GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אבישי ברוורמן: לא דיברו על זה?
<יפתח שקד: דיברו על זה, לא טיפלו בזה כמו שצריך, העבירו את זה לממונה על ההגבלים לבדיקה.
<יפתח שקד: אם אתם שואלים אותי, הוא דיבר על רשתות שהקימו כמה חנויות צמודות אחת לשנייה.
<יפתח שקד: החלק הגדול של כשל השוק הוא האישור של הממונה על ההגבלים לרכישת ספקים קטנים ובינוניים.
<יפתח שקד: אני בטוח שאם אני אשאל פה מי זאת "אסם" ומה היא מוכרת, שלושה רבעים מהאנשים פה לא יודעים.
<יפתח שקד: כי "אסם" זה "טבעול" וזה "עוף טוב" וזה "הוד לבן" וזה "מטרנה" וזה "בונז'ור" וזה "בית-השיטה" וזה "נסטלה" וזה "עסיס".
<יפתח שקד: ואני אומר לכם: הנה, יושבים פה רמי לוי ומנכ"ל "שופרסל", סליחה שאני מתבטא ככה, אני בטוח ש"אין להם ביצים" להוציא מחר את הפתי בר של "אסם" מהגיוון, מכיוון שאם הם יוציאו את הפתי בר של "אסם" מהגיוון, הם גם ככה מפסידים למשל על "מטרנה" ועל קטשופ של "אסם", הם מחר פשוט יקבלו מכתב מ"אסם" שהפחיתו להם את ההנחה.
אבישי ברוורמן: ולכן אם פה יש שר שהדבר המרכזי שלו זה נושא התחרותיות, אני אמרתי: יש ועדה שהנושא שלה תחרותיות, היא רוצה צרכנים, היא רוצה יצרנים - - -
<יפתח שקד: אני לא בטוח שיש פה מישהו שמסוגל היום לפרק את היצרנים האלה.
אבישי ברוורמן: אבל להתחיל לשפר.
<יפתח שקד: בטח ובטח אסור לתת להם לרכוש - - -
אבישי ברוורמן: אני עובר עכשיו, חברת הכנסת גילה גמליאל, את מייצגת את המפלגה השלטת.
אבישי ברוורמן: חשבתי שהיא הייתה שלטת פעם.
גילה גמליאל: עדיין, כמו שאתה יודע.
גילה גמליאל: ראשית, אני רוצה לברך את השר על עצם זה שהגעת לכאן לוועדה לסקור את הפעילות של המשרד, ובהחלט יש הרגשה שיש כאן רוח חדשה שרוצה להיכנס, וכאן תפקידנו גם לסייע בידך לקדם את כל הרפורמות.
גילה גמליאל: בסוגיית המזון, כמי שגם הקימה שדולה על מנת לטפל בנושא הזה, אני חושבת שהמקום הראוי, לא בכדי קראת למשרדך כלכלה, שזה באמת ידון כאן בוועדת הכלכלה.
גילה גמליאל: ביחד ננסה לטפל בסוגיה הזאת.
גילה גמליאל: דיברת על מספר דברים.
גילה גמליאל: לפני שאני אגע בסוגיית המזון שלדעתי היא מאוד מאוד קריטית ביוקר המחיה, הנושא של טיפול בעסקים הקטנים והבינוניים, אני חושבת, היה חשוב לא פחות.
גילה גמליאל: אני חושבת שכשאנחנו בחנו כאן בוועדה את סוגיית האשראי שלא מגיע בעצם לעסקים הקטנים בהיבט הבנקאי, והוא יכול בהחלט לפתור חלק ניכר מהבעיה בסוגיית העסקים הקטנים והבינוניים.
גילה גמליאל: וכאן לדעתי צריך לשלב זרועות עם הפעילות שלך יחדיו על מנת לתת את המענה באופן כללי.
גילה גמליאל: הנושא של המזון.
גילה גמליאל: בעיקרון ביקשתי את המרכז מחקר ומידע של הכנסת להגיש לנו דוח.
גילה גמליאל: אני אקבל אותו במלואו בעוד כשבועיים.
גילה גמליאל: יחד עם זה, הדוח הראשוני מציג תמונה מאוד עגומה.
גילה גמליאל: שוב, ביחס לעולם המחירים שלנו עולים בשיעור ריאלי מצטבר של 13.5% בשנים האחרונות.
גילה גמליאל: אני חושבת שכאן צריך להבין שלצערי לא הפיקוח על המחירים מסייע, בוודאי ובוודאי בגלל שמרבית המוצרים שהם מוצרים מאוד מבוקשים לאו דווקא מקבלים את הפיקוח הממשלתי בעניין הזה.
גילה גמליאל: אני חושבת שבכלל כל הסוגיה הזאת צריכה להיבחן מחדש.
גילה גמליאל: עצם העובדה שמאז מחאת הקוטג' עברו כבר שנתיים ועדיין בכנסת ישראל לא ניתן מענה אמיתי לבעיה מגיעה לפתחך, ואני מאמינה שיש לך את היכולות לקדם את זה, ואנחנו נעזור כאן בעניין של הפרלמנט.
גילה גמליאל: אני חושבת שכמו שעשה השר כחלון בסוגיית התקשורת, שבה הוא פשוט עשה בדיקה מקיפה של כל ההתגלגלות של מערך התקשורת עד לבחינה ממשית איפה בדיוק ה"באג", איפה בדיוק נמצאת הנקודה שבה הצרכן סופג את מרבית העלויות, כבוד השר, כבוד יושב-ראש הוועדה, אני חושבת, את אותו דבר ואת אותו תהליך צריך לבצע במערך המזון.
גילה גמליאל: צריך לבחון ממש את הסוגיה הזאת, מתחילת דרכה עד שהיא מגיעה לצרכן, היכן בדיוק מגיעה הנקודה שבה הכשל המרכזי בהיבט של יוקר המחיה.
גילה גמליאל: ודבר שאותי מאוד מקומם באופן אישי כשאני בוחנת זה העניין של הקרטל של יצרניות המזון.
גילה גמליאל: במדינת ישראל קיימות חמש יצרניות מזון גדולות שהן בהחלט שולטות בריכוזיות בענף המזון.
גילה גמליאל: אני חושבת שצריך לפתוח את השוק הזה לתחרות.
גילה גמליאל: ומה שמקומם לא פחות זה מי שמסתובב בעולם ורואה את אותם מוצרים שכאן קונים אותם, ב-40% פחות עלות בחו"ל.
גילה גמליאל: אני מאמינה שביחד אנחנו יכולים לקחת את העוולה הזאת.
יצחק וקנין: גילה, אפילו אותם מוצרים נמכרים שם יותר בזול.
גילה גמליאל: זה מה שאמרתי: שם הם יותר זולים ב-40%.
גילה גמליאל: את אותם מוצרים של אותו קרטל מזון שקיים היום בארץ עם אותן חמש יצרניות מזון צריך לשים את הדגש - - -
<אמיר חייק: אדוני יושב-ראש הוועדה, קרטל זו מילה משפטית שהיא מאוד מסוכנת בשימוש בה.
<אמיר חייק: זה לא דבר של מה בכך.
גילה גמליאל: אני יודעת שזו מילה שפחות אוהבים, אבל בוא לא נקשט את האמת.
גילה גמליאל: זו האמת לצערנו.
אבישי ברוורמן: חבר הכנסת חייק, אף אחד לא יתבע פה על שימוש במילה לא מדויקת.
<אמיר חייק: לא, אבל בסוף אנחנו צריכים להיזהר במה אנחנו אומרים.
אבישי ברוורמן: קיבלתי.
גילה גמליאל: אני חושבת שההתנהלות היא התנהלות פרועה של היצרניות.
גילה גמליאל: צריך לשים לה סוף.
<אמיר חייק: - - -
גילה גמליאל: לא מפריעים, סליחה, חברי כנסת בדרך כלל יש להם זכות - - -
אבישי ברוורמן: אמיר, אתה בזמן האחרון - - -
אבישי ברוורמן: אמרתי שאתה חבר כנסת, ואתה יודע, עוד לא הגעת לדרגה כל כך גבוהה.
גילה גמליאל: באמת יש לך יכולות, אתה בהחלט יכול להיות בבית הזה, אבל צריך באמת - - -
גילה גמליאל: על כן, כבוד השר, אני חושבת שלפתחך עומדות באמת משימות כבדות משקל.
גילה גמליאל: אני באמת מאמינה שאתה יכול לקדם אותן, ואנחנו כאן על מנת לסייע בעדך.
אבישי ברוורמן: תודה לחברת הכנסת גמליאל.
אבישי ברוורמן: לכבוד השר יש פגישה עם מושל מישיגן, עיר ואם בארצות-הברית, מדינה ואם בארצות-הברית.
אבישי ברוורמן: קודם כול, הצוות שלך ימשיך כאן כי חשוב לי שגם לצוות וגם לפרוטוקול, כי בסופו של דבר השר מרים את ידיו כמעשה משה, אבל כל האנשים פה יעשו בדברים.
אבישי ברוורמן: שמעת את קול העם ואני מקווה שאתה מקשיב.
אבישי ברוורמן: עמית, בוא לידי.
אבישי ברוורמן: אני מבקש עכשיו, לאחר חברת הכנסת גמליאל, אני רואה פה את אייל עופר מ"ישראל יקרה לנו".
אבישי ברוורמן: אייל, איפה אתה?
אבישי ברוורמן: אני מבקש בשתי דקות.
<אייל עופר: חבל שבדיוק השר הלך.
אבישי ברוורמן: השר ישמע את דבריך.
אבישי ברוורמן: תאמין לי, אם עמית שומע, אז השר שומע.
<אייל עופר: אין שום בעיה.
<אייל עופר: תעסוקה היא תוצאה ישירה של כוח קנייה.
<אייל עופר: וכוח הקנייה במדינת ישראל נשחק בשבע השנים האחרונות.
<אייל עופר: אי-אפשר לחשוב שאנחנו נמצא מקומות עבודה לחרדים ולערבים, ולכל מי שאנחנו רוצים לתת לו תעסוקה, כאשר בעצם הביקושים במשק נפגעים כתוצאה מזה שהמחירים במשק הם מאוד מאוד גבוהים.
<אייל עופר: הסיבה שהמחירים גבוהים, ואני מחזיק פה את דוח קדמי ותרשו לי לצטט רק שורה אחת ממנו: שיווי משקל במבנה המשק בו כוחם היחסי של החקלאים והצרכנים ירד.
<אייל עופר: ומה שגרם לכל הדברים האלה זה המבנה האוליגופולי במשק – אתם לא רוצים שאני אשתמש במילה קרטל.
אבישי ברוורמן: אתה רואה, אז הורדנו את המילה קרטל.
אבישי ברוורמן: עכשיו, אמיר חייק, הציבור מבין לחלוטין, זה לא קרטל, זה אוליגופול.
אבישי ברוורמן: אני צריך להגיד: מדבר אייל עופר.
אבישי ברוורמן: הדוקטורט כבר הוצג או עוד לא?
<אייל עופר: עוד מעט.
אבישי ברוורמן: עוד מעט.
אבישי ברוורמן: אוטוטו ד"ר אייל עופר, שהוא הוביל את "ישראל יקרה לנו", ואמא שלו, פרופ' אמירה עופר, ידועה ואנחנו מכירים אותה.
אבישי ברוורמן: כלכלנית.
<אייל עופר: התוצאה של חוסר התחרות במשק הוא מה שמוביל לזה שהמשק הזה יש לו בעיות של פריון.
<אייל עופר: הייתי מפנה את כבוד השר למחקר מאוד מאוד מעניין של ליאור גאלו מבנק ישראל, שבדק חברות ישראליות שנחשפו לתחרות בחו"ל.
<אייל עופר: מהרגע שהן נחשפות לתחרות בחו"ל הפריון של אותה חברה עולה בהרבה.
<אייל עופר: ולכן כאשר פה ידידי אמיר חייק מתלונן על זה שיש יותר מדי רגולציה, אני הייתי אומר שהדבר הכי חשוב הוא לדאוג להורדת מחירים.
<אייל עופר: בכל דבר, במזון וגם באותן תשומות של התעשייה.
<אייל עופר: אם התעשייה, אפשר להוריד לה את מחירי החשמל, את מחירי הגז, ולכן דרך אגב אנחנו לא מבינים, מדוע התאחדות התעשיינים תומכת בייצוא של חומר הגלם הזול, הגז, לחו"ל?
אבישי ברוורמן: אשר לגז לגז.
אבישי ברוורמן: עכשיו לגבי – מה ההמלצה שלך?
מיכל רוזין: חברי הכנסת מצטרפים אליך בתמיהה.
<אייל עופר: אוקיי.
<אמיר חייק: אם תינתן לי זכות הדיבור, אני אסביר.
אבישי ברוורמן: אמיר, אתה עוד מעט כבר משתלט על הכנסת.
אבישי ברוורמן: השתלטת על התאחדות התעשיינים – גם על הכנסת?
אבישי ברוורמן: Too much.
<אייל עופר: הדבר החשוב גם לצורך העבודה וגם לצורך הצרכנות הוא לדאוג לטפל במונופוליזציה.
<אייל עופר: למשל אחת ההמלצות שלא נמצאת בוועדת קדמי היא להקצות שטח מדף ליצרנים קטנים.
<אייל עופר: כי היום, בדיוק כמו שידידי יפתח אמר, אם יש איזושהי רשת שיווק שרוצה להקצות מקום לעוד יצרן של פתי בר, היא עלולה לספוג בעיות בקטשופ, שמה יש שליטה של יצרן גדול.
<אייל עופר: ולכן הקשרים האלכסוניים האלה בין יצרנים, כפי שאמרה חברת הכנסת גמליאל, חמישה יצרנים שולטים בלמעלה מ-42% מייצור המזון במדינה.
<אייל עופר: זאת הבעיה.
אבישי ברוורמן: אבל כל ההערות האלה כשנדון בהצעת החוק, בכל מקום, כל הערה לגופו של עניין, כדי שנביא לחוק שיביא ברכה לאזרחי ישראל וגם ליצרנים.
אבישי ברוורמן: אני מבקש מחבר הכנסת יצחק וקנין.
יצחק וקנין: האמת, שאני לא יודע מאיפה להתחיל.
אבישי ברוורמן: אז תתחיל מהתחלה ויש לך שתי דקות.
יצחק וקנין: אני מסכים עם כל מה שהוא אמר.
יצחק וקנין: הבעיה המרכזית של מדינת ישראל, כמי שיושב פה וזועק וצועק בכל מיני פינות, בכל מיני ועדות, אני אומר:
יצחק וקנין: הבעיה זה העלאת המחירים, קודם כול המדינה אשמה, אף אחד אחר, רבותי.
יצחק וקנין: כאשר המדינה מעלה את המע"מ, רבותי, זה מעלה אותנו למעלה.
יצחק וקנין: ואני אתן דוגמה.
יצחק וקנין: המס על הסיגריות.
יצחק וקנין: המדינה בצעד אחד חשבה שהיא תכניס 700,000,000 במס הזה האחרון, ואני אומר לך: היא תפסיד כסף.
יצחק וקנין: כי כבר עכשיו יש ירידה של מעל 10% מהאנשים שאומרים: לא נעשן.
באסל גטאס: אז עכשיו זה מטעמי בריאות.
יצחק וקנין: עזוב, גם באלכוהול אותו דבר.
יצחק וקנין: האמן לי, גם באלכוהול.
יצחק וקנין: רבותי, יש פה איזה הגזמה פרועה, באוצר יש את אותם אנשים שיושבים עם אותו ראש, לא השתנה כלום, רבותי.
יצחק וקנין: כשאני זעקתי על הדירות, וגם פה אני אומר:
יצחק וקנין: קחו את מחיר הדירה.
יצחק וקנין: 40% ממחיר הדירה במחירים נומינליים זה כסף שהולך למדינה, מיליון שקל – 400,000 שקל מהכסף שמשלם אזרח במדינה - - -
אבישי ברוורמן: מה שחבר הכנסת וקנין אומר זו אמירה מאוד חשובה.
אבישי ברוורמן: המטרה המרכזית של חלק מהמדיניות הישראלית, לא רק כאן, גם בעבר, זה קודם כול למנוע גרעון ולמלא את הקופה.
אבישי ברוורמן: איך למלא את הקופה?
אבישי ברוורמן: בצורה הכי קלה, ובדרך כלל המעוותת ביותר ומונעת צמיחה.
יצחק וקנין: אבישי, אני זוכר שישב שר האוצר, נגיד בנק ישראל ושר הבינוי השיכון, ואני צעקתי ואמרתי: אני שם את המפתחות, הולך הביתה, רבותי, אין לי מה לחפש פה.
יצחק וקנין: אמרתי: רבותי, מה שאתם עושים, אתם יורים לאנשים בראש.
יצחק וקנין: אומר לי הנגיד באותה ישיבה: המחירים מתחילים להתמתן במחירי הדיור.
יצחק וקנין: איזה להתמתן, רבותי?
יצחק וקנין: הם לא יודעים איפה הם חיים בכלל.
יצחק וקנין: אני חי בפריפריה אז אני יודע את זה.
יצחק וקנין: עכשיו, אם אני משליך את זה לרשתות המזון כחקלאי, אז אני אומר: יושב פה אבו, שגם הוא חקלאי כמוני.
אבישי ברוורמן: חבר הכנסת אבו וילן לשעבר.
<אמיר חייק: הוא אבו וילן, אבל הוא חבר הכנסת לשעבר.
אבישי ברוורמן: מה שאמרתי, ידעתי שתתקן אותי.
אבישי ברוורמן: אני נותן דוגמה: חקלאי מקבל על עגבנייה שקל ועשרים, נמכרת בתשעה שקלים על המדף.
אבישי ברוורמן: איפה המרווח הזה?
אבישי ברוורמן: ואנחנו אשמים.
אבישי ברוורמן: כשרוצים לקבוע את מחיר המטרה גם על החלב ועל כל מיני, גם על הביצה שאני מגדל אותה, אני רואה את הפערים.
אבישי ברוורמן: שוב פעם, הבעיה שאנחנו חובבנים בכל הטיפול ויש לנו את אותם חכמים גדולים שמבינים הטוב ביותר.
אבישי ברוורמן: וכשאתה אומר איפה אתה צריך לטפל במרווח הזה בין החקלאי עד שזה מגיע למדף או גם בנושא של הדיור, כי אם אני לוקח את שלומי היום, שאם שילמת בשכירות 1,200 שקל, היום אתה משלם 2,800 שקל בתוך תקופה כל כך קצרה.
אבישי ברוורמן: המחירים של הדירות עלו אותו דבר.
אבישי ברוורמן: המדינה נותנת לזה את המנוף הגדול ביותר במיסים, והמיסים זאת טעות, רבותי.
אבישי ברוורמן: כשאתה מטיל מס מישהו חושב שהוא למד את הכלכלה אני לא יודע איפה, אבל רבותי, זה לוקח אותנו – אני פוחד שבתקופה הקרובה אנחנו יורים לעצמנו בראש עם העלאת המיסים האחרונה שתביא אותנו להקטנה בהכנסות המדינה ולא בהגדלה, ואני אומר את זה באחריות.
אבישי ברוורמן: חבר הכנסת וקנין, אתה יודע כמה אני מכבד אותך, אבל אני גם שמח שכרגע נודע לי שסוף כל סוף קיבלה הנהלת הכנסת – הקואליציה, האופוזיציה, אני אף פעם לא מבין – שאתה מצטרף כממלא מקום קבוע לוועדה הזאת.
אבישי ברוורמן: אתה באמת ברוך פה, ודבריך תמיד מוסיפים כאן.
אבישי ברוורמן: אני רואה את פרופ' דניאל דורון.
אבישי ברוורמן: אני כל כך מכבד אותו.
אבישי ברוורמן: איפה הוא?
אבישי ברוורמן: אז אני נותן לך שתי דקות.
אבישי ברוורמן: אתה מוכן לדבר שתי דקות?
<דניאל דורון: אני אנסה.
אבישי ברוורמן: אז בוא, תתקרב לשולחן, פרופ' דורון.
<דניאל דורון: אין לי פרופסור, דרך אגב.
אבישי ברוורמן: אתה יכול לשבת.
אבישי ברוורמן: בכנסת לא עומדים, יושבים.
<דניאל דורון: אני בן 84 וראיתי כמה דברים בחיי, ואני השתתפתי בהרבה ועדות כאלה וכו'.
<דניאל דורון: יש פתרון פשוט ליוקר המחירים ולעוני בישראל, אפשר לגמור אותם תוך שנתיים.
<דניאל דורון: תפתחו את המשק לייבוא, פשוט מאוד.
<דניאל דורון: תעשו תחרות אמת, לא כאילו תחרות בתוך הביצה הקטנה שלנו, שכל אחד עושה מניפולציות, אלא תחרות אמת.
<דניאל דורון: עכשיו, בקשר לכל הרשתות הגדולות.
<דניאל דורון: אם תפסיקו לחנוק עסקים קטנים, תאמינו לי, יהיו הרבה מאוד חנויות מכולת שיכו את הרשתות מהר מאוד.
יצחק וקנין: זה מנוע הצמיחה הטוב ביותר של המדינה.
<דניאל דורון: יושב כאן אדם שנתן דוגמה איך עושים את זה, ועשה את זה בגדול וכל הכבוד לו.
<קריאה: הוא הפך בעצמו לרשת – רמי.
<דניאל דורון: אנחנו צריכים עוד 100 כמוהו וזה יפתור את הבעיה.
אבישי ברוורמן: ד"ר דורון, תקשיב אלי רגע, אני מכבד אותך, אבל אני אגיד לך מה הבעיה, אם יהיה לנו עוד 100 "רמי לוי", אני לא חושב שאפשר - - -
<דניאל דורון: בכל מיני גדלים.
אבישי ברוורמן: או, תודה רבה.
אבישי ברוורמן: עדיין מדינת ישראל היא מדינה כל כך קטנה שהיא קטנה בשביל 100 "רמי לוי".
<דניאל דורון: אז יהיה לו סניפים בקפריסין.
<דניאל דורון: עכשיו, רבותי, מתי נרפא מהאשליה שממשלה היא מכשיר לפיתוח כלכלי?
<דניאל דורון: אנחנו 50 שנה מפתחים את הנגב, מפתחים את הגליל, מוציאים על זה מיליארדים.
<דניאל דורון: 60 שנה יש לנו תוכניות תעסוקה – לא שוות פרוטה.
<דניאל דורון: ממשלה לא נועדה לעסוק בבריאות - - -
אבישי ברוורמן: אבל היא מפתחת את יהודה ושומרון טוב, יהודה ושומרון מתפתחים.
<דניאל דורון: הניחו לפוליטיקאים לעשות את מה שהם עושים מצוין, וזה פוליטיקה.
<דניאל דורון: רגע.
אבישי ברוורמן: נתתי לך את שתי הדקות, שידענו מה תגיד, אבל נתתי לך בשביל הציבור.
<דניאל דורון: עוד חצי דקה.
אבישי ברוורמן: חצי דקה, כן.
<דניאל דורון: הדרך לפריצה כלכלית היא פשוטה מאוד: דה-רגולציה של עסקים קטנים.
<דניאל דורון: עסקים קטנים הם מנוע הצמיחה בכל משק.
<דניאל דורון: כל חברה שיש בה פחות מ-15 עובדים, לפטור אותה מרגולציה, לפטור אותה שנתיים ממס הכנסה, והעיקר לתת לה נגישות לאשראי.
אבישי ברוורמן: לזה פייר, לזה פאסה.
אבישי ברוורמן: אייל עופר דיבר כבר.
אבישי ברוורמן: אני רואה פה את מיקי לפיד, פעם קראו לו ליפמן.
ישראל אייכלר: אבישי, אמרת חברי כנסת, נכון?
אבישי ברוורמן: חבר כנסת גטאס, כן, סליחה.
באסל גטאס: אני רציתי להתייחס בעיקר לכלכלה הערבית ולהשפעה של המשרד על הכלכלה הערבית, אבל בהיותי גם כלכלן בחצי מהזמן אני לא יכול לא לדבר על התחרותיות ועל העניין הכללי של המשק.
באסל גטאס: ואין ספק ששמה קבור הכלב, איך אומרים, שמה זה the name of the game.
באסל גטאס: More of the same לא עוזר, עוד "רמי לוי" לדעתי לא עוזר, צריך לחפש שיטות אחרות.
באסל גטאס: תראו לדוגמה בשביל להתגבר על הפער הזה בין המוצר לבין הצרכן הסופי, במיוחד באירופה, גם בארצות-הברית, גם בקנדה, הלכו לנושא של מה שנקרא Fair Trade.
באסל גטאס: ה-Fair Trade זה שממש מהחקלאי לצרכן באמצעים שונים.
באסל גטאס: אתם רואים ברוב ערי אירופה לדוגמה בשבת וביום ראשון יש שווקים, ממש אנשים ניתנת להם הזדמנות לקנות במקומות אחרים לגמרי ובמחירים אחרים לגמרי.
באסל גטאס: צריכים לחפש איך לשבור את המעגלים האלה, ששוב מחזירים אותנו לרמת המחירים שהצרכן לא יכול לעמוד בה.
באסל גטאס: התפרסם לפני כמה ימים דוח יפה מאוד על הכלכלה הערבית, על התעסוקה, על ההפסד האדיר של המשק הישראלי מזה שרמת התעסוקה נמוכה בכלכלה הערבית.
באסל גטאס: ושוב מדברים על תעסוקת נשים ואיך להוציא נשים ערביות, ונדבר על זה עוד עשר שנים כנראה.
באסל גטאס: הפתרונות הם לא פתרונות קסם, צריך ללכת ולהשקיע.
באסל גטאס: ובמצב של תקציב שהולכים ומקצצים בו, אני לא יודע מאיפה יבואו השקעות.
אבישי ברוורמן: אתה מחזק את הדברים שנאמרו פה גם על-ידי מר חייק ועוד אנשים אחרים.
באסל גטאס: פתרון אחד שאני הצעתי מעל במת הכנסת בהצעה לסדר – קיימים אזורי תעשייה על גבולות הערים והיישובים הערביים.
אבישי ברוורמן: באסל, אתה חייב לצמצם.
באסל גטאס: מסיים.
באסל גטאס: אזורי תעשיה – להפוך אותם מאזורי תעשייה ברשות אחת לאזורי תעשייה מרחביים, שיהיו תחת הנהלה משותפת של כמה ישובים.
באסל גטאס: זה ידרבן עסקים לצאת החוצה מתוך הכפרים והיישובים לאזורי התעשייה האלה, וזה גם מקור הכנסה בארנונה לעיריות וליישובים.
באסל גטאס: זה דבר שדורש החלטה.
אבישי ברוורמן: שצריך לעשות אותו מזמן וצריך ליישם אותו.
באסל גטאס: החלטה פוליטית של שר הכלכלה ושר הפנים.
אבישי ברוורמן: ישראלה מני, סמנכ"ל איגוד לשכות המסחר.
<ישראלה מני: שלום.
<ישראלה מני: אני לא אוסיף כי האמת שהסכמתי עם אמיר.
<ישראלה מני: לא תמיד אנחנו מסכימים.
<ישראלה מני: לא, רגע, אבל אני כן רוצה להוסיף משפט.
אבישי ברוורמן: משפט.
אבישי ברוורמן: יש לנו חוק: אף אחד לא חוזר על מה שמי שכבר דבריו נאמרו קודם.
<ישראלה מני: קודם כול, פרופ' או ד"ר דניאל - - -
אבישי ברוורמן: ד"ר דורון.
אבישי ברוורמן: הוא דמות ידועה.
<ישראלה מני: אני יודעת, הוא ישב עם אוריאל ואתי לא מעט פעמים.
<ישראלה מני: אני לחלוטין מסכימה עם מה שהוא אמר.
<ישראלה מני: אבל מעבר לזה, אני רוצה להזכיר שיש בידי - - -
אבישי ברוורמן: זה לא אומר שכולנו מסכימים אבל.
<ישראלה מני: לא, אני.
<ישראלה מני: אני מדברת עכשיו, אז אני מדברת.
<ישראלה מני: יש בידי הממשלה ובידי הכנסת אפשרות לקדם נושאים.
<ישראלה מני: יש רפורמה ברישוי עסקים, כי אנחנו מדברים פה, מי שכלכלן מבין שאת המחיר, צריך לבדוק את הרכיבים שלו.
<ישראלה מני: ואם אנחנו נבדוק, ומי שייקח דוחות כספיים של חברות יראה, שהחלק של הממשלה בעלויות של החברות שלנו - - -
אבישי ברוורמן: אנחנו כה תמימי דעים, ואת שמעת את זה גם מחבר הכנסת וקנין וגם מעוד אנשים.
<ישראלה מני: מעולה.
<ישראלה מני: אז יש בידי הממשלה, רק שאני רוצה להגיד, קודם כול, שבתקציב הנוכחי, שאנחנו עוד לא התחלנו לדון בכל מיני סעיפים שם, יש לפחות שלושה סעיפים שיש שם עלויות, מגדילים את העלויות במגזר העסקי.
אבישי ברוורמן: ואת מציעה, ישראלה?
<ישראלה מני: אני מציעה שבדיון שאנחנו מנהלים, יש פה נציגים של האוצר - - -
אבישי ברוורמן: זה פרומו לדיון.
אבישי ברוורמן: זה לא דיון.
<ישראלה מני: זה פרומו לדיון לגמרי.
<ישראלה מני: הדבר השני, אני רוצה להגיד: הוציאו מחוק ההסדרים נושא מאוד חשוב שהוא הנושא של הביקורת או הבקרה על רגולציה.
<ישראלה מני: ומשרד האוצר יחד עם המועצה הלאומית ויחד עם לדעתי עורך-דין - - - קידמו את הנושא הזה, יש הצעה במחליטים וזה עף החוצה מחוק ההסדרים.
<ישראלה מני: הנושא הזה לטווח ארוך עשוי לשנות משהו בעלויות לכלל המשק, ואני כן ממליצה להחזיר אותו.
<אמיר חייק: במפתיע, אני מאוד תומך במה שהיא אומרת.
אבישי ברוורמן: אתה, אתה יודע, פעם שנייה – פעם שלישית אני אוציא אותך.
אבישי ברוורמן: ואתה אל תחשוב שאני מחייך, אבל אני מתכוון לזה.
אבישי ברוורמן: חבר הכנסת אייכלר.
ישראל אייכלר: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.
ישראל אייכלר: אמרת שלא נחזור על דברים שאמרו, אני רוצה להתחיל דווקא במה שאתה אמרת, שיש להם תפקיד, לאני לא יודע בדיוק מי, להעשיר את הקופה של המדינה, לטפל בגרעון, וכמובן זה על חשבון האזרחים.
ישראל אייכלר: אני רוצה להזכיר לך, אדוני היושב-ראש, שפעם היה שר אוצר שקראו לו פנחס ספיר, ותמיד מזכירים אותו לטובה, והיו עוד שרי אוצר כאלה, שקודם כול דאגו שתהיה פרנסה לאזרחים, אחר כך גם שתהיה אפשרות לקופה לממן את התעסוקה הזאת.
ישראל אייכלר: ואמרו פעם שהמדינה ענייה והאזרחים עשירים, לכל אחד הייתה דירה והיה קצת בבלטות, אתה זוכר את התקופה.
ישראל אייכלר: היום המדינה עשירה והאזרחים מרוששים.
ישראל אייכלר: המהפך הזה הוא מהפך שצריך להיפסק, ואמר נכון שר הכלכלה שעם קיצוצים לא בונים כלכלה.
ישראל אייכלר: והיום הזה עומדת הכנסת לאשר תוכנית נוראה שתזיק לכל אחד מאזרחי ישראל ותמנע מהם את היכולת לקנות את המוצרים.
ישראל אייכלר: 100 "רמי לוי" לא יספיקו לספק - - -
אבישי ברוורמן: רמי, אתה רואה, אתה כבר נכנס לספר הקדושה.
אבישי ברוורמן: אתה יודע, אתה רק לוי וכבר עושים אותך כהן.
ישראל אייכלר: אבל המציאות היא שאילולא "רמי לוי", אני מכיר מאות משפחות שלא היו גומרות את החודש.
ישראל אייכלר: ואפילו אנשים שעובדים ועובדים קשה הולכים ל"רמי לוי" לא בגלל שזה קרוב, זה דווקא רחוק, אבל הולכים בגלל שהם יודעים ששם יש מחירים סבירים יותר.
ישראל אייכלר: בהתחלה כל התעשיינים אמרו: הוא יפסיד והוא יפשוט את הרגל.
ישראל אייכלר: הוא מרוויח, ברוך השם, ועוד מתרחב יותר, וסימן שכולם יכולים לעשות את זה.
ישראל אייכלר: ואני תומך במה שאומר שר הכלכלה, שהרגולציה ובפרט במשרד התעשייה והמסחר חונקת את התעשייה ואת המסחר, וצריך למצוא דרכים לפשט, לפשט ולפשט.
ישראל אייכלר: אבל איך אמר לי איציק אלרוב שהיה הראשון, הוא אמר לי: על מלח שולחן יש פיקוח מחירים, אבל על מזון לתינוקות ומוצרים בסיסיים אין פיקוח מחירים.
ישראל אייכלר: טוב שהערת לי את הדבר הזה.
אבישי ברוורמן: אתה יודע, בעיירה שידידי חבר הכנסת אייכלר כתב עליה רבות היו חכמי חלם.
אבישי ברוורמן: אתה יודע, אבל באמת חכמי חלם כנראה גם עלו, הפכו להיות ציונים, הפכו להיות מחרדים לציונים.
ישראל אייכלר: אני רוצה לסיים ולומר שאני רוצה לשבח את חברת הכנסת איילת שקד, למרות שהיא עומדת לתמוך היום בגזרות הנוראות, מה שהיא דיברה על העובדים החרדיים, ומה שרמי לוי אמר, מי אומר שהחרדים לא עובדים.
ישראל אייכלר: לדעתי הסטטיסטיקה הזאת ש-49% חרדים לא עובדים או 51% לא עובדים זה כולל את כל הצעירים שבאוכלוסיות אחרות גם לא עובדים אלא נמצאים במקומות אחרים או בחוץ לארץ או בטיולים שלאחר הצבא, ופה מחשיבים את כולם מלמטה עד למעלה.
ישראל אייכלר: כך שהסטטיסטיקה הזאת גם לא נכונה.
ישראל אייכלר: אבל אם נשקיע, וטוב שתעשה דיון על זה, אם נשקיע רק בהכשרות ותעשיית תארים שזה הבלם - - -
אבישי ברוורמן: תהיה תעשיית הכשרות אבל אנשים לא ילכו לעבוד.
ישראל אייכלר: וגם תעשיית התארים שהם החוסמים, אתה לא יכול לקבל מקום עבודה אם אין לך תארים.
ישראל אייכלר: אז אתה צריך ללכת להעשיר את תעשיית התארים, ובסופו של דבר זה לא רלוונטי.
ישראל אייכלר: אז יש לנו את הזכות ואת המנכ"ל עמית לנג שיושב פה, תיקחו את הדבר הזה ותלמדו את הנושא הזה, ואני מברך את היושב-ראש שיעשה דיון מיוחד לתעסוקת חרדים.
ישראל אייכלר: בעניין יוקר המחיה אני חוזר גם על מה שאמרו אחרים: חייבים להחיות חזרה את בעלי המכולת, חייבים לאפשר שוב את הקמעונאות ולמנוע את הריכוזיות במשק.
אבישי ברוורמן: מיקי לפיד.
אבישי ברוורמן: מיקי, איך קוראים לתנועה שאתה מייצג?
<מיכאל לפיד: קבוצת צרכנות נבונה.
אבישי ברוורמן: צרכנות נבונה.
אבישי ברוורמן: מכיוון, רבותי, שיש כל כך הרבה ארגוני צרכנים, מה זה צרכנות נבונה, את מי אתה מייצג?
<מיכאל לפיד: קבוצת צרכנות נבונה זה קבוצה שעושה סקרים.
<מיכאל לפיד: אמר השר בנט, שתחרות בתחום המרכולים זה עניין מקומי, אנחנו עושים סקרים על בסיס מקומי: אבן-יהודה באבן-יהודה, קרית-ביאליק בקרית-ביאליק, עומר בעומר, הרצליה בהרצליה.
אבישי ברוורמן: כמה אתם מרושתים?
<מיכאל לפיד: 14 מקומות יישוב כרגע, כ-10,000 חברים, 100 אנשים יוצאים כל שבועיים או שלושה לסקור 25 מוצרי מזון, גם אצל "רמי לוי", בכמה מרכולים.
אבישי ברוורמן: ומה תמונת המצב היום?
<מיכאל לפיד: ואנחנו פותרים לעצמנו את הבעיה של השקיפות, כי אתם לא נותנים לנו שקיפות.
<מיכאל לפיד: אנחנו שנים לא קונים מקרר, לא קונים מלון, לא מזמינים טיסה בלי אינטרנט.
<מיכאל לפיד: לא תמיד קונים דרך האינטרנט אבל מסתכלים באינטרנט.
<מיכאל לפיד: מוצרי מזון שזה 20% מהתקציב של המשפחה, כמעט 3,500 שקל לחודש, הרבה יותר מסלולר, אתה צריך לבוא לסופר, לחפש חניה, לשים חמישה שקלים בעגלה, להיכנס בפנים, כדי לראות שהם יקרים.
<מיכאל לפיד: מה תעשה?
<מיכאל לפיד: תשאיר את העגלה, תיקח את האוטו ותיסע למקום אחר?
<מיכאל לפיד: זאת אחת המדינות היחידות בעולם שאי-אפשר לבדוק את המחירים באינטרנט.
<מיכאל לפיד: עכשיו, יש לנו סיפור מעניין.
<מיכאל לפיד: שלושה חוקים בבית הזה.
<מיכאל לפיד: חוק אחד מהחדר הזה, מכרמל שאמה, לקח אותו נחמן שי, הביא אותו בכנסת הנוכחית, עבר ועדת שרים לחקיקה.
<מיכאל לפיד: חברים, אופוזיציה, עבר קריאה טרומית – 33 בעד, אפס נגד.
<מיכאל לפיד: עכשיו, אנחנו יזמנו, חתיכות מוועדת המזון של קדמי, כי ראינו באוקטובר-נובמבר שאין כנסת, הלכנו אצל חברי הכנסת החדשים, ניסינו לשכנע אותם שיגישו הצעת חוק.
<מיכאל לפיד: הרימה את הכפפה איילת שקד יחד עם חברת הכנסת עדי קול, הגישו הצעת חוק – שום דבר.
<מיכאל לפיד: התראיינו בעיתונים, מאז כלום.
<מיכאל לפיד: לא הגיע לוועדת חקיקה, לא הגיע לקריאה טרומית, לא שום דבר.
<מיכאל לפיד: האופוזיציה כן, הקואליציה לא.
<מיכאל לפיד: חבל שהשר איננו וחברת הכנסת שקד איננה.
<מיכאל לפיד: ואז מגיע המסמך הפנטסטי הזה שהיה חלק מחוק ההסדרים, ששם נעשתה עבודת מאסטר.
<מיכאל לפיד: ואני אומר לך את זה כצרכן, כאופוזיציה, אני צמחתי במחאה.
<מיכאל לפיד: הכניסו אותו לחוק ההסדרים, הוציאו אותו מחוק ההסדרים, אמרו שהוא יהיה לוז הסדרים, אחר כך אמרו שהוא יהיה במקום אחר, אחר כך אמרו שזה בגלל לחצים, עכשיו אומרים שתהיה תת-ועדה.
<מיכאל לפיד: חברים, אני פונה לחברי הכנסת שכבר אינם פה, בתור צרכן ובשם הצרכנים.
מיכל רוזין: למה אינם פה?
מיכל רוזין: סליחה, אנחנו פה.
<מיכאל לפיד: סליחה, רובם אינם פה.
<מיכאל לפיד: עזבו את המלחמות הפוליטיות.
<מיכאל לפיד: עם החוק הזה, שהוא פשוט, ומנוסח, וברור, וגמור וסגור לא יעבור עד ה-31 ביולי הוא לא יעבור לעולם, כי אתם הולכים לפגרה וכשנחזור יהיה נובמבר ובזה ייגמר הסיפור.
אבישי ברוורמן: לא לא לא.
<אתי בנדלר: ממש לא.
<מיכאל לפיד: אנחנו מכירים, סופו יהיה כמו הסוף של כרמל שאמה, אותו דבר בדיוק.
<מיכאל לפיד: סליחה, החוק של כרמל שאמה.
<מיכאל לפיד: תעשו מאמץ.
אבישי ברוורמן: מיקי, תודה.
אבישי ברוורמן: עכשיו תקשיב.
אבישי ברוורמן: מה שאני אמרתי עכשיו גם לגבי הנושא הזה, אני ביקשתי מיד שבנושא הזה של המזון תתקבל החלטה היום או מחר, זה יעבור לוועדת הכלכלה.
אבישי ברוורמן: כל הנושא שיבוא כאן אנחנו לא נמשוך אותו, אבל אנחנו נעשה פה דיון בשקיפות, בניהול מתאים על כל נקודה, נעבור סעיף סעיף וייצא חוק לפני הפגרה.
אבישי ברוורמן: כי אנחנו רוצים לפתור אותו.
אבישי ברוורמן: עכשיו, נתתי את זה לפתחי השר והמנכ"ל, שהם יחליטו.
אבישי ברוורמן: אם הם רוצים לשחק את המשחקים של להרים ידיים, להוריד ידיים.
אבישי ברוורמן: בואו נעשה פעם אחת ונוכיח שבישראל יש בגרות.
אבישי ברוורמן: כי אתה צודק, הבגרות, המשילות בישראל בכנסת ובממשלה היא מהנמוכות בעולם.
אבישי ברוורמן: זה לא אחוז חסימה של החרדים 3.5%, זה לא 20 שרים או 18 שרים, זה בגלל שכל שר מושך לכיוון אחר ואין תכלול ואין פרויקטור.
אבישי ברוורמן: ובכנסת לצערי על שטויות רבים, במקום להבין שעובדים כל אחד – אמרת: למה אין פה חברי כנסת?