GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<משה ארז: מבקר המדינה, כשבא לבדוק את מכון הטיהור, שאל ממה הסריח מכון הטיהור.
<משה ארז: 50 אלף תושבים בכפר סבא ובהוד השרון היו מריחים מכון טיהור.
<משה ארז: הוא בא כדי לראות איך פתרנו.
<משה ארז: מיכה הגיע.
<משה ארז: הסברנו לו שהתאגיד הקצה את רוב הכספים בהכנסות הראשונות על-מנת לשפר את מכון הטיהור.
<משה ארז: הבאנו לפיד שורף גזים מטקסס.
<משה ארז: התאגיד השקיע מיליונים של מיליונים.
אבישי ברוורמן: מר נשרי ומה ביבס אמרו שהעולם התנהל בסדר, לא צריכים יותר מידי תאגידים.
אבישי ברוורמן: אולי אני לא מצטט נכון.
<משה ארז: אני מנוסה.
<משה ארז: אני 25 שנה במועצה.
<משה ארז: אני מ-1989.
אבישי ברוורמן: אתה בא ואומר שתודה לאל, ברוך ה' הקימו תאגיד בהוד השרון, כי אם זה היה נשאר במצב הקודם הוד השרון הייתה מסריחה.
<משה ארז: אני כסגן ראש עיר חטאתי.
<משה ארז: אני כסגן ראש עיר הייתי עושה 8 גינות ציבוריות עם מזרקה ומקבל רייטינג גבוה.
<משה ארז: עכשיו, כשאני משקיע מתחת לאדמה לא כל כך מעריכים את זה.
<משה ארז: אומרים, אה, רק עשית קו ביוב.
<משה ארז: אגב, יש קו ביוב דרומי בהשלמה בעלות של 8 מיליון שקלים.
אבישי ברוורמן: תודה לאל שיש תאגידים.
<משה ארז: איזו שאלה.
<משה ארז: אנחנו חונכים GIS.
<משה ארז: כשיש לך עובד ותיק 30 שנה הוא יודע איפה השיברים.
<משה ארז: כשיש פיצוץ מים ואתה לא יודע לסגור את השיבר, הוא אומר לך שהשיבר ברחוב מסוים ואז אתה סוגר חצי שכונה.
<משה ארז: בחודש הבא חונכים במיליון שקל GIS של כל תשתיות המים כך שאתה יודע איפה הפיצוץ.
<משה ארז: כל זה לא היה 60,70 שנה.
אבישי ברוורמן: יש לי שאלה לגבי הגבייה בהוד השרון.
<משה ארז: שאלו אותי השבוע למה הוצאתי פתקים אדומים של התראה, זאת שנת בחירות.
<משה ארז: לא היה נעים לשמוע את זה מאיש בכיר בעירייה.
<משה ארז: לעיריית הוד השרון יש חוב מים של 50 מיליון.
<משה ארז: אמרו לי שאולי אני אקנה את החובות.
<משה ארז: אמרו שאני אתן 5 מיליון ואקח חוב של 50 מיליון, אולי אני אוציא משהו מזה.
<משה ארז: אמרתי שהתאגיד לא בעל חוב.
<משה ארז: יש לעירייה 50 מיליון חובות של מים מאנשים שנפטרו ולא גבו מהם את המים האלה.
<משה ארז: עכשיו, כשיש לי מחלקה פרטית עם עובדים שלנו במיליון שקל, לא ב-2 מיליון - יש שם 4 אנשים - אנחנו נותנים יחס יפה ולא מבצעים על כספי המים.
אבישי ברוורמן: חי אדיב, ראש העיר, מאוד מרוצה שיש לו תאגיד.
<משה ארז: הוא מעודד, מפרגן וגוזר סרטים.
<משה ארז: השר ארדן חנך תחנת שאיבה ב-15 מיליון שקל.
יעקב אשר: מה עם הפתקים האדומים בשנת בחירות?
<משה ארז: זאת בעיה.
<משה ארז: כשבאתי לחתונה בבני ברק ראיתי שעל האוטו שלי כתוב כך: "סליחה, מחר בבוקר יהיה ריבוד כביש".
<משה ארז: הנה, כל בני ברק היום בהפיכה.
<משה ארז: ברגע שהתאגיד החליף את תשתיות המים והביוב הוא גם עשה כבר את הריבוד החדש.
אבישי ברוורמן: משה, אתה מברך על ההסכם הנוכחי?
<משה ארז: כן.
<משה ארז: ההסכם הנוכחי רציונאלי.
<משה ארז: ראש הרשות שלי עשה נגד שטרית שלטי חוצות.
<משה ארז: היה פעם איחוד רשויות.
<משה ארז: מכפר סבא עד פתח תקווה היו שלטי חוצות נגד שטרית.
<משה ארז: אמרתי לו להוריד את השלטים.
<משה ארז: אומר ראש הרשות שלי שהוא לא מתאחד עם כפר סבא.
<משה ארז: עכשיו אתה אומר שאתה עובר להרצליה.
<משה ארז: מה, אני אעבוד עם מסוקים?
<משה ארז: הרי כל יום יש פריצות ביוב.
<משה ארז: 30,50 פריצות ביוב בשבועיים בגלל המגבונים האלה.
<משה ארז: בלילה עובדים.
<משה ארז: זה 24 שעות ביממה.
יעקב אשר: אתה חושב שיתרון הגודל ולעשות קבוצות זה נכון?
<משה ארז: אנחנו נעשה כך שהצינור בעכו, בהוד השרון ובבאר-שבע יהיה באותם שקלים.
<משה ארז: במכרז שעשינו על 15 אלף שעונים הכנסנו 2 ערים.
<משה ארז: החוק אומר שכל 5 שנים מחליפים שעונים.
<משה ארז: אתה יודע כמה זמן השעונים שלנו?
<משה ארז: 15 שנה.
<משה ארז: בבאר שבע זה 20 ,25 שנה.
<משה ארז: זה הסיפור האמיתי ממני.
<משה ארז: אם אני אביא לך פרויקטים שעשינו אתה לא תאמין.
אבישי ברוורמן: אתה אדם שעשית וראית הכל.
אבישי ברוורמן: העדות שלך פה היא עדות נאמנה.
איציק שמולי: למרות שזה לא מקרה מייצג.
<משה ארז: זה פיל בזבוב.
<משה ארז: מדובר ב-20 עובדים.
<משה ארז: בפתח תקווה יש 2500 עובדים עם 80 עובדי תאגיד.
<משה ארז: התנפלו על התאגיד.
<משה ארז: אנחנו 20 עובדים.
<משה ארז: הרגולטור בודק אותנו.
<משה ארז: יושבים עלינו על ה-20 האלה.
איציק שמולי: אתה לא מבין מה אני אומר.
איציק שמולי: אני הולך עם ההמלצה שלכם.
איציק שמולי: אני חושב שלתאגיד שמתנהל בצורה טובה צריך לתת.
איציק שמולי: אל תציגו תמונה כאילו שזה המצב בכל הרשויות המקומיות.
איציק שמולי: זה לא המצב.
<משה ארז: אני מזמין אותך לסיור, כדי שתוכל לראות איך פותרים בעיות רחוב.
<רן מלמד: אם אתה כל כך טוב, תצטרף לעירייה.
<משה ארז: כשאתה מגיע למכון לטיהור שפכים אתה רואה שעובדים 4 עובדים.
<משה ארז: שואלים למה לא ב-3 משמרות.
<משה ארז: הגזברים לא נותנים.
<משה ארז: הכנסנו 3 משמרות עם מהנדס קבוע.
אבישי ברוורמן: משה, אתה מדבר עם כזאת תשוקה.
אבישי ברוורמן: טוב שאתה עושה את העבודה ככה, כי יש לך מרץ ואתה תמשיך לטהר את המים ולסדר את הכל.
אבישי ברוורמן: בסופו של דבר מדיניות בחיים זה אנשים.
אבישי ברוורמן: יכול להיות שהתאגיד – אני לא מכיר – אצלכם, במיוחד שאתה זה שמוביל אותו, הוא הכי טוב.
אבישי ברוורמן: אמר חבר הכנסת שמולי שזה לא מייצג את כל המקומות.
יעקב אשר: האמת נמצאת בשני המקומות.
יעקב אשר: יוסי נשרי חלק על כל הנושא של הקמת התאגידים.
יעקב אשר: אני בעניין הזה - למרות שלא היו לי דברים שחלקתי על יוסי - חולק עליו.
אבישי ברוורמן: פה אתה בדרך של משה ארז.
יעקב אשר: אני בדרך של משה ארז אבל חוזר לנשרי.
יעקב אשר: אני חושב שהקמת התאגידים במקומות מסוימים, במיוחד ברשויות פחות חזקות - - -
<משה ארז: במגזר הערבי זאת הצלחה שאין גבול.
יעקב אשר: יש גם ערים חלשות שהן לא במגזר הערבי ולא בחרדי.
יעקב אשר: זה עשה מהפיכה גדולה.
יעקב אשר: אני תיכף אסביר מה זה עשה.
יעקב אשר: פה אני חולק על יוסי בפתיח.
יעקב אשר: מה שאמרת נכון, אבל גם פה חייבת להיות קורלציה בין הנושא של הרשות לקטע של תאגיד המים בצורה חכמה ובצורה נכונה.
יעקב אשר: חייבת להיות קורלציה בעניין הזה.
יעקב אשר: תפישת האוצר שאומרת להעביר את התאגידים לגופים פרטיים זאת הסתכלות לא נכונה.
יעקב אשר: חייבת להיות הסתכלות של תושבים.
יעקב אשר: התאגוד הוא טוב, כי הוא בעצם עושה דבר שעשו אותו פעם בתקציבי פיתוח.
יעקב אשר: כולם יודעים שתקציבי פיתוח היו מגיעים פעם ברשות לאותו חשבון בנק.
יעקב אשר: הם היו מתערבבים בשוטף.
יעקב אשר: הרבה כספים היו הולכים למקומות הלא יעודיים שלהם.
יעקב אשר: באו ועצרו את זה.
יעקב אשר: עשו איזו שהיא סגירה של העניין.
יעקב אשר: אותו דבר בנוגע לתקציבי החינוך שלא הולכים לחלק הארי.
יעקב אשר: התאגיד הוא נכון משתי בחינות.
יעקב אשר: הכסף הולך לצורכי התאגיד, לצורכי המים של התאגיד.
יעקב אשר: אין אפשרות להשתמש בו לדברים אחרים.
יעקב אשר: זה קל לפיקוח, כי אתה עובד כמשק סגור.
יעקב אשר: התאגיד יעבוד בכל מקרה הלאה כמשק סגור, לא כמשק עירוני במשותף עם הקופה של העירייה.
יעקב אשר: לגבי הפחתת המים.
יעקב אשר: מה ההבדל בין הפחתת מים לדיבידנדים?
יעקב אשר: זה אותו דבר.
יעקב אשר: זה אומר שכל תאגיד שיתפקד נכון ויתפקד טוב יכול להגיע ליעד הזה של 4%,5% הפחתה במים.
יעקב אשר: לא בשביל זה חייבים לאחד אותו עם כל העולם.
דוד צור: במחיר המים.
יעקב אשר: סליחה, במחיר המים.
יעקב אשר: אני חושב שההסכם שהגעתם אליו הוא הסכם שנשמע נכון, בריא.
יעקב אשר: נותנים לאותן עצמאיות, לאלו שיעמדו בקריטריונים ויעמדו במגבלות האלו להמשיך הלאה.
יעקב אשר: למי שלא יעמוד יהיה את הבונוס בדברים האחרים.
יעקב אשר: מניסיון אני יכול להגיד לא לגעת במקום שזה עובד טוב כתאגיד.
יעקב אשר: מקום כמו כפר שמריהו שעובד טוב - - -
אבישי ברוורמן: אל תגעו בו.
יעקב אשר: אין טעם.
יעקב אשר: ב-2,3 מקומות כאלה אין שום טעם.
אבישי ברוורמן: חבר הכנסת אשר אמר את חוק הניהול מספר 1, שאם זה לא שבור אל תתקן את זה.
יעקב אשר: יש מבט שמגיע רק ממים, מבט אחר של ראש עיר ושל ראש תאגיד שמסתכל גם על הקטע של התושבים.
יעקב אשר: כשאתה עושה חפירות של צנרת וכו' אתה יכול להחזיר את המדרכה ברמה x , אתה יכול להחזיר אותה ברמה z.
יעקב אשר: איגום משאבים זה הדבר הכי חכם ונכון לעשות.
יעקב אשר: אם אתה מפתח עיר, בטח עיר ישנה כמו בבני ברק - - - אני הבאתי כספים מתב"רים לטובת נושא של פיתוח העיר.
יעקב אשר: באותם מקומות שהחלפנו צנרת בסדרי גודל מרשימים כאלה, כמו שסיפר משה ארז, אתה לא יכול להסתכל רק בחור של הגרוש.
יעקב אשר: אם תבוא ותגיד שהייתה מדרכה של 40 על 40 משנות ה"צוונציק" ותחזיר מצב לקדמותו, העיקר שלא ייפול אף בן אדם, לא עשית נכון.
יעקב אשר: התושב אומר, מה, אתם משוגעים, חפרתם והרסתם את החיים במשך שבועיים, עכשיו החזרתם לנו את המדרכה מלפני 400 שנה?
יעקב אשר: חייבת להיות הסתכלות עירונית.
יעקב אשר: אני מברך על ההסכם הזה.
יעקב אשר: השאלה אם ההסכם בתוקף.
<יוסי נשרי: תצביעו עליו בכנסת, יהיה לו תוקף.
אבישי ברוורמן: אני רוצה לקבל את ההסכם.
אבישי ברוורמן: אני שמעתי, כמו שאמרתי בתחילה, שמשרד האנרגיה רוצה שההפחתה תהיה עד 10%.
אבישי ברוורמן: אנחנו מאוד רוצים לקבל את ההסכם החתום, גברת פוקצ'ה, כדי שנוכל להפיץ אותו ולדעת שכל חברי הכנסת ראו אותו.
אבישי ברוורמן: אני מבקש שההסכם הזה יפורסם.
אבישי ברוורמן: אנחנו עכשיו נפיץ אותו.
באסל גטאס: אני הייתי בכובע של סגן ראש מועצה.
באסל גטאס: הדוקטורט שלי הוא בהנדסה עם התמחות במים.
באסל גטאס: הדבר האחרון שעשיתי לפני שבאתי לכנסת היה ניתוח מעמיק של מחירי המים בישראל , במיוחד בעניין ההתחשבנות בין מדינת ישראל לרשות הפלסטינית.
באסל גטאס: אין שום קשר בין מחיר המים בישראל לעניין של התאגידים.
באסל גטאס: זה הכל סיפורים, יחסי ציבור.
באסל גטאס: טפלו על התאגידים את העניין של מחירי המים.
באסל גטאס: הוציאו להם שם רע.
באסל גטאס: המחירים לחוד וניהול משק המים לחוד.
באסל גטאס: ניהול משק המים הוא עניין של מדיניות אסטרטגית.
באסל גטאס: יכול להיות שלמועצה שלך או שלעירייה שלך יהיה תאגיד לבד.
באסל גטאס: השאלה אם אנחנו רוצים לנהל את משק המים בתור עוד אישיו של ראש עיר, או בתור עניין נפרד שיש בו הוצאות והכנסות, , טיפול , פיתוח משאבי מים ומדיניות כללית.
באסל גטאס: המדינה החליטה בחוק מסוים שצריך להקים תאגידים בשביל לייעל את כל העניין של הניהול של משק המים.
באסל גטאס: אם הוקם תאגיד והוא לא עושה את עבודתו טוב מבחינה ניהולית, לא כמו משה ארז, צריך להחליף, צריך לשנות, כמו כל דבר אחר.
באסל גטאס: מי אמר שאם 2 תאגידים לא מנוהלים טוב ואתה מאחד אותם אתה מייצר תאגיד יותר טוב?
באסל גטאס: אלה דברים שצריכים לעשות בצורה הגיונית.
באסל גטאס: גם העניין של 4%,5% מצטרף לעניין המחיר.
באסל גטאס: בעניין המחיר יש לי עמדה.
באסל גטאס: אני חושב שהמחיר של המים בישראל מוגזם.
באסל גטאס: בתור סגן ראש עיר אנחנו הרווחנו כסף מהמים.
באסל גטאס: המים בישראל הם כמו כל מוצר אחר.
באסל גטאס: ראשי הערים קנו את זה ממקורות בזמנו.
באסל גטאס: הם הרוויחו 2 שקל על קוב.
באסל גטאס: הם לקחו את הכסף ושמו אותו במקומות אחרים.
באסל גטאס: מי רואה אם אתה מחליף צינורות בתוך האדמה?
באסל גטאס: האסון הגדול ביותר שזה היה כרוך עם הביוב.
<משה ארז: אגרת המים זה עם ביוב.
<משה ארז: אנשים לא יודעים את זה.
באסל גטאס: האם ראש עיר שילך וישקיע בחצר האחורית בבריכות או אני לא יודע מה ישלם תב"רים לעיר השכנה בשביל לקנות את הביוב שלה?
באסל גטאס: הם לקחו את הכסף והשתמשו בו לגינות ולדברים אחרים.
באסל גטאס: ההחלטה הזאת נעשתה בכיוון של הפרטה.
באסל גטאס: מה זאת הפרטה?
באסל גטאס: בסוף התאגיד היה אמור להפוך לחברה פרטית.
באסל גטאס: לחברה פרטית היה אינטרס למכור יותר מים.
באסל גטאס: המדיניות של התמחור הכשילה את המגמה של ההפרטה, וטוב שככה.
אבישי ברוורמן: חבר הכנסת גטאס, אני מאוד מאוד מודה לך על הניתוח ועל הבהירות.
אורי מקלב: את החלק האקדמי אמר חברי, שהוא מומחה גדול.
אורי מקלב: ועדת הכלכלה היא זאת שהרימה והעלתה את כל הנושא של הרפורמה במים עוד בשלהי הכנסת ה-17.
אבישי ברוורמן: אתה ישבת שם.
אבישי ברוורמן: לאה תמיד ישבה שם.
אורי מקלב: לאה הייתה שותפה לאורך כל הדרך.
אורי מקלב: היא זאת שעצרה חלק מהרפורמה בנושא המים, כיוון שהאוצר ניצל את המשבר במשק המים והכין רפורמה שלא קשורה.
אבישי ברוורמן: מדיניות המים לא הייתה קשורה למשבר המים.
אורי מקלב: היה צריך לפתור את משבר המים.
אורי מקלב: במקום שהאוצר יספוג את כל המחדלים ואת כל הכשלים, הוא הטיל אותם על האזרחים במדינת ישראל.
אורי מקלב: הוא אמר שהוא עושה רפורמה.
אורי מקלב: הוא ביטל את כל הסובסידיות שהאוצר השתתף בהן בנושא המים, והטיל את זה על האזרחים.
אורי מקלב: לגבי סבסוד החקלאות הוא הטיל על האזרחים לסבסד חצי מיליארד שקל בשנה.
באסל גטאס: בדיוק.
באסל גטאס: הצמצום היחידי במערכת הוא לחקלאות.
באסל גטאס: זה הסתיים.
אורי מקלב: אומרים שהסתיים, בוא נראה.
<קריאה: חקלאות ותעשייה.
<חיים ביבס: גם סבסוד פריפריה.
<חיים ביבס: גם את זה אתם צריכים לקחת בחשבון.
אורי מקלב: ועדת הכלכלה עצרה את המחיר הדיפרנציאלי בתאגידים.
אבישי ברוורמן: מה אתה ממליץ, חבר הכנסת מקלב?
אבישי ברוורמן: מה היית עושה עכשיו?
אבישי ברוורמן: היית מקבל את ההסכם הזה?
אורי מקלב: אני רוצה להציג משהו אחר.
אבישי ברוורמן: את ההסכם אתה מקבל?
אורי מקלב: לא .
אורי מקלב: אני רוצה להחמיא לרשויות המקומיות שהיו פעם חזקות כקבוצה ועמדו מול התכנית של האוצר.
אורי מקלב: בתאגידים מפרקים ומתאגדים עוד פעם.
אורי מקלב: שילמנו הרבה תמריצים לכל הרשויות האלו על-מנת שיפתחו 55 תאגידים, עכשיו אנחנו רוצים לשלם כסף כדי שיחברו את זה יחד.
אבישי ברוורמן: מה שנאמר כאן בהסכם זה שלא כופים שום דבר, אלא נותנים תמריצים.
אורי מקלב: אם אתה יכול להתייעל זה בסדר, תעשה את זה.
אורי מקלב: אפשר לעשות את זה כל אחד בנפרד, אפשר לעשות את זה כמה ביחד, אבל צריך להיות חיבור אמיתי של תאגידים, של נכסים ושכל מה שאנחנו צריכים.
אבישי ברוורמן: מה אתה ממליץ?
אורי מקלב: אחת הטעויות המרכזיות שהייתה בתאגידים - התאגידים עשו גם דברים מאוד טובים – זאת ההפרדה בין הרשות המקומית לתאגיד.
אורי מקלב: אני יודע גם מי שקבע את זה, כיוון שהייתי חבר בתאגיד הראשון שהוקם בישראל.
אבישי ברוורמן: באיזה יישוב?
אורי מקלב: הגיחון בירושלים.
אורי מקלב: הייתי אז עוד באגף המים.
אורי מקלב: אני יודע בחלק הזה מי היה הדומיננטי שרצה לעשות הפרדה בין ההשפעה של ראש הרשות וחברי המועצה, כמו שמתנהל כל דבר במדינה, לבין התאגידים.
אורי מקלב: הוא עשה הפרדה מלאכותית שלא יכולה להיות.
אורי מקלב: את הלב השאירו בעירייה, את הכיס שמו בתאגיד.
אורי מקלב: אנחנו יודעים שכסלו זה חיבור של כיס ולב.
אורי מקלב: לא יכול להיות שהלב יהיה במקום אחד והכיס במקום אחר.
אורי מקלב: התאגיד אומר לרשות שאת התלונות היא תקבל, שזה לא מעניין אותו, וכשהיא רוצה לתקן משהו, שתביא קבלה והוא ישלם לה.
אורי מקלב: אלה דברים לא סבירים.
אורי מקלב: המצג הזה שמציגים פה כאילו הולכת להיות הפחתה של 5% זו אחיזת עיניים.
אורי מקלב: זה דבר שטוב שאנחנו אומרים אותו היום.
אבישי ברוורמן: אתה אומר שזה לא יקרה.
אורי מקלב: זה לא יקרה.
אורי מקלב: אני חושב שצריך לחבר בין הרשות לתאגידים.
אורי מקלב: זה חייב להיות כך.
אורי מקלב: לא יכולות להיות הפרדות.
אורי מקלב: צריך לאפשר להם להתייעל יותר.
אבישי ברוורמן: אתה רוצה לתת להם איזה תמריץ?
אורי מקלב: זה כמו שאתה שואל האם מתאים לתפור חליפה ליתום.
אורי מקלב: לכל רשות ולכל תאגיד יש את הדברים האלה.
אורי מקלב: גם תאגידים שהתייעלו והיום יכלו לעבוד בשיתוף פעולה, ברגע שיתחלף השלטון אחרי הבחירות לרשויות המקומיות יתברר שלא כל התאגידים מסתדרים ביחד.
אבישי ברוורמן: חבר הכנסת מקלב, אתה בשצף קצף אומר לנו את כל התורה כולה.
אבישי ברוורמן: האם אתה רוצה לחזור למצב הקודם שבו ראשי הרשויות קיבלו את זה, או שאתה מקבל שקרה משהו והתמריץ עכשיו - מכיוון שלא כופים עליהם - יביא לשיפור?
אבישי ברוורמן: אתה אומר שהוא לא יביא לשיפור.
אורי מקלב: כל דבר שלא בכפייה זה בסדר.
אורי מקלב: אני מכבד אתכם על זה שלא יכריחו אותם.
אורי מקלב: תמשיכו להיות חזקים, לא כפי ששר האוצר נכנע לקבוצות לחץ.
אורי מקלב: אנחנו רואים חדשות לבקרים שבאים עם תכניות גרנדיוזיות ובסופו של דבר מתקפלים.
אורי מקלב: עליית המע"מ שכבר מעלים יכולה להעלות ב-2%,3% לתאגידים.
אורי מקלב: זה כבר יצמצם את האפשרות להוזיל.
אורי מקלב: מחירי החשמל יעלו.
אבישי ברוורמן: חבר הכנסת מקלב, אתה אומר שאתה תומך בהמלצה, אבל שלא יקום דבר כי המספרים האלה הם מספרים שכתובים על הקרח.
אבישי ברוורמן: הקרח יימס ושום דבר לא יקרה.
אורי מקלב: זו אחיזת עיניים.
אורי מקלב: לעשות כל דבר של ייעול זה בסדר, זה דבר טוב, גם המעורבות שלהם זה דבר חשוב מאוד, אבל לבוא היום ולהגיד לציבור שתהיה הפחתה של 5% זה ספינים שאנחנו רגילים לעשות, לא מעבר לזה.
איציק שמולי: אני מברך את הרשויות שהצליחו להגיע להסכם הזה.
איציק שמולי: אני מברך גם על הגמישות שהן הצליחו להשיג.
איציק שמולי: אני חושב שאם יש רשויות שתאגיד המים שלהן מתנהל בצורה טובה והן יכולות להתייעל - תבורכו.
איציק שמולי: אל תשכחו את כל הדמגוגיה שעשו כלפיכן עם הקמת התאגידים.
איציק שמולי: אני מדבר בדחילו ורחימו.
איציק שמולי: גם כך המצב של הצרכנים והאזרחים הוא בכי רע.
איציק שמולי: להעמיד אותם בפני איזו שהיא ציפייה שאתם יודעים היטב – גם אתם וגם האוצר – שאין לזה שום אחיזה במציאות כאילו הולכת להיות פה הפחתת מחירים כבר בשנת 2014, זה דבר שהוא לא הגון.
איציק שמולי: אני חושב שראוי שתשקלו את העניין הזה מחדש.
איציק שמולי: אני רוצה לשאול את נציגת האוצר בהמשך ישיר למר שחבר הכנסת גטאס אמר, לגבי מצב שיכול להיות קצת מסוכן – תקני אותי אם אני טועה – בכל מה שקשור להאחדה או לאיגודם של כמה תאגידים במקום אחד.
איציק שמולי: באלו סטנדרטים?
איציק שמולי: אם אני מבין נכון, מי שעד היום לא הקים תאגיד נכנס לפול האזורי.
איציק שמולי: תאגידים שלא יתייעלו ולא יציגו שיפור בהתנהלות ייכנסו לתוך הפול האזורי.
איציק שמולי: השאלה היא על פי איזה סטנדרטים התאגידים האזוריים האלה יפעלו.
איציק שמולי: האם הסטנדרטים של אותן רשויות שמתנהלות היום בסדר והתאגידים שמתנהלים היום בסדר אלה אותם הסטנדרטים שיחולו על התאגידים האזוריים?
איציק שמולי: אם זאת התשובה, איך אתם מצפים מהם לעמוד בזה, הרי כשהם היו אחד הם לא הצליחו להביא לתוצאות המקוות?
איציק שמולי: איך זה כשאתם דוחפים לתוך סל אחד את כל "הבעייתיים" אתם מצפים לתוצאה אחרת?
איציק שמולי: איך רשויות מקומיות שאין בהן היום תאגיד יכולות דה פקטו לגבות על מים מס ערך מוסף?
<חיים ביבס: אנחנו גובים.
<חיים ביבס: אנחנו לא יכולים להזדכות.
<חיים ביבס: זה משהו אחר.
אבישי ברוורמן: שאלו פה חבר הכנסת מקלב ואחריו חבר הכנסת שמולי האם התמריץ הזה של 5% –אתם אנשים רציניים, אתם אנשי ניהול – זו הצהרה שאתם תבואו לפה אחר כך כמו שבאים השרים בממשלה ואומרים שהם אמרו אבל לא הבטיחו לקיים?
<דרור אלוני: אצלי אפשר להוריד ב-50% את מחיר המים.
<חיים ביבס: אני הכנתי עבודה שלפיה אני יודע להפחית בלמעלה מ-20% במשק מים סגור.
אבישי ברוורמן: חיים, אתה אומר לי שלאור ההחלטה של האוצר אתה תופיע כאן ב-2013 עם ירידה של 2.5%, ב-2014 - - -? תהיה הורדה במחיר המים?
<חיים ביבס: אני יכול להגיד לך שישבתי אתמול בישיבת הנהלה לקראת ישיבת מועצה עם 8 מיליון שקל רווח.
<חיים ביבס: אם יהיה לי רק 4 לא קרה שום דבר.
<חיים ביבס: אם יהיה לי רק אחד גם לא קרה שום דבר.
<חיים ביבס: אני יכול להוריד עוד הרבה יותר מזה.
<חיים ביבס: אני מאמין שלא רק נעמוד בזה, אלא בסוף גם נוכיח - - -
אבישי ברוורמן: מר נשרי, גם בקרית אונו זה יקרה?
<יוסי נשרי: כן.
<יוסי נשרי: רק תתנו לנו לעבוד בשקט.
אורי מקלב: אדוני היושב-ראש, האם התאגיד האזורי יוכל במשק מים סגור להוריד לכל עיר את החלק שלה?
אורי מקלב: האם הולכים להיות מחירי מים דיפרנציאליים במדינה?
<חיים ביבס: במשק מים סגור אפשר להגיע למה שהוא אומר.
<רן מלמד: אני חייב להגיד שכשהקימו את התאגידים וגם כמה שנים אחרי מאוד אהבתי את העונש שהטילו על הרשויות המקומיות הלא יעילות, הכוחניות.
<רן מלמד: ככל שעבר הזמן, בשיחות שהיו לי עם הרבה מאוד תאגידים, הבנתי שההתייעלות מייצרת משק סגור של כסף שבסופו של דבר לא חוזר לאזרח.
<רן מלמד: אני חושב שעל זה אנחנו צריכים לדבר, על איך אנחנו מייצרים את הכסף הזה שיחזור לאזרח.
<רן מלמד: ישבתי בישיבה של ועדת הפנים לפני שבועיים עם ראש עיריית קריית-גת שמנסה לקבל את הדיבידנדים שמגיעים לו בסכום של 35 מיליון שקל.
<רן מלמד: הכסף לא עובר מהתאגידים.
<רן מלמד: שלא יספרו פה סיפורים ששמים מתחת לאדמה או לא מתחת לאדמה.
אבישי ברוורמן: לאיפה הולך הכסף?
אבישי ברוורמן: אצל ארז זה חוזר להוד-השרון.
אבישי ברוורמן: לאיפה זה הולך בקרית-גת?
<קריאה: נשאר בתאגיד.
<רן מלמד: נשאר בקופה של התאגיד.
<רן מלמד: יש כל מיני פטנטים.
<רן מלמד: כרגע יש החלטה לא למסות את הדיבידנדים.
<רן מלמד: אם לא ממסים אין אינטרס להעביר אותם לאוצר ולא לאף אחד אחר.
<רן מלמד: הם פשוט לא מעבירים אותם.
<רן מלמד: הם משאירים אותם עד 2015, שאז הם יצטרכו לשלם עליהם 35 או יותר אחוזי מס לאוצר.
<רן מלמד: הכסף לא מגיע.
<רן מלמד: אני צריך לחשוב אם אני רוצה להאמין במצב הנוכחי לראשי רשויות מקומיות שמבקשים להביא להם את הכסף כי הם למדו את הלקח, כי התחלף אצלם ראש העיר והם יודעים להפעיל את המערכת אצלם כמו שצריך, עם הרגישות החברתית הנדרשת.
<רן מלמד: יכולים התאגידים להגיד מה שהם רוצים.
<רן מלמד: יש מספיק הוכחות בשטח.
<רן מלמד: יושבים פה אנשים שיכולים להעיד על זה שהרגישות הזאת לא קיימת.
<רן מלמד: אני חושב שההסכם הזה עם 5% או 10% נמוך מידי, צריך להוריד ביותר את מחירי המים.
אבישי ברוורמן: ההסכם כרגע הוא על 5%.
אבישי ברוורמן: שר האנרגיה מוחה.
אבישי ברוורמן: הוא אומר שצריך להוריד את זה ל- 10%.
<רן מלמד: נשאלת השאלה אם רשות המים היא זאת שצריכה להמשיך ולקבוע את מחירי המים, אם לא צריך להחזיר אותם לקביעה של חברי הכנסת.
<רן מלמד: יש על זה עתירה שלנו ושל גופים אחרים בבג"ץ שנידונה החודש.
<רן מלמד: אני חושב שצריך לתת היום יותר אפשרות לרשויות המקומיות לחזור ולנהל את משק המים כמשק סגור, עם שקיפות מתבקשת, עם פיקוח מתבקש, כדי שנראה באמת לאן הולכים.
<יוסי נשרי: אז תגיע ל-15% הנחה.
<ישראלה מני: שני דוחות מבקר מדינה.
<ישראלה מני: אנחנו לא המצאנו את הגלגל.
<ישראלה מני: רק מה פה באים ואומרים, יש לנו פחת נעבור לפח, יש לנו פח נעבור לפחת.
<ישראלה מני: אני לא מצליחה להבין, ואני באמת מורידה את הכובע בפני הרשויות המקומיות.
<ישראלה מני: אני מורידה את הכובע על זה שהצלחתם להכניס לחוק ההסדרים ביטול התייעלות של 20% בארנונה, אני מורידה בפניכם את הכובע שהצלחתם לשכנע את האוצר לחרוג בו ולהגיד שהוא מסכים ל-5%.
<ישראלה מני: אני מדברת עכשיו בשם האוצר על כך שיהיה 5% הנחה.
<ישראלה מני: נניח שזה יקרה.
<ישראלה מני: אני מסכימה עם חבר הכנסת מקלב שזה לא יקרה.
<ישראלה מני: זה לא יקרה בחיים.
<ישראלה מני: אם זה היה צריך לקרות, זה כבר היה צריך לקרות.
<ישראלה מני: איפה כל האמירות שאומרות מה הבעיה להתייעל, אפשר עכשיו להוריד?
<ישראלה מני: איפה הן היו עד עכשיו?
<ישראלה מני: מה, חיכיתם שהאוצר יעמיד אתכם עם הגב לקיר?
<ישראלה מני: אני לא מצליחה להבין איך המדינה באה ואמרה לרשויות המקומיות את זה שהן או עובדות יעיל, או שהן מצטמצמות ל-15 תאגידים.
<ישראלה מני: פתאום הרשויות אומרות, מה פתאום, אנחנו הולכות לעמוד בהפחתה של 15%.
<ישראלה מני: זה נראה לי מגוחך, זה נראה לי לא מקצועי.
<ישראלה מני: במחילה מכבודכם, אנחנו אלה שמשלמים, ומשלמים לא מעט.
<ישראלה מני: תיכף אתם תראו את התעשיינים.
<ישראלה מני: זה נראה לא שייך לחלוטין להתנהג בצורה כזאת.
<ישראלה מני: עכשיו הביקורת שלי על האוצר.
<ישראלה מני: אני לא מצליחה להבין איך האוצר בא בכזאת הצעה לכנסת, בא בהצעה כזאת למדינה, לאלה שבאמת נדרשים לשלם את הכסף הזה, ואומר לנו שההצעה הזאת היא הצעה רצינית.
<ישראלה מני: זאת הפעם הראשונה שאני רואה את זה.
<ישראלה מני: 2 דוחות מבקר מדינה בהבדל של כמה שנים ביניהם.
<ישראלה מני: חתכו לחלוטין את מה שקרה פה עם התאגידים ועם הרשויות המקומיות.
<ישראלה מני: מדובר בדוחות קשים מאוד.
<ישראלה מני: באים אלינו באותו מצב ואומרים שהרשויות ימשיכו לתפעל אותו דבר ויורידו לנו ב-5%.
<ישראלה מני: אנחנו בנייר שלנו התייחסנו גם לעניין של מרכיבי המחיר של המים.
<ישראלה מני: אני מאוד הייתי שמחה אם יושב-ראש הוועדה היה עושה פה יום אחד דיון מאוד רציני שאומר לפתוח את המחיר.
אבישי ברוורמן: אני מבטיח לך שזה יהיה.
אבישי ברוורמן: אני בעוונותיי גם הובלתי את כל הדוח שהוצג לבנק העולמי והיה בסיס לגבי כל נושא המים בישראל.
אבישי ברוורמן: אני בנושא המים קצת השקעתי.
אבישי ברוורמן: אני חושב שהגיע הזמן לשיחה הזאת, ואנחנו נעשה את זה.
דוד צור: באזור שעליו פיקדתי היו כל מיני תופעות מוזרות.
דוד צור: אם דבר אחד עבד זה דווקא כל נושא השפד"ן, שזה היה אולי המודל.
דוד צור: יש שם גשרים שאתה יכול לנסוע מרמת גן לתל אביב.
דוד צור: אתה לא יכול להמשיך ישר או לפנות לכיוון דרום, אתה רק יכול לצאת מתל-אביב.
דוד צור: כי שני ראשי ערים לא יכלו לסגור על כך שהכביש הזה גם יכול להכניס אותך לתל-אביב.
דוד צור: בנושא הזה אין ספק שהיתרון של הגודל הוא יתרון שאפשר וצריך ללכת עליו.
דוד צור: דבר אחד שאני לא יכול להבין זה למה מחירי המים לא מגיעים בסוף לאזרח, לצרכן.
דוד צור: פה זו אולי עיקר הבעיה.
דוד צור: אני מסכים פה עם ראשי ערים שהם ביום יום אמורים לעמוד מול האזרח, הם אמורים לתת את הדין, עליהם האחריות.
דוד צור: לכאורה, את כל מה שנעשה בתשתיות ומתחת לאדמה האזרח לא ממש יודע להעריך ביום יום.
דוד צור: ברמת התסכול שלו הוא אומר, רגע, מה יוצא לי מזה.
דוד צור: את זה אני לא בטוח שבתכנית של האוצר אנחנו מסוגלים להבין.
דוד צור: נכון שההשקעות החד פעמיות מאוד יקרות, אבל האם אפשר יהיה לומר שב-2015,2016 מחירי המים או הדיבידנדים האלה שמדובר בהם, שחלקם יחזרו לרשויות, החלק הארי שלהם יחזור בסופו של דבר לאזרח כך שמחירי המחים ירדו?
דוד צור: האם זאת בשורה שאפשר לומר אותה?
דוד צור: כפי שאמר בדיון הקודם היושב-ראש, אנחנו דנים רק בעתיד, אף פעם לא במה שקורה פה.
דוד צור: בביקור שעשיתי במגזר הערבי הייתה רשות שאמרה שהיא השקיעה מכספה כי לא הסכימו לחבר אותה.
דוד צור: היה ויכוח בין אם הם התחברו לכאן או לכאן.
דוד צור: הם השקיעו סכום של 8,10 מיליון שקל.
דוד צור: היום הם מחוברים ועובדים מול התאגיד, אבל נושאים על עצמם ריבית גדולה מאוד כי הם נתנו את הכסף בעניין הזה.
דוד צור: האם נלקחו בחשבון עזרה וסיוע למקום שהוא קטן מידי כדי לשאת עליו עול כזה?
<משה ארז: הוא חייב לקבל כסף מהתאגיד.
דוד צור: מהיום ואילך?
דוד צור: הוא נושא עליו את הגיבנת.
<משה ארז: אנחנו שילמנו 62 מיליון על התשתיות.
<משה ארז: אם הוא עבר לתאגיד, התאגיד ישלם לו.
אבישי ברוורמן: חבר הכנסת שמולי שאל שאלה.
אבישי ברוורמן: הכלכלנית ישראלה מני אמרה דברים מאוד נחרצים.
<אפרת פוקצ'ה: לא כל כך הבנתי את הביקורת.
<אפרת פוקצ'ה: אני אשמח להבין לגופו של עניין.
<אפרת פוקצ'ה: להגיד שהסיכום לא יהיה זה נחמד, אבל - - -
אבישי ברוורמן: השאלה שלי היא כזאת, תתייחסי גם אליה.
אבישי ברוורמן: תתייחסי גם לנושא של שמולי.
אבישי ברוורמן: תתייחסי לשאלה אם את באמת מאמינה שהדברים האלה יקרו.
<אפרת פוקצ'ה: לגבי הסטנדרטים, שזאת השאלה שעלתה פה קודם.
<אפרת פוקצ'ה: מי שקובע את הסטנדרטים זאת מועצת רשות המים.
<אפרת פוקצ'ה: הסטנדרטים נקבעים לכל התאגידים.
<אפרת פוקצ'ה: אין הבדל בין תאגיד אחד לאחר.
<אפרת פוקצ'ה: נכון להיום, כמו שיהיה גם בעתיד, כל התאגידים, בין אם הם חברות אזוריות ובין אם הם תאגידי מים וביוב שהם לא חלק מחברה אזורית, יצטרכו לעמוד באותם סטנדרטים.
<אפרת פוקצ'ה: בקשר לשאלה מה יקרה אם תאגיד שנכון להיום לא עומד.
<אפרת פוקצ'ה: אנחנו אומרים לשני תאגידים קטנים שלכל אחד מהם היה דירקטוריון, שלכל אחד מהם היה מנכ"ל, מהנדס, עורך דין ועוד אלף אנשים שהתעסקו בניהול התאגיד הזה בתחום משק המים הביוב בתחומו: בואו תצמצמו עלויות.
<אפרת פוקצ'ה: זה לא יכול להביא אותו אחורה, זה יכול רק לקדם אותו קדימה.
<אפרת פוקצ'ה: ברגע שאתה חוסך - מדובר בסכומים לא קטנים באופן יחסי כאשר מדובר בתאגידי מים וביוב קטנים - זה יביא בהכרח לשיפור.
<אפרת פוקצ'ה: יכול להיות שהשיפור לא יהיה כפי שאנחנו מצפים מבחינת רמת השירות, למרות שהכללים שהציבה מועצת רשות המים מאוד גבוהים.