GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אהוד רצאבי: אם אנחנו רוצים לנסות ולפתור את הבעיה הזאת, הייתי מציע שניגש שנתיים אחורה להחלטת ממשלה, 3409, מיולי 2011, כבר אז הממשלה למעשה החליטה על צעדים שהיא תנקוט לפני שנתיים, צעדים שאמורים להקל או לפתור את בעיית העסקים הקטנים.
אהוד רצאבי: אני רוצה למנות בנקודות קצרות את מה שאז הוחלט.
אהוד רצאבי: האחד, לטפל בהיצע ובזמינות האשראי.
אהוד רצאבי: השני, להגדיל את הגישה למידע של העסקים הקטנים.
אהוד רצאבי: ייעול התהליכים הביורוקרטיים, והקטנת העומס הביורוקרטי.
אהוד רצאבי: מימוש הפוטנציאל של הפריון והחדשנות בעסקים.
אהוד רצאבי: הגברת החשיפה ליצוא, הגדלת ההשתתפות של העסקים ברכש ממשלתי.
אהוד רצאבי: תשלום מע"מ על בסיס מזומן, דבר שבוצע באופן חלקי.
אהוד רצאבי: הסדרת הפיצויים לבעלי עסקים עצמאיים שסגרו את העסק שלהם, וכן הקמה וביסוס של הסוכנות לעסקים קטנים ובינוניים, שאין ספק בחשיבות הרבה של הסוכנות.
באסל גטאס: אלה היו כותרות כלליות או הן תוכניות?
אהוד רצאבי: זה הצעת מחליטים, יש לזה מספר – 3409, שנתיים עברו, החלטת הממשלה עברה הלאה.
אהוד רצאבי: אנחנו נמצאים כרגע במצב שבו חוק העסקים הקטנים למעשה יש לו דין רציפות, והוא יידון בכנסת הזאת.
אהוד רצאבי: אנחנו עוד יכולים להגיד שתיקון 42, תשלום מע"מ על בסיס מזומנים לסקטור מסויים הוארך עד לשנת 2014, ואני אגע בנקודה הזאת מאוחר יותר.
אהוד רצאבי: אם נסתכל על בעיות של עסקים קטנים, אנחנו רואים שזה לא רק בעיה של מדינת ישראל, זו בעיה כלל העולם, אבל נאמר כבר שצרת רבים חצי נחמה, או אולי נחמת טיפשים, ואולי אנחנו מפה נצא עם איזשהו מסר חדש, באיזשהו טיפול אמיתי של מה שבאמת אנחנו רוצים לעשות.
אהוד רצאבי: אבישי, אנחנו פחות או יותר באותו הגיל, בוא נלך אחורנית אל תל אביב של פעם, ועוד ערים נוספות.
אהוד רצאבי: אתה זוכר, היו מכולות וגלנטריות, וכן הלאה.
אהוד רצאבי: היום הדברים האלה נעלמים, יש מרכזי קניות, מוסר תשלומים של הסקטור הציבורי, אני שוב מעלה נקודות שמדברים עליהם הלוך וחזור והסקטור הציבורי לא שועה לעזור לאותם עסקים קטנים.
אהוד רצאבי: נקודה נוספת שאני רוצה לדבר, כשמדברים על השלטון המרכזי.
אהוד רצאבי: בואו לא נשכח את המקלות בגלגלים שהשלטון המקומי שם.
אהוד רצאבי: תארו לעצמכם את אותו בחור שגמר שרות צבאי ורוצה לפתוח עסק קטן משלו, לא משנה סוג העסק.
אהוד רצאבי: תארו לעצמכם שהוא נכנס לעירייה מסוימת, ואולי דווקא נגיד עיריית תל אביב לצורך דוגמה, כמה מדורי גיהנום הוא צריך לעבור מרישוי העסקים, לרישוי של כיבוי אש, ורישוי של משרד הבריאות, ושלא לדבר על משרדי ממשלה שזה מס ערך מוסף, וביטוח לאומי וכן הלאה, עד שלפעמים נופח נשמתו ויוצא לו החשק.
אהוד רצאבי: אני מאוד מקווה שהוועדה הזאת תצא עם קול קורא, ואולי עם טיפה של שיניים.
אהוד רצאבי: הייתה לנו פגישה עם השר בנט שהייתה פגישה מוצלחת, כיוון שהדברים שהוא טיפל בהם, או לפחות נקט בעמדה של לעשות.
אהוד רצאבי: אני עומד בתפקידי כנשיא לה"ב, אבל גם חבר בלשכת התיאום של העסקים הכלכליים, היא למעשה מרכזת את כל הפעילות המשקית בארץ, ושם אני מטפל בעסקים קטנים ובינוניים.
אהוד רצאבי: הכנו תכנית של נקודות עשייה.
אהוד רצאבי: בוא נסתכל מה קורה בכנסת הזאת, בממשלה הזאת.
אהוד רצאבי: בזמנו פנינו למפלגות השונות, וביקשנו לכלול במצעים שלהם נקודות התייחסות לעסקים הקטנים.
אהוד רצאבי: שתי מפלגות כמדומני עשו את זה.
אהוד רצאבי: מפלגה אחת לפחות, כרגע, למרות שכללה את זה במצע שלה לא עושה דבר בנושא של עסקים קטנים.
אהוד רצאבי: אם אנחנו נסתכל על חוק ההסדרים, ובלי להיכנס לאם זה חוקי, חוקתי או לא, אם נסתכל על חוק התקציב, אין התייחסות ספציפית לעסקים קטנים, זה דבר שניתן ללמוד מארצות הברית.
אהוד רצאבי: בארצות הברית יש התייחסות, יש פרק ספציפי לבעיה של עסקים קטנים, כיוון שמכירים בחשיבות.
אהוד רצאבי: להיפך, אני אגיד, שבחקיקה הקיימת, יש מצב שבו במקום לעשות אפליה מתקנת לטובת עסקים קטנים, להיפך, עוד הולכים ומקשים עליהם עוד יותר.
אהוד רצאבי: בסקר שעשינו במחקר שאנחנו ביצענו, במידה וייושמו הגזרות הכלכליות שאנחנו רואים אותם בחוק ההסדרים, כ-4,500 עסקים נוספים ייסגרו עד סוף 2014, כ-20 אלף שכירים יאבדו את מקום העבודה שלהם עד סוף 2014, אני מדבר על התוספת לאלה שבין כה וכה מאבדים.
אהוד רצאבי: אני רוצה דוגמה נוספת, כאשר דובר על הארכת התוקף של הוראת השעה לכך שעסקים קטנים יוכלו לדווח למע"מ על בסיס מזומן, בא משרד האוצר, למרות פנייתנו לעשות מזה חקיקה קבועה ואמר לא, למרות שרק חלפה שנה, נאריך את זה רק ב-8 חודשים, כי אנחנו עוד צריכים ללמוד מה התועלת ומה החסרים.
אהוד רצאבי: לעומת זה, כאשר אנחנו מטפלים היום בגזרות למיניהם, העלאות מס, קיצוצים בהפרשות הפנסיוניות, כל אלה הן לא הוראת שעה, שם כבר למדו את התועלת, ויודעים ללכת עם זה לאורך, ועושים מזה חקיקה קבועה - מדוע?
אהוד רצאבי: למה את זה לא לעשות לשלב שבו באמת יש צורך בקיצוצים, במשך שנה, שנתיים, ואחר כך לחזור חזרה לאיפה שהיינו.
אהוד רצאבי: המצב שבו הולכים לפגוע בתמריץ של העצמאי הקטן, של בעל העסק הקטן, לחסוך לפנסיה, הרי יחזור כריקושט כאשר אותו אדם יגיע לגיל הפנסיה ולא יהיה לו ממה לחיות.
אהוד רצאבי: המצב שבו מקצצים את התמריץ של עצמאי ועסק קטן, לחסוך לכספים שיחזרו אליו באובדן כושר עבודה, כשהוא יצטרך ולא יוכל להמשיך לעבוד, כי בסופו של דבר יפגעו בתקציב המדינה.
אהוד רצאבי: יש נושא חשוב מאוד שהוא לא נמצא בחוק ההסדרים, ומן הראוי שהכנסת תדחף אותו קדימה, וזה נושא חישוב נפרד של בני זוג בעסק משותף.
אהוד רצאבי: היתה הצעת חוק כזאת של חבר הכנסת גפני בכנסת שעברה, זה מוגש כרגע.
אהוד רצאבי: גם הממשלה מתנגדת, אני יודע שמס הכנסה מסר את הנתונים של העלויות התקציביות שלדעתי הן גבוהות מדי, למשרד האוצר, לשר האוצר, והוא זה שאמור להחליט את עמדת הממשלה.
אהוד רצאבי: רבותיי, זה דבר טריוויאלי, שבעל עסק קטן עובד בעסק יחד עם אשתו, אי אפשר לעשות דבר כזה כקנס מי שמתחתן יעשה פיקציה והתגרש, ויש דברים שכאלה שגם עושים אותם, ויש עוד הרבה דברים אחרים ברגולציה שהולכת להתקבל בחוק ההסדרים, שרק יעמיסו עוד ועוד על עסקים, לשכור יועצים, דיווח מכוון, ועוד אפשר לעשות פה רשימה ארוכה.
אהוד רצאבי: תודה רבה.
אבישי ברוורמן: אני אבקש, מרן קויתי, מנהל הרשות לעסקים קטנים ובינוניים.
אבישי ברוורמן: אתה שלחת גם, עשינו פה סירקולציה של מצגת, לא יהיו יותר מדי מצגות, אבל את הדברים המרכזיים להמלצות שלך.
<רן קויתי: מה שהתבקשתי זה להכין מצגת על מי זאת הסוכנות לעסקים קטנים ובינוניים, מה אנחנו עושים.
אבישי ברוורמן: בבקשה לקצר, אני מזן אחר, אני לא אהבתי גם כאשר הייתי יושב בוועדות מטעם הצבא, וגם בוועדות בכנסת של המאקרו שאנשים באים ונותנים מצגות של 20 דקות, אני חושב שגם חבר הכנסת אטיאס הוריד את זה ממשרד השיכון.
איילת שקד: אם אפשר לדבר על הרפורמה שאתם עושים במט"י.
אבישי ברוורמן: אני אבקש, אנשים שרוצים לדבר, חייבים לא לפנות אליי.
אבישי ברוורמן: חייבים להעביר פתק ללאה ורון.
אבישי ברוורמן: ראיתי שהגיעו אנשים לדבר, אתם לא תקבלו זכות דיבור אם לא תפנו ללאה.
מיכל רוזין: כפי שאמרה חברת הכנסת איילת שקד, חשוב שתתמקד באמת בשינויים שאנחנו עומדים בפניהם, ולא רק בהצגת.
<רן קויתי: מה שאני מציג פה זה מה היה, ומה השינויים שאנחנו עושים, כך בניתי את המצגת.
<רן קויתי: הסוכנות הוקמה בשנת 2009, בעצם לאחד את כלל הפעילות שהייתה בתוך משרד התמ"ת אז, בתוך גוף אחד.
<רן קויתי: בשנת 2011, אהוד כבר דיבר על החלטת ממשלה שבעצם הרחיבה את הסמכויות של הסוכנות כגוף שמטפל באופן כללי בבעיות העסקים הקטנים והבינוניים, ומייצר כגוף ממשלתי פתרונות.
<רן קויתי: אחד הדברים שלמדנו תוך כדי עבודה, עשינו השוואה עם גופים אחרים שקיימים בעולם, וגילינו שמה שהמשרד התעסק איתו, בעיקר שזה היה מדיניות תמיכה, זה לא הדבר העיקרי שמפריע לעסקים הקטנים והבינוניים.
<רן קויתי: החסמים נובעים לא רק מהתמיכה, החסמים נובעים בעיקר מדברים שגורמים לרגולציה וחקיקה, וחוסר התאמה של הרגולציה הקיימת ליכולות של העסקים הקטנים והבינוניים.
<רן קויתי: אני חושב שרוב הדברים שאהוד דיבר עליהם הם דברים שקשורים לנושא הזה, נושא של מע"מ על בסיס מזומן, מע"מ מקוון וכו'.
<רן קויתי: בעולם, בעצם יש גופים ממשלתיים שהם מייצגים את העסקים הקטנים בתוך הממשלה, ודואגים שהרגולציה תהיה מותאמת.
<רן קויתי: האיחוד האירופאי מדבר הרבה על think small first, זה אומר שאתה כרגולטור, אתה בא לעשות איזשהו חוק חדש, תחשוב האם זה משפיע על העסקים הקטנים והבינוניים וכיצד זה ישפיע.
<רן קויתי: כבר בהחלטת הממשלה דובר על זה שאנחנו נגיש חוק.
<רן קויתי: הגשנו חוק, החוק עלה כבר לקריאה ראשונה, בכנסת שעברה.
<רן קויתי: אתמול הוא עבר ברציפות בוועדת שרים לחקיקה.
<רן קויתי: החוק בעצם אומר יש גוף ממשלתי שהוא זה שיבדוק עכשיו את הרגולציה הקיימת, הוא יבדוק את ההתאמה שלה ליכולות של העסקים הקטנים והבינוניים, כשהרגולציה החדשה תגיע, אז הוא יגיד מה, איך צריך להתאים את הרגולציה, מה צריך לשנות על מנת שהיא תתאים ליכולות של העסקים הקטנים והבינוניים, ודברים נוספים, כמו איסוף מידע והקמת מאגרי מידע, דברים שחסרים וכו'.
<רן קויתי: גם בלי לחכות לחוק הזה, הסוכנות במהלך השנתיים האחרונות כבר התחילה לפעול בתחום הזה של הרגולציה, עדיין בלי סמכויות, בעיקר אנחנו השתמשנו בסמכות של השר, ניתרנו חקיקה ורגולציה של ועדות שרים לחקיקה, וכבר הבאנו את ההתייחסות בכל חקיקה כזאת.
<רן קויתי: השתתפנו בדיוני הכנסת, דיונים של ועדות בינמשרדיות, היינו שותפים לנושא של דיווח מע"מ על בסיס מזומן.
<רן קויתי: בעצם, אנחנו עזרנו להכניס את העסקים היצרניים שיש להם מלאי לתוך הנושא של מע"מ על בסיס מזומן.
<רן קויתי: בשלב זה הכנסנו את העסקים עד 1.9% ויש לנו סיכום עם רשות המסים להמשיך ולהגדיל את גובה המחזור של עסקים עם מלאי שימשיכו וייכנסו לנושא הזה של דיווח מע"מ על בסיס מזומן.
<רן קויתי: דיונים עם מינהל הרכש, הנושא של איך מקטינים חסמים ברכש הממשלתי, ואנחנו עובדים על קידום של פתרון לעצמאים מול הביטוח הלאומי - זה פעילות שביצענו בנושא של רגולציה בעצם.
<רן קויתי: הנושא הבא, נושא של פיתוח כלים.
<רן קויתי: כשהגעתי בעצם לסוכנות אני קיבלתי - - -
אבישי ברוורמן: כמה שנים אתה בסוכנות?
<רן קויתי: מהרגע שהסוכנות קמה, זה 3.5 שנים.
<רן קויתי: לפני זה הייתי אחראי על פיתוח הנגב והגליל במשרד, הייתי במדען הראשי, ועבדתי במרכז השקעות.
<רן קויתי: הייתי בתפקידים שונים בתוך משרד הכלכלה.
<רן קויתי: כשהגעתי לסוכנות בעצם גיליתי מצב שיש 8 תכניות יעוץ שונות לעסקים שמטפלות בעסקים קטנים ובינוניים, הן מופעלות על ידי 7 מפעילים, שהם חברות ייעוץ, שהם אלה שנותנים את הייעוץ לעסקים.
<רן קויתי: יש גם מט"י, שהופעלו על ידי הרשות לעסקים קטנים ובינוניים.
<רן קויתי: עיקר הפעילות שלהם היתה בנושא של הדרכה ופרוייקטים.
<רן קויתי: התקצוב היה תקצוב של תקורות, ועוד תקצוב של רשויות מקומיות, ומעט מאוד כסף שהלך לנושא של שירותים.
אבישי ברוורמן: מכיוון שחברת הכנסת רוזין וחברת הכנסת שקד העלו את הנושא ואני רואה אנשים במט"י, אתה יכול רק להסביר, פנו אלינו מה המדיניות שהמשרד מוביל.
<רן קויתי: דיברנו על זה שמצב העולם היה שהיה הרבה מאוד תכניות, התכניות יפעלו על ידי מפעילים שונים.
<רן קויתי: עסק שרצה לקבל ייעוץ, היה צריך לדעת לאיזה סוג של מפעיל הוא צריך לפנות, או לאיזה סוג של מט"י, והמט"י היה צריך להפנות אותו למפעיל אחר.
<רן קויתי: הראייה שלי הייתה, מה שצריך לייצר, זה צריך לייצר לעסק, one stop shop נקודת ממשק אחת ששם הוא מקבל את כל השירותים הממשלתיים, הוא לא צריך ללכת, הוא לא צריך לחפש, לא צריך לדעת מה הוא צריך.
<רן קויתי: הוא צריך לדעת שהוא צריך משהו, להגיע לאותו מקום, וכשהוא מגיע לאותו מקום, עושים לו אבחון, בודקים מה הצרכים שלו, ואומרים לו תקשיב, יש פה סט של כלים שאנחנו כממשלה יכולים לתת לך, אתה יכול גם לעבור תהליכים, אתה יכול לקבל כלים שהם כלים של משרד הכלכלה, וכלים גם של משרדים אחרים.
<רן קויתי: צריך לדעת להפנות את העסק לכל סט הכלים הממשלתי, ולתת לו נקודת ממשק אחת שתטפל בו בתהליך שהוא תהליך מסוים של שיפור המצב.
<רן קויתי: זה היה אמור להחליף את כל מה שהיה עד עכשיו, אמרתי לכם מה היה, ונקודת הראייה שלי הייתה שצריך לעשות משהו אחר, המשהו האחר הזה הוא משהו שבעצם נקודת ממשק אחת לעסקים ומגיעים לשם ומקבלים את כל מה שהממשלה נותנת להם.
<רן קויתי: מקבלים בעצם נקודה אחת של one stop shop.
איילת שקד: זה גם איזורי כמו מט"י?
<רן קויתי: אזורי.
אבישי ברוורמן: אז מה עשיתי?
אבישי ברוורמן: דבר ראשון לקחנו את כל תכניות הייעוץ, אמרנו לכם היו שמונה תכניות, לקחנו אותן.
באסל גטאס: תדברו עברית צחה.
אבישי ברוורמן: הרי יש ויכוח עכשיו לגבי השפה, היהודים צריכים לדבר ערבית, תמיד אמרתי.
אבישי ברוורמן: אני על החטא הזה התחלתי לתקן אותו רק לאחרונה.
אבישי ברוורמן: אבל הערבים שלומדים, מדברים כבר עברית הרבה יותר צחה ומדויקת מהיהודים.
באסל גטאס: הייתי נותן לסטודנטים שלי על הראש.
<רן קויתי: הדבר הראשון שעשינו, לקחתי את כל תכניות הייעוץ, הפכנו את זה לתכנית אחת.
<רן קויתי: אמרנו, עסק לא צריך לדעת איזה סוג של ייעוץ הוא צריך, הוא צריך להגיע למישהו שיהיה מאבחן, אותו מאבחן יבדוק מה סוג הייעוץ שהעסק צריך, ויידע להפנות אותו ליועץ הרלבנטי.
<רן קויתי: יש הפרדה מוחלטת בין הגוף שעושה את האבחון לבין הגוף שנותן את הייעוץ.
<רן קויתי: אנחנו לא רוצים שמי שעושה את האיבחון, ייתן גם את הייעוץ, כי אז יש לו אינטרס לתת שעות נוספות, לתת דווקא יועץ שעליו הוא יכול להרוויח יותר.
<רן קויתי: הפרדה חייבת להיות מוחלטת בין הגוף המאבחן והגוף שנותן את השירותים.
אבישי ברוורמן: בתיאוריה זה נכון.
<רן קויתי: זה מה שעשינו, עשינו הבחנה מוחלטת בין מי שנותן את האבחון למי שנותן את השירותים, ובעצם יצרנו תכנית ייעוץ אחת, התכנית ייעוץ הזאת נותנת מגוון רחב מאוד של נושאים.
<רן קויתי: היא מגיעה לעסק, מגיע אליו מאבחן, יושב איתו, עושה לו בדיקה של מה הצרכים שלו, ונותן לו חבילת ייעוץ על ידי יועצים פרטיים, היועצים האלה מקבלים את התשלום בנפרד מהתשלום שאותו גוף מקבל עבור האבחונים.
<רן קויתי: יש מאגר של 700 יועצים, בשנה האחרונה עסקים שמעל 5 עובדים, קיבלו 1,200 עסקים כאלה, בסך הכול 14 מיליון שקל עלה לנו הייעוץ הזה, כי הייעוץ הזה מסובסד על ידי המדינה.
<רן קויתי: הייעוץ לעסקים עלה למדינה 14 מליון שקל, אנחנו מסבסדים אותו, העסק לא משלם את העלות המלאה שזה 200 ומשהו שקל לשעה, הוא משלם 80 שקלים, ולכן יש פה עלות לממשלה.
איילת שקד: - - - עסק קטן ברמת הגולן שקיבל ייעוץ ממט"י, אז לפני שבע שנים כשהם הקימו אותו, והם אמרו שהיועץ הזה הציל להם את העסק, בזכותו הם בנו אותו, את העסק, העסק משגשג היום.
איילת שקד: אני לא מבינה מה ההבדל אם למט"י יש יועץ, ומט"י עוקבים אחרי העסק עם היועץ.
אבישי ברוורמן: שאלה מאוד טובה.
<רן קויתי: מה שהיה לפני שבע שנים, היועץ שהוא קיבל על ידי המט"י, זה לא היועץ שהוא קיבל על ידי המט"י, זה יועץ שהוא קיבל על ידי חברה פרטית.
<רן קויתי: המט"י היה זה שהפנה לחברה הפרטית הזאת, הוא לא היה אחראי על האבחון, לא היה תהליך כזה, לא שילמנו למט"י על אבחון.
<רן קויתי: המט"י היה נקודה שהעבירה אותו לגוף אחר, אותו גוף הוא זה שהצמיד לו את היועץ והוא היה אחראי על התהליך.
<רן קויתי: זה לא אחריות של המט"י, זו הייתה אחריות של חברה אחרת, הרבה חברות פעלו בתחום הזה.
<רן קויתי: אמרתי, היו שבע חברות כאלה.
מיכל רוזין: עכשיו אתה הופך אותם לעובדי מדינה?
<רן קויתי: אני לא הופך אף אחד לעובדי מדינה, אנחנו עובדים עם חברות.
אבישי ברוורמן: השאלה ברורה.
אבישי ברוורמן: אבקש בנושא בקצרה.
אבישי ברוורמן: אתה משתדל, ואתה עושה עבודה יפה.
אבישי ברוורמן: אני בנושא הזה מכיוון שהוא נושא שעלה על הפרק, אבקש מדן הלפרין, שהוא יושב ראש הנהלת מט"י ירושלים להגיב מייד אחרי זה, וגם ניצן אבירם מנכ"ל מט"י מטבריה.
אבישי ברוורמן: אני מודה שאני את דני מכיר, מהזמן שהייתי בבנק העולמי, והוא היה הציר הכלכלי בוושינגטון, יש לו ידע מסוים בכלכלה, לכן חשוב לי גם נקודת המבט שלו.
אריאל אטיאס: אני לא מבין פה, אני כבר 10 דקות, מה היה?
אריאל אטיאס: ואז נפתח את זה.
מיכל רוזין: מה היה טוב, מה משתנה.
<רן קויתי: היו שמונה גופים עסקיים שהיו אחראים על הייעוץ.
<רן קויתי: הם היו אחראים על הייעוץ, אף אחד אחר לא היה אחראי על הייעוץ.
<רן קויתי: היו גופים שקראו להם מט"י, הם לא נתנו ייעוץ.
<רן קויתי: הם הפנו ליועצי תמ"ת, הם הפנו לחברות האלה, אף אחד לא היה אחראי על התהליך הזה.
<רן קויתי: אף אחד לא היה אחראי על מתן אבחון.
מיכל רוזין: הם הכשירו את היועצים.
<רן קויתי: לא, הם גם לא הכשירו את היועצים.
אבישי ברוורמן: חבר הכנסת אטיאס שאל שאלה ומגיע לו תשובה.
אבישי ברוורמן: היועצים האלה הם יועצים פרטיים, אף אחד לא מכשיר אותם, אלה יועצים פרטיים שעובדים.
אבישי ברוורמן: מה שאתה אומר זה דבר כזה, אני רק רוצה כדי לחדד את השאלה.
אבישי ברוורמן: אתה אומר שקודם נושא היועצים היה באמצעות מט"י.
אבישי ברוורמן: אתה טוען שבנושא הזה – איך אמרו בסנט האמריקאי – "אם זה לא שבור אל תתקן את זה", שמשהו בתהליך הזה של בחירת היועצים על ידי מט"י היה משהו או שהוא לא הגון, או - - - באמצעותם.
<רן קויתי: אמרתי משהו אחר.
<רן קויתי: היו יועצים שאף אחד לא הכשיר אותם, אנחנו לא מכשירים יועצים.
<רן קויתי: אף אחד במדינה לא יודע להכשיר יועצים, אנחנו לוקחים אנשים שמגיעים עם ידע.
<רן קויתי: אנשים שהיו בעלי עסקים, שעשו עבודה, הם עכשיו כבר יודעים לייעץ.
<רן קויתי: צריך להיות להם לפחות 10 שנים נסיון, אלה תנאי סף, מי שקיבל את ההחלטה על הכנסת יועצים למאגר לפני שהסוכנות קמה, זו הייתה המדינה.
<רן קויתי: היה משרד התמ"ת לוקח את קורות החיים של הבן אדם, בודק שהוא עומד בתנאי סף, אומר אתה מותאם.
<רן קויתי: היו חברות פרטיות, החברות הפרטיות האלה זכו במכרזים אחת לארבע שנים, הפעילו תכניות שונות.
<רן קויתי: היה תכנית חונכות, אבל יהיו עוד כל מיני תכניות אחרות.
<רן קויתי: התכניות האלה הן היו באחריות החברות האלה, הן אלה שהיו אחראיות על הפיקוח על התכנית הזאת, ועל התשלום ליועצים שנקראו לאורך כל הזמן - יועצי תמ"ת, למרות שהם לא יועצי תמ"ת, הם יועצים פרטיים.
<רן קויתי: המט"י הפנו את העסקים לאותה חברה, אף אחד לא עשה תהליך של איבחון לראות מה הצורך של אותו עסק, האם הוא צריך בכלל את הייעוץ.
אבישי ברוורמן: רבותיי, אני מבקש, כיוון שרן מחדד את התמונה, ולכן יש אי הסכמות, אז הדברים יהיו ברורים.
<רן קויתי: לא רק שלא היה איבחון, כשאנחנו הכנסנו, ובדיוק באתי לדבר על זה.
<רן קויתי: כשהכנסנו את הייעוץ ואמרנו לא, אנחנו רוצים להפריד את זה, עסקים גדולים יהיו חברה, עסקים קטנים נכניס את זה למט"י, הם יתנו את האיבחון.
<רן קויתי: ישבנו איתם על כמה צריך לשלם על איבחון, והיינו צריכים לשלם בסביבות 650 שקל על אבחון משהו שלא שילמנו לפני כן, אז אם לפני כן עשו את זה בהתנדבות, והיה להם המון כספים, חלק מהמט"י נפגעו כי לא היה להם שקל, אז סבבה.
<רן קויתי: אני יודע שלא היה אבחון, לא ראיתי איבחונים כאלה.
<רן קויתי: זה השינוי בתכנית הייעוץ, הייעוץ לא היה אף פעם באחריות המט"י, אני הכנסתי את זה לשם לפני שנתיים כחלק מראייה שלי בכלל ארוכת טווח, שהכול צריך להיות במקום אחד.
אריאל אטיאס: תקצבתם את זה?
<רן קויתי: תקצבתי את זה, הוספתי הרבה מאוד כסף לאותם גופים עבור פעילות שהיא פעילות אבחון, אמרתי להם מה שעד היום לא נעשה, זה איבחון מה העסק צריך, מה שעכשיו ייעשה, יהיה פה תהליך אבחון מסודר, כתוצאה מהאבחון אתם תפנו ליועץ הרלבנטי.
<רן קויתי: הרבה פעמים בעבר היועץ היה מגיע לעסק, אומר לו תקשיב אני יועץ טוב, בוא תיקח אותי.
<רן קויתי: העסק לא תמיד יודע מי זה יועץ טוב, מי לא יועץ טוב.
אריאל אטיאס: מה השינוי עכשיו, אתה עושה אבחון.
<רן קויתי: השינוי הוא שמגיע מאבחן לעסק, בודק מה הצרכים, ולא רק עושה את האיבחון בהתחלה, ולא הוא אחראי על כל התהליך.
<רן קויתי: הוא גם צריך לראות שהיועץ מה שהוא נתן לעסק זה - - -
אבישי ברוורמן: כמה זמן התהליך החדש?
<רן קויתי: שנתיים נמצא במט"י.
אבישי ברוורמן: אז מה הבעיה?
אריאל אטיאס: אז למה הם נגד, מה הבעיה בזה?
<רן קויתי: 25 גופים שהוקמו לא על ידי ממשלת ישראל, הוקמו על ידי הסוכנות היהודית, חלקם הוקמו על ידי רשויות מקומיות.
מיכל רוזין: היא גם נותנת מצ'ינג עדיין.
<רן קויתי: לא, הסוכנות היהודית לא נותנת מצ'ינג היום חלק מהרשויות המקומיות נותנות מצ'ינג, במגזר הערבי אף אחד לא נותן מצ'ינג ובחלק אחר גם כן אין מצ'ינג.
<רן קויתי: בחלק יש, בחלק עדיין יש מצ'ינג של רשויות מקומיות מאוד נמוך.
דוד צור: אבל הסוכנות בכלל.
<רן קויתי: הסוכנות היהודית יצאה מזה מזמן.
<רן קויתי: קם גוף שקראו לו הרשות לעסקים קטנים, הוא לא היה רשות, הייתה עמותה.
<רן קויתי: העמותה הזאת התקשרה לאורך שנים בפטור ממכרז עם מדינת ישראל.
<רן קויתי: אני מציע לכם, מי שרוצה שיקרא דוחות ממבקר המדינה, לא סתם הקימו את הסוכנות לעסקים קטנים ובינוניים.
<רן קויתי: היא עבדה בפטור ממכרז עם המט"ים.
<רן קויתי: היו גופים, עמותות כאלה שהוקמו וקראו לעצמם מט"י, והיא לא עבדה איתם.
<רן קויתי: היא אמרה להם, אתם צריכים להיסגר, אסור לכם לקרוא לעצמכם מט"י, והיו גופים אחרים שנמצאים פה שקוראים להם מט"י, ואיתם היא עבדה, היא גם ישבה בוועד המנהל של אותו מט"י.
<רן קויתי: משרד הכלכלה לאורך שנים תיקצב את זה בפטור ממכרז, וכל פעם היה צריך לבוא ולהסביר למה צריך פטור ממכרז.
<רן קויתי: הרשות לעסקים קטנים ובינוניים, עם הקמת הסוכנות לעסקים קטנים ובינוניים, שנה אחרי זה סגרנו אותה התקדמנו הלאה.
<רן קויתי: עשינו בדיקה על מערך מוקדי השטח, כחלק מהראייה שלי שאומרת שאנחנו צריכים שיהיה גופים שנותנים את כל השירותים שהסוכנות נותנת, וגם חיבור למקומות אחרים, וראינו כל מיני בעיות שיש בגופים הקיימים.
<רן קויתי: יש פה 25 גופים, כל אחד עובד אחרת, אין אחד שעובד אותו דבר.
<רן קויתי: כל אחד עובד אחרת - אחד מעסיק אנשים אצלו שהם נותנים את האבחון, אחד עובד עם אנשים שעובדים בחוץ ונותנים אבחון ויכול להיות שאחרי זה גם נותנים ייעוץ, ואחרי זה גם נותנים הדרכה, אין מערכת תמריצים.
<רן קויתי: אני משלם להם על תקורות, משלם להם על מה שנתנו לעסק, אין לי מערכת שהיא מערכת של תמריצים מעבר לזה – האם העסק היה בכלל מרוצה מהשרות שלך?
<רן קויתי: האם נתת לו את השרות הנכון, זה לא קיים.
<רן קויתי: אני מקבל התקשרות קיימת עם הרשות לעסקים קטנים שבנויה אחרי 20 שנה של פטור ממכרז שאף אחד לא יודע בדיוק למה.
<רן קויתי: אתה יכול להגיע למט"י אחד ולקבל הדרכה מסויימת, ולהגיע למט"י אחר ולקבל קורס אחר.
<רן קויתי: אין תחרות, עובדים 25 שנה ללא מכרז.
דוד צור: מה יהיה עכשיו, הבנו.
אבישי ברוורמן: יש פה הרבה אנשים שהתעסקו גם בעשייה.
<רן קויתי: מה בעצם עשינו במכרז.
<רן קויתי: המכרז הוא חלק מאותה אסטרטגיה של תחילת כניסתי לתפקיד שהסברתי לכם עליה, הם צריכים להיות הגופים שייבחרו במכרז.
אבישי ברוורמן: זה אתה אומר למה שעם ישראל קיווה, ואז אתה אמרת קיויתי.
<רן קויתי: אני מקווה שזה מה שהוא קיווה.
<רן קויתי: כשיש לי ועדה מייעצת עם הגופים הכלכליים, כל הנושא הזה הוצג לוועדה המייעצת הזאת.
<רן קויתי: הם אמרו שהעסקים הקטנים והבינוניים זה מה שהם צריכים.
<רן קויתי: הם הסכימו איתי על זה, יכול להיות שיש אנשים שיגידו שלא.
<רן קויתי: גופי השטח במכרז הזה הם זרוע ביצוע של הסוכנות, הם אך ורק זרוע ביצוע של הסוכנות.
<רן קויתי: הם מבצעים פעילות אחרת.
<רן קויתי: זה אומר שאם אני מפנה מישהו לגוף כזה, הוא לא נותן לו עכשיו איזשהו כלי אחר שאני לא קשור אליו, אני לא יודע מה הוא הכלי הזה, בעלות שלא ברור לי למה העלות הזאת.
<רן קויתי: נגיד תכנית עסקית ב-20 אלף שקל, כי אין לי מושג, אני לא רוצה להפנות למישהו שעושה פעילות אחרת שהיא לא אותה פעילות שלי כשאני מפנה אותו.
<רן קויתי: זאת תהיה הפעילות של הסוכנות והפנייה לכלים אחרים של הממשלה.
אריאל אטיאס: יש מישהו שעוקב אחרי זה?
<רן קויתי: יש לי חברת בקרה שעוקבת אחריהם כבר היום, ואחרי המכרז היא תמשיך לעקוב לראות שזה מה שקורה.
איילת שקד: המט"י הקיימים צריכים לגשת למכרז?
<רן קויתי: הם ניגשו, רובם ניגשו למכרז.
באסל גטאס: עוד אין לה אין המוקדים האלה.
<רן קויתי: הם עוד לא, זה תהליך מכרזי.
<רן קויתי: המוקדים האלה הוקמו בסוף השנה.
<רן קויתי: יש פה כתובת אחידה, ראשונה לעסקים שאליהם הם מגיעים.
<רן קויתי: הם מתאימים את העסק לכלים שבעצם אומרים לו מה הכלים הקיימים.
<רן קויתי: מנגישים לו הזדמנויות מקומיות.
<רן קויתי: יש הפרדה מוחלטת בין התהליך של האבחון למתן השירותים.
<רן קויתי: דברים שאנחנו ראינו שקיימים במערך הזה, זה יועץ שנותן בחינם ייעוץ לעסק, ואחרי זה מקבל הדרכה, או נותן בחינם הדרכה, ואחרי זה מקבל ייעוץ.
<רן קויתי: יש פה ניגודי עניינים שלא יכולים להתבצע.
באסל גטאס: איך זה משפיע על הפריפריה ועל המגזר הערבי?
<רן קויתי: יש פה הפרדה מוחלטת.
<רן קויתי: אמרנו נותן לו אבחון, אין פה ניגוד עניינים בעצם בין נותן השירותים ובין המאבחן.
<רן קויתי: יש פה מערך ארצי, הוא פועל בחמש אשכולות בין שלוש לחמש מפעילים.
<רן קויתי: כל מפעיל אחראי על אותו אזור, יש לו אחריות מלאה.
<רן קויתי: אם ראש רשות מקומית מתלונן עליו, ואנחנו מוצאים שהתלונה נכונה, יש בו מכרז, אפשרות לקנוס את אותו מפעיל.
<רן קויתי: זאת אומרת, הוא צריך לתת שרות לכולם, לא יכול להיות שבאיזשהו מקום יגידו, תשמע, בי לא מטפלים, העסקים שלי לא מקבלים שרות.
<רן קויתי: הוא צריך לתת שרות לכל מי שנמצא באזור שלו.
<רן קויתי: חלק מהמודל תמורה שלו, זה האם יש שביעות רצון בכלל מהשירות שלו.
<רן קויתי: האם הפריסה, יש פריסה של השרות.
<רן קויתי: יש 30 מרכזים או שלוחות.
<רן קויתי: מה שמבחינתי מאוד חשוב פה, הייתה פה הסכמה עם אגף התקציבים והחשב הכללי על תקופה.
<רן קויתי: כל שמונה חודשים אני ניגש לחשב הכללי, מבקש פטור ממכרז.
<רן קויתי: אחרי זה אני ניגש לאגף תקציבים לקבל עוד כסף, או שלא.
<רן קויתי: יש פה הסכמה לתקופת הפעלה של שבע שנים, עם תיקצוב לשלוש שנים קדימה.
<רן קויתי: התקצוב הוא 65 מיליון שקלים, וזה הבסיס.
<רן קויתי: מעבר לזה יש עוד החלטות ממשלה נוספות שמוסיפות תקציבים נוספים לפעילות.
איילת שקד: כמה היום?
<רן קויתי: היום זה 65.
<רן קויתי: סך הפעילות שלי של מט"י פלוס ייעוץ זה 65, וזה מה שיש פה בחדש.
<רן קויתי: אותו דבר, יש לי אפשרות להוסיף עוד כסף למערך הזה.
<רן קויתי: יש החלטות ממשלה דרוזים, החלטות ממשלה בדואים, יש כל מיני דברים שהם ממגזרים יהודיים, יש לי יכולת להוסיף שם תקציבים.
<רן קויתי: החלטת ממשלה חרדים, כל מיני דברים.
<רן קויתי: אז אמרנו שלוש שנים, ואחריות מלאה של הסוכנות על כל הפעילות שנעשית.
מיכל רוזין: - - - ולשנות, לא צריך תוספת תקציב מראש?
מיכל רוזין: אוטומטית ממט"י אתה מעביר - - -
<רן קויתי: בוודאי, אני לא צריך להוסיף כסף.
<רן קויתי: התקורות שאני משלם היום במט"י כתקורות שרואים אותן רואים שמונה מיליון שקל, אבל שמונה מיליון שקל לא מספיק להחזיק מערך כזה.
<רן קויתי: מה, איפה בדיוק יהיו כל המאבחנים שעושים את העבודה?
<רן קויתי: אז כשאני נותן להם כסף על שרות, אני מוסיף עוד בוכטה של תקורות פנימה.
<רן קויתי: הבדיקה שלנו במכרז הזה, התקורות האמתיות שיש לי אחרי המכרז, והתקורות שיש לי עכשיו הן זהות, ברגע שאני מוסיף עוד פעילות, התקורות הופכות להיות אפילו נמוכות יותר.
אריאל אטיאס: כדי שאני אבין הכי ברור.
אריאל אטיאס: אתה אומר מה היה פעם, יש מאבחנים לא עוקבים אחריהם, לא יודעים מה קורה אחר כך, אף אחד לא יודע מה התוצאות של האיבחונים האלה, וגם מערבבים אותם מייד עם העסקים.
אריאל אטיאס: אז מה שלא אמרת, יכול להיות גם ניגוד עניינים בפנים בלי שאמרת את זה, זה מה שהיה.
אריאל אטיאס: מה שנהיה – שיש מאבחן, אחרי שהוא מאבחן, הוא מעביר אותו לסיבוב הבא, שזה בסוף הביצוע.
אריאל אטיאס: איך אתם עוקבים עם האבחון והתוצאה היא בעצם קרה מה שאתם רציתם שיהיה, ומי קובע מה הסטנדרט שיהיה.
<רן קויתי: מי שקובע סטנדרט זה אנחנו - כל תכנית שאנחנו מוציאים, אנחנו קובעים מה הסטנדרט, מה אנחנו רוצים שיקרה בסופו של דבר בתכנית הזאת.
<רן קויתי: יש לנו תכנית של הקמת עסקים, הסטנדרט זה שייפתחו עסקים.
<רן קויתי: יש לנו תכנית שאמורה לעזור לעסק בשיווק, הסטנדרט זה שיגדלו המכירות.
<רן קויתי: המאבחן עושה את העבודה, העבודה שלו זה לא רק האיבחון, אמרנו, המעקב אחרי תהליך, ובסוף הכנת דוח, שהוא דוח מה קרה עם העסק.
<רן קויתי: יש לנו חברת בקרה, שהחברת בקרה הזאת יש בה גם יועצים עסקיים שהם בודקים את הדברים האלה באופן מדגמי, הם מגיעים ובודקים מה קרה לעסק, האם הוא קיבל את ההלוואה, האם המצב שלו השתפר.
אבישי ברוורמן: מכיוון שהבהרת את דבריך בצורה מאוד ברורה, הדברים נשמעים יפה.