GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<דוד צרפתי: היא לא מומחית בענייני פנסיה.
<דוד צרפתי: היא לא מבינה בענייני פנסיה וזה לא התפקיד שלה.
איילת שקד: - - 1,4 מיליון - - -
<דוד צרפתי: בטח, על חשבון פנסיה של עובדים.
<דוד צרפתי: למה לא?
אבישי ברוורמן: מה שיש לנו כאן – יש שאלה שחברת חשמל, שהיא חברה שמעולם ניתן לה ליפול - יש סכנה שהיא תהיה חדלת פירעון והסכנה הזו היא סכנה משמעותית.
אבישי ברוורמן: לכן אומר יושב ראש ועד העובדים שמכיוון שאתם עלולים להיות חדלי פירעון, אז ה- 1,4 מיליון שקל, זה ה – safety net שלנו, במקרה שתהיו חדלי פירעון.
אבישי ברוורמן: אתה אומר שאם נחתום, נניח שהנס הזה קורה.
אבישי ברוורמן: אם ב-48 השעות האלה העסק נגמר, אז אתה, מיקו, תהיה יותר רגוע לגבי השחרור, נכון?
אבישי ברוורמן: הבנתי.
<יפתח רון-טל: קודם כל אני רוצה להגיד שהפנסיה של חברת חשמל, הכספים שנמצאים לטובת הפנסיה, מובטחים, הלוואי על כולנו.
איילת שקד: זה לא מה שדוד צרפתי אמר.
<יפתח רון-טל: עם כל הכבוד, אני יושב ראש החברה, אז אני אומר את זה.
<יפתח רון-טל: בדין מגיע להם, זה בסדר גמור, אבל הם מובטחים.
<יפתח רון-טל: יש נאמן, הכסף הזה איננו חלק מהפעילות השוטפת של חברת חשמל, הוא מוגן מכל הכיוונים.
<יפתח רון-טל: כשהוקמה קרן הפנסיה היו מספר רכיבים שהוכרו.
<יפתח רון-טל: ב-96, שהם לא הוגדרו כרכיבים פנסיוניים, ולכן רואי החשבון לא אישרו לחברת חשמל להכניס את כל הכסף זה לקופת הפנסיה ונפתחה קופה נפרדת עבור הרכיבים האלה.
<יפתח רון-טל: בהמשך, קמה מחלוקת לגבי השאלה האם אותם רכיבים שנקבעו לטובת הרכיבים הלא פנסיוניים – האם הם נקבעו כדין או לא כדין.
<יפתח רון-טל: אנחנו חשבנו שחלק גדול מהם שלא כדין.
<יפתח רון-טל: העובדים טוענים בצדק – כולם מוכרים לנו כמו שצריך.
<יפתח רון-טל: נתנו הוראה לקחת את הכספים.
<יפתח רון-טל: מכיוון שיש לנו סיכום עם העובדים שלא נעשה את זה כפעולה חד צדדית, הנושא נמצא בבית המשפט.
<יפתח רון-טל: אני מציע שבנושא הזה נמתין.
<יפתח רון-טל: זה כבר נמצא בדיון משפטי.
<יפתח רון-טל: זאת אומרת, שופטת במדינת ישראל יקבע לכאן או לכאן מה עושים עם ה -1,4 האלה.
<יפתח רון-טל: לפי מיטב השיפוט שלי בסוף יעשו "ויחלוקו"- חלק מהרכיבים יוכרו, וחלק – לא, אבל זו עמדתי האישית, אני מציע שנמתין, ובית המשפט המחוזי בתל אביב יחליט, הנושא הזה כבר נמצא על סדר היום שלו.
אורית סטרוק: אני רוצה לשאול על החוב הזה של הרשות הפלסטינאית.
אבישי ברוורמן: אני יודע שאת one track issue.
אורית סטרוק: בכל זאת, זה מטריד אותי.
אורית סטרוק: אם אנחנו מדברים על קרוב ל-800 מיליון שקל, מה היה קורה אם הכסף הזה היה מגיע לחברת חשמל?
אורית סטרוק: איך זה היה משתקף בתעריף לצרכן.
<יפתח רון-טל: אני אגיד כך: אני לא מסתכל על זה ככה.
<יפתח רון-טל: אם את לא היית משלמת חשבון חשמל היו מנתקים לך את הקו.
<יפתח רון-טל: אבל לפלסטיני שלא משלם חשבון לא מתנקים את הקו.
<יפתח רון-טל: זה לא בסדר.
<יפתח רון-טל: זו עמדתי החד משמעית.
אורית סטרוק: קל וחומר לזה שגר בירושלים, שבכלל אני לא מבינה - - -
<יפתח רון-טל: אבל בגלל שהנושא רגיש - - -
אבישי ברוורמן: את חברת כנסת והמפלגה שלך בממשלה.
אבישי ברוורמן: אולי תציגי את זה לשרים הרלבנטיים?
אורית סטרוק: אל"ף הצגתי את זה, אבל רציתי לשמוע גם מהאנשים כאן.
אבישי ברוורמן: הם פקידים, וזה לא שייך לנושא הזה.
אורית סטרוק: אבל הם גם אמורים לדאוג לאכיפה הזו.
אבישי ברוורמן: זה לא מתפקידם.
אבישי ברוורמן: זו תהיה החלטה פוליטית, גיאופוליטית, כמו להחליט עכשיו אם לתת מים.
אבישי ברוורמן: כמו שאם יחליטו עכשיו לתת גז לירדנים, לפלסטינים ולטורקים, ותהיה החלטה ממשלתית שהשיקולים הגיאופוליטיים הם אלה שקובעים.
אורית סטרוק: אז הצרכן הישראלי צריך לדעת את זה.
<יפתח רון-טל: בואו נגיד ככה – אנחנו חברה ממשלתית.
<יפתח רון-טל: אם בעלי הבית שלנו יורו לנו לפעול כנגד הצרכן הפלסטיני כמו שאנחנו פועלים נגד הצרכן הישראלי, מחר בבוקר נעשה את זה.
אבישי ברוורמן: נכון, אבל זה לא יקרה.
חנא סוייד: ראשית, אני מצטרף לדברים שאמרו חבריי בקשר למחיר החשמל ולעליות התכופות.
חנא סוייד: העלאת מחירי החשמל בעצם לוקחת בחשבון או מתייחסת לציבור כאל כספומט של חברת חשמל, ושברירת המחדל שלכל בעיה, גם ניהולית, גם ארגונית, זה להעלות תעריפים לאזרחים.
חנא סוייד: זה לא ייתכן.
חנא סוייד: מי ששם את יהבו וחולם על כך שתגליות הגז על ידי חברות ישראליות יגרמו לכך שתעריפי החשמל ירדו, הוא חולם.
חנא סוייד: היזמים האלה שגילו את הגז יחפשו את המחיר האלטרנטיבי.
חנא סוייד: אנחנו מדברים על שוק חופשי והם יעדיפו למכור את זה בחו"ל, מאשר לספק את זה במחירים זולים לחברת חשמל.
חנא סוייד: ועל זה יש דיון ציבורי כאן – האם לייצא גז או לא לייצא גז.
חנא סוייד: בכל מקרה, אולי הם יוזילו קצת, אבל מעט מאד, וזה לא ישפיע כל כך על התעריפים.
חנא סוייד: מה שאני חושב, אדוני היושב ראש, שבימים אלה מתקדם פה חוק בכנסת של קרן מיוחדת שהיא מרווחי הגז, ושהכספים בקרן הזו יהיו לרווחה וחינוך.
חנא סוייד: אני חושב שמהכספים האלה יש דרך שהממשלה יכולה לסבסד את מחירי החשמל וכך יש דרך לתרום ולגרום לכך שתעריפי החשמל לא יעלו או יעלו במידה סבירה.
חנא סוייד: אבל לא על זה רציתי לדבר.
חנא סוייד: רציתי לדבר על הגוף הזה שהוא סגור הרמטית בפני אזרחים ערבים.
חנא סוייד: אני חושב שזו שערורייה.
חנא סוייד: חברת חשמל סגורה בפני טכנאים, הנדסאים שהם אזרחים ערבים.
חנא סוייד: אני רוצה לגלות כאן, אדוני היושב ראש.
חנא סוייד: אני עסקתי עם שר האנרגיה הקודם, ד"ר עוזי לנדאו, איזה שנה על מנת לאפשר לעובדת בדואית מהנגב שהיא עובדת היחידה במחוז הדרום, להמשיך ולעבוד שם, בחברת חשמל, ולא הצלחנו.
חנא סוייד: השר אומר לי – אני לא יכול.
חנא סוייד: אמרתי לו – אם השר לא יכול, מי כן יכול?
חנא סוייד: הוא אמר לי – פעם ועד העובדים, פעם ההנהלה.
חנא סוייד: אבל עובדת אחת בדואית ממחוז הדרום, הוציאו אותה.
חנא סוייד: לאחרונה, השר סילבן שלום ענה בכנסת שנכון, יש עכשיו גל של פיטורין ועובדים ערבים שהתקבלו פעם, עכשיו מנפים אותם, מוציאים אותם החוצה כי לקחו אותם לחמש שנים, עשר שנים.
חנא סוייד: אני חושב שזו בושה וחרפה, אדוני היושב ראש.
חנא סוייד: אני מבטיח לך שאחרי הדבר הזה אנחנו נעקוב, בכל דרך אפשרית.
חנא סוייד: גם בארץ וגם בחוץ לארץ.
חנא סוייד: אני לא מכיר מקום אחד במדינת ישראל - בצה"ל יש ערבים, במשטרה יש ערבים, בשב"כ ובמוסד יש ערבים, בכל מקום יש ערבים, מלבד בחברת חשמל.
חנא סוייד: מה זה, דימונה?
חנא סוייד: הכור הגרעיני?
חנא סוייד: אני אומר: יפתח יושב ראש חברת חשמל את החברה בפני עובדים ערבים.
חנא סוייד: אני רוצה שאתה תתגייס אתי למאבק הזה, כי זו בושה וחרפה.
אבישי ברוורמן: אני הייתי שר לענייני מיעוטים.
אבישי ברוורמן: באמת, הבעיה של אפליה נגד ערבים ישראלים היא בעיה קשה וגם בעיה לא חכמה.
אבישי ברוורמן: אני לא מדבר על אפליה מתקנת אלא על תיקון אפליה.
אבישי ברוורמן: הזמנתי את רוב ראשי החברות בארץ יחד עם ראש הממשלה נתניהו, כשהייתי שר.
אבישי ברוורמן: התחלנו לברר כמה הם שוכרים ערבים.
אבישי ברוורמן: ואז, כמו שידידי סטנלי פישר, אני ישבי אתו פה ובבנק ישראל, באוצר, פתאום פותחים ורואים שיש כל כך הרבה אנשים נפלאים.
אבישי ברוורמן: אני לא מדבר על אפליה מתקנת.
אבישי ברוורמן: אני מדבר על תיקון האפליה.
אבישי ברוורמן: יפתח, אתה תכף תגיד לי שנכנס עוד עובד, יש לך שלוש שנים בחברת חשמל.
אבישי ברוורמן: תתחיל לפתוח אותה.
אבישי ברוורמן: צריך להראות את זה.
אבישי ברוורמן: הדברים טובים לכלכלה הישראלית, טובים לציבור.
אבישי ברוורמן: אני לא רוצה לשמוע סטטיסטיקות – עלינו ב-100%, מאחד ל-2.
חנא סוייד: הערה אישית ליושב ראש.
חנא סוייד: כשחבר כנסת מדבר כאן על נושא כזה זה לא מתאים שאתה תתחיל לעשות פרצופים ולצפצף.
<יפתח רון-טל: קבל את התנצלותי .
<יפתח רון-טל: לא היתה לי שום כוונה כזו.
חנא סוייד: אבל זה היה ממש – לא יפה, לא מתאים.
<יפתח רון-טל: אני מכבד מאד - - -
חנא סוייד: אני לא מאלה שנעלבים.
חנא סוייד: אני לא נעלב, מעליב או לא מעליב, זה בטח לא העליב אותי.
<יפתח רון-טל: זו בוודאי לא היתה הכוונה.
<יפתח רון-טל: אני מתנצל.
אבישי ברוורמן: הרי אני בדואי.
אבישי ברוורמן: ישבתי שם, פתחתי את האוניברסיטה.
אבישי ברוורמן: מה שהיה אתמול בבאר שבע, כאשר לקחו תקשורת חסרת אחריות וכמעט הדליקו את האזור, ושעות אמרו שזה בדואים, כשלא היתה להם שום אינפורמציה, ובדקתי את זה עם המשטרה, לא היתה שום אינפורמציה.
אבישי ברוורמן: אני חושב שהדבר הזה, אם אנחנו רוצים לחיות בארץ הזאת אנחנו צריכים להפסיק את האפליה נגד הערבים.
אבישי ברוורמן: וכל אחד צריך לעשות את זה בביתו הוא.
<אלי גליקמן: אני יושב פה בסבלנות רבה, ושומע דברים, חלקם נכונים וחלקם – אני לא בטוח שהם נכונים.
<אלי גליקמן: חברת חשמל היא חברה שאוהבים להשמיץ אותה אבל זו חברה לאומית, אחת היחידות שנשארו בארץ, והיא דואגת למוגבלים, בחברת חשמל יש כ-150 בעלי מוגבלויות - - -
אבישי ברוורמן: אלי, אלי, אני עוצר אותך.
אבישי ברוורמן: אני סוגר את הישיבה?
אבישי ברוורמן: לא מעניין אותי ההצהרות האלה של חברת חשמל, אני יודע אותן.
אבישי ברוורמן: עלתה פה רק נקודה אחת – לגבי ערבים.
אבישי ברוורמן: יש לך מה להוסיף עליה?
אבישי ברוורמן: עזוב עכשיו את המוגבלים.
<אלי גליקמן: אני מתייחס לדברים – היא חברה לאומית שמתייחסת בכבוד - - -
חנא סוייד: מה זאת אומרת לאומית?
אבישי ברוורמן: אלי גליקמן, אתה שומע אותי?
אבישי ברוורמן: אתה לא פה בהרצאות.
אבישי ברוורמן: אני שואל אותך שאלה פשוטה – שאל חבר הכנסת סוויד שאלה, כמה אתה מעסיק, ערבים.
אבישי ברוורמן: רק את המספר הזה תענה לי.
<אלי גליקמן: יש בחברת חשמל מאו בני מיעוטים.
אבישי ברוורמן: באיזה תפקידים?
<אלי גליקמן: כל רשת התפקידים.
<אלי גליקמן: חברת חשמל יש בה גם משרות פנויות , כולל לערבים.
<אלי גליקמן: הם יכולים להגיש מועמדות, כולל מהנדסת בדואית שנמצאת בחברת חשמל.
אבישי ברוורמן: אחת.
<אלי גליקמן: כולל בעלי תפקידים אחרים – חשמלאים, חשמלאיות, שפתחנו לכל בני העדות- - -
אבישי ברוורמן: אני מבקש דבר אחד – תן לנו דיווח בכתב תוך שבוע כמה יש לך.
אבישי ברוורמן: אנחנו נעקוב על פני זמן כמה נכנסים.
<אלי גליקמן: רגע, אני רוצה להגיד עוד דבר: זה קל מאד לבוא בהשמצות.
אבישי ברוורמן: לא השמצות.
אבישי ברוורמן: היתה שאלה.
<אלי גליקמן: סלח לי, אני מדבר בכבוד, ומבקש לסיים את דבריי בכבוד.
אבישי ברוורמן: אבל לשאלה.
<אלי גליקמן: רגע.
<אלי גליקמן: תן לי להשלים משפט.
<אלי גליקמן: מאז שהתחלתי לדבר, לא הצלחתי להשלים משפט.
אבישי ברוורמן: כי דיברת על - - , זה לא מעניין אותי כרגע.
<אלי גליקמן: אוקיי, אם אתם לא רוצים - - -
אבישי ברוורמן: מה אתה רוצה להגיד?
<אלי גליקמן: בחברת חשמל יש מאות בעלי תפקידים, כולל ערבים ודרוזים, כולל מעל 30 או 40 אנשי צד"ל.
<אלי גליקמן: תראו לי עוד חברה במדינה שהעסיקה כל כך הרבה - - -
אבישי ברוורמן: אז תן לי את המספרים.
<אלי גליקמן: אתה עוד פעם לא נותן לי להשלים משפט.
<אלי גליקמן: אתה מחליט כאן, אני מכבד אותך – תדבר, בבקשה, אני לא נכנס לדבריך.
אבישי ברוורמן: אני ביקשתי מספרים.
אבישי ברוורמן: אם הוא טועה לחלוטין – תן לי את המספרים, ומחר אני מפרסם.
אבישי ברוורמן: אני לא צד בעניין.
חנא סוייד: אפילו באחוזים.
חנא סוייד: תגיד אחוז.
<לאה ורון: הנושא לא היה על סדר היום.
<אלי גליקמן: לא היה על סדר היום ולא הבאתי את המספרים.
<לאה ורון: אוקיי, אנחנו מבינים שאין לך את הנתון.
<אלי גליקמן: אבל לפני שמשמיצים את חברת חשמל - - -
אבישי ברוורמן: אף אחד לא משמיץ את חברת חשמל.
אבישי ברוורמן: רק אתה גורם - - -
חנא סוייד: 700 מיליון שקל לרשות הפלסטינית - היה על סדר היום?
אבישי ברוורמן: אם יש אדם, והוא יגיד לך, שמגן על חברת חשמל בחלק מהדברים – זה אני.
אבישי ברוורמן: שאלו אותך שאלה אחת פשוטה.
אבישי ברוורמן: הוא לא יודע את המספרים.
אבישי ברוורמן: תן לי את המספרים, תביא אותם בשבוע הבא, ואז נגיד מה נכון ומה לא נכון.
אבישי ברוורמן: רק מספרים ביקשתי ממך.
<יפתח רון-טל: אני מתחייב לבדוק היטב את הטענות של חבר הכנסת סוויד.
<יפתח רון-טל: אני מזמין את עצמי לפגישה אתך, ונקדם את הנושא הזה, כיוון שהוא באמת מחובתנו כחברה ממשלתית.
<סלעית קולר: שאלה – ההשלכות של עליית המע"מ היא לא רק על הצרכנים.
<סלעית קולר: השאלה היא מה ההשלכות של העלאות המסים והעלאות המע"מ מבחינת חברת חשמל?
<סלעית קולר: בסופו של דבר זה יהיה על התעריף.
<איגור סטפנסקי: אני סגן מנהל מנהל החשמל במשרד האנרגיה.
<איגור סטפנסקי: דווקא הגעתי לא לדיון, יש לנו פה את הנושא של היערכות חברת חשמל לקיץ.
<איגור סטפנסקי: בעיית המחסור בחשמל וההיערכות היא לא רק של חברת חשמל, זו שאלה של כל המשק, כיוון שמעורבים פה גם תשתיות דלק, גז, וכו', ולא רק חברת חשמל, וזה הפך להיות בעיה של המשק הישראלי ולא רק של חברת חשמל.
<איגור סטפנסקי: על זה אנחנו עובדים עם משרד האנרגיה.
אבישי ברוורמן: סליחה שהרמתי את הקול, אני באמת לא אהבתי את ההתערבות של מר גליקמן.
אבישי ברוורמן: נגיע לסיכום.
אבישי ברוורמן: קודם כל, החלטות הרשות לשירותים ציבוריים-חשמל, להעלות את תעריפי החשמל, אנחנו מפנים את הנקודה שכרגע יש בכל העלאות המחירים פגיעה בצרכנים.
אבישי ברוורמן: הן מתווספות לגזירות שהוטלו על הציבור בחוק התקציב ובחוק ההסדרים, ואני מאד מאד מודאג מה יהיה עם האדם העובד, עם אנשי מעמד הביניים ועם הקבוצות החלשות, כאשר גם עליית מחירי החשמל – ואני מבקש לקבל את החישוב של המדד, יתווספו לעליות על המחירים, שנובעות בין השאר מעליית מס ערך מוסף.
אבישי ברוורמן: הוועדה תובעת מראש הממשלה, מהאוצר – אני נפגש בשעה 13:00 עם שר האוצר ואני אציע לו – משר האנרגיה והאוצר ללמוד ולבחון לעומק, במהירות, את נושא הרפורמה בחברת חשמל, לשים קץ לדחיות ביישומה.
אבישי ברוורמן: זה חיוני לפעולת חברת חשמל ולמשק.
אבישי ברוורמן: אני ממליץ לשר האוצר למנות השבוע אדם בעל ניסיון, שמבין את העניין ומכיר את הגורמים, כדוגמת חבר הכנסת איציק כהן, שייכנס מיד לעובי הקורה.
אבישי ברוורמן: לא אדם חסר ניסיון שילמד עוד שנה את הנושא הזה.
אבישי ברוורמן: ואז, הוועדה בראשותי ובשיתוף עם הנהלת חברת חשמל והעובדים תעשה הכל כדי למנוע דחייה נוספת, כדי להגיע לתיקון חקיקה, כדי שהדברים האלה יבוצעו במהירות הקרובה ונוכל להפעיל את הרפורמה.
אבישי ברוורמן: אני מזכיר כי חוק משק החשמל משנת 96 קבע כי רישיונות חדשים לחברת חשמל יוענקו לחברה לאחר השינוי המבני – כלומר, הרפורמה שנדחית, מאז.
אבישי ברוורמן: אנחנו אומרים את זה בפעם האחרונה, ואני מקווה שלא נאמר את זה בעוד שבוע, כי על הרשות ועל חברת חשמל לבנות את כל הדרכים, לרבות כניסה מוגברת של יצרני חשמל פרטיים , ולמנוע את הפתרון הקל של העלאת מחירי החשמל לצרכנים ולמשק.
אבישי ברוורמן: רבותיי, אני מודה לכם, הדיון נעול, אם הרמתי את הקול אני מתנצל.
אבישי ברוורמן: ישיבה זו נעולה.
אבישי ברוורמן: רבותי, בוקר טוב.
אבישי ברוורמן: אני מכבד בברכה את כל אלה שהגיעו אלינו – חברת הדואר, בנק הדואר, ארגוני העובדים, חבר הכנסת צרצור, ואחרים שיצטרפו.
אבישי ברוורמן: ועדת הכלכלה, כפי שידוע לכם, מפקחת על כל המשרדים המרכזיים, כולל משרד התקשורת, ובעבר התקיימו דיונים רבים והחלטות לגבי רשות הדואר, ומחשבות שעברו להחלטה דקלרטיבית לגבי בנק הדואר.
אבישי ברוורמן: היום נקיים דיון בשני נושאים, הנושא הראשון הוא רשות הדואר.
<ששי שילה: חברת דואר ישראל.
אבישי ברוורמן: חברת דואר ישראל.
אבישי ברוורמן: תודה, ששי.
אבישי ברוורמן: למען הגילוי הנאות, כשהגעתי בשנת 1990, בגיל 42, להיות נשיא אוניברסיטת בן-גוריון, ששי, שהיה בן 3, היה אז יושב-ראש אגודת הסטודנטים של אוניברסיטת בן-גוריון.
אבישי ברוורמן: אנחנו מכירים מאז.
אבישי ברוורמן: ששי, בן כמה אתה היום?
<ששי שילה: חגגתי 49 בשבוע שעבר.
<לאה ורון: זה הרגע להגיד, עד 120.
אבישי ברוורמן: רבותי, זה לא סוד וכולנו יודעים שהאינטרנט והפייסבוק כבשו אותנו בסערה.
אבישי ברוורמן: חלק מאתנו לא האמין שהסערה הזו תהיה כל-כך מהירה, ובהדרגה הביקוש בכל העולם ובישראל בפרט לשירותי הדואר הישנים משתנה.
אבישי ברוורמן: לכן השאלה לגבי עתיד רשות הדואר כחברה ואיך היא נערכת לאור השינוי המשמעותי מאוד בביקוש, היא שאלה רצינית מאוד.
אבישי ברוורמן: לרשות הדואר יש יתרון ברור מאוד, ואין פריסה כמו של רשות הדואר בכל רחבי ישראל בכל מקום.
אבישי ברוורמן: פריסה זו מאפשרת להגיע לכל מקום, ובמיוחד למקומות שהרבה מהחברות העסקיות הפרטיות אינן מגיעות אליהם, בפריפריה, במקומות הרחוקים ולעתים גם החלשים ביותר.
אבישי ברוורמן: והדבר השני, היתה החלטה לגבי הגברת התחרות בשוק הדואר.
אבישי ברוורמן: שוק הדואר נפתח לתחרות בדואר הכמותי.
אבישי ברוורמן: אחת הטענות ששמעתי ממנהיגות רשות הדואר היא שחלק גדול מהדואר הכמותי של השחקנים הגדולים, בנקים וחברות גדולות, עבר לחברות כמו "מסר".
אבישי ברוורמן: אבל השאלה היא מה יקרה עם הפריפריה במידה שרשות הדואר תהיה חלשה, והשאלה היא אם אפשר להיכנס לתחרות ויאבילית בפריפריה, או שרק חברת הדואר יכולה לעשות זאת.
אבישי ברוורמן: ואם היא היחידה, צריך להסתכל על מצבה בעתיד.
אבישי ברוורמן: נשמע הצגה קצרה וברורה מפי היושב-ראש ששי שילה והמנכ"ל חיים אלמוזנינו, לגבי מצב חברת הדואר, מהי איכות השירות שלה, מהו החזון שלה לעתיד, מה קרה בארבע השנים האחרונות אחרי שחלק מהדברים האלה היו כבר כתובים על הקיר.
אבישי ברוורמן: את הדיון הזה אני רוצה למצות בשעה, שעה ועשר דקות, ולאחר מכן נעבור לדיון השני.
אבישי ברוורמן: מי מכם שהשתתף בדיון שקיימנו לפני כשבוע וחצי עם המפקח על הבנקים דודו זקן – הגענו למסקנה ברורה מאוד כבר בעבר, גם אני באופן אישי, שאין סיכוי שבנק גדול, זר, ייכנס למדינת ישראל, אלא אם הוא מתעסק רק בבנקאות הפרטית.
אבישי ברוורמן: הרעיון שעלה בעבר, של אלי יונס ואחרים, שאם רק יחברו את בנק דיסקונט ואת בנק מזרחי ויהיה בנק שלישי – דואופול וטריאופול, ההבדל שלהם לשוק הוא לא משמעותי.
אבישי ברוורמן: ולכן אחד הפתרונות המרכזיים להתחיל תחרות, כדי שעסקים קטנים ובינוניים יקבלו שירות וכי חלק גדול מהאשראי של הציבור הולך לגדולים, הוא באמצעות הקמת בנק חברתי.
אבישי ברוורמן: בנק חברתי – כבר היתה הצהרה בעבר והיו לי שיחות עם המפקח על הבנקים – צריך להיות על בסיס בנק הדואר, המבנה שלו, הדרך שלו, ונקיים דיון בנושא בחלק השני.
אבישי ברוורמן: מר שילה, אני נותן לך לפתוח בהצגת מצבה של חברת הדואר, מה קרה בארבע השנים האחרונות, מה אתה צופה לעתיד.
אבישי ברוורמן: ואם תוכל לעשות את זה בצמצום, בעשר דקות.
<ששי שילה: בוקר טוב.
<ששי שילה: אנחנו מודים ליושב-ראש על עצם הדיון הזה, גם בהקשר לחברה עצמה, כי אנחנו נמצאים על פרשת דרכים מרכזית מאוד, ובוודאי גם בנושא עתידו וייעודו של בנק הדואר במיוחד לאור הדברים שאמרת וגם לאור מה שקורה במשק, נושא הריכוזיות וכל מה שנגזר מכך.
<ששי שילה: העברנו אתמול מצגת כתובה לחברי הוועדה, גם בעניין הדואר וגם בעניין בנק הדואר.
<ששי שילה: אני מקווה שהיא הופצה לחברים.
<לאה ורון: הופצה הבוקר.
<ששי שילה: זה בסדר.
<ששי שילה: תמצתנו את המצגת הרחבה והמקיפה שהעברנו למצגת קצרה יחסית כדי לתת את עיקר הדברים.
<ששי שילה: (הוועדה צופה במצגת) חברת דואר ישראל היא חברה ממשלתית בבעלות מלאה של מדינת ישראל, הרגולציה והפיקוח עליה בידי משרד התקשורת ושר התקשורת הוא השר הממונה, וכמובן גם משרד האוצר ששותף ברגולציה השוטפת של החברה כחברה וגם של בנק הדואר.
<ששי שילה: חברת הדואר נותנת למעלה מ-150 שירותים ומוצרים שונים בפריסה ארצית.
<ששי שילה: אנחנו כאזרחים בדרך-כלל נפגשים עם הדואר בסניף או עם הדוור ברחוב, בכניסה לבית או בתיבת הדואר, אבל מערך השירותים הוא רחב מאוד ובתשתית גדולה מאוד.
<ששי שילה: בתחומי הפעילות העיקריים: שירותי הדואר הרגילים, המסורתיים, המוכרים, בשירות הדואר היחידני והכמותי, ומוצרים ושירותים שאנחנו מספקים בסניפי הדואר לכלל האוכלוסיה.
<ששי שילה: במסגרת בנק הדואר: שירותים פיננסיים, שירותי ביטוח כאלה ואחרים.
<ששי שילה: בנק הדואר נקרא "בנק" ואנחנו מורשים לשאת בשם הזה, אבל הוא לא בנק; שירותי שליחים; שירותי בולאות – השירות הבולאי, הנפקת הבולים והפקתם, ניתן על-ידי חברת דואר ישראל; שירותים לוגיסטיים הניתנים על-ידי החברה; ומיזמים אחרים, למשל, נושא שהוא בכותרות, אספקת ערכות המגן נעשתה בהצלחה גדולה מאוד על-ידי חברת דואר ישראל במכרז שזכתה בו, עבור משרד הביטחון.
<ששי שילה: חברת דואר ישראל היא אולי החברה היחידה בארץ שיש לה קשר יומיומי עם כל אחד ואחד מאזרחי מדינת ישראל באשר הוא, בכל מקום.
<ששי שילה: אנחנו מגיעים ונוגעים כל יום בכל בית-אב ובכל בית-עסק במדינת ישראל.
<ששי שילה: אנחנו מעסיקים בחברה 7,000 עובדים, וזו התשתית המרכזית עליה נשענים שירותי החברה.
<ששי שילה: ואני אפתח סוגריים: מדובר ב-7,000 עובדים בפריסה ארצית, חברת דואר ישראל היא הנמוכה ביותר בעלות השכר הממוצעת לעובד מבין כל החברות הממשלתיות.
<ששי שילה: חברת דואר ישראל לא מופיעה בדוחות הממונה על השכר בחריגות שכר.
<ששי שילה: אין חריגות שכר בחברה, אין הסכמים חריגים, אפרופו מה שבכותרות לאחרונה בהקשר לחברות ממשלתיות אחרות.
<ששי שילה: בעניין יחסי עבודה החברה מתנהלת על-פי הכללים והתקנים בצורה מסודרת מאוד.
חנא סוייד: אתם מעסיקים עובדי קבלן?
<ששי שילה: מעט מאוד.
<ששי שילה: לפני שנים אחדות קלטנו קרוב ל-2,000 עובדי קבלן שעבדו בחברה להיות עובדי חברה מן השורה.
אבישי ברוורמן: ששי אתה יכול לדבר על מצבת השכר, על התפלגות השכר של 7,000 העובדים?
אבישי ברוורמן: מהן המשכורות של רובם?
אבישי ברוורמן: תן לנו תמונה.
<ששי שילה: עלות השכר הממוצעת בחברת דואר ישראל היא בין 13,000 ל-13,500 אלף שקל.
<ששי שילה: ושוב, זוהי עלות השכר הנמוכה ביותר מבין כל החברות הממשלתיות.
אבישי ברוורמן: נכון מאוד.
אבישי ברוורמן: מעניין אותי לדעת, מהי משכורת של דוור ששירת 20 שנה?
<ששי שילה: דוור שעובד כ-20 שנה מרוויח בין 10,000 ל-11,000 שקל ברוטו.
חנא סוייד: אולי נרחיב את היריעה, מהו היחס בין המשכורות הגבוהות למשכורות הנמוכות?
<ששי שילה: מצד אחד, אנחנו עובדים על-פי כל הכללים שקשורים בשכר מינימום וכל מה שנגזר מכך, ומצד שני, המשכורות בחברה אינן חורגות מהכללים של רשות החברות והסכמי השכר הציבורי.
<ששי שילה: כך שבסופו של דבר הפער בין המשכורות הנמוכות לבין המשכורת הגבוהה ביותר – היא המשכורת של מנכ"ל החברה ואין בחברה מי שמרוויח יותר ממנו - - -
אבישי ברוורמן: חיים, כמה אתה מרוויח?
<חיים אלמוזנינו: 49,000 שקלים.
<ששי שילה: החברה מסווגת בקבוצה 10 בסיווג החברות הממשלתיות וזהו הסיווג הגבוה ביותר – למעט שלוש חברות שהן בסיווג גבוה יותר, נדמה לי שחברת חשמל והתעשייה האווירית – ואנחנו פועלים בדיוק לפי כללי רשות החברות, הממונה על השכר, משרד האוצר.
<ששי שילה: מעבר לעובדה שאנחנו נוגעים באמצעות הדוורים בכל בתי-האב ובתי-העסק, מבקרים אותנו בסניפי הדואר קרוב ל-50 מיליון לקוחות בשנה, אזרחי תושבי מדינת ישראל.
<ששי שילה: אנחנו פרוסים בלמעלה מ-750 יחידות בכל רחבי הארץ - - -
<אתי בנדלר: כולל סוכנויות?
<ששי שילה: כן, כולל סוכנויות.
חנא סוייד: יחידה היא סניף דואר גדול או סוכנות קטנה?
<ששי שילה: כן, יחידת דואר היא סניף דואר גדול או סוכנות קטנה.
<ששי שילה: מעבר לכך, באמצעות כ-50 רכבי דואר נע אנחנו מגיעים לעוד 1,200 יישובים כל יום, בכל מצב, כלומר, בין אם יש מה לתת או לקחת.
<ששי שילה: וזהו חלק מהשירות האוניברסלי, מהמחויבות שלנו על-פי הרישיון לתת את השירות הזה לכלל אזרחי מדינת ישראל באשר הם.
אבישי ברוורמן: כל מוצר מוגדר בשני מאפיינים – המחיר שלו ואיכות המוצר.
אבישי ברוורמן: לגבי איכות המוצר, אתה אומר שאתם מגיעים במהירות לכל מקום.
אבישי ברוורמן: מה מצב התלונות שהיו לגבי איכות הדואר?
<ששי שילה: ישנו שקף שמראה סקר עמדות שנעשה על-ידי אוניברסיטת חיפה ואוניברסיטת בן-גוריון בקשר לשביעות הרצון בשנת 2012, והוא פורסם לא מזמן.
<ששי שילה: מבין כל הגופים הציבוריים שנמנו באותו סקר, דואר ישראל הוא במקום הראשון מבחינת שביעות הרצון.
חנא סוייד: מבין מי?
אבישי ברוורמן: יש לנו את פרס, את פישר, ואחרי הדואר.
<ששי שילה: הנה השקף: שירותי חברת דואר ישראל בשביעות רצון של 3.72 מתוך 5.
<ששי שילה: בין הגופים הציבוריים שנמנו: משטרת ישראל, שירותי רווחה, מס הכנסה, שירותי דת, משרד העבודה, בתי-המשפט, רכבת ישראל.
<ששי שילה: פורסם הבוקר דוח נציב תלונות הציבור של מבקר המדינה, אז נכון שנמצאו כי 48% מתלונות שהוגשו נגד דואר ישראל נמצאו כמוצדקות, אבל בסך-הכול הוגשו 252 תלונות - - -
אבישי ברוורמן: לא, זהו אחד הדברים שאני מלמד בכנסת, והשיעור הראשון שאני נותן בכלכלה הוא שיעור בסטטיסטיקה שאומר:
אבישי ברוורמן: liars figure and figures lie – תמיד תציגו גם אחוזים וגם ערך אבסולוטי.
אבישי ברוורמן: פה לפעמים מציגים שהיה גידול ב-200% וזה מאחד ל - - -
<ששי שילה: כשאנחנו מדברים על חברה שמשרתת ונוגעת מאות מיליוני נגיעות בתושב, באזרח, מדי שנה, אז זה בטל בששים.
אבישי ברוורמן: אתה רואה שיש שיפור על פני זמן באיכות המוצר, מבחינת זמן ה-delivery והדברים הכללים?
<ששי שילה: לא רק זאת.
<ששי שילה: אנחנו נמצאים תחת רגולציה ותחת ביקורת תמידית של משרד התקשורת, ואנחנו בודקים את עצמנו כל הזמן באמצעות לקוח סמוי ובדיקות אחרות, וגם באמצעות בדיקות של גורם חיצוני שבודק אותנו באופן קבוע.
חנא סוייד: כולל בסוכנויות?
<ששי שילה: כן, כולל בסוכנויות.
אבישי ברוורמן: ששי, תתקדם לסיום כי על הבנק נדבר לחוד.
<ששי שילה: אני מתקדם.
<ששי שילה: יש לנו יכולת תשתית מדהימה, 1,000 כלי רכב, יכולת מיון של ארבעה דברי דואר ביום.
<ששי שילה: ואגב, אני רוצה למצוא את ההזדמנות אולי להזמין את חברי הוועדה לסיור בדואר.
<ששי שילה: הוועדה הקודמת, לפני כחמש שנים, סיירה בחברת דואר ישראל וראתה את בית המיון ואת יכולת המיון, ואני חושב שזה יכול להיות סיור מרתק.
<ששי שילה: נכון להיום, השירות האוניברסלי שחברת דואר ישראל נותנת, והסטנדרטים שלו, נקבעו על-ידי משרד התקשורת בחקיקה, ואנחנו נדרשים לתת אותם.
<ששי שילה: מהו השירות האוניברסלי?
<ששי שילה: כל אזרח במדינת ישראל יהיה זכאי לשירותי חברת הדואר בכל מקום ובמחיר שווה לכל נפש.
<ששי שילה: אנחנו הגוף היחיד כיום שנותן את השירותים האלה גם בדלפק, וגם בשירותים שהזכרתי קודם באמצעות דואר נע, גם ליישובים מרוחקים בכל מקום.
<ששי שילה: אגב, גם השירותים בדואר נע הם שירותים מקוונים, זאת אומרת מחוברים לאינטרנט, ואפשר לעשות פעולות מקוונות, תשלומים ועוד.
חנא סוייד: באיזה נתח שוק אתם מחזיקים בשירותי הדואר?
<ששי שילה: אגיע לזה מיד, ברשותך.
<ששי שילה: אנחנו הגוף היחיד במדינת ישראל שמחלק דואר מדי יום בכל יישוב ויישוב, לרבות מחנות צה"ל, ללא קשר לכמות דברי הדואר.
<ששי שילה: זאת אומרת, אם צריך להגיע ליישוב או למחנה צבאי בשביל דבר דואר אחד, אנחנו נגיע, גם אם לנו דואר, כי יכול להיות שבאותו יישוב צריך לאסוף דואר.
אבישי ברוורמן: ששי, אתה מתקרב לסיום?
<ששי שילה: לא לקחתי בחשבון את השאלות שלכם, אדוני היושב-ראש.
אבישי ברוורמן: בוא נעצור רגע בנושא איכות השירות.
חנא סוייד: תסכים שהשאלות גם מדרבנות.
<ששי שילה: מדרבנות והן טובות מאוד.
אבישי ברוורמן: לגבי איכות השירות, מצד אחד, ישנה ההצגה של היושב-ראש שאומר שהדואר מגיע בזמן, שמספר התלונות הוא נמוך מאוד לחברה בסדר גודל כזה.
אבישי ברוורמן: מצד שני, ואני רוצה שהדיון יהיה ענייני, נמצא פה מר דורון קורן, חבר ועד כפר גנים בפתח-תקווה, ועוד מישהו אנונימי שמספר ששלח מכתב לירושלים עד עשרה ימים ולפחות זה מגיע תוך לא פחות מארבעה ימים.
רוברט אילטוב: למה הוא אנונימי?
רוברט אילטוב: הדואר רודף מישהו?
אבישי ברוורמן: אני לא יודע.
אבישי ברוורמן: מר דורון קורן, אני רוצה שתדבר בקצרה.
<דורון קורן: יש לי מצגת להקרין וגם תמונות לחלק.
<לאה ורון: הגברת חנוכה תחלק את התמונות.
אבישי ברוורמן: אתה יושב-ראש הוועד של כפר גנות מפתח-תקווה?
<דורון קורן: אני חבר ועד כפר גנים בפתח-תקווה.
אבישי ברוורמן: אני כל-כך רגיל למרב מיכאלי, אז אמרתי "גנות".
<דורון קורן: יש לי מצגת בת פחות מחמש דקות.
<ששי שילה: אבל אני אפילו לא סיימתי את המצגת שלי.
אבישי ברוורמן: אני רציתי רק את הנקודה הזאת.
אבישי ברוורמן: תן את הדוגמה שלך, כי חשוב שהדיון פה יהיה פתוח לחלוטין, אבל קצר אותו.
אבישי ברוורמן: בבקשה, כפר גנים.
<דורון קורן: הנה מספרים בשביל שתראו משהו נקודתי, נרד מרמת המקרו לרמת המיקרו.
<דורון קורן: באיזור כפר גנים ישנם שני סניפים, סניף בורוכוב וסניף כפר גנים בלוחמי הגטו, שמשרתים בסך הכול 50,000 תושבים, לפני שנה כמעט.
<דורון קורן: (הוועדה צופה במצגת) זהו סניף לוחמי הגטו, תראו את התורים שיוצאים מהסניף החוצה, נשים בהיריון, נכים, עגלות, וכל מי שבא, עומדים בחוץ בשמש הקופחת.