GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<אתי בנדלר: אני מודה לאדוני שהתפרץ לדבריי, כי זה בדיוק מה שרציתי להגיד עכשיו וחסכת לי.
<אתי בנדלר: היה מקום להצהרתו של חבר הכנסת כבל.
איתן כבל: הנוסח הסופי שהסתיים בפעם הקודמת לא מקובל עלי.
אבישי ברוורמן: ברור שהכל פה פתוח.
<אתי בנדלר: ברור שהכל פתוח.
<אתי בנדלר: היו החלטות שלא קיבלו את אישור המליאה, כמו החלטת הפיצול.
<אתי בנדלר: אנחנו חוזרים לנקודת המוצא.
<אתי בנדלר: נקודת המוצא היא נוסחה של הצעת החוק כפי שפורסם ברשומות בקובץ הצעות חוק.
<אתי בנדלר: אם וכאשר הכנסת תחליט להחיל דין רציפות והנושא יחזור לדיון בוועדה, אנחנו נסקור בפני הוועדה את כל ההתפתחויות שהיו בקשר לעניין.
אבישי ברוורמן: אני מודה למשנה ליועץ המשפטי של הכנסת, הגברת בנדלר.
אבישי ברוורמן: מבחינתי הנושא הזה יקבל את כל הדחיפות.
אבישי ברוורמן: הוא יעבור בצורה הכוללת, כולל סעיפים שחבר הכנסת כבל הזכיר לגבי קלאב הוטל ומכוני כושר.
<אתי בנדלר: לגבי יחידות נופש בכלל.
אבישי ברוורמן: אני מקבל את ההערה.
אבישי ברוורמן: נרשמו פה עו"ד שוש רבינוביץ מאיגוד לשכות המסחר ורותי חבקין, יושבת –ראש ארגון בעלי יחידות נופש.
אבישי ברוורמן: אני רק מודיע שאני לא אכנס פה לעצם הדיון.
אבישי ברוורמן: הדיון הזה יהיה בוועדה, לכן רק אמרתי אם יש הערות טכניות.
אבישי ברוורמן: אם לא, אני אעבור להצבעה כדי להחיש את התהליך.
<חנה טירי: אני רוצה לומר מה עמדת הממשלה בנוגע להחלת דין רציפות.
<חנה טירי: הממשלה תומכת בהחלת דין רציפות.
<חנה טירי: היא מבקשת שנדון במסגרת הצעת החוק הזאת גם בתחום יחידות הנופש.
<חנה טירי: אנחנו חושבים שזאת הצעת חוק חשובה מעין כמוה, כשהמטרה שלה בגדול היא להסיר חסמים ולהסיר כבילה של צרכן לחוזים שהם חוזים ארוכי טווח.
<סוזנה רבינוביץ: אני סברתי שאם וכאשר נדון מהותית יהיה לי הרבה מה להגיד.
<סוזנה רבינוביץ: אני אגיד את זה בפעם הבאה.
<סוזנה רבינוביץ: אנחנו באיגוד סבורים שחייבים להכניס את האיזונים הראויים.
אבישי ברוורמן: חבר הכנסת כבל, אני מאוד מאוד מודה לך.
אבישי ברוורמן: אני מודה לחבר הכנסת שמולי.
<אתי בנדלר: הצבעה, אדוני, על החלת דין רציפות.
אבישי ברוורמן: אני מודה לכם, תודה רבה.
אבישי ברוורמן: בוקר טוב, סבאח אל חיר, אנחנו היום בדיון לגבי המשמעות של הסקטור הערבי והכלכלה שמונעת על-ידי האוכלוסייה הערבית בישראל.
אבישי ברוורמן: היוזם של הדיון הוא חבר הכנסת באסל גטאס.
אבישי ברוורמן: לפני זה אני אפתח במספר מילים ואתן לכם את תמונת מבטי כי אני כיהנתי בעבר כשר לענייני מיעוטים, שזה בעצם השר לענייני האוכלוסייה הערבית, הדרוזית, הצ'רקסית והבדואית.
אבישי ברוורמן: השיחות משתנות – יש בהן שיפור.
אבישי ברוורמן: אני רוצה לומר שמדי תקופה באים דוחות שאומרים שישנה אפליה כלפי האוכלוסייה הערבית והפוטנציאל הכלכלי שלה הוא אדיר.
אבישי ברוורמן: התשובה היא נכונה – אכן כן.
אבישי ברוורמן: במדינת ישראל, אזרחי ישראל הערביים יכולים להצביע בצורה הרבה יותר דמוקרטית מאשר בחלק מהמדינות השכנות.
אבישי ברוורמן: אין ספק שההכנסה לנפש של אזרחי ישראל הערביים היא גבוהה מאשר בארצות השכנות לנו: מצרים, פלסטין, ירדן.
אבישי ברוורמן: רוב הארצות להוציא את המפרץ.
אבישי ברוורמן: אבל הדבר המרכזי במדינת ישראל שחרתה על דגלה: שוויון מלא לכל אזרחיה באשר הם, מתן ההזדמנויות והשוויון בשוק התעסוקה ובשווקים אחרים – הוא לא כמו לאזרחי ישראל היהודיים.
אבישי ברוורמן: בנוסף לזה, ההשקעות – כשאתה משווה את ההשקעות שנעשות בתשתיות, בחינוך, ברווחה לאוכלוסייה הערבית מול האוכלוסייה היהודית – ברור שיש פה חסר גדול.
אבישי ברוורמן: לצערי, ממשלות ישראל לדורותיהן התעלמו מהנושא הזה.
אבישי ברוורמן: היה מנהיג אחד שהיה שונה בצורה יוצאת מן הכלל – יצחק רבין המנוח.
אבישי ברוורמן: הוא נתן גם את הכבוד הראוי לאזרחי ישראל הערביים, כי זו לא רק שאלה של משאבים, זו גם שאלה של התייחסות שוויונית בכבוד, והעביר משאבים מאוד-מאוד גבוהים.
אבישי ברוורמן: התוצאה הייתה, כמובן, שהתמיכה הייתה אדירה.
אבישי ברוורמן: אחריו לא היו שינויים חיוביים משמעותיים.
אבישי ברוורמן: לפני מספר שנים, כשנתניהו הציע לי לעמוד – בתחילה אהוד ברק – בתפקיד אחר, אני סירבתי ואז הציעו לי את התפקיד של השר לענייני מיעוטים.
אבישי ברוורמן: קיבלתי את התפקיד כי חשבתי שעם כל המגבלות, שזה אחד התפקידים החשובים ביותר.
אבישי ברוורמן: הייתי מעדיף שלא יהיה שר לענייני מיעוטים, אבל עדיף שיהיה אדם שיתמקם בנושא מאשר אנשים שלקחים את האחריות וזה בכלל לא מעניין אותם.
אבישי ברוורמן: אז עלתה השאלה שבטח תעמוד פה היום – אנחנו יכולים להציג שהיו תכניות בעבר.
אבישי ברוורמן: היה ראש ממשלה כמו אהוד ברק למשל, שהצהיר על תכניות של 4 מיליארד לאוכלוסייה הערבית.
אבישי ברוורמן: בסוף אלו היו סכומים קטנים.
באסל גטאס: אני זוכר את זה.
אבישי ברוורמן: אתה זוכר את זה היטב, חבר הכנסת גטאס.
אבישי ברוורמן: לכן אני בכלל לא מאמין בהצהרות של עשרות מיליארדים ודברים כאלה.
אבישי ברוורמן: בנקודה זו סיכמתי עם ראש הממשלה נתניהו אז – הוא גם ראש הממשלה הנוכחי – שמכיוון שממילא לא יהיו המיליארדים, הצעתי במסגרת האחריות שקיבלתי על הרשות לפיתוח כלכלי באוכלוסייה הערבית שנלך על מספר תכניות.
אבישי ברוורמן: התכנית הכלכלית הראשונה: ניקח 13 יישובים – היה מאבק גדול – מקומות שיש בהם ניהול תקציבי לא תקין ויש להם מאסה מתאימה וניתן להם את הגיבוי.
אבישי ברוורמן: האוצר הציע רבע מיליארד שקלים, בסוף סגרנו על 850 מיליון שקלים והתכנית יצאה לדרך והיא פועלת.
אבישי ברוורמן: אני אבקש ממר רועי אסף שנמצא פה היום מהרשות לפיתוח כלכלי – איימן סייף עומד בראשה, הם עושים עבודה מאוד יפה אני לא יודע מה קרה אחרי שעזבתי – לספר מה קרה עם התכנית.
אבישי ברוורמן: הדבר השני היה ללכת לכיוון ההשכלה הגבוהה: לגבי אזרחי ישאל הערביים, בשנה שבדקתי, פחות או יותר 5 מיליון שקלים הוקצו.
אבישי ברוורמן: זה כמעט אפס לגבי תכניות למלגות למצטיינים, לתכניות עזרה בפסיכומטרי.
אבישי ברוורמן: רועי, אתה היית אחראי אז, מיניתי אותך לנושא הזה, סגרנו על כ-35 מיליון שקלים והתחילה נקודה בה הייתה תנופה משמעותית.
<רועי אסף: 305 מיליון.
אבישי ברוורמן: 305 מיליון, סליחה.
אבישי ברוורמן: הדבר השלישי המשמעותי: אזרחי ישראל הערביים מופלים בשוק העבודה.
אבישי ברוורמן: אני כבר לא מדבר על אפליה מתקנת, אין צורך באפליה מתקנת – צריך תיקון האפליה.
אבישי ברוורמן: לכן כינסתי אז במשרד ראש הממשלה את מובילי המשק – אני לא אוהב את הביטוי הזה – אנשי עסקים מובילים, יהודים וערבים, ואחד אחרי השני תוך 5 דקות אמרתי להם: תגיד כמה ערבים אתה שוכר?
אבישי ברוורמן: היו שם כל ראשי החברות הגדולות.
אבישי ברוורמן: התברר שרובם לא שוכרים כמעט ערבים.
אבישי ברוורמן: הנקודה השאת עלתה מפני שחבר מביא חבר: חלק זה אפליה וחלק זה אפילו לא אפליה.
אבישי ברוורמן: באוניברסיטאות ובמקומות אחרים סיימו עכשיו כל כך הרבה אנשים מצטיינים והחדירה גם למגזר הציבור – על זה עשינו מאבקים מאוד גדולים – פרופסור פישר שעכשיו מסיים את תפקידו, אז התחיל להיות מעורב, עד אז לא היה ערבי אחד בבנק ישראל.
אבישי ברוורמן: רועי, כמה יש היום?
אבישי ברוורמן: מספר קטן, אבל התחילו - - -
<רועי אסף: אני אשלח לוועדה דוח מפורט.
אבישי ברוורמן: לאוצר התחילו להיכנס אנשים.
אבישי ברוורמן: ברור שאנחנו בתחילתה של דרך, אבל לצערי, כשעזבתי לא ראיתי שזה קיבל את אותה תשומת לב מהממשלה.
אבישי ברוורמן: עכשיו אני בא בצורה הברורה ותכף אתם תקבלו דוחות שיציגו לכם את הדבר שאני הצגתי אז לממשלת ישראל.
אבישי ברוורמן: תעזבו כרגע את הנושא של צדק וכבוד הדדי וכל המשמעויות, זה ברור.
אבישי ברוורמן: לצערי, רוב אזרחי ישראל היהודים לא מכירים את אזרחי ישראל הערביים, הם חושבים שרובם או גייס חמישי או קיצוניים, פונדמנטליסטיים מוסלמים.
אבישי ברוורמן: אין להם מושג שרוב האוכלוסייה הערבית היא אוכלוסייה מדהימה שרוצה להיות חלק מפה וכולי.
אבישי ברוורמן: חלק מהתהליך הזה הוא חלק שבאמת צריך לחבר בו.
אבישי ברוורמן: אבל הדבר המרכזי, אני מאמין, שאנחנו נקבל היום את אותם הדוחות שהצגתי לממשלה ושאלתי: מה ה-Payoff?
אבישי ברוורמן: זה לא רק שזה צודק – זה חכם.
אבישי ברוורמן: אנחנו יודעים ש-70% מהילדים בעוד 30 שנה בבתי הספר יהיו או ערבים מוסלמים או יהודים חרדים.
אבישי ברוורמן: כוח העבודה הערבי, להבדיל מהכוח החרדי בו יש בעייתיות מסוימת, כאן הפתיחות היא אדירה, הרצון הוא אדיר.
אבישי ברוורמן: הייתה הכשרה מוגזמת להוראה מכיוון שבמקצועות אחרים השוק לא היה פתוח.
אבישי ברוורמן: לכל הנושא הזה דרוש אך רק דבר אחד – מנהיגות.
אבישי ברוורמן: המנהיגות הזאת מחייבת שה-Payoff לכלכלה הישראלית לא רק שהוא צודק ולא רק שזה טוב לערבים – זה טוב ליהודים.
אבישי ברוורמן: ה-Payoff הכלכלי הוא אדיר, לא רק לנשים הערביות שאחוז ההשתתפות שלהן בכוח העבודה הוא נמוך והן תכנסנה לשוק העבודה.
אבישי ברוורמן: גם כוח העבודה המדהים של בוגרי האוניברסיטאות, מאנשים שייכנסו למשק הישראלי, כולל כל הדברים שקורים כאן.
אבישי ברוורמן: לכן אנחנו פותחים את הדיון הזה – זה יהיה דיון שיימשך.
אבישי ברוורמן: הדבר המרכזי, אמרתי, זו מנהיגות.
אבישי ברוורמן: מנהיגות זה לא רק מנהיגות ממשלת ישראל, זאת גם מנהיגות בסקטור הערבי.
אבישי ברוורמן: מנהיגות בסקטור הערבי התחיל להשתנות בשנים האחרונות: הרבה יותר צעירים, הרבה יותר אנשים שלא הולכים רק בדרך הישנה שהכול זה רק קבלני קולות ואיך לסדר ג'ובים.
אבישי ברוורמן: אתה באמת רואה התפתחות חדשה, רמה חדשה, גם בניהול.
אבישי ברוורמן: יש בעיות עדיין בחלק גדול מהרשויות המקומיות – גם ביהודיות – אבל גם בערביות, של ניהול לא תקין, אבל מתחיל להיות גל חדש.
אבישי ברוורמן: אני הלא חסיד גדול של סייד קשוע שבשבילי הוא אפרים קישון הערבי בישראל שבחוכמה שלו וביצירתיות שלו, סוף כל סוף בתכניתו "עבודה ערבית" בערוץ 2, כמו שבזמנו הייתה התכנית של ביל קוסבי שפתח בארצות הברית את ההכרה לשחורים, פתאום אנשים רואים את האוכלוסייה הערבית דרך העיניים של סייד קשוע וכמו שהיא באמת.
אבישי ברוורמן: הדיון הזה הוא דיון הצהרתי נוסף כי לממשלת ישראל יש עוד נושא אחד עכשיו שעלה פה ועוד יעלה הלאה – זה הנושא הבדואי.
אבישי ברוורמן: בנושא הבדואי – יושב פה נציג הרשות לפיתוח כלכלי – ראש הממשלה החליט שהוא לא נותן לי את הסמכות, כנראה בהחלטה פוליטית, והשאיר את זה בידי האנשים שקיימים כרגע, אני מאחל להם בהצלחה, למרות שכרגע הסיפור הוא מאוד-מאוד לא פשוט.
אבישי ברוורמן: אני חושב שבאנו להתייחס פה לנושא של הפיתוח של הכלכלה הערבית, של הפוטנציאל האדיר שלה ומה צריך לעשות.
אבישי ברוורמן: חבר הכנסת באסל גטאס, שבעבר היה גם אחד האנשים הפעילים: הוא יזם כינוסים בנצרת ובמקומות אחרים שגם אנחנו, שפעלנו מהצד השני, השתתפנו בהם – היה כוח מניע בנושאים האלה גם בעבר.
אבישי ברוורמן: רצה הגורל שהוא עכשיו נמצא גם בכנסת ישראל וברוך תהיה, תפאדל.
באסל גטאס: תודה, אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אורחים נכבדים, אני גם מברך אתכם שבאתם, במיוחד מי שבא על פי הזמנה שלי: חבר מהלימודים וגם אחר כך, מר אבנר סטפק הבעלים של בית ההשקעות מיטב-דש; חברי, גסאן אבו נאסר, הוא המוביל של אחת מחברות הביטוח הגדולות במגזר הערבי; וחברי דהוד מסיס, אחד היזמים במיוחד בתחום התקשורת ואתו כתריאל מוריה שהוא גם היועץ שלו וגם מעורב יותר ויותר בכלכלה הערבית בשנים האחרונות.
באסל גטאס: ההצעה לסדר התמקדה בשאלה איך אפשר לפתח את הכלכלה הערבית ולא להרפות גם בזמן שיש קיצוצים תקציביים ואנחנו יודעים שאנחנו נכנסים לתקופה לא קצרה של קיצוצים, של גזירות, ולא יודעים איך זה ישפיע על הכלכלה עצמה מבחינת צמיחה.
באסל גטאס: כמובן, המטרה לא הייתה לדון בתקציב עצמו ואיך הוא עומד להשפיע – אנחנו נדון בזה בוועדות השונות:
באסל גטאס: בוועדת העבודה והרווחה, בוועדת הכספים וגם בוועדת הכלכלה, ברבדים השונים של הטיפול בתקציב בשבועות הקרובים.
באסל גטאס: בכל זאת רציתי לשים על סדר-היום את העניין של הכלכלה הערבית כמנוע צמיחה למשק ואיך אנחנו כאן בכנסת, בוועדת הכלכלה, יכולים לתת את הדחיפה שלנו לכיוונים מסוימים שיכולים להביא תועלת מידית, גם מבלי לגרום להוצאות תקציביות בניגוד למגמה של התקציב בשנתיים הקרובות.
באסל גטאס: אני לא רוצה לדוש בענייני חומר רקע על הכלכלה הערבית, אני רק אציין באור מאוד פוזיטיבי, חיובי, כי אנחנו רגילים גם להגיד את המציאות הקשה של אחוזי העוני – 53% מהמשפחות הערביות הן מתחת לקו העוני – האבטלה וכו'.
באסל גטאס: למדתי מהכינוסים שעשינו במגזין מאלקום, שאני הייתי המוציא לאור, שעניינים שהם ממש משבריים, אפשר לעשות Reformatting, לחשוב אחרת וגם להביא את זה אחרת בצואה של הזדמנות, לא רק בצורה של פער – הפער יוצא לך הזדמנות באותו זמן.
אבישי ברוורמן: בסינית – אומרים שהסינים מתחילים לשלוט בעולם – המילה למשבר ולהזדמנות זו אותה מילה.
באסל גטאס: אני זוכר שבמאמר הראשון או השני שכתבתי במלאקום ב-2007, אמרתי שאני לוקח את ההבטחות של אולמרט, שהיה אז ראש הממשלה, ברצינות.
באסל גטאס: ממש השתמשתי בביטוי הזה ואפילו כתבתי את זה בעברית כי הפעם הבטחות על הכלכלה הערבית הם לא בגלל שמישהו רוצה לעשות טוב לערבים אלא מפני שזה טוב ליהודים, זה טוב למשק.
באסל גטאס: ישראל אז הייתה בשיא המאמצים להצטרף ל-OACD ואנחנו יודעים שניתנו הרבה הבטחות לעניין של סגירת פערים כחלק מהתנאים של קבלת ישראל לארגון העולמי.
באסל גטאס: לצערי הרב, מאז הפער רק הלך וגדל ורואים בדוחות האחרונים של ה-OACD שבמיוחד באינדיקטורים שמשווים את ה- Inequality– אי שוויוניות – בתוך החברה הישראלית, שהוא דווקא גדל מאז שישראל הצטרפה וזה שוב מאתגר את הממשלה לענייו הזה של הפערים, במיוחד בשנתיים הקרובות של הגזירות שהולכות שוב להגדיל את הפערים בחברה.
באסל גטאס: אם הפוטנציאל הכלכלי של הערבים בישראל יתממש ונגיע לאותה רמת תל"ג של היהודים במשק – זו תוספת שנתית של 50 עד 60 מיליארד שקל לתל"ג הישראלי.
באסל גטאס: זה לא פשוט, 60-50 מיליארד שקל ישראל מפסידה שנתית בגלל שאנחנו לא מייצרים על פי האחוז שלנו באוכלוסייה: אנחנו אחראיים ל-8% מהתל"ג – זה על פי הערכה של מנהלת הפיתוח הכלכלי – לעומת 16 עד 18 אחוז, החלק שלנו באוכלוסייה.
באסל גטאס: בכל ענף כלכלי שרק אתם יכולים לחשוב עליו: אם זה שיכון, נדל"ן, תקשורת – אנחנו נמצאים בו ויש את כל אותם מרכיבים שיכולים לעלות להיות שוויוניים.
באסל גטאס: גם בטכנולוגיות מתקדמות, בכל הענפים קיים כוח אדם, קיימים משאבים, קיימות היכולות בשביל לסגור את הפער.
באסל גטאס: דרושים שלושה דברים: שניים קשורים בממשלה – מדיניות ומשאבים ממשלתיים והדבר השלישי שהוא כמעט שווה להם זה עידוד הסקטור הפרטי.
באסל גטאס: להביא את הסקטור הפרטי לקחת תפקיד מרכזי בהובלת הכלכלה הערבית.
באסל גטאס: אני אישית למדתי דבר אחד ב-5 השנים האחרונות בעבודתי כיזם וגם במגזין מאלקום על עוצמתו של הסקטור הפרטי הערבי, עוצמתם של העסקים הקטנים והבינוניים הערביים שהם המעסיק הראשון.
באסל גטאס: הם המעסיק הכי גדול במגזר הערבי – לא הממשלה, לא הרשויות המקומיות ולא מישהו אחר.
באסל גטאס: מי שמספק תעסוקה היום, ספק התעסוקה המרכזי, זה הסקטור הפרטי.
באסל גטאס: אנחנו לא מתחשבים בו, הוא ביטל את עצמו כמעט – הייתה רתיעה מסוימת מלקחת תפקיד ארגוני בהובלת הכלכלה הערבית וגם הוא עבד בשיטה התרבותית הערבית של התפתחות אורגנית: השתמש באשראי הניתן לו דרך המערכת הבנקאית היקרה שממילא הוא לא אהב להשתמש בה יותר מדי – אחד מאנשי העסקים המפורסמים והכי מצליחים אמר לי שאסור לקחת מהבנק יותר משליש – תמיד אנשי העסקים היו שמרניים בשימוש במערכת האשראי במינוף.
באסל גטאס: במקום לדוש שוב במספרים ולהגיד כמה הבדלים יש, חשבתי על שני דברים – אני מאוד שמח ששני המשרדים הרלוונטיים נמצאים כאן, אחד מהם, משרד הכלכלה, מוכן עם מצגת ושני הוא משרד האוצר והמנהלת – שיכולים להביא מזור ולהביא תועלת מידית להתפתחות הכלכלה הערבית.
באסל גטאס: הראשון: עידוד של בתי ההשקעות ושל מה שנקרא בעגה העיתונאים, גם של הכנסת – המוסדיים, להביא ולעודד אותם להשקיע בכלכלה הריאלית הערבית.
באסל גטאס: זה לא דבר פשוט, זה לא דבר מובן מאליו.
באסל גטאס: אני מעריך שיש עשרות מיליארדים – בין 40 ל-50 מיליארד שקל אולי 60 אפילו – שהם חסכונות ארוכי טווח של העובדים, של השכירים, של המעסיקים, של העצמאים הערבים שנמצאים באותם בתי השקעות שאמורים לנהל אותם לטובתנו כחוסכים אבל גם לטובת המשק – אנחנו חלק מהמשק שאותו כסף מושקע בו באגרות חוב ממשלתיות או באגרות חוב קונצרניות ובבורסה ובעוד דברים.
באסל גטאס: התועלת הישירה מהחסכונות שלנו לא חוזרת לכלכלה הערבית.
באסל גטאס: אני יודע שאותם מוסדיים מסתכלים על הכלכלה הערבית כבעלת סיכון גבוה ולכן קשה להם להשקיע בפרויקטים בכלכלה הריאלית: נדל"ן, תשתיות וכולי והם זקוקים לזריקת העידוד הממשלתית הזו שאנחנו קוראים לה ביטוח תשואה.
באסל גטאס: אני מקווה שחברי אבנר יתייחס לזה במצגת שלו ואני מסתפק בזה בעניין הזה ספציפית.
באסל גטאס: הנושא השני שיכול להביא מידית להזרמת דם וחמצן זה עניין אזורי התעשייה שהם קיימים בתחומים שקרובים לערים וליישובים הערביים בצפון ובמרכז, אבל כל הארנונה וכל השלטה הולכים למועצות אזוריות או לערים כמו נצרת עילית, מגדל העמק ומקומות אחרים.
באסל גטאס: הייתה כוונה במשרד המסחר והתעשייה ללכת בכיוון הזה.
באסל גטאס: יש אזור תעשיה בר-לב בצפון שהושם תחת הנהלה משותפת משגב ומה שהיה לפני הפירוק שאע'ור שהיום התפרקה שוב לשלוש מועצות.
באסל גטאס: אני ודע שהניסיון לא צלח – שלושת המועצות הים לא מעורבות – אבל המדיניות הייתה שכמו אזור התעשייה ציפורית ששייך לנצרת, הקרקעות הן גם היסטורית של אנשים מהאזור של משהד והיום שייכות לנצרת עילית.
באסל גטאס: כלומר, החלטה מדינית ורצון של השר, שני שרים – שר המסחר והתעשייה ושר הפנים – יכולים להביא גם לניהול משותף וגם ליצירת תקציבים מיידים למועצות המקומיות.
אבישי ברוורמן: תודה רבה, שוקראן.
אבישי ברוורמן: נתנו לחבר הכנסת גטאס זמן רב.
אבישי ברוורמן: אני מבקש מעכשיו, מכיוון שיש פה הרבה דוברים, לצמצם.
אבישי ברוורמן: אנחנו פחות או יותר מודעים לנקודה שיש פוטנציאל אדיר לכלכלה הערבית, אנחנו מודעים לנקודה שאפשר לחשב את זה במיליארדים רבים והעבודות האלה הוגשו ומוגשות מדי שנה.
אבישי ברוורמן: אני רוצה שנתמקד עכשיו בנושאים הקונסטרוקטיביים – מה נעשה, מה אפשר לעשות.
אבישי ברוורמן: ואני מבקש לעשות פה שילוב בין פקידים, אנשי תעשייה, יזמים וכמובן חברי כנסת.
אבישי ברוורמן: מאחר שציינתי את רועי אסף שהוא ראש אגף לפיתוח כלכלי של אוכלוסיית המיעוטים הרשות, ספר לנו על התכנית של ה-850 מיליון שקל – מה קרה עד עכשיו ומה קורה בכלל בתכנית של הרשות לפיתוח כלכלי, כרגע היא חזרה לסמכות ראש הממשלה?
<רועי אסף: כן.
<רועי אסף: סמכותנו.
אבישי ברוורמן: אני רק מתקן אותך, חבר הכנסת גטאס – היום הוא נקרא שר הכלכלה ולא שר התעשייה והמסחר.
אבישי ברוורמן: אני לא יודע מה המשמעויות אבל שר הכלכלה.
אבישי ברוורמן: על שאלות התיאום בין הגורמים נשמע את האוצר.
אבישי ברוורמן: בסופו של דבר אני תמיד האמנתי בראש אחד אבל בוא נראה איך זה מתואם.
<רועי אסף: מלומדי היושב-ראש, אתה מכיר את הנושא היטב.
<רועי אסף: הדגשתם את כל הנקודות ואת הפערים ואת הפוטנציאל ואת הנקודות החלשות.
<רועי אסף: אין ספק שבתקציב הנוכחי היו שינויים שישפיעו על כלל האוכלוסייה ובאופן ספציפי על מי שחלש יותר - - -
דב חנין: סליחה, אדוני היושב-ראש יש לי איזושהי הערה לסדר לפני הדברים האלה, משהו מאוד קצר.
אבישי ברוורמן: ידעתי שאתה תמיד מקבל זכות דיבור בצורה המיוחדת לך.
אבישי ברוורמן: גם איציק שמולי ביקש משהו.
דב חנין: הערה לסדר שאולי תתרום לדיון.
דב חנין: אדוני היושב-ראש, הסוגיה הזאת היא סוגיה מאוד-מאוד חשובה ואני חושש שאם אנחנו נעסוק בה בגישה הרוחבית אז נעשה דיון, כולנו נלמד דברים מאוד מעניינים ונחזור לדיון הזה בעוד שנה או שנתיים בערך באותו מצב.
דב חנין: כמו שחבר הכנסת גטאס הציג בצדק, יש פה שורה של חסמים שלדעתי חשוב למפות אותם ולהתמודד איתם גם במסגרת הוועדה אחד לאחד.
דב חנין: למה אני אומר את לפני הדברים של רועי?
דב חנין: כי אם אתה תוכל לעזור לנו במיפוי החסמים, לא לתת לנו סקירה רחבה ומעשית ומה צריך לעשות.
דב חנין: זה בסדר, אנחנו יודעים שאתם עושים ויודעים שיש עוד המון-המון מה לעשות.
דב חנין: איפה שורת הבעיות הקונקרטיות שבגללן הדברים לא מתקדמים מספיק מהר ומספיק טוב?
דב חנין: ואיך מתמודדים עם כל אחד מהחסמים האלה לפי דעתך?
אבישי ברוורמן: אני מודה לך על ההערה.
אבישי ברוורמן: אני לא רוצה לשמוע עוד פעם את כל הדוחות האלה כי באמת, תאמינו לי, עושים פה מחזור של הדוחות.
אבישי ברוורמן: בגלל שרוב האנשים מתחדשים, כל פעם מספרים שהפוטנציאל הוא אדיר, הוא מיליארדים, יש אפליה.
אבישי ברוורמן: אני לא רוצה לשמוע את זה יותר כי אנחנו יודעים שזה קיים.
אבישי ברוורמן: מכיוון שאני אדם קונסטרוקטיבי, בואו נחשוב עכשיו לאור הדברים האלה מה אפשר לעשות, אבל כל אחד יגיד קצת מה הוא עושה במשרד שלו – חשוב לעת מה קורה בשטח – ומצד שני מה עושים הלאה.
אבישי ברוורמן: אם אני אתן לכם את ההצהרות על המיליארדים והתכניות של כל המשרדים - - - הלוא מעבירים פה חוק של שינוי אחוז החסימה מ-3% ל-4% ומ-20 ל-18 שרים – זה לא ישפיע כהוא זה על המשילות.
אבישי ברוורמן: בעיית המשילות זה איך שהשרים עובדים ביחד על תכנית ושיש משמעות להחלטות ממשלה אחרי שמחליטים אותן.
אבישי ברוורמן: כמו שאמרתי על השר ברק עם ה-4 מיליארד וכמו אחרים, יש הצהרות על מיליארדים אבל בסופו של דבר מה שקובע זה הביצוע.
אבישי ברוורמן: אז אני רוצה לשמוע גם על הביצוע.
<רועי אסף: אני אדבר בקצרה.
<רועי אסף: יושב-ראש הוועדה יכול בוודאי להזמין כל תת-נושא פה שיכול להיות דיון שלם על מה שנעשה.
<רועי אסף: התכנית הכלכלית שהוגשה לממשלה על ידי משרד האוצר, היה לנו שיתוף פעולה הדוק עם אגף תקציבים ועזרה ותמיכה מהם בתכניות שלנו:
<רועי אסף: החרגת קליטת עובדים ערבים בשירות המדינה – יש ביטול של קליטת עובדים חדשים לשירות המדינה אבל האוכלוסייה הרבית הוחרגה מזה.
<רועי אסף: זה צעד מאוד-מאוד חשוב.
<רועי אסף: לשאלה שלך, כמה עובדים בבנק ישראל – כרגע יש 8% עובדי מדינה.
<רועי אסף: ללא ההחרגה הזאת, לא היינו ממשיכים להתקדם הלאה.
<רועי אסף: גם היה מיצוי כושר השתכרות לסבסוד מעונות יום אבל אין פגיעה בחברה הערבית.
<רועי אסף: יש הישגים נוספים כמו מזעור הפגיעה מביטול ההנחה בארנונה – הגמשנו את הקריטריונים.
<רועי אסף: כל הדברים האלה נעשו כמובן בתיאום עם האוצר.
<רועי אסף: מתכנית החומש 1539 שאותה אתה מכיר היטב תפקידך כשר הממונה, בוצעו 82%.
<רועי אסף: מי שרוצה לשמוע פרוט על תכנית, כמובן שאפשר יהיה להזמין אותנו בהזדמנות אחרת כי זה פרוט ארוך.
אבישי ברוורמן: אל תגיד 1539, אף אחד לא מבין מה זה.
<רועי אסף: תכנית החומש היא תכנית של 778 מיליון שקל.
<רועי אסף: תפקידה לתת עוגנים כלכליים ל-13 יישובים ולחזק אותם – 82% ביצוע.
<רועי אסף: יש תכנית תעסוקה 4193 שבנינו עם משרד האוצר בזמן המחאה החברתית.
<רועי אסף: משרד הכלכלה ואנו שותפים לתכנית הזאת שהתקבלה ב-2012 יותר מ-90% מהתקציבים הועברו כבר למשרדים לביצוע – בזמן ממשלתי זה מאוד-מאוד מהיר.
<רועי אסף: כידוע, השנה אין תקציב מדינה וברגע שייפתח תקציב – נוכל לדווח על כך.
<רועי אסף: יש תכנית דיור 4432 של 250 מיליון שקלים שהיא מעין תכנית המשך לתכנית היישובים אך רק בנושא הדיור שאלת על פיתוח אזורי תעשייה – הממשלה משקיעה 400 מיליוני שקלים לפיתוח אזורי תעשייה ביישובים הערביים.
<רועי אסף: זה נושא מאוד כבד ואני לא יכול לסקור אותו בזמן קצר.
<רועי אסף: יש מרכזי הכוון תעסוקתי ליד משרד הכלכלה שיעשו את הסקירה היסודית שלהם ויסבירו את כל המגמות ואת - - -
מיכל רוזין: כמה מיליארדים יש בתקציב המדינה למרכזי תעשייה?
מיכל רוזין: מרכז השקעות מחלק 4 מיליארד?
<רועי אסף: יתייחסו לזה ממשרד הכלכלה תכף.
<רועי אסף: אני יכול לענות על התכניות שאנחנו אמונים עליהן.
<רועי אסף: יש השקעה של 550 מיליוני שקלים ביישובים ערביים.
<רועי אסף: השכונה בסכנין כבר מתחילה לקרום עור וגידים, יותר מ-150 יחידות דיור כבר עברו את המכרז ומתחילים את הבנייה.
<רועי אסף: בולדוזרים עובדים בשטח של חלק מאזורי התעשייה – כמובן שזה מסובך לבנות אזור תעשייה.
<רועי אסף: אין ספק שהפערים עדיין גדולים מאוד.
<רועי אסף: לשאלתך חבר הכנסת חנין, נושא התחבורה הציבורית מאוד חשוב.
<רועי אסף: הממשלה השקיעה 100 מיליון שקל בתחבורה ציבורית, שזה לא סכום ניכר, וכמות הנסועה בכפר קאסם וברהט, לדוגמה, עלתה מ-0 ל-8,000 – הדבר גם מעודד תעסוקה וגם מעודד את כל הדברים שאתם מכירים היטב בתחבורה ציבורית.
<רועי אסף: השתדלתי מאוד לקצר בדברי – כל נושא שאתם רוצים להרחיב, אנחנו נשמח ביותר לדון בכל חסם וחסם ובכל בעיה.
עיסאווי פריג': ברשותך, אתם השקעתם תוך שנה 82%?
<רועי אסף: לא, זאת תכנית חומש.
עיסאווי פריג': רגע, שאני אבין – 850 מיליון שקל התכנית שהשר לשעבר הציע – 82% מזה כבר בוצע?
<רועי אסף: בוצע.
באסל גטאס: אבל לא בשנה – זה כבר 4 שנים.
<רועי אסף: זו תכנית של 5 שנים.
עיסאווי פריג': והמספרים שיש – בוצעו בשטח?
עיסאווי פריג': 850 מיליון שקל?
<רועי אסף: לא.
<רועי אסף: 82% מ-778 מיליון.
באסל גטאס: ל-13 יישובים ב-5 שנים – כמה זה?
באסל גטאס: זה כלום.
אבישי ברוורמן: אל תזלזל בזה.
עיסאווי פריג': זה טוב, אבל היה - - -
אבישי ברוורמן: כמו שאתה אומר, היה יכול להיות אפס.
עיסאווי פריג': איפה אפשר להשיג את נתוני הביצוע?
<רועי אסף: אתה יכול קבל ביצוע והתחייבויות - - -
אבישי ברוורמן: אני מציע, רועי, שאתה תזמן את חבר הכנסת פריג' אליך - -
<רועי אסף: איימן סייף, המנהל שלי, יזמן.
אבישי ברוורמן: - - ותראה לו את כל התכניות, את היישובים – איפה הצליח יותר ואיפה פחות.
עיסאווי פריג': המצב היה גרוע מאוד.
אבישי ברוורמן: מאוד גרוע, כן.
אבישי ברוורמן: אבל מתקדמים.
אבישי ברוורמן: אני רוצה עכשיו שמשרד הכלכלה יוסיפו – אתם עובדים בשיתוף פעולה עם משרד ראש הממשלה?
<רועי אסף: בוודאי.
<מיכל פינק: בהחלט.
<רועי אסף: הם החברים הכי טובים שלנו.
דוד צור: אחים שלכם.
אבישי ברוורמן: מיכל פינק, מנהלת אגף בכיר כספים, את מציגה?
אבישי ברוורמן: רק בקצרה.
<מיכל פינק: בקצרה.
<מיכל פינק: אם יש נושאים ממש מהשטח אז גם אימן וגם ראסם יכולים לעזור בפרטים.
<מיכל פינק: ברשות
<מיכל פינק: כם אני אדלג על החלק הראשון של המצגת – ברורות החשיבות וההזדמנות – מנועי צמיחה כאן לא צריכים הצדקה.
אבישי ברוורמן: זה לא רק טוב לערבים, זה לא רק צודק – זה טוב ליהודים.
<מיכל פינק: לא צריך להצדיק פה את הצמיחה.
<מיכל פינק: המשרד הכין מתווה פעולה על פי החלטת ממשלה, מה שמכונה "יעדי אקשטיין", כאשר מתוכם אנחנו בוחנים, ועל בסיס זה בונים כלים אינטגרטיביים, על מנת לשפר את שיעורי התעסוקה בשנת 2020.
<מיכל פינק: לדוגמה: אם אנחנו מסתכלים על נשים ערביות – 20% צעירות או 27% שיעור התעסוקה כיום לעומת 41% שצריך להגיע אליו.
<מיכל פינק: אנחנו מבינים את גודל האתגר, לרבות נושא של גברים ערביים, כשמדברים על מקצועות שוחקים, מקצועות פיזיים, הם נפלטים מוקדם ממעגל התעסוקה - - -
אבישי ברוורמן: אחד הדברים המרכזיים לגבי נשים ערביות זה העזרה בהסעות למקום העבודה – זה הדבר המרכזי היום.
<מיכל פינק: נכון.
<מיכל פינק: אנחנו רוצים להציג את מכלול הכלים בנושא - - -
אבישי ברוורמן: בזמנו הצגנו את זה והוא אחד המשתנים המרכזיים.
<מיכל פינק: על אותה נוסחה מספרית, כדי לעמוד בייעדי הממשלה, אנחנו מבינים ש-300 אלף ערבים, שלא נמצאים במעגל התעסוקה היום, צריכים להצטרף אליו עד לשנת 2020.
<מיכל פינק: כשמסתכלים על הגידול הטבעי, מדובר על 176 אלף איש שהם מעבר לגידול הטבעי, זאת אומרת הם צריכים התערבות, צריכים הכוונה, צריך לקחת אותם ביד – וזאת המטרה של התכנית הזו.
עמר בר-לב: איזה אחוז זה מכלל הנזקקים?
<מיכל פינק: מתוך ה-300?
עמר בר-לב: 176 מתוך 300 אני יודע.
אבישי ברוורמן: זה חבר הכנסת עמר בר-לב.
עמר בר-לב: את אומרת שיש 176 אלף נזקקים מעבר לגידול הטבעי שצריך לסייע להם.
עמר בר-לב: אני שואל: האם זה כל האוכלוסייה הנזקקת או שזה רק אחוז מסוים מהאוכלוסייה הנזקקת, ואם אחוז – אז איזה אחוז?
עמר בר-לב: 2% או 80%?
<רן רידניק: זה הגידול שמעבר לגידול הטבעי שנדרש בכדי לעמוד ביעדי התעסוקה.
<מיכל פינק: נכון, נכון.
<מיכל פינק: יעדי התעסוקה הם 300 אלף ובמקרה הזה אנחנו - - -
עמר בר-לב: השאלה מאוד פשוטה: זה 300 אלף יש – וחוץ מזה מה - - -
<מיכל פינק: 300 אלף צריכים להתווסף על מנת ששיעור התעסוקה – אם ניקח נשים:
<מיכל פינק: כדי לעלות מ-27% או מ-20% ל-41%, עשינו כך לגבי כל הנוסחאות.
<מיכל פינק: אנחנו כמשרד ביצוע, מתכללים את אוסף החלטות הממשלה.
<מיכל פינק: לגבינו חלות 5 החלטות – יש החלטה שישית שקשורה לנציבות ורועי הזכיר אותה – אנחנו מטפלים בכל 5 החלטות הממשלה שיש להן אבות שונים בממשלה.