GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אבישי ברוורמן: לעתים אומרים לפעמים שהדרך לגיהנום רצופה כוונות טובות, ולכן אני רוצה גם לשמוע מאנשים מהשטח.
אבישי ברוורמן: אני אבקש משלושה אנשים, וגם כמובן לתמצת את דבריהם.
מיכל רוזין: שאלת הבהרה, תוספת למה שהוא אמר כבר.
מיכל רוזין: אמרת שהמט"י יכולים לגשת למכרז.
מיכל רוזין: במכרז האם לא נכתב שחייבת להיות חברה בע"מ, ברוב המט"ים אינם חברות בע"מ.
<רן קויתי: המכרז נבנה כך, שהמט"ים הקיימים יוכלו לגשת אליו, לא רק המט"ים הקיימים, יש עוד הרבה גופים שיכולים להתעסק עם זה.
<רן קויתי: הוא נבנה בצורה כזאת שהם יוכלו לגשת אליו.
<רן קויתי: היה לי דיונים ארוכים עם החשב הכללי, נציגי החשב הכללי, שרצו לעשות כל מיני תנאים, שאמרתי להם תשמעו, זה לא יכול להיבנות, בגלל שהמט"ים הקיימים מבחינתי הם אופציונליים.
<רן קויתי: יש פה מט"ים שחלקם הם מט"ים של עיר, אני מקים פה מפעילים שהם מפעילים אזוריים.
<רן קויתי: לכן כשקבענו אזור, קבענו מה הסכום המינימלי שצריך להיות בשביל להתמודד, ואמרנו שיש מט"ים שיצטרכו לחבור אחד לשני, אנחנו לא נאפשר את זה.
<רן קויתי: לגבי חברה בע"מ, המט"ים כבר בשנים האחרונות, חלק מהמט"ים הקימו מתחתם חברה בע"מ.
<רן קויתי: מט"י ירושלים הקים מתחתיו חברה בע"מ, חברה יזמות של משהו.
<רן קויתי: העמותות האלה יכולות להקים מתחתם את החברה בע"מ.
<רן קויתי: הקשר בין החברה בע"מ לבין המט"י, כמובן שאסור שיהיה קשר כזה, כי אז יש ניגוד עניינים מטורף.
<רן קויתי: אם החברה בע"מ תפנה למט"י לקבל את השירותים, מה שיווצר, שהחברה בע"מ תשלח כל פעם למט"י לקבל שירותים, הוא יכול להיות הבעלים של הגוף הזה.
אבישי ברוורמן: הציג עכשיו מר קויתי את העמדה שלו.
אבישי ברוורמן: עכשיו אני רוצה ובסדר הזה שלושה אנשים שהקדישו לזה.
אבישי ברוורמן: אחד שהקדיש הרבה מאוד בשנים אורי שרף, נתן את זכות הדיבור אני מבין לדן הלפרין.
אבישי ברוורמן: השלושה בסדר הזה – דן הלפרין, יושב ראש הנהלת מט"י ירושלמי.
אבישי ברוורמן: השני, מוחמד קסום, מנכ"ל מט"י נצרת.
אבישי ברוורמן: השלישי, ניצן אבירם מנכ"ל מט"י בטבריה.
<דן הלפרין: תרשה לי לפתח בסיפור שלא על חשבון הזמן שלי.
<דן הלפרין: הדברים שאמר מר קויתי על הדרך לייעל את המערכת, מזכירים שב"הדסה" יום אחד ראו אדם מתרוצץ מאוד נבוך, שאלו אותו, מה אתה מתרוצץ כל כך?
<דן הלפרין: הוא אומר אני מחפש את מחלקת עין אוזן.
<דן הלפרין: אמרו אין מחלקת עין אוזן, הוא אמר, אבל אני צריך מחלקת עין אוזן.
<דן הלפרין: שאלו אותו, מדוע אתה צריך דווקא מחלקת עין אוזן, הוא אומר, כי מה שאני שומע זה לא מה שאני רואה.
<דן הלפרין: המערכת שמתאר מר קויתי איננה עומדת לפי דעתי בדברים שהוא אומר, ואני אסביר מדוע.
<דן הלפרין: חברת הכנסת מיכל רוזין, העלתה את הנקודה הראשונה שהיא חברה בע"מ.
<דן הלפרין: אגיד קודם מלת היסטוריה כדי להבהיר את העניין.
<דן הלפרין: המט"י הראשון ניזום על ידי טדי קולק, הוא יזם אותו לפני 22 שנה כעמותה שבאה לעזור ליזמים קטנים שאינם יודעים את דרכם, וזה קם כעמותה שיש לה מטרות חברתיות, ואיננה למטרות רווח.
<דן הלפרין: הדבר הזה ראו כי טוב, והוא הועתק במקומות שונים בארץ.
<דן הלפרין: הוא פועל עד היום כגוף שעומדים בראשו אנשי ציבור, למשל יש פה ממלא מקום ראש עיריית נתניה, הוא יושב במט"י של נתניה כנציג ציבור, אני יושב ראש מט"י ירושלים כמתנדב, ואיתי יושבים עוד כ-12 או 15 חברי הנהלה מתנדבים, נותנים את זמנם ומרצם לעניין הזה, מפני שהם חושבים שהוא חשוב, במקרה שלי אני עושה את זה כמו שאני עושה דברים אחרים, כי אני מייחד מחצית מזמני לענייני ירושלים בהתנדבות, כלומר, זה לא עסק וזאת איננה המטרה.
<דן הלפרין: אני אומר את זה, מפני שלעתים בויכוח הזה, באים ואומרים אנשים באים להגן על משרותיהם וכדומה, אני מבטיח לכם שאינני מגן פה לא על משרה ולא על שום דבר אחר, אלא להיפך, אם לא יהיה עסוק בזה, זה יחסוך לי מעט.
<דן הלפרין: דבר שני, המערכת כפי שרואה אותה מר קויתי, ושעליה אנחנו חולקים, אנחנו לא חולקים על המכרז.
<דן הלפרין: יכול להיות מכרז, הרשות או הסל"ע בהחלט להכתיב את התנאים בצורה סבירה איך להשתמש בכספה.
<דן הלפרין: אבל הרשות רוצה שמי שיזכה יהיה חברה בע"מ.
<דן הלפרין: מה זה אומר, אתה הזכרת, אדוני היושב ראש, בראשית דבריך את המע"מ.
<דן הלפרין: קודם כל היזם הקטן שבא היום לעמותת מט"י איננו משלם מע"מ.
<דן הלפרין: אבל לעומת זאת, ברגע שזו תהיה חברה בע"מ, הוא ישלם מע"מ שעולה עכשיו ממניין טו"ב למניין ח"י וזה לא בדיוק מוסיף לו נחת הדבר הזה.
<דן הלפרין: והוא לא יכול להתקזז, כי בדרך כלל האנשים האלה הם עוד לא בשלב שהם יודעים בכלל מה הקיזוז מהו.
<דן הלפרין: נקודה שנייה, אומר לנו מר קויתי, אתם לא יכולים לתת שרות באותה חברה בע"מ לשום גורם אחר.
<דן הלפרין: למשל, יושבת כאן נציגה של משרד הקליטה.
<דן הלפרין: אני יכול להגיד שמט"י ירושלים לדוגמה, הנה, הגברת כאן, מט"י ירושלים נותן שירותים לא מעטים למשרד הקליטה, אבל אומר המכרז, החברה בע"מ היא תצטרך לתת שירותים רק לסל"ע, לגוף אחר איננו אפילו יחידה אחרת, הסוכנות לעסקים קטנים.
<דן הלפרין: אפילו יחידה אחרת, למשל, במשרד הכלכלה, מחר נגיד היא תעסוק בהכשרה מקצועית ותבוא ותאמר, בואו תכשירו לנו למשל מנהלי משמרות של מסעדות, דבר שאנחנו רואים כרגע, התשובה לא, צריך לבקש רשות, כיוון שבאופן עקרוני אסור לנו לשרת אלא את הסל"ע.
<רן קויתי: אין דבר כזה סל"ע.
אריאל אטיאס: זה לא מה שהבנתי ממנו.
<דן הלפרין: אבל זה מה שכתוב במכרז.
אריאל אטיאס: אני לא יודע מה כתוב.
אריאל אטיאס: הוא היה פה, ואמר את הדבר הבא, במשפט אחד אתם לא יעילים, זה מה שהוא אמר.
אריאל אטיאס: אם אפשר שאני האידיוט שלא מכיר את התחום תסביר לי, תענה על זה.
אריאל אטיאס: הוא אמר אתם לא יעילים, אתם עושים אבחון ולא ממשיכים הלאה.
באסל גטאס: אז שהתייעל, לא לזרוק אותו.
אבישי ברוורמן: מה שחשוב לנו כאן, מר קויתי הציג נקודה, העלה טענות.
אבישי ברוורמן: עכשיו אתם בעלי הנסיון פשוט תענו על השאלות האלה.
<דן הלפרין: זה מה שאני רוצה לומר.
<דן הלפרין: הרי אני יכול להגיד אנחנו כן יעילים, אבל התשובה היא אחרת.
<דן הלפרין: אם לא אזכה במכרז אין בעיה.
<דן הלפרין: אבל אני אומר, הרי הבעיה שלי היא אם כן אזכה במכרז, כי אם אני אזכה במכרז, היעילות שלי תפחת, מכיוון שאני צריך להקים גוף מיוחד עם תקורות ספציפיות שיעסקו בסל"ע, כלומר, אנחנו מרבים תקורות במקום להרבות פעילות.
<דן הלפרין: אם למשל מחר תבוא אליי עיריית ירושלים, ותאמר לי תעזור ליזמים חרדים, דבר שקורה.
אריאל אטיאס: אל תעזור לחרדים, תגיד רגילים.
אריאל אטיאס: אל תשתמשו בנו...
<דן הלפרין: אני ירושלמי חרד, כי אני חרד לעתיד ירושלים, ולכן אני עוסק בדברים האלה.
<דן הלפרין: אני לא אוכל לתת שירותים בגוף הזה אלא לסל"ע, לכן למשרד הקליטה או לעיריית ירושלים או לג'ויינט או תרומות שגייסתי.
<דן הלפרין: היום אנחנו מגייסים תרומות כדי לסייע לאנשים.
<דן הלפרין: התרומות יחייבו אותי להקים גוף אחר, כלומר, להרבות מנהלים, פקידות, משרדים וכל אותם דברים כאלה.
<דן הלפרין: בקיצור, כמו שאמרתי עם הרבה תקורות.
<דן הלפרין: בנוסף לכך, אני חייב לומר בצער, שהמכרז הזה מייצג איזה מין עריצות ביורוקרטית שכדוגמתה לא נתקלתי, ואני אומר כדוגמתה לא נתקלתי, כיוון שבמקרה השבוע מלאו 50 שנה ליום שבו התחלתי לעבוד במשרד האוצר.
<דן הלפרין: בדיוק לפני 50 שנה התחלתי לעבוד באוצר, ולא ראיתי מכרז שמתנה כספי מדינה, בין היתר בכך שאומרים לי מה תהיה הטמפרטורה והלחות במשרדים שאני אפתח.
<דן הלפרין: כשקראתי את המכרז, חשבתי שאולי אני הולך לזכות - - -
<רן קויתי: אני מציע לך ללכת לחלק מהט"י כבתור מתווך שרות ולראות מה הטמפרטורה.
<דן הלפרין: אני אתן לך דוגמה פחות מצחיקה, למרות שהטמפרטורה והלחות היא מצחיקה.
<דן הלפרין: מכתיבים לך במכרז את שעות הפתיחה והסגירה של משרד.
<דן הלפרין: זה דבר לחלוטין לא הגיוני, מכיוון שאם יש לי משרד במזרח ירושלים, לדוגמה, או יש לי מזרח במערב ירושלים, או יש לי משרד באזור תעשייה, הרי הגיוני שבכל אחד מהם אני אטעין את שעות - - -
אבישי ברוורמן: זה ברור – עודף רגולציה וביורוקרטיה.
<דן הלפרין: אני לא ראיתי דוגמה כזאת מעולם.
אבישי ברוורמן: השאלה כזאת מה אתם רוצים?
<דן הלפרין: יש עוד נקודה אחת שמר קויתי לא עמד עליה, והיא נקודה משפטית מאוד חשובה.
<דן הלפרין: עמותה שמקימה חברה והחברה היקף פעילותה גדול או דומה להיקף פעילותה של העמותה, העמותה לא יכולה להתקיים.
<דן הלפרין: כלומר, בפועל, יצרו פה מצב שרוצים להדיר את העמותות מהעניין הזה, במקום לקחת גופים שרגילים לתת שירותים.
אבישי ברוורמן: תסביר שהציבור יבין.
אבישי ברוורמן: תקשיב אליי ותענה לשאלה, הבעיה שלנו כרגע איך עוזרים יותר לעסקים קטנים ובינוניים.
אבישי ברוורמן: הוא הציג בעיות, אתה טוען שזה לא נכון, משום ש- - -
<דן הלפרין: משום שאני טוען שעמותות צריכות להיות רשאיות להשתתף במכרז, לשמור על אופיין כעמותות ולא כחברות בע"מ.
אבישי ברוורמן: למה זה חשוב, תסביר, מה זה עוזר?
<דן הלפרין: הסברתי, כי עמותה נותנת שירותים יותר בזול.
<דן הלפרין: העמותה יש לה גם גישה חברתית, היא איננה פועלת למען רווח, בדיוק הפוך ממה שנאמר כאן, אנחנו מעוניינים לעזור.
אבישי ברוורמן: אם באמצעות העמותה אתה מגיע למחירים יותר זולים לנגישות וליעילות יותר זולים.
<דן הלפרין: וגם אני יכול לתת שירותים לכמה גופים בעת ובעונה אחת, ועל ידי כך להוזיל את השירות.
<דן הלפרין: תודה רבה.
רוברט אילטוב: צריכים לעשות מצ'ינג.
<דן הלפרין: אנחנו מבקשים שהמכרז פשוט יוקפא, ייבדק מחדש, לא עצם הרעיון של המכרז, הרעיון של המכרז שרוי לו, אבל שייתן לנו אפשרות להתחרות לעמותות במכרז.
אריאל אטיאס: אם אתה יכול לענות לטענות שלו, כי עד עכשיו לא שמעתי תשובה שסותרת את זה – רק לעשות את המכרז ככה, והמכרז ככה.
אריאל אטיאס: היה לו טענה של חוסר יעילות, תענו על זה.
אבישי ברוורמן: בסייפא הוא ענה.
אברהים צרצור: תתמקד במגזר הערבי.
מיכל רוזין: גם לניגוד עניינים להתייחס.
<מוחמד קסום: אנחנו המט"י הצעיר ביותר בארץ.
<מוחמד קסום: המט"י שלנו הוקם לפני חמש שנים בקשר ליעילות, הרי הסוכנות היום מבצעת כל חודש, כל דרישת תשלום שאנחנו מגישים יש ביקורת.
<מוחמד קסום: אני מכל דוחות הביקורת שהוגשו בשלוש השנים האחרונות, לא ראיתי מושג כזה חוסר יעילות.
<מוחמד קסום: אני לא יודע, אנחנו עושים את כל מה שצריך, כי יש מעקב הדוק מצד הסוכנות, זה ייאמר לזכותם.
<מוחמד קסום: אנחנו עומדים בכל הסטנדרטים וההוראות והנהלים של הסוכנות.
<מוחמד קסום: אמת, אני רציתי להתייחס במה שקשור למגזר הערבי.
<מוחמד קסום: מערך המט"ים התחיל לפעול לפני קרוב ל-20 שנה.
<מוחמד קסום: בכל הארץ היה מט"י וחצי במגזר הערבי, שבאמת, פעלו ועבדו וקידמו את העניינים מול האוכלוסייה.
<מוחמד קסום: אני אישית, ועוד הרבה אנשים מן התחום קיוו ששדרך המכרז אנחנו נראה פריסה יותר רחבה למוקדי השטח שהסוכנות מתכננת להקים אותם בתוך המגזר.
<מוחמד קסום: מ-30 מרכזים שהולכים לקום בארץ, יש מרכז אחד קטן שהולך לקום בנצרת עם שתי שלוחות.
אבישי ברוורמן: זאת אומרת, הנקודה שלך היא ברורה, שאין התייחסות לאוכלוסייה הערבית.
אבישי ברוורמן: אני אומר זה ברור, זה גם משטחים אחרים.
<מוחמד קסום: נכון.
<מוחמד קסום: למשל, יושב פה חבר הכנסת איברהים צרצור שהוא תושב כפר קאסם.
<מוחמד קסום: מכפר קאסם לדרום המשולש עד באקה אל גרביה, אין אפילו שלוחה אחת.
<מוחמד קסום: נשים של כפר קאסם צריכות לקבל שרות מהרצליה ונתניה.
אברהים צרצור: זה אומר רצים לאן?
מיכל רוזין: או לכפר סבא.
אבישי ברוורמן: יש פה אפליה, יש פה דרך לא נכונה, צריך לתקן אותה.
<מוחמד קסום: לקחו את אזור הגליל, איפה שרוב האוכלוסייה הערבית ממוקדת.
<מוחמד קסום: חתכו את איזור הגליל לשתי אשכולות.
<מוחמד קסום: המפעיל שהולך לשבת בנצרת ואנחנו מדברים על חוסר יעילות.
<מוחמד קסום: אני היום יושב בנצרת, מפרסם בעיתונות ובאתרי האינטרנט בערבית.
<מוחמד קסום: חתכו את היישובים לשתי אשכולות.
<מוחמד קסום: כשאני הולך לעשות פרסום, אז מתקשר בחור מעלבון, אני אומר לו סליחה, אתה שייך לחיפה.
<מוחמד קסום: אם התקשר אחד ממול, אומר לו אהלן וסאהלן תבוא אליי.
<מוחמד קסום: קיווינו למרכז אחד חזק שיטפל באוכלוסייה הערבית עם שלוחות בתוך היישובים העירוניים.
אבישי ברוורמן: תודה רבה, הרבה יותר נבון.
אריאל אטיאס: מה שהוא אמר מקובל עליך?
<מוחמד קסום: האמת, אני דיברתי על יעילות.
אריאל אטיאס: מעבר לזה, הטענות שעלו כאן, והשינוי שהוא מציע מקובל עליך?
<מוחמד קסום: אני חולק על הדבר הזה, לפחות אני יודע מה יש אצלי ואצל חברים רבים.
אבישי ברוורמן: אתה חולק, זה מצד הנושא של היעילות בשיטה הזאת, מצד שני, אתה חושב שהפתרון האופטימלי לגבי האוכלוסייה הערבית - מרכז אחד גדול עם שלוחות.
<ניצן אבירן: בוקר טוב, אני רוצה להתייחס למה שביקשת זה עתה, חבר הכנסת אטיאס, לגבי הדברים שרן הזכיר בדברים.
<ניצן אבירן: מה שרן הציג כחזון של הסוכנות לעסקים קטנים קיים ב-20 שנה אחרונות.
<ניצן אבירן: המט"ים או כל מוקדי השרות כפי שהם נקראים היום, מתכללים לא רק את הפעילות של משרד הכלכלה, גם משרד התיירות שנמצאים פה, וגם הסוכנות היהודית וגם הג'ויינט, וגם הרשויות המקומיות.
<ניצן אבירן: היום מהווים one stop shop - הרעיון הוא לרכז את הכול, כדי שכאשר בא יזם הוא יכול לקבל את כל השירותים של כל הגורמים שפועלים בישראל ונותנים לו.
<ניצן אבירן: כאשר אני יושב מול יזם, אני אומר לו, באמצעותי אתה מגיע לכל האמצעים וכל הגורמים, ולכל הקואליציה הגדולה הזאת שרוצים לסייע לך, זה המצב הקיים כיום.
<ניצן אבירן: המצב שהולך להיות על פי מכרז הוא, שמוקדי השטח החדשים, המעו"ף כפי שהם נקראים, יתנו שירותים רק במסגרת משרד הכלכלה.
<ניצן אבירן: אנחנו חושבים שהדבר הזה שגוי מכיוון שמגיע יזם, עולה חדש, אם אני זכיין, ואני באמת זכיתי כמו מט"י ירושלים וכמו עוד שני מט"ים שנמצאים פה, בפעילות של המשרד לקליטת העלייה, אזי, את מה שיכול לקבל משרד העלייה והקליטה יקבל ממני, ואם אני לא אזכה במכרז, וגם אם אני אזכה במכרז, אני לא אוכל לעשות את אותה עבודה.
<ניצן אבירן: הוא יהיה צריך ללכת למשרד אחר שקיים אצלי בעפולה, או בטבריה, ולקבל שם את הפעילות, וזה חוסר יעילות.
אריאל אטיאס: פיצול בין המשרדים?
אריאל אטיאס: תמ"ת לא יודע לתת פתרון לקליטה.
<ניצן אבירן: נכון להיום בפורמט החדש, יש הפרדה מוחלטת כפי שנאמר על ידי מר קויתי, וזה רצון של המוקדים האלה שיתנו שירותים רק של הסוכנות לעסקים קטנים.
<ניצן אבירן: בעניין הזה נקודה אחת שאנחנו חושבים שהיא שגויה, ובעניין הזה אנחנו חושבים שראוי לשנות.
<ניצן אבירן: אני אגיד דבר נוסף שקשור לעניין הזה.
<ניצן אבירן: העמותות הללו שפועלות היום, מרכזות כפי שאמרתי פעילות מכל הגורמים הללו, אבל גם יודעים לגייס הרבה מאוד משאבים נוספים לטובת הקהילה העסקית.
אריאל אטיאס: למה היחס של אנשי הקליטה מגיעים לדבר כזה?
<ניצן אבירן: אני אחראי על אזור הצפון, אז מטבע הדברים יש אצלנו פחות עולים, ויש הרבה תושבים חוזרים.
<ניצן אבירן: אבל אני מניח שבאזורים מרכזיים יש הרבה יותר, הנה, בחולון יש 30% ובמקומות אחרים.
<ניצן אבירן: לאורך השנים אנחנו מביאים עשרות מיליוני שקלים מדי שנה, כל מט"י באמצעים שלו לתוך המערכת על מנת לתת עוד כוח לטובת הקהילה העסקית, במסגרת החדשה זה נמנע מאיתנו.
איילת שקד: המט"י שברמת הגולן קיבל מליון שקל בשנה מהמועצה האזורית, עכשיו הוא לא יוכל לקבל.
<ניצן אבירן: התבקשתי על ידי הועדה לייצג את המשמעות של הפריפריה למצב החדש, מכיוון שאני מנהל מט"י בפריפריה אני רוצה להתייחס לעניין הזה.
<ניצן אבירן: המט"י שברמת הגולן לא יוכל לקבל, זה אסור במפורש במסגרת המכרז כפי שאני מבין אותו.
<רן קויתי: אם תוכל להמשיך לעבוד איתנו בשיתוף פעולה עם המפעיל החדש.
<רן קויתי: אם היא תזכה היא תוכל להיות הבעלים של המפעיל.
<רן קויתי: היא תוכל לתת עדיין שירותים אחרים, אין שום סיבה שהיא תיתן שירותים שהמדינה נותנת אותם, ואין שום סיבה שהיא תיתן ייעוץ.
<רן קויתי: הערך המוסף של הרשויות המקומיות לא צריך לבוא בזה שייקחו, יממנו עוד תקורות או פעילות שאני כבר מממן אותה.
<רן קויתי: יש למכרז עצמו יכולת לאותו גוף שזוכה לייצר שיתופי פעולה עם גופים מטעם הרשויות המקומיות על מנת לייצר פרויקטים מיוחדים לאוכלוסייה הספציפית באותה רשות מקומית, ולא על ידי זה שאותה רשות מקומית פשוט משלמת כסף על משהו שאני כבר עושה אותו.
<רן קויתי: למה היא צריכה לשלם כסף - - -
<ניצן אבירן: אני מתייחס לנושא של הפריפריה הן הדמוגרפית והן הגיאוגרפית.
<ניצן אבירן: פורמט הפעילות החדש, זה לא הוזכר על ידי מר קויתי, אבל חשוב לי לציין את זה, נותן תיעדוף מובהק לטיפול ביזמים מצליחנים, ובהתאם לכך גם תגמול של מוקדי השטח.
<ניצן אבירן: יש בכך פגיעה ביזמים מפריפריה גאוגרפית ודמוגרפית.
אבישי ברוורמן: לכן אתה אומר בשיטה החדשה תהיה פגיעה.
<ניצן אבירן: אנחנו היום צריכים להשקיע יותר משאבים אם אנחנו נעים באזור גיאוגרפי גדול, למשל, ביהודה ושומרון, אם אנחנו נעים באזור הצפון ובאזור הדרום, אם אנחנו צריכים להגיע לאוכלוסיות שהתהליך היזמי אצלם ארוך יותר, צריכים להשקיע יותר זמן.
<ניצן אבירן: הפורמט החדש מייתר את הטיפול באנשים האלו, מכיוון שאם נעשה את זה, לא זו בלבד שלא נקבל תמורה, ברמה מסוימת אנחנו עשויים לקבל קנסות.
<ניצן אבירן: תודה רבה.
<אלי דלל: אני סגן, וממלא מקום ראש עיריית נתניה.
<אלי דלל: אני חבר בהנהלת מט"י למעלה מ-10 שנים, מט"י נתניה והשרון והסביבה.
<אלי דלל: מי הלקוחות שלנו – זה עולים חדשים, אתיופים, יוצאי ברית המועצות, חיילים, עסקים קטנים, מובטלים.
<אלי דלל: אנחנו עוסקים בפרויקטים לנכים.
<אלי דלל: בסך הכול פעילות בנקים מול עולים למעלה מ-30%.
<אלי דלל: הנושא של העסקים הקטנים אצלנו מהווים מנוף לצמיחה כלכלית של העיר נתניה והסביבה, יש לא מעט דוגמאות.
אבישי ברוורמן: מה לא טוב בהצעה החדשה?
<אלי דלל: אני אתייחס.
<אלי דלל: קיים מערך מט"י אצלנו היום שפועל טוב, נותן שירות מצוין שלא למטרות רווח.
<אלי דלל: החברים פועלים בהתנדבות.
<אלי דלל: השינוי יגדיל עלויות, כל נושא המע"מ, הגדלת תקציבי מדינה ואף בזבוז.
<אלי דלל: דוגמה, שינוי השם ממט"י למעו"ף, אתם נותנים פה תקורה של 6.5 מיליון שקל, על מה?
<אלי דלל: תכניסו את זה לתוך הפרויקטים.
<אלי דלל: איסור לגיוס תרומות, דיברנו על זה.
<לאה ורון: אתה מוכן להבהיר את הנושא של מעו"ף, לא הבנתי.
<<אלי דלל: > יש פה שינוי במותג.
<<אלי דלל: במקום מרכז יזמי, משנים את זה למעו"ף, מתקצבים את זה ב-6.5 מיליון שקל, ואולי יתקצבו את זה יותר.
אבישי ברוורמן: ליצירת מותג חדש.
<<אלי דלל: > למעשה הלאמת המערכת הקיימת, פגיעה באוכלוסיות נחשלות, פגיעה בעידוד יזמות תוריד לטמיון את כל הנסיון שיש לנו היום במט"י ושנעשו גם מכספי ממשלה וגם כספי רשויות.
<<אלי דלל: אנחנו מבקשים – דרך אגב, כל הנושא שמקבלים את הכול במקום אחד, במכרז החדש זה לא בדיוק כך, כי בעצם אסור לנו לעבוד עם משרד הקליטה והיום אנחנו עובדים.
<<אלי דלל: משרד הקליטה, משרד החקלאות, משרד התיירות, הרשות לפיתוח הנגב והגליל.
אבישי ברוורמן: עכשיו זה יצמצם אתכם.
<רן קויתי: כמה מטי"ם עובדים עם משרד הקליטה, ואיזה חברה פרטית עובדת עם משרד הקליטה?
<אלי דלל: דבר נוסף, ייווצר כפילות מה שרציתי פה – יש פה עודף רגולציה.
<אלי דלל: אנחנו מבקשים להצמיד את המכרז להקמת המערך החדש, לבחון אותו מחדש, ולהסיר את המגבלות על המט"י.
<אלי דלל: במכרז הקיים, מט"י כמט"י כפי שהיא כרגע עובדת לא יכולה לגשת למכרזים.
<אלי דלל: תודה רבה.
רוברט אילטוב: יש לי שתי שאלות.
רוברט אילטוב: מהו ההבדל בתיקצוב של היום של המט"ים, לבין התיקצוב העתידי?
רוברט אילטוב: האם נעשה פיילוט לבדוק את היעילות של הפרויקט מעו"ף לפני שהוא כבר נכנס למערכת.
רוברט אילטוב: אם יש טענה שמט"י לא יעיל, אנחנו רוצים לדעת אם מעו", יעיל לפני שהוא נכנס ולא אחרי.
<סמי שמואלי: אני יושב ראש מט"י חולון.
<סמי שמואלי: אני רוצה להזהיר את הועדה לדבר אחד פשוט.
<סמי שמואלי: המכרז הזה מחסל למעשה תשתית שהוקמה במשך 20 שנה, מחסל אותה טוטלית, יש רק מט"י אחד ומט"י ירושלים שיש לו סיכוי לזכות.
<סמי שמואלי: אנחנו הלכנו עם שותפים, אבל לא נוכל לעבוד.
<סמי שמואלי: גם אם נזכה אין אפשרות שהמעו"ף ייתן קבלנות משנה למט"י.
<סמי שמואלי: יש פה בעיה ניהולית, מדוע?
<סמי שמואלי: מפני שהמעו"ף יקום בזמן שהמט"ים יחוסלו עוד לפני זה.
<סמי שמואלי: זאת אומרת, אם המעו"ף הזה ייכשל, אין לו מערכת גיבוי - תחליטו מה אתם צריכים.
<סמי שמואלי: לכן אני מבקש המט"ים יוכלו במסגרת המכרז לגשת כמט"ים כעמותות.
<סמי שמואלי: תודה.
אבישי ברוורמן: לא תוכלו לתפקד, כפי שאמר מר דלל.
<רן קויתי: עניתי לשאלה הזאת.
<רן קויתי: התיקצוב הוא בערך אותו תקצוב בלי התקורות.
<רן קויתי: הפעילות שתהיה בסופו של דבר אמורה להיות אותה פעילות שיש היום.
רוברט אילטוב: אפשר לדעת מה הסכום?
<רן קויתי: 65 מליון שקלים.
אריאל אטיאס: - - - משרד הקליטה.
<רן קויתי: משרד הקליטה – היה לנו דיון ארוך עם משרד הקליטה לפני שיצאנו למכרז.
<רן קויתי: אנחנו הצענו למשרד הקליטה שיחברו איתנו ובעצם יהיו חלק מהפעילות, כמו שאנחנו עושים עם משרד ממשלה אחרים, חלק גדול ממשרדי הממשלה היום מעבירים תקציבים דרכנו, וגופי השטח עושים את זה.
<רן קויתי: במקרה הספציפי הזה משרד הקליטה ביקש שלא לעשות את זה בתחום של הייעוץ, בתחום ההדרכה הוא חבר אלינו, בתחום הייעוץ הוא ביקש להיות ערך, לתת משהו נוסף לעסקים בקליטה.
<רן קויתי: הוא הוציא מכרז, זכו במכרז הזה ארבעה מט"ים וחברה אחת שמפעילה את הדרום, לא כל המט"ים עובדים מול הגוף הזה, יש מקומות מאוד ספציפיים שנותנים את השירותים של משרד הקליטה.
רוברט אילטוב: עשיתם פיילוט למעוף?
<רן קויתי: אי אפשר לעשות פיילוט.
יעקב אשר: אני רוצה לומר, זו לא הערה, אלא יותר נכון "אין חכם כבעל נסיון".
יעקב אשר: היה חשוב לי לדעת באמת בתקצוב אם יש הבדל או לא.
איילת שקד: מה הנסיון שלך ממט"י בבני ברק?
יעקב אשר: ניסיון מצוין של השנים האחרונות, למרות שהיינו ביחד עם רמת גן וגבעתיים, הצליחו לייצר ספציפיות גם לאוכלוסייה חרדית שזה שפה בפני עצמה, מזה אני מאוד חושש.
יעקב אשר: אני רוצה לומר רק דבר אחד, תלכו למשרד התמ"ת ותראו, היום יש את הנושא של מרכזי תעסוקה שמשרד התמ"ת יודע שהיום הגוף מתכלל, ונכון לעשות אותו מול הרשות המקומית.
יעקב אשר: אנחנו יושבים ורואים כאן שראשי רשויות מקומיות, יושבים ופונים אליכם, אל תעצרו את הקיים היום, כי אני חושב שבחלק מהמקומות, לפחות במט"י מרכז מה שאני מכיר, אני ראיתי את המכתב של ראש עיריית חולון, אני שומע גם מכיוונים אחרים, זה עובד נכון, אולי אפשר היה לייעל בצורה כזו או אחרת, אני לא בטוח שההפרטה הזאת לחברות גדולות יביאו את הפתרון, הם ודאי יאבדו את הספציפיות.
יעקב אשר: אם אתם לוקחים אזור גליל, חותכים את המדינה בצורה כזאת, ראיתי את המכתב הזה ואזורים בצפון, פריפריות, ביחד עם הוד השרון ומקומות אחרים, אי אפשר להשתלט על הדברים הללו.
יעקב אשר: אני תומך במצב הקיים, שיפורים כאלה ואחרים.
מיכל רוזין: זה השאלה, האם לא ניתן לייעל את המערכת הזו?
יעקב אשר: אני יכול להגיד לכם, בבני ברק זה הצליח בצורה בלתי רגילה.
איילת שקד: לייעל, לאפשר להם לגשת למכרז.
אבישי ברוורמן: השאלה ברורה, האם במצב הנוכחי התפקוד הוא מספיק טוב ועם שינויים קטנים אפשר לשפר אותו, או שצריך לשנות את זה לחלוטין, וייתכן שזה לא יתפקד טוב – למה לשפוך את התינוק עם המים.
<יהונתן רזניק: במשפט קצר, טוב ונחמד ומעולה שחלק מהמט"ים עושים עבודה מצוינת, זה לא מהות הדיון פה.
<יהונתן רזניק: יש כאלה שעושים עבודה אחת טובה, יש כאלה שעושים עבודה פחות טובה.
<יהונתן רזניק: שורה תחתונה, עשרות שנים המט"ים נמצאים בהתקשרות בפטור ממכרז, אנחנו מדברים על היקפים של עשרות מיליוני שקלים, זה בהחלט שאלה של חוק, יש במדינה חוק חובת מכרזים.
מיכל רוזין: צר לי לומר לך שהאוצר - - - במכרזים זה לא מופיע - - -
<יהונתן רזניק: במכרז החדש של משרד הכלכלה עבד על תקופה מאוד ארוכה עם הרבה מהאנשים שיושבים על השולחן הזה, בהתייעצות שבועית איתם, תוך הטמעת ההערות שלהם.
<סמי שמואלי: זה שקר, לא נכון.
<יהונתן רזניק: המכרז החדש מאפשר למט"י לגשת אליו.
<יהונתן רזניק: לגבי שאלתך, אני יכול לתת לא מעט מכרזים שבהם נקבעת הטמפרטורה שתהיה בחדר.
יעקב אשר: יכולים לגשת, אבל רובם ככולם נופלים בתנאי הסף.
מיכל רוזין: יש פה פער גדול בין מה שהם מציגים לבין - - -
<רן קויתי: יש פה תהליך מכרזי, בתהליך המכרזי שהתחיל לפני שנתיים, ולפני שנה וחצי כל מי שיושב פה בחדר לא הגיעו אף אחד מהמט"ים שלא עברו את תנאי הסף.
<רן קויתי: כולם ניגשו בצורה זו או אחרת, עברו את תנאי הסף, כולם עברו.
רוברט אילטוב: לא כמט"י.
<רן קויתי: סליחה, הם עברו את תנאי הסף, ולכן הם גם נמצאים פה.
<רן קויתי: אנחנו מדינת חוק במדינת ישראל, לפי חוק חובת מכרזים, מי שיש לו בעיה כמציע, יש לו בעיה עם המכרז, הוא יכול להגיש שאלות.
<רן קויתי: הרבה מהחברים הגישו שאלות וההערות לגבי מודל התמורה, לגבי מודל הפריסה, לגבי כל מיני דברים.
<רן קויתי: יש פה חברות שניגשו למכרז ולא נמצאות פה, וגופים אחרים שלא באו להעיר על המכרז הזה.
<רן קויתי: המכרז הזה ימשיך.
<רן קויתי: אנחנו נענה לחלק מהתשובות, חלק מהשאלות שנשאלו על ידי הגופים שנמצאים פה, קיבלנו את עמדתם, בחלק מהמקרים לא קיבלנו את עמדתם.
אבישי ברוורמן: תודה, אני בסיכום אתייחס לנושא הזה.
אבישי ברוורמן: אנחנו עוברים לנושא הבא – נושא האשראי.
אבישי ברוורמן: מר רצאבי, הנושא של מט"י הוא מאוד ברור, יש פה תמונה שונה לחלוטין שמציג מר קויתי ומר רזניק, ותמונה לחלוטין שונה מאשר אנשים בשטח שעבדו.
אבישי ברוורמן: כאן גם השר צריך להתייחס לנושא הזה כפער כזה לגבי התפקוד אומר דרשני - אני אציע הצעת סיכום בנושא הזה.
אבישי ברוורמן: אני בא לנושא אשראי, הנושא המרכזי שאתה שומע בטענות כמובן זה נושא אשראי.
אבישי ברוורמן: קראתי את הנתונים קודם, מר רצאבי.
אבישי ברוורמן: אנחנו יודעים גם כן שלאחרונה, אחרי שהבנקים, וראינו את כל ההלוואות הגדולות, וחבר נותן לחבר.
אבישי ברוורמן: שמענו, היית איתי ביחד, שדוד ברודט יו"ר בנק לאומי הודיע שהוא פותח עכשיו קרן של שלוש מיליארד שקלים לעסקים קטנים ובינוניים ללא מצ'ינג, ללא שום דבר.
אבישי ברוורמן: בפגישה שהייתה לי איתו בשבוע שעבר, אמר לי אם יהיה צורך אנחנו נלך גם לארבעה.
אבישי ברוורמן: לפתע, אנחנו רואים פתאום שהנושא של עסקים בינוניים היה גם חם, נעשה חם אפילו אצל הבנקים הגדולים.
אבישי ברוורמן: אני רוצה שתפתח את הדיון הזה, כדי שאתן למספר אנשים שידברו מה קורה פה, מה קורה במקומות אחרים, איך אפשר את נושא האשראי שהוא נושא אקוטי שבו העסקים הקטנים והבינוניים נופלים אחד אחרי שני ולא מקבלים את הגיבוי המתאים, מה עמדתך, ומה צריך לעשות.
אהוד רצאבי: נושא האשראי הוא לא דבר חדש.
אהוד רצאבי: הקושי שאנחנו מדברים בנושא של אשראי בא למעשה משני מקורות, האחת - הנגישות, והשני זה הזמינות והיוקר של האשראי כאשראי.
אהוד רצאבי: זה נכון שבנק לאומי יצא כרגע עם ההכרזה שלו על שלושה מיליארד, לפניו עשה את זה גם בנק הפועלים עם מבצע גדול מאוד.
אהוד רצאבי: לזכותם ייאמר שזה עורר את המודעות לנושא של הציבור בכלל לנושא עסקים קטנים, וכפי שאמרתי קודם זה נהיה מין בון טון של לעשות את זה.
אהוד רצאבי: אני מניח שחלק מתוך המבצעים האלה של הבנקים זה גם מכיוון שזה נוח להם, מכיוון שזה נכון להם לעשות את זה, אבל זה עדיין משיק לצרכים של המשק.
אהוד רצאבי: ועדיין הקושי של עסק קטן לקבל אשראי, ובייחוד שאין לו רקורד קודם כאשר זה עסק חדש שצריך להקים את העסק שלו וצריך את ההון הראשוני, הסכומים האלה כמעט ולא נמצאים.
אהוד רצאבי: אפשר להגיד שכן, באמצעות קרן המדינה יש אפשרות לקבל הון ראשוני גם ללא רקורד קודם, ערבות מדינה.
אהוד רצאבי: אני חושב שהסוכנות צריכה לעורר את המודעות ולידע את הציבור יותר באפשרות הזאת, זה דבר שלא תמיד הציבור מודע לו.
אהוד רצאבי: יש בעולם היום גישה שונה לגמרי של בנקים חברתיים, של אגודות אשראי, זה דבר שבארצות הברית רואים אותם.
אהוד רצאבי: קבוצה של אנשים שמתאגדים יחדיו שלא למען רווחים ומגייסים הון, והם מחלקים אותו בתור אשראי לחברים באותה קבוצה.
אהוד רצאבי: אנחנו רואים את זה בתור דבר שקורה בעולם.
אהוד רצאבי: יש תשתית ראשונה, יש יזמות ראשונה לעניין שכזה גם בארץ.
אהוד רצאבי: זאת הפתיחה, עדיין צוואר הבקבוק לכל יזם ראשון שהוא צריך לפתוח את העסק שלו, זה ההון הראשוני שהוא צריך להביא, ואין לו את האפשרות להביא את זה מהבית.
אבישי ברוורמן: אני רק רוצה לציין שבשיחה, ואני מבהיר רק למר קויתי שיציג את הקרן בערבות מדינה.
אבישי ברוורמן: בנושא של האשראי, היה לנו דיונים גם עם המפקח על הבנקים דודו זקן, ואני שמח שפה ישנו יואב להימן, גם דודו, יש פה אולי תנאי הכרחי אולי לא מספיק.
אהוד רצאבי: אם מותר לי רק להוסיף מלה קטנה.