GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
איילת שקד: סתם להרים אצבע על תקנה שאנחנו לא מבינים על מהי?
איילת שקד: הדיון היום זה על מהות גלי צה"ל – למה היא קיימת.
ניצן הורוביץ: את רוצה להפוך את זה כך.
ניצן הורוביץ: זה לא הדיון.
אבישי ברוורמן: חבר הכנסת הורוביץ - - -
ניצן הורוביץ: הדיון הוא על תשדירי שירות בגלי צה"ל.
ישראל אייכלר: זה נשמע שחבר הכנסת הורוביץ מאוד מרוצה מהשידורים.
איילת שקד: זה נובע מזה – אתה מאשר את תשדירי השירות ואתה מקיים את התחנה.
איילת שקד: השאלה היא למה לקיים אותה?
אבישי ברוורמן: תודה, תודה רבה.
אבישי ברוורמן: חבר הכנסת הורוביץ, אני רק רוצה להזכיר לך שאחד הדברים המוזרים בכנסת זה שאנשים מדברים על מה שהם רוצים.
אבישי ברוורמן: זה מה שנקרא זכות הדיבור - - -
ניצן הורוביץ: - - - קשור לנושא.
אבישי ברוורמן: אני מסכים אתך.
אבישי ברוורמן: אבל מצד שני, הנושא הזה יעלה בצורה זו או אחרת.
אבישי ברוורמן: דעתי שונה לחלוטין מדעת גברת שקד, אבל אני פרלמנטר ודמוקרט ולכן בפרלמנט צריך את כל הדעות וכל הדברים.
אבישי ברוורמן: אני אבקש, כדי לערבב, את חבר הכנסת שמולי לדבר ולאחר מכן – חבר הכנסת פייגלין - - -
איציק שמולי: זאת הייתה רק הערת ביניים.
אבישי ברוורמן: אתה לא רוצה?
אבישי ברוורמן: קודם כל היה חבר הכנסת פייגלין.
משה זלמן פייגלין: אני חייב להסביר לחבר הכנסת הורוביץ למה הוא טועה - - -
אבישי ברוורמן: חבר הכנסת פייגלין, אתה יודע – עוצמתך רבה אבל קולך שקט.
משה זלמן פייגלין: כשקיבלתי את רשימת התקנות האלה, עליה חשבנו שאנחנו הולכים להצביע היום, בלי משים נפלטה מקרבי אנחה כבדה.
משה זלמן פייגלין: היועצת המשפטית של הוועדה אמרה לי, פחות או יותר: על מה אתה נאנח כל-כך?
אבישי ברוורמן: מעי מעי אוחילה קירות לבי.
משה זלמן פייגלין: ממש ככה.
משה זלמן פייגלין: ואני אפילו לא שמתי לב שנאנחתי.
משה זלמן פייגלין: כך זה היה, נכון?
משה זלמן פייגלין: כך אני מתאר את הדברים.
<אתי בנדלר: אמרתי לך שעשית קרכצן של יהודי.
משה זלמן פייגלין: עשית כזה קרכצן – מאיפה זה בא?
משה זלמן פייגלין: משום שמסבירים לנו כאן איך להגיע לחיפה דרך אילת.
משה זלמן פייגלין: זה כמו הוויז הזה שמסביר לך את כל הדרך איך להגיע לחיפה דרך אילת.
משה זלמן פייגלין: לכן, כשאתה מתקן תקנות, אתה צריך קודם כל להגיד מהי המטרה, אחרת בשביל מה התקנות?
משה זלמן פייגלין: לכן זה כן שייך – אני רוצה להגיע לחיפה ולא לאילת, לצורך העניין, והתקנות הללו לוקחות אותי לאילת.
ניצן הורוביץ: לא הבנתי את המשל והנמשל.
משה זלמן פייגלין: אם למשל אני חושב שכל קיומה של תחנת גלי צה"ל בחטא - -
ניצן הורוביץ: את זה הבנו כבר.
אבישי ברוורמן: חבר הכנסת הורוביץ, גם אם תהיה ראש עריית תל אביב – תיתן לאנשים אופציה - - -
משה זלמן פייגלין: אם תקשיב עד הסוף תבין.
משה זלמן פייגלין: תאמין לי שבסוף דברי, אם תקשיב, אתה תודה שלא הבנת.
משה זלמן פייגלין: - - ממילא ההצבעה הזאת הופכת להיות מיותרת – לכן זה רלוונטי, נכון?
משה זלמן פייגלין: זה חייב להיות רלוונטי.
משה זלמן פייגלין: הייתה לי שיחה עם מפקד התחנה שאני מאוד מעריך – אני מאוד אוהב את גלי צה"ל.
משה זלמן פייגלין: אני לא חושב שחברתי, חברת הכנסת שקד, טועה במה שהיא אמרה אבל לי זה פחות מפריע – לא יודע, אולי אני מזוכיסט אבל זה שהתחנה היא קצת עם גוון שמאלני לא מפריע לי.
משה זלמן פייגלין: אני בסך הכול גדלתי פה בארץ הזאת, התדר של גלי צה"ל הוא התדר התרבותי שלי, אני קולט גלי צה"ל וקולט עליה מרוסיה מאז שאני זוכר את עצמי וזה זה.
אבישי ברוורמן: מהיום והלאה נקרא לך: משה פייגלין קולטן.
משה זלמן פייגלין: ברירת המחדל הראשונה אצלי במכונית זה גלי צה"ל וכאיש ימין – תקראו לזה כך לצורך העניין אם תרצו להגדיר אותי כך – אני הרבה פעמים מוצא שיותר נוח לי להתראיין אצל מראיין שמאלני מאשר אצל מראיין ימני.
משה זלמן פייגלין: אין לי בעיה עם גלי צה"ל, עם התכנים שלה, שבוודאי הם טעונים שיפור ואני לחלוטין לא חולק על מה שאמרה איילת, אבל זה לא העניין.
משה זלמן פייגלין: אני אוהב את גלי צה"ל, והיא טעונת שיפור.
משה זלמן פייגלין: התוכן של גלי צה"ל לא מפריע לי.
משה זלמן פייגלין: מפריע לי משהו הרבה יותר מהותי והרבה-הרבה יותר חשוב: אין בכל מדינות החירות בעולם צבא שמנהל מדינה.
משה זלמן פייגלין: אנחנו מדינה שיש לה צבא – לא צבא שיש לו מדינה.
משה זלמן פייגלין: צבא שמחזיק תחנת שידור אזרחית – בוא נגיד את האמת, זאת תחנה אזרחית - - -
איילת שקד: אבל הצבא לא משתמש בזה לצרכיו.
משה זלמן פייגלין: אני מנסה להסביר פה משהו.
משה זלמן פייגלין: יש כאן בעיה מהותית: הצבא משדר לאזרחים.
משה זלמן פייגלין: זו כבר בעיה שכל מי שקצת אוזנו רגישה למשמעות של מדינת חירות, מדינה דמוקרטית אם תרצו, זכויות אדם - - -
ישראל אייכלר: הדמוקרטיה היחידה במזרח התיכון.
משה זלמן פייגלין: בכל העולם, בכל הולם אין דבר כזה שצבא - - -
עליזה לביא: יש עוד מדינה אחת – כשאני אקבל רשות דיבור אני אגיד לך מי היא.
משה זלמן פייגלין: אני אשמח לשמוע.
משה זלמן פייגלין: מדינה דמוקרטית?
אבישי ברוורמן: מי זאת המדינה, חברת הכנסת לביא?
עליזה לביא: תאילנד.
אבישי ברוורמן: תאילנד היא מדינה דמוקרטית מאוד.
עליזה לביא: לא דמוקרטית אבל מדינה שבה תחנה צבאית משדרת לאזרחים.
משה זלמן פייגלין: טוב, תודה רבה, תודה רבה.
משה זלמן פייגלין: אני בהחלט - - -
איילת שקד: אבל חבר הכנסת פייגלין, זה חלק מהאידאולוגיה שלך לצבא מקצועי.
משה זלמן פייגלין: בוודאי, בוודאי.
משה זלמן פייגלין: אני חושב שהעובדה שהצבא - -
אבישי ברוורמן: רבותי, יש פה דיון מרתק, אבל איך אומרים - - -
משה זלמן פייגלין: - - העובדה שהצבא עסוק בשידור ציבורי ובתחנה סופר-פופולרית, אולי הפופולרית ביותר ובצדק, כמו שאמרתי בפתיחת דברי - -
איילת שקד: זה כי הצבא הוא צבא העם בישראל.
משה זלמן פייגלין: - - היא בעיה חמורה.
משה זלמן פייגלין: ואת צודקת איילת, את צודקת - - -
ניצן הורוביץ: הכי פופולרית כי הם עושים משהו נכון.
אבישי ברוורמן: חברי הכנסת פייגלין ברשות דיבור.
אבישי ברוורמן: הוא כבר אמר שזאת התחנה הטובה ביותר, שהוא מעדיף להתראיין על-ידי מראייניה ולא אחרים - -
איציק שמולי: בגלל זה הוא רוצה לסגור אותה.
אבישי ברוורמן: אבל הוא שואל שאלה עניינית: להוציא את תאילנד שלא ידועה כדמוקרטיה - - -
איציק שמולי: להוציא את תאילנד, אולי גם אנחנו המדינה היחידה שהגבולות שלה עדיין לא ברורים, אפשר לדבר גם על זה?
אבישי ברוורמן: יפה, נכון.
משה זלמן פייגלין: וגם גבולות החירות לא ברורים.
אבישי ברוורמן: לכן, איציק שמולי, כשראש הממשלה יחליט על התקדמות בתהליך השלום, ואנחנו נחליף - - -
איציק שמולי: אבל יפו בוודאי בגבולות.
משה זלמן פייגלין: שמעתי פה תיאורים - - -
עליזה לביא: תשמע, אני יושבת פה ומאזינה לדיון הזה, אדוני היושב-ראש, תאמין לי – מעניין אצלך בוועדה היום.
רונן הופמן: תמיד מעניין בוועדה.
אבישי ברוורמן: חברת הכנסת לביא, מיד תבוא לכאן.
משה זלמן פייגלין: אדוני יושב-ראש הוועדה, אני מבקש להכניס קצת סדר בדברים.
משה זלמן פייגלין: אנחנו נשאבים פה אל תוך היער, אל תוך העצים בלי שאנחנו רואים את היער, זאת הטענה שלי.
משה זלמן פייגלין: יש כאן עניין מהותי.
משה זלמן פייגלין: לכן אמרתי שאני נגד חוק גלי צה"ל, שאנחנו נחוקק חוק שבסופו של דבר ייתן גושפנקה ולגיטימציה למעשה שהצבא מנהל את המדינה.
אבישי ברוורמן: רגע, אתה בעד לסגור את התחנה?
ישראל אייכלר: אולי להפריט אותה?
משה זלמן פייגלין: לא, לא.
משה זלמן פייגלין: גם לא בדיוק להפריט.
אבישי ברוורמן: מה אתה מציעה?
משה זלמן פייגלין: אני רואה חשיבות לתחנה הזאת.
משה זלמן פייגלין: אני מציע להעביר אותה לאיזשהו מלכ"ר שיהיה בידי מועצה ציבורית של יוצאי צבא.
משה זלמן פייגלין: שהגוון הזה שיש לה - - -
אבישי ברוורמן: לא בסמכות שר הביטחון.
משה זלמן פייגלין: - - - מחוץ לצבא - - -
אבישי ברוורמן: לשמור עליה, לעשות אותה סטטוטורית?
משה זלמן פייגלין: בדיוק, משהו כזה.
משה זלמן פייגלין: ואז שתשדר פרסומות כמה שהיא רוצה ובא לציון גואל.
משה זלמן פייגלין: המצב כפי שהוא היום – בתשובה למה שאמרה חברת הכנסת שקד – הוא בהחלט דוגמה מובהקת לעוד תחום חשוב, אולי הכי חשוב, כי השידור הוא חלק מהשלטון, כמו שאנחנו יודעים, כשיש הפיכה דבר ראשון תופסים את תחנת השידור.
משה זלמן פייגלין: בישראל לא צריך – היא כבר בידי הצבא.
משה זלמן פייגלין: תחשבי על זה.
משה זלמן פייגלין: אני לא צוחק, זה המצב רבותי, זה לא מצחיק.
משה זלמן פייגלין: ברוך השם, יש לנו צבא נהדר - - -
אבישי ברוורמן: רבותי, זה דה-יורה אבל זה לא דה-פקטו.
משה זלמן פייגלין: זאת דוגמה מובהקת למעורבות צה"ל בתחומים שהוא לא צריך להיות מעורב בהם.
אבישי ברוורמן: תודה, חבר הכנסת פייגלין.
אבישי ברוורמן: אמרת את דבריך, תודה.
אבישי ברוורמן: אני מעביר את רשות הדיבור לחבר הכנסת רונן הופמן, ואחריו – חברת הכנסת עליזה לביא.
רונן הופמן: אני מבקש לחלוק באופן נחרץ על שני קודמי ולומר כך: לפני שנתיים בערך, אולי בעקבות הפעילות של חברת הכנסת שקד ועוד פעילויות, הממשלה מינתה את שר הביטחון לגבש ועדה שתחקור או תבחן לעומק את כלל המשמעויות של גלי צה"ל ותגבש המלצות - - -
אבישי ברוורמן: שר הביטחון הקודם?
רונן הופמן: ואני הייתי חבר בוועדה הזאת.
רונן הופמן: עשינו עבודה מאוד מקיפה, מאוד עמוקה: שמענו אנשי מקצוע גם מהתקשורת, גם משפטנים, גם מהצבא, גם מהציבור ומארגונים שהתנגדו לזהות של גלי צה"ל כפי שהיא נתפסת בעיניהם.
רונן הופמן: אני חולק לחלוטין על מה שנאמר כאן.
רונן הופמן: המסקנות היו – אני ממליץ לכם לקרוא את הדוח הזה: התחנה מאוזנת, יש בה שיקול דעת.
רונן הופמן: אני לא רוצה להרחיב כי הכול מופיע בדוח.
אבישי ברוורמן: היא גם איכותית ויש בה אנשים אחראיים, להוציא את המפקד, שאני לא יכול לתת לו מחמאות פה.
רונן הופמן: אני חושב שיוזמת החקיקה בעניין הזה היא חיונית, היא נחוצה, ויפה שעה אחת קודם.
רונן הופמן: אני מאוד מברך על היוזמה הזאת.
רונן הופמן: אנקדוטה קטנה: לי הייתה חוויה נהדרת עם גלי צה"ל.
רונן הופמן: אני השתתפתי במשא ומתן עם סוריה בשנות ה-90'.
רונן הופמן: יום אחד נכנס ראש המשלחת הסורית לחדר ואמר: אני מבין שהממשלה שלכם החליטה להחזיר לנו את רמת הגולן, אפשר לחתום.
רונן הופמן: אמרנו לו: על מה אתה מדבר?
רונן הופמן: אז הוא שלף איזו סטנוגרמה מיומן הבוקר של גלי צה"ל: שרת החינוך שולמית אלוני אמרה בגלי צה"ל ביומן הבוקר שישראל צריכה להחזיר את רמת הגולן.
רונן הופמן: אמרנו לו: שרת החינוך ממר"צ, מה אתה - - - אז הוא אמר: מה זאת אומרת?
רונן הופמן: הרדיו הצבאי הממלכתי הישראלי – לא ייתכן שהיא לא נשלחה על-ידי ראש הממשלה.
רונן הופמן: אני ממליץ לכולנו לקרוא את הדוח הזה.
רונן הופמן: דוח דני יתום, ועדת יתום.
אבישי ברוורמן: לא אלמן ישראל – דוח יתום.
<ישי יודקביץ: הדוח שדיברתי עליו בדברי, הדוח ששר הביטחון מינה בעקבות החלטת - - -
אבישי ברוורמן: אני מציע שתחלקו אותו לחברי הכנסת.
אבישי ברוורמן: חבר הכנסת הופמן, אני מאוד מודה לך.
אבישי ברוורמן: ההערה שלך עשתה פה איזון מאוד ברוך.
אבישי ברוורמן: הייתה פה העצה קונקרטית מאוד מעניינת של חבר הכנסת פייגלין, ייתכן שהיא לא תהיה בעתיד, אבל יבוא יום שמדינת ישראל תהפוך למדינה נאורה ומפעל הפיס לא ינוהל על-ידי פוליטיקאים וכל דבר יהיה רשות סטטוטורית עם אנשים מקצועיים, גם ברשות השידור – ביום ההוא יבוא לציון גואל ואפילו המשיח אולי יגיע.
ישראל אייכלר: והעיתונאים יהפכו לפוליטיקאים.
אבישי ברוורמן: לזה הם כבר הפכו.
אבישי ברוורמן: זה כבר מאחורינו.
אבישי ברוורמן: חברת הכנסת עליזה לביא, האם אנחנו יישרנו כבר את ההדורים?
עליזה לביא: תודה, אדוני היושב-ראש, חבר הכנסת ברוורמן.
עליזה לביא: תחנת גלי צה"ל היא תחנה אהודה, תחנה מאוד אהובה.
עליזה לביא: זאת הזדמנות לומר תודה.
עליזה לביא: אני רוצה לקחת את הדיון הזה לקומה השנייה.
עליזה לביא: אני חושבת שאי אפשר לנתק את הדיון בחוק כזה או אחר בלי להתבונן מה קורה במפת התקשורת הישראלית – צריכה להיות פה הלימה.
עליזה לביא: אם היית שואל אותי, לפני 65 שנים כשבן גוריון מחליט להקים את התחנה – אגב, הוא עושה את זה בהיחבא, הוא לא מודיע , אני לא אחזור פה על שיעור היסטוריה על איך מיקמת התחנה ומה היו השיקולים שלו.
עליזה לביא: חברת הכנסת שקד הזכירה בדברים שלה למה התחנה קמה.
עליזה לביא: מעולם לא צלח הניסיון הזה של חברי כנסת אחרים, של שרים, להסדיר את התחנה.
עליזה לביא: כשאנחנו רואים כזאת מציאות, תמיד צריך להתבונן מההיסטוריה ולהבין למה.
עליזה לביא: למה זה עד היום לא סודר, לא נחקק?
עליזה לביא: ולא בכדי.
עליזה לביא: אני חושבת שאם הייתי נותנת עכשיו הרצאה – וזה קורס שאני מלמדת באוניברסיטה: הרדיו ב-מאה ה-21 בחברה הישראלית – הייתי עוצרת כאן.
עליזה לביא: אבל היום אנחנו מתבוננים על מפת תקשורת חשדה בישראל ואנחנו מדברים על טכנולוגיות שנכנסות ועל עוד ועוד אפשרויות כאלה ואחרות.
עליזה לביא: אני חושבת, דווקא משום המקום הזה של האהבה הגדולה והאהדה הגדולה והאחוזים הגבוהים של שיעורי ההאזנה לתחנה הזאת – האזרחים מצביעים ברגלים.
אבישי ברוורמן: בהחלט, הערכה גדולה מאוד.
עליזה לביא: נכון שיש נושאים שצריך לטפל בהם.
עליזה לביא: אני לא פוסלת את הדברים שנאמרו כי יש פה תחושות של אנשים והרגשות וסטטיסטיקות ותכף האגודה לזכות הציבור תעלה נשאים שצריך היה לתת להם פתרונות לפני שנים: הנושא של מי מגיע למעבדה האנושית של אנשי התקשורת העתידיים של מדינת ישראל, מאיפה הם מגיעים.
עליזה לביא: הקמתם ועדה ציבורית - - -
אבישי ברוורמן: הוא דיווח – את נכנסת קצת באיחור – הוא דיווח על שינויים מאוד גדולים.
עליזה לביא: אני שמעתי אמנם קודם, אני מצטערת שאיחרתי, אבל שמעתי.
עליזה לביא: דיברתי עם מפקד התחנה, שמעתי – אני רוצה להגיד זה שהיא תחנה מאוד דיאלוגית, כלומר, כשבאים – אתה רואה מענה.
עליזה לביא: לכן אני חושבת שאם אמרתי שאני רוצה לעלות לקומה השנייה, לא יכול היות שמצד אחד יד אחת של המדינה נותנת זיכיונות לתחנות רדיו ואומרת להן שהפרנסה שלהן מהפרסומות ומצד שני יש פה תחנה צבאית שמשדרת לאזרחים, כמו שאמרתי יש עוד מקרה אחד בעולם.
עליזה לביא: אבל בואו נבחן היום, במפת התקשורת החדש בישראל, ויש לנו תחנה אהובה ואהודה ולא נכביר עוד במילים, בוא נראה איך אנחנו - - -
עליזה לביא: ההמלצה שלי לעשות סדר.
עליזה לביא: כלומר לראות - - -
איילת שקד: להפוך אותה לתחנה מסחרית?
עליזה לביא: צריך לראות איך אנחנו - - -
אבישי ברוורמן: אודה לך אם - - -
עליזה לביא: אדוני, מצד אחד יש פה תחנה שממומנת על-ידי משרד הביטחון וצריך גם לזה להתייחס.
עליזה לביא: מה התחנה הזאת?
עליזה לביא: להגדיר אותה: מהי?, היא מסחרית, היא אזרחית - - -
אבישי ברוורמן: זאת אומרת שאת ממליצה שאנחנו נעבוד, הממשלה בעזרתנו, על חוק גלי צה"ל משמעותי.
עליזה לביא: לעומק.
עליזה לביא: אני חושבת שבשלו התנאים והשינויים הטכנולוגיים מאפשרים לתחנות לשדר באמצעים טכנולוגיים שונים.
עליזה לביא: תראה, אנחנו מדברים על גלי צה"ל, אבל לא הזכרנו את גלגל"צ - - -
אבישי ברוורמן: הוא הזכיר בהתחלה – את אחרת – הוא הזכיר את שתי התחנות.
עליזה לביא: אז גם תת-התחנה הזאת, איך היא קמה?
עליזה לביא: אנחנו יודעים עד כמה השפעתה על המוזיקה בישראל.
עליזה לביא: איך הפלייליסט – ההשפעה שלה עמוקה.
עליזה לביא: אז אם אנחנו רוצים לעשות סדר, אני חושבת שבשלו התנאים לעשות סדר, אני לא קוראת בכלל לסגירת התחנה, אני חושבת שזאת תחנה מאוד-מאוד חשובה במבנה הישראלי, אבל לבוא ולראות היום, גם במסגרות השונות של אמצעי התקשורת, במיוחד תחנות הרדיו, מה אנחנו עושים.
אבישי ברוורמן: תודה רבה, חברת הכנסת לביא.
איילת שקד: לפני שממשיכים, אפשר שהוא יענה?
איילת שקד: כי אם לא עונים על שאלות אז זה תמיד מתמסמס.
אבישי ברוורמן: סליחה, קודם כול, זה לא מתמסמס.
אבישי ברוורמן: אני אוהב שבוועדה אנשים יושבים.
אבישי ברוורמן: כמו שאמרתי, אני חוזר כמו קאטו הזקן, כשהפרלמנט הישראלי יהיה רציני, אנשים יישבו אך ורק בוועדה אחת.
אבישי ברוורמן: ירון רושם את השאלות, אני מכיר את ירון, יש לו אורך רוח, גם כשהיה מראיין ברשת ב' אלו היו הראיונות הטובים ביותר כי הוא נתן לאנשים לדבר.
אבישי ברוורמן: חבר הכנסת אייכלר, כן.
ישראל אייכלר: אדוני היושב-ראש, אני לא אחזור על מה שאמרו אחרים אלא אגע בנקודה נוספת.
ישראל אייכלר: אין ספק שתחנת גלי צה"ל היא מקור אינפורמציה מאוד יעיל, זמין, מהיר, ובגלל זה הרבה אנשים שומעים אותה.
ישראל אייכלר: בוא נאמר שגם אם, כמו שאומרת חברת הכנסת שקד, רוב הדוברים והשדרנים הם בעלי אוריינטציה שמאלנית, זה לא אמור להפריע כאשר המאזין יודע מראש שמדבר עכשיו אדם עם דעות שמאלניות – עם זה אין לי בעיה, ולכן אולי נוח לפייגלין להתראיין שם וגם אני מתראיין שם בלי שום בעיה עם אנשים שאני יודע בדיוק מה דעתם.
ישראל אייכלר: יש לי בעיה אחרת.
ישראל אייכלר: אני לא יודע אם המפקד מודע לזה ואני רוצה שהוא ישיב על זה: ישנם שדרנים שמקבלים הכנסות, הרצאות, הזמנות, מארגונים עם אג'נדה אנטי דתית קיצונית, וכשהם באים לדבר ברדיו הם מביעים את כל האיבה שלהם ואת כל מה שצברו בחוץ אל הרדיו ובכך הם מעוררים שנאה ואיבה ומדנים נגד ציבורים.
ישראל אייכלר: זה הדבר החמור ביותר שאני רואה בגלי צה"ל.
<ירון דקל: על אילו ארגונים את המדבר?
ישראל אייכלר: על ארגונים רפורמיים בדרך כלל.
ישראל אייכלר: הם מרצים שם ואחר כך כשעולה נושא חרדי הם משסים את הציבור נגד הציבור החרדי, ואנשים אפילו כאילו דתיים, הם משסים את הציבור נגד הציבור החרדי - - -
עליזה לביא: ברדיו או בהרצאות?
עליזה לביא: על מה אתה מדבר?
ישראל אייכלר: לרדיו הם באים אחרי שהם כבר משוחדים על ידי ההוצאות - - -
עליזה לביא: אנחנו שומעים אותה תחנה?
עליזה לביא: תן לי דוגמה.
ישראל אייכלר: תני לי לדבר.
ישראל אייכלר: אני לא הפרעתי לך.
ישראל אייכלר: אני יודע את העמדות שלך.
ישראל אייכלר: זאת המעלה שלך – אני יודע בדיוק מאיפה את באה.
ישראל אייכלר: שדרן שעומד וכאילו אובייקטיבי וכאילו אפילו דתי ומסית נגד הציבור החרדי יום-יום.
ישראל אייכלר: אין לי בעיה עם עובדי הרדיו, עובדי גלי צה"ל, שהם העובדים – אני יודע את האג'נדה שלהם – והם לא מקבלים מאף אחד שום הטבה וזאת המשכורת שלהם זאת המשכורת שלהם ומזה הם חיים.
ישראל אייכלר: אין לי בעיה עם זה.
מיכל רוזין: מי מסית?
דוד צור: על סיון רהב הוא מדבר.
ישראל אייכלר: היא אחת - - - גם רזי ברקאי, אני מאמין שהוא לא מקבל כסף - - - אבל לא יתכן שאנשים שמקבלים איזו שעה, וזה בסדר שהם מתפרנסים ממקומות אחרים, אבל שיגידו למען הגילוי הנאות: אני מרצה אצל הקונסרבטיבים, אני מרצה אצל הרפורמים ולכן אני שונא חרדים ולכן, כשמגיע נושא חרדים אני מסית ומסית.
ישראל אייכלר: האזרח לא יודע מזה - - -
אבישי ברוורמן: חבר הכנסת אייכלר, צמצום.
ישראל אייכלר: אני כבר עומד לסיים.
ישראל אייכלר: - - האזרח, הפקיד, שמולו בא אדם חרדי, מאזין בגלי צה"ל - - -
ניצן הורוביץ: - - - דתי - - -
ישראל אייכלר: חבר הכנסת הורוביץ, אתה חושב שאני מגן על דתיים?
ישראל אייכלר: אני אוהב חילוני שמצהיר על עצמו חילוני - - -
אבישי ברוורמן: רבותי, זה מתחיל להיות פופוליטיקה.
אבישי ברוורמן: חבר הכנסת הורוביץ, תקבל רשות דיבור אחרי זה.
ישראל אייכלר: אני יודע שדברי קשים – לי קשה לשמוע את הדברים שלהם.
ישראל אייכלר: יש עוד נושא, אדוני המפקד, ישנם בעלי תכניות שחושבים שאם לא יהיה אייטם אנטי חרדי והם לא יוסיפו על דברי הכתב דברי הסתה, אז הדבר לא היה בסדר.
ישראל אייכלר: הוא לא היה מעז לעשות את זה נגד ערבים, נגד מזרחיים, נגד רוסים ואפילו וודאי שלא נגד מהגרים זרים.
ישראל אייכלר: כשמגיע הנושא החרדי, אני מבקש ממך אדוני המפקד, ואני מבקש מחברי הכנסת – לא לאפשר, גם אם גלי צה"ל היא תחנה צבאית וגם אם אזרחית, לא לאפשר את ההסתה ההמונית הזאת והדרך הפשוטה למנוע את זה היא על ידי גילוי נאות.
ישראל אייכלר: ברגע שאדם יגיד: אני שייך למגזר הזה ושי לי אג'נדה כזאת וכזאת – אין לי בעיה.
ישראל אייכלר: כשיבוא ניצן הורוביץ וידבר – כולם יודעים מה האג'נדה שלו ואין לי שום בעיה עם זה.
ישראל אייכלר: אבל כשבא מישהו ומסתתר מאחורי אובייקטיביות ואפילו קרוב וחיזוק ביהדות, ומסית נגד הציבור החרדי – זאת סכנה קיומית.
ישראל אייכלר: אם מדברים על השפעה של תחנה צבאית, יש לזה סכנה כי זה מתבטא ברחוב, באוטובוס, בבית חולים, פקיד שמתנכל לחרדים - - -
אבישי ברוורמן: חבר הכנסת אייכלר – צמצום.
ישראל אייכלר: הדברים הובנו?
אבישי ברוורמן: הובנו.
ישראל אייכלר: אם אדוני המפקד יענה על זה – אני מאוד אשמח.
אבישי ברוורמן: הוא יענה לך.
אבישי ברוורמן: אני רק רוצה להגיד לחבר הכנסת אייכלר שאני 65 שנים נמצא עלי אדמות ופגשתי, גם כשהייתי בארצות הברית ובמקומות אחרים וגם בארץ, רבנים רפורמיים ורבנים קונסרבטיביים.
אבישי ברוורמן: כל מי שפגשתי לא שונאים חרדים.
ישראל אייכלר: אני מדבר על אלה שמממנים את ההסתה נגד החרדים.
ישראל אייכלר: לא כל הרפורמים שונאים – יש אנשים טובים מאוד.
ישראל אייכלר: ישנם ארגונים שמצהירים על מלחמתם בהשקפה הדתית-החרדית האורתודוקסית.
אבישי ברוורמן: העם היהודי ידוע כעם שיש לו כוח סבל אבל אין לו סובלנות, אני חושב שגם בנושא הזה.
אבישי ברוורמן: אתה אולי מעלה איזו נקודה של רגישות שקיימת אבל גם לרפורמים וגם לקונסרבטיבים, אתה מקבל לחלוטין - - -
ישראל אייכלר: אין לי שום בעיה שידברו כמה שהם רוצים ויהיו מוצהרים אבל לא שיסיתו כדתיים - - -
אבישי ברוורמן: אבל הם דתיים.
אבישי ברוורמן: חבר הכנסת ניצן הורוביץ, בבקשה.
ניצן הורוביץ: תודה, אדוני היושב-ראש.
ניצן הורוביץ: אני בכלל חשבתי שהדיון הזה לא צריך להגיע למקומות האלה, אבל הוא הגיע.
ישראל אייכלר: חייב להגיע – מישהו צריך להביא את צעקת העם.
ישראל אייכלר: אתה יושב שם באולפן ולא יודע מה מרגיש.
ניצן הורוביץ: היות והגיע – צריך להגיד כמה מילים.
אבישי ברוורמן: טוב לו לאדם שלא נברא משנברא – אך משנברא, טוב לו שנברא משלא נברא.
ניצן הורוביץ: זה נכון בתאוריה.
ניצן הורוביץ: בתיאוריה, כמו שאמר מישהו, צבא לא אמור להפעיל תחנת שידור לכלל האוכלוסייה, בתיאוריה זאת אנומליה.
ניצן הורוביץ: אבל כמו שאמר היושב-ראש בצדק, זה סיפורה של המדינה הזאת: לצה"ל יש גם התיישבות והוא מקים יישובים - -
אבישי ברוורמן: מדינה אנומלית.
ניצן הורוביץ: ויש לו גם רבנות ויש לו גם גופי מחקר ויש מורים בצבא והוא מקיים שיעורים – הוא עושה המון דברים.
ניצן הורוביץ: זה סיפורה של המדינה הזאת.
ניצן הורוביץ: התחנה הזאת קמה יחד עם המדינה, במסגרת הטלאים-טלאים האלה וגם השידור הציבורי, מעבר לגלי צה"ל הוא טלאים-טלאים: יש לנו רשות שידור וטלוויזיה חינוכית ושידור מסחרי שהוא חצי פרטי ותחנות רדיו בכל מיני מעמדים ורשויות.
ניצן הורוביץ: יש זירה שלימה של הסדרים, וגלי צה"ל בעניין הזה היא לא חריגה.
ניצן הורוביץ: בכל המכלול הגדול הזה צריך לראות את העיקר ולא להתבלבל – גלי צה"ל, בסך הכול, זה סוג של פלא.
ניצן הורוביץ: עם כל האילוצים וכל הלחצים, שחלק מהם ראינו גם פה סביב השולחן, והסד התקציבי והתנאים הפיזיים, מי שביקר יודע באילו תנאים עובדים ואיך נראה הבניין, וכמה קשה לתפעל ומול מערכת לא פשוטה כמו צה"ל ומשרד הביטחון.
ניצן הורוביץ: ולמרות הכול שידורים יפים, איכותיים: אוניברסיטה משודרת ושעה היסטורית וחיי חיילים ומגזינים כלכליים.
ניצן הורוביץ: והערך הציבורי הוא עצום, גם של המוזיקה.
ניצן הורוביץ: לכן, בשורה התחתונה, חברות וחברים, אנחנו צריכים לעזור לגלי צה"ל, להקל עליה, כי בסוף כולנו אוהבים ונהנים ממנה ובצדק אמרו פה חברי משני צדי המתרס והדעות הפוליטיות שבסך הכול זאת תחנה פופולרית ואהודה - - -
אבישי ברוורמן: ואיכותית, איכותית.
ניצן הורוביץ: - - - יש אירוע ביטחוני ואדם רוצה לשמוע חדשות – פותח גלי צה"ל לקבל עדכונים; אדם רוצה לשמוע מוזיקה חדשה – פותח.
ניצן הורוביץ: זאת זירה שהיא זירה ציבורית טובה.
ניצן הורוביץ: לכן אני מציע לחברי להפסיק עם כל מבחני הדעה וההשקפה – זאת תחנה חופשית, פתוחה, זה לטובת כולנו.
ניצן הורוביץ: למישהו יש טענה על מגזר כזה, מגזר אחר – זה בסדר, ככה כשיש דיון ציבורי פתוח.
ניצן הורוביץ: אני קורא לוועדה, ואני שמח על הרוח שמפגים פה יושב ראשה וועדה, לקדם את העניין ולאשר לגלי צה"ל את התקנות האלה כדי לאפשר לה לפעול בצורה תקינה.
אבישי ברוורמן: תודה חבר הכנסת הורוביץ.
אבישי ברוורמן: כמובן אתה לא תגרום ליושב-ראש הוועדה לעבור על החוק.
ניצן הורוביץ: חס וחלילה, הכול לפי הסדר.
אבישי ברוורמן: חבר הכנסת צור, בבקשה.
דוד צור: אני רוצה להתחיל מהסוף.
דוד צור: קודם כל, אני מצטרף לכל מילה כמעט של ידידי הורוביץ.
דוד צור: לא הייתי קודם כי אני מתראיין לגלי צה"ל עכשיו - - -
אבישי ברוורמן: רגע, רגע, אתה רואה למה אתה גורם, ירון?
אבישי ברוורמן: כדי שהוא - - -
דוד צור: זה נראה לי קונספירטיבי.
דוד צור: אבל רציתי להגיד שיושבת ראש ועדת הפנים היא הצנזורית לשעבר ולא יושב-ראש ועדת הכלכלה.
דוד צור: אני לא מבין איך הגענו לנקודה הזאת שבה אנחנו צריכים להיות צנזור ראשי.
דוד צור: זאת תחנה שאנחנו צריכים בעיקרון לעודד אותה ולעזור לה.
דוד צור: יש פה עיוותים שונים שאם מסתכלים עליהם באיזה עולם אוטופי של שידורים, אז היינו צריכים להגיע למשהו אחר.
דוד צור: גם אנחנו משלמים אגרה לכל ישראל גם כשאנחנו הולכים לעשות טסט לאוטו.
דוד צור: ולא ברור לנו, אפילו אם בחיים לא נפתח תחנה אחרת – אגב, אני פותח כי אני מאוד אוהב גם את קול ישראל – אבל זה לא קשור.
דוד צור: אני אומר שיש פה כל מיני עיוותים ב-So called בתחרות החופשית – היא לא חופשית באמת, היא סוג של תחרות שיש בה הטיות וגם עזרה.
דוד צור: אני חושב שאנו כמחוקקים צריכים לאשר את הצעת שר הביטחון והבקשה שלו מהוועדה.
דוד צור: הנקודה העיקרית שאנחנו צריכים להיות מודעים לה היא שכאשר אנחנו מאשרים את התקנות פה, האם אנחנו לא פוגעים בחוק שמאפשר את שידורי הדריו האזוריים ובנתח הפרסום שמוקצה להם.
דוד צור: לכן, אם יש משהו שלדעתי נצטרך לדון בו יותר אחרי שהוראת השעה תעבור, זה במינון.
משה זלמן פייגלין: למה צריך לאשר שידורי רדיו אזורי?
<אתי בנדלר: לא צריכים לאשר – זה על פי חוק.
אבישי ברוורמן: חבר הכנסת צור, אתה נכנסת קצת באיחור ולכן אני רוצה להגיד לך מה נאמר כאן:
אבישי ברוורמן: לגבי התקנות, ברגע שיעבור החוק, אנחנו נדון בהן וכנראה אנחנו נאשר אותן.
דוד צור: בחלק הזה הייתי.
אבישי ברוורמן: לגבי חוק הדקות – אני לא קורא לו חוק גלי צה"ל – גם עליו אנחנו נצביע - - -
דוד צור: אבל מה שברור זה שצריך - - -
אבישי ברוורמן: תקשיב.
אבישי ברוורמן: עלתה פה נקודה מרכזית, אני אמרתי בתחילה ואמרו אחרים: את הדבר הזה שקוראים לו גלי צה"ל צריך להסדיר בחוק.
אבישי ברוורמן: את החוק הזה אפשר לעשות אותו תוך שנה, שנה וחצי, אבל חוק רציני שפעם אחת יהיה סדר בנושא הזה בלי שום קשר לחוק הדקות ולכבוד לגלי צה"ל.
דוד צור: אבל צריך לעשות את זה בזמן שעדיין שומרים על גלי צה"ל ולא הורסים את התחנה.
אבישי ברוורמן: אתה שמעת - - -
דוד צור: לא התכוונתי אליך לרגע – התכוונתי לאמירות אחרות.
אבישי ברוורמן: אפילו חבר הכנסת פייגלין הביע כבוד ואמר לשמור על גלי צה"ל.
אבישי ברוורמן: איך לשמור?
אבישי ברוורמן: הוא הציע בצורה אחרת.
אבישי ברוורמן: אני אומר: אשר לקיסר – לקיסר.
אבישי ברוורמן: אני רוצה לאזן קצת את הדיון: מיקי מירו, מה עם קול ישראל?
אבישי ברוורמן: אתה מנהל קול ישראל – קול ישראל מברך על גלי צה"ל?
<מיקי מירו: ברור.
<מיקי מירו: אגב, ההערה הקטנה שהערתי – ואני מתנצל – רציתי לציין שקול ישראל זה לא רק רשת ב'.
אבישי ברוורמן: נכון, אבל אני חושב שירון דקל תיקן.
<מיקי מירו: אני כאזרח קצת מודאג שתחנה צבאית או תחנה ממשלתית צריך להיעזר בפרסומות.
<מיקי מירו: אני חושב שיש בזה איזושהי בעיה ערכית.
אבישי ברוורמן: זאת אומרת, זה נובע - - -
<מיקי מירו: אני חושב שזה סוג של הפרטה של צבא.
<ירון דקל: רשת ב' זה לא רדיו ציבורי?
<מיקי מירו: רדיו ציבורי - - -
<ירון דקל: שנעזר בפרסומות?
<מיקי מירו: זה לא אותו דבר.
מיכל רוזין: למה זה לא אותו דבר?
אבישי ברוורמן: רבותי, אני מבקש – נתנו לגלי צה"ל כל-כך הרבה כבוד - - -
<מיקי מירו: - - - זה משהו אחר - - -
איציק שמולי: כמעט מיליארד שקל אגרה בשנה.
אבישי ברוורמן: זו פעם ראשנה שאני משתמש בפטיש.
אבישי ברוורמן: רבותי, מה אתם רוצים?
אבישי ברוורמן: גלי צה"ל במצב טוב.
אבישי ברוורמן: תראו את כל המצב היום ברשות השידור – הם כל-כך אומללים לעומת גלי צה"ל - - -
<מיקי מירו: להיפך.
<מיקי מירו: אני דואג, אני חושב - - -
איציק שמולי: כסף, ברוך השם, יש.
אבישי ברוורמן: תנו למיקי לדבר בבקשה.
<מיקי מירו: אני חושב שטוב הייתה עושה המדינה אם הייתה נותנת להם את כל התקציב.
אבישי ברוורמן: אני חושב שאם הם היו מקבלים תקציב על פי חוק, מר דקל היה מוותר על הפרסומות.
<מיקי מירו: לכן אני אומר את זה.
<ירון דקל: האמת היא שהייתי מסתפק בנתח מהאגרה.
<מיקי מירו: זה גם לא טוב לך.