצר אתה מאוד רוצה שיורידו מחירים ויהיו אגרסיביים.
<הרן לבאות: הפלוס הוא שבסופו של דבר זה שומר על התחרות לטווח הארוך.
<הרן לבאות: זה מה שחשוב.
<הרן לבאות: צריך להבין שאחרי ששחקן יוצא לוקח הרבה מאוד זמן עד שהוא בכלל נכנס.
<הרן לבאות: סביר להניח שהוא לא נכנס עוד לשוק מסוים.
<הרן לבאות: גם מישהו אחר כבר קיבל איתות שלא שווה להיכנס וכולם עומדים על הגדר.
אבישי ברוורמן: התהליכים האלה מאוד א-סימטריים.
אבישי ברוורמן: ברגע שאתה יוצא קשה לחזור.
ון פליישר בן-יהודה: בדיון הקודם היה דיון מאוד ענייני על סעיף 17(ב), על כך שבעל הרישיון יידרש לדווח לשר מראש על המחיר.
ון פליישר בן-יהודה: אחד הדברים שעלו פה זה שהמשרד עוד לא הודיע כמה זמן מראש הדרישה הזאת תהיה.
ון פליישר בן-יהודה: הדבר הזה, לטעמי, הוא מאוד לא נכון מבחינה תחרותית.
ון פליישר בן-יהודה: אנחנו רואים מה קרה בשוק הסלולר, ששם בגלל שהחברות לא נדרשו למנגנון כזה אלא הייתה תחרות חופשית בין כולם ולא הייתה דרישה להודיע מראש למשרד על מחירים, כל חברה יכלה להתאים את עצמה למה שהמתחרה שלה עושה באופן מיידי.
ון פליישר בן-יהודה: במנגנון שכרגע יש כאן והוא גם לא מנגנון בהיר כי לא נאמר פה בהצעת החוק כמה זמן מראש - בסוף משרד התקשורת יכול לקבוע שזה 45 יום מראש - אנחנו נידרש להודיע למשרד לפני שאנחנו מפעילים איזה שהוא מחיר.
ון פליישר בן-יהודה: לא נוכל להתאים את עצמנו לתחרות ולהתחרות באופן חופשי.
ון פליישר בן-יהודה: אני חושבת שהדרישה הזאת להודיע מראש לא נכונה.