GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אורי אריאל: זה בסדר, זה לא כל-כך בתחום שלי – כהשפעה ליד ושותפות.
אורי אריאל: אז אם יש עוד משהו ממני; ואם לא, אז אני אודה לכם.
אורי אריאל: אתה יודע, הלוא חלק מהדברים.
אורי אריאל: אני מאוד מודה לך, כבוד השר.
איילת שקד: יש לי שאלה אליו.
אבישי ברוורמן: רגע, לחברת הכנסת איילת שקד יש שאלה לשר.
איילת שקד: השאלה שלי היא האם ה-2,500 יחידות דיור, שדיברת עליהן, שמוכנות לשיווק, מה מונע מהן מלהיות משווקות?
איילת שקד: האם זה חסמים שיווקיים, שאני יודעת שאמור לפתור אותם השר יאיר לפיד בראש ועדת הדיור?
איילת שקד: או שמשרד ראש הממשלה לא חותם על בנייה בירושלים, ולמעשה מתבצעת הקפאה בירושלים.
איילת שקד: אנחנו רוצים לדעת.
אורי אריאל: לשאלתה של יושבת-ראש הבית היהודי, חברת הכנסת שקד, אני חוזר על העובדות שאמרתי, הן לא השתנו בדקות האחרונות: אנחנו מוכנים, עוד פעם, נכון להיום – לא למחר, להיום – עם 2,500 יחידות דיור לשיווק ברחבי העיר ירושלים.
אורי אריאל: יש לנו בקנה עוד כמה אלפים, אבל זה לא להיום זה לחודשים הקרובים.
אורי אריאל: ככל שזה תלוי בנו, אפשר לצאת היום ל-2,500, ובזמן הקרוב לעוד כמה אלפים.
אורי אריאל: ואחרי זה יש את גבעת המטוס, שזו אופרה אחרת, זה טווחים קצת יותר ארוכים.
אורי אריאל: המניעה לא מצידנו.
אבישי ברוורמן: האם התשובה מספקת אותך, חברת הכנסת שקד?
איילת שקד: אני לא מבינה למה.
איילת שקד: המניעה לא מצידנו, אוקי.
אבישי ברוורמן: הוא חבר כנסת, נוסף שהוא שר מאוד מנוסה.
אבישי ברוורמן: זאת הייתה התשובה.
איילת שקד: זאת אומרת, המניעה היא לא מצד משרד הבינוי והשיכון.
אורי אריאל: להיפך, משרד הבינוי והשיכון לוחץ, לוחץ.
איילת שקד: זאת אומרת, אני רק רוצה להוסיף, שכנראה המניעה היא מצד משרד ראש הממשלה.
אבישי ברוורמן: לפרוטוקול: או במשרד ראש הממשלה או במשרד האוצר, זה לא ברור לנו.
<אמיר רשף: משרד האוצר לא צד - - -
אבישי ברוורמן: לא?
אבישי ברוורמן: אז זה לא משרד האוצר.
אורי אריאל: אני אעזור פה.
אורי אריאל: היות ויש פה את נציגי משרד האוצר, אני אמלא אחרי נציג משרד האוצר – הבעיה לא אצלם.
אבישי ברוורמן: יפה, אז זה לא משרד האוצר.
אבישי ברוורמן: אז באלימינציה זה ראש הממשלה, תודה.
אבישי ברוורמן: יירשם שבאלימינציה.
איילת שקד: אוקי.
איילת שקד: אז אני רוצה שיודגש שיש 2,500 יחידות דיור, וחלק מהן לא משווקות בגלל משרד ראש הממשלה.
אבישי ברוורמן: נרשם.
אבישי ברוורמן: חבר הכנסת אברהים צרצור, לפני שהשר עוזב.
אברהים צרצור: - - - כבוד השר דיבר על 2,500 יחידות דיור, שאוטוטו הם יוצאים לדרך, ובקנה יש עוד אלפים.
אברהים צרצור: שאלתי היא פשוטה מאוד: האם יש לך מושג, כבוד השר, כמה מסך-כל הדירות האלה יש לערבים?
אורי אריאל: כן, אני אענה.
אורי אריאל: אני רק צריך לומר שמאז שלפני שבוע התייחסתי לאיזו שאילתה שלך, לא קיבלתי שום הערה ממך.
אורי אריאל: עכשיו, אני לא יודע אם זה נובע מתוך ייאוש ממני, למרות שהראיתי לכם שאני מטפל; - -
אברהים צרצור: לא, לא, דווקא לא.
אברהים צרצור: דווקא לא.
אורי אריאל: - - או שאין בעיות.
אברהים צרצור: סיכמנו שנשתף פעולה עד הסוף.
אורי אריאל: אני לא יודע מה זה "עד הסוף".
אורי אריאל: סליחה, אני לא יודע מה זה "עד הסוף".
אברהים צרצור: אני מבטיח לך שנתיש אותך עד הסוף, גם כן.
אורי אריאל: "נתיש אותך" – טוב, זה יעמוד למבחן.
אורי אריאל: רק שמת לב ששקד בגזרה שלכם, בסדר.
אברהים צרצור: אז, בבקשה, כמה לערבים יש מסך-כל הדירות האלה או שאין לך מושג?
אברהים צרצור: בבקשה.
אורי אריאל: אני אענה.
אורי אריאל: משפט מקדים: משרד הבינוי והשיכון ורשות מקרקעי ישראל משווקים רק קרקע שהיא בידי הלאום, קרי, בידי המדינה.
אורי אריאל: הם לא משווקים קרקע פרטית, להוציא יוצאי דופן מסוימים, אם יש פה איזה עירובים ודברים כאלה.
אורי אריאל: אין לנו, בשכונות הערביות, קרקעות מדינה שאפשריות לשיווק.
אורי אריאל: אם אדוני יפנה אותנו לקרקע מסוימת, אני מודיע עכשיו, מנחה את אנשי משרדי – הם יושבים פה, אתכם – מיד, מיד להיכנס לתכנון.
אורי אריאל: וברגע שנוכל להגיע לשיווק, נשווק אותה.
אברהים צרצור: כבוד השר יודע ש-70% מהאדמות הפרטיות בירושלים המזרחית הופקעו על ידי מדינת ישראל.
אברהים צרצור: דהיינו, הן זמינות לבניית התנחלויות יהודיות במזרח ירושלים.
אברהים צרצור: אז אתם לא מצאתם מקום, שם, בשטחים האלה, שהופקעו על-ידי מדינת ישראל, כדי לבנות שכונות מסודרות גם לתושביה הפלשתינים?
אורי אריאל: יש תכנית גדולה, שעיריית ירושלים מובילה בשכונות הערביות, לפי דעתי, יותר מחמש-שש תכניות מתאר גדולות – גדולות, אני מדבר על סדר גודל של אלפי יחידות דיור – אתם תתקנו אותי אם אני טועה, והן יאפשרו את הבנייה.
אברהים צרצור: זו בנייה קבלנית או פרטית?
ניר ברקת: פרטית.
אורי אריאל: אני חוזר ואומר: אדרבה, תפנה אותי לאזור מסוים, ספציפי.
אבישי ברוורמן: כבוד ראש העירייה רוצה לסכם את הנקודה הזאת.
אורי אריאל: הכי קל זה להישאר ברמה הכללית: אתה תשאל כללית, אני אענה כללית, לא יקרה שום דבר.
אורי אריאל: זה יירשם פה, ומי שמעניין אותו יקרא.
ניר ברקת: חוץ מזה, השר, זה למרבה במחיר.
ניר ברקת: כל אחד יכול להתמודד על המכרז: תושב יהודי, מוסלמי, נוצרי, יכול להתמודד במכרז.
ניר ברקת: המדינה לא רשאית לבדוק אם המתמודד והזוכה הוא יהודי, חרדי, חילוני או תושב ערבי.
אברהים צרצור: אתה מתכוון למכרז של בניית - - -
ניר ברקת: בשיווקים של מדינת ישראל, היא לא מפלה לפי עדה, מין או כל דבר אחר.
ניר ברקת: אז, במטותא, אתה רוצה להשקיע?
ניר ברקת: תתמודד במכרז.
אורי אריאל: אני שמח - - -
אבישי ברוורמן: כבוד השר, תודה לך שכיבדת אותנו.
אבישי ברוורמן: לך לסבלותיך.
אורי אריאל: תודה, תודה רבה לכם.
אבישי ברוורמן: כבוד ראש העירייה וממלא מקומך, בבקשה, תמשיכו בנושא התחבורה והתעסוקה, ואנחנו פותחים את זה לציבור כאן.
ניר ברקת: תראו, בזמן המוגבל שיש לנו אני רוצה להבהיר את הפילוסופיה של פיתוח כלכלי בעיר ירושלים.
ניר ברקת: בירושלים יש פוטנציאל עצום.
ניר ברקת: פוטנציאל עצום.
ניר ברקת: אנחנו עשינו בדיקה עם פרופסור אמריקאי בשם פורטר, והגדרנו שלושה מנועי צמיחה, שבארבע וחצי שנים האחרונות אנחנו שמנו עליהם גז ענק: הראשון ביניהם, תחום התרבות והתיירות.
ניר ברקת: ידוע לכולם שהמותג ירושלים, תחשבו על זה, זה אחד מהמותגים החזקים בעולם – 3,500 שנה של השקעה.
ניר ברקת: וכשבוחנים איפה ירושלים היום בתחום התרבות והתיירות אל מול ערים מובילות אחרות בעולם: פריז, לונדון, ניו-יורק, ששם יש בין 40, ל-50, ל-60 מיליון תיירים בשנה.
ניר ברקת: כשעשינו את הבדיקה הזאת עם פרופסור פורטר לפני שמונה שנים, בירושלים היו שניים וקצת מיליון תיירים.
אבישי ברוורמן: אני רק רוצה לבשר לך, כבוד ראש העיר, שב-14:00 יהיו פה לא רק שר התיירות, כל המלונאים והתיירים, שהיה איזה דו"ח של בנק ישראל שמאוד הפתיע אותי, - -
ניר ברקת: כן, אני אתייחס לזה מיד.
אבישי ברוורמן: - - אני לא יודע אם ראית אותו, שאמרו שגמישות הביקוש היא די קשיחה, של בנק ישראל.
אבישי ברוורמן: אני חשבתי שאפשר להגדיל פה את התיירות בצורה משמעותית.
ניר ברקת: הם טועים בענק.
ניר ברקת: אז בנק ישראל טועה.
אבישי ברוורמן: אז - - - את בנק ישראל.
אבישי ברוורמן: אני זימנתי, ביקשתי שיבואו.
ניר ברקת: במקרה הזה, הוא טועה.
אבישי ברוורמן: זה מאוד הפתיע אותי.
אבישי ברוורמן: יגיעו לכאן, לדיון הזה.
ניר ברקת: בכל אופן, חד משמעית הוא טועה.
ניר ברקת: עובדה שיש לך פוטנציאל.
ניר ברקת: אני בא מהתחום של פיתוח וייזום עסקי – יש פה פוטנציאל ענק - - - ברי השוואה אחרים.
ניר ברקת: ואנחנו שמנו יעד של עשרה מיליון תיירים בשנה.
ניר ברקת: אנחנו מתקרבים לארבעה מיליון תיירים בשנה.
ניר ברקת: ירושלים, כמוקד משיכה לתיירות באמצעות תרבות – שילוב של תרבות ותיירות – אני חושב שאנחנו שהוכחנו שאפשר לפתח ולקדם את העיר.
ניר ברקת: זה אחד מהמעסיקים הגדולים ביותר, זה תחום עתיר תעסוקה.
ניר ברקת: ולעבור משני מיליון לעשרה מיליון תיירים בשנה, זה למעלה מ-150 אלף מקומות עבודה חדשים בעיר ירושלים.
אבישי ברוורמן: מה עושים בנושא?
ניר ברקת: אגב, להגיע לזה זה 15 מיליארד דולר בשנה הכנסה למדינת ישראל, שאנחנו נרצה לראות לפחות את חציה – אם לא יותר ממנו – מושקע בירושלים.
ניר ברקת: אז אנחנו יצרנו, כמו עושה שוק, ביקושים לעיר.
ניר ברקת: לצד הביקושים, כשתפוסות בתי-המלון עלו מ-40%, ל-50%, ל-60%, והיום מתקרבים ומשיקים ל-70%; למלונאים, תודה לאל, יש תיאבון, והיום יש לנו - - - כ-5,000 חדרים למלונות, בגרסה כזו או אחרת: חלקם משווקים, חלקם פרטי.
ניר ברקת: ועוררנו את הביקושים לתיירות.
ניר ברקת: לצד זה, יש לנו מנוע צמיחה נוסף, שזה מדעי החיים וביו-מד.
ניר ברקת: ואנחנו, ברמה העקרונית, מסתכלים על כל אחד מהתחומים האלה, ומקדמים אותם קדימה בגיבוי מאוד גדול של ממשלת ישראל.
ניר ברקת: אני רק רוצה לתת לכם פרספקטיבה לֶמָה מצבה של העיר ירושלים, אם אנחנו רוצים להגיע, ולממש ולחזק את העיר ירושלים.
ניר ברקת: שימו לב, זה נתונים מאוד חשובים.
ניר ברקת: כשאנחנו מסתכלים על כמה מושקע בתושב בירושלים: קחו את התקציב העירוני, תחלקו אותו בכמות התושבים – יש לך שקל לתושב לשנה.
ניר ברקת: ואתה מגלה נתון מדהים.
ניר ברקת: בואו נשווה את ירושלים לפורום ה-15.
ניר ברקת: אני חושב שראוי להשוות את ירושלים לפורום ה-15.
אבישי ברוורמן: 15 הערים החזקות בישראל.
ניר ברקת: נכון מאוד.
ניר ברקת: אנחנו 16.
ניר ברקת: אנחנו פחות מכולן.
ניר ברקת: על כל שקל שיש לעיר ירושלים, יש שני שקלים לחיפה, להרצליה; ושניים וחצי שקלים לעיריית תל אביב.
ניר ברקת: אם אנחנו רוצים להיות בממוצע של פורום ה-15 – שאני חושב שראוי שבירת ישראל תשאף לשם – חסר לנו כמעט 1.4 מיליארד שקל לשוטף, לתקציב השוטף.
ניר ברקת: איך מגיעים לשם?
ניר ברקת: תפיסת העולם שלנו – אני גם רוצה להראות לכם מה קורה בשנים האחרונות.
ניר ברקת: שלא תבינו, אנחנו לא מקטרים – בשנים האחרונות, מפחות או יותר, גידול מאוד-מאוד קטן, בארבע השנים האחרונות, התקציב של העירייה, שוטף ותקציב פיתוח ביחד, צומח 8%, 8%, 8%, והשנה 10%.
ניר ברקת: היקפי המועסקים בעיר ירושלים עלו בקצב הולך וגדל.
אבישי ברוורמן: רבותיי, אני רואה ששר הבינוי והשיכון דאז, מגיע אלינו יושב-ראש סיעת ש"ס, מכובדי, חבר הכנסת אריאל אטיאס.
אבישי ברוורמן: ברוך הבא.
אבישי ברוורמן: דיברנו על כל פתרונות הדיור.
אבישי ברוורמן: היה שר הבינוי והשיכון החדש, וחבל שלא שמעת.
אריאל אטיאס: משהו חדש שאני לא מכיר היה פה?
ניר ברקת: בכל אופן, אני רק אסכם ואומר שבעוד שהתקציב העירוני – ואנחנו מתחילים לייצר הכנסות עצמיות – החלק של המדינה בסיוע לעיר ירושלים, אם בשנת 2000 היה 13% מענק בירה ומענקי איזון ביחד, זה בהתמדה הולך ונשחק, ואני טוען שירושלים לא תוכל להתחרות עם פורום ה-15, אם היא לא תעשה שתי פעולות מרכזיות: הפעולה הראשונה, יצירת מקורות הכנסה עצמיים, וזה המודלים שהצגתי, והם מתקדמים יפה מאוד.
ניר ברקת: הפעולה השנייה, סיוע הרבה יותר אינטנסיבי של ממשלת ישראל.
ניר ברקת: אני טוען שחצי מזה אנחנו יודעים להביא: רק פיתוח הרובע העסקי החדש שציינתי קודם – שמיד נגיע לתחבורה בו – ואלמנטים נוספים – אנחנו יודעים לייצר הכנסה של חצי מהסכום הזה תוך עשור.
ניר ברקת: אנחנו צריכים את הסיוע של המדינה, להציב יעד פיסקאלי לאומי.
ניר ברקת: להביא את ירושלים לממוצע פורום ה-15.
ניר ברקת: בנושא התחבורה: הרובע העסקי החדש בכניסה לעיר, כשמי שיגיע בעוד חמש שנים – אני מקווה שפחות, בעזרת ד' – ממרכז הארץ, דרך שדה התעופה לירושלים, תוך 28 דקות, ייצא החוצה, מהפיר של המעלית, יעלה למעלה, והוא בלב רובע עסקי, ליד התחנה המרכזית, לצד שני צירים של הרכבת הקלה: הקיים, שזה הקו האדום; וקו הרכבת הירוק, הבא, שאנחנו בדיון מתקדם עם משרד התחבורה, התשתיות הלאומיות והבטיחות בדרכים.
ניר ברקת: מצד אחד, מהתחנה המרכזית הוא הולך דרומה, לאוניברסיטה העברית, לגבעת רם, לקריית הספורט החדשה: הארנה, טדי, והבריכה האולימפית ואזור התעסוקה של מלחה.
ניר ברקת: ומשם ממשיך לגילה, לדרום העיר.
ניר ברקת: צפונה – אותו קו ירוק ממשיך בבר-אילן, מגיע לרמת אשכול, לגבעה הצרפתית ולאוניברסיטה העברית.
ניר ברקת: ואנחנו נרצה לשאוף ולהביא אותו עד להר הזיתים.
ניר ברקת: הקו הזה מחבר את שני הקמפוסים.
ניר ברקת: הוא מחבר את קריית הספורט ללב המדינה.
ניר ברקת: ומייצר לנו דינמיקה שבה כל הרובע העסקי שם, עכשיו, יש לנו כבר פרוייקטור שעובד על התהליך הזה.
ניר ברקת: מדינת ישראל – והכריז ראש הממשלה ביום ירושלים, לפני שהוא טס, יחד עם שר התחבורה, התשתיות הלאומיות והבטיחות בדרכים, בישיבת הממשלה, שלא נוגעים בהשקעות התחבורה בעיר ירושלים.
ניר ברקת: אנחנו נציג בקרוב מאוד ובצורה מסודרת – אחרי שנסגור סופית את המתווה עם שר התחבורה, התשתיות הלאומיות והבטיחות בדרכים – את הרשת החדשה, שזה: הקו הכחול; הקו הירוק; הארכה של הקו האדום; פלוס סדרה של שלוחות שאחת מהן תצא לכיוון גבעת שאול; השנייה לכיוון הכותל; רכבל שיחבר את השלוחה מהר הזיתים לשער האשפות ולקו הכחול, שזה ליד גבעת התנ"ך.
ניר ברקת: ובכך, בעצם אתה מנגיש את העיר העתיקה בצורה מאוד-מאוד אפקטיבית: מצפון, זה הקו האדום; ממערב, זו תחנה של הקו האדום, השלוחה של הקו האדום לכיוון הכותל; בכותל יהיה לנו קו רכבת ורכבל, שמתחבר להר הזיתים או לחליפין, לכיוון החאן וגבעת התנ"ך.
ניר ברקת: הרשת הזאת היא רשת שמשמעותית תנגיש את העיר העתיקה, מאוד תנגיש את הכניסה לעיר.
ניר ברקת: אנחנו מייצרים שם עוד 2,000 מקומות חנייה, ואנחנו מעריכים שההנגשה הזאת של המגדלים החדשים ואזור התעסוקה, וגם עם הרכבת המהירה לתל-אביב – ההנגשה הזאת, המשמעות שלה, זו כדאיות כלכלית.
ניר ברקת: ואנחנו מעריכים ויודעים היום שהביקושים לתעסוקה בירושלים, בעקבות התהליך הזה, ילכו ויגדלו.
אבישי ברוורמן: אני, קודם-כל, מודה לך, אדוני ראש העירייה.
אבישי ברוורמן: אני רק אומר: החזון נפלא.
אבישי ברוורמן: באמת, אנחנו כבר מתפעמים, ואני יודע שאתה איש ביצוע, ומר קובי כחלון יד ימינך.
אבישי ברוורמן: הערה אחת: אתה נתת לנו את החזון.
אבישי ברוורמן: לפני זה, אדוני, כבוד השר לשעבר, ממלא מקום ראש העירייה הסביר, למשל, את הנקודה שהוא כבר היה מוכן מזמן לשווק הרבה מאוד דירות אם היו מגדירים בדיוק, מגדילים את ההיצע, מגדירים מה לעשות.
אבישי ברוורמן: ובצורה עדינה הוא מתח ביקורת שהדברים לא התקדמו מספיק.
אבישי ברוורמן: כי, בסופו של דבר, מה שמעניין אותנו הוא לא זה או אחר, אלא שהדברים יבוצעו, והשאלה היא איך בונים את העיר.
אבישי ברוורמן: בנושא הכניסה לעיר, כרגע, אתה אמרת: החזון נהדר וגם התכנית יפה.
אבישי ברוורמן: רק אולי אתה רוצה לציין, חוץ מהדבר הפשוט – אתה יודע, בגימטרייה, ההבדל בין רצוי למצוי זה כסף – אתה יודע, זה אותו דבר.
אבישי ברוורמן: חוץ מנושא הכסף – הבירוקרטיה, הדברים, הכול זז?
אבישי ברוורמן: הכול נהדר?
<קובי כחלון: שם אין בעיות?
<קובי כחלון: כי יש עודף כסף.
אבישי ברוורמן: יש עודף כסף.
<קובי כחלון: בטח.
<קובי כחלון: אם אתה משאיר כסף בקופה, אין לך בעיות.
ניר ברקת: אני אומר שאנחנו לא נקיים מבירוקרטיה, עיריית ירושלים.
ניר ברקת: אני מודה, הייתה לנו נסיגה מסוימת, הייתה לנו בעיית ניהול מסוימת שפתרנו אותה.
ניר ברקת: הקבלנים – יש פה נציגות של הקבלנים – העירו לנו על כך, אנחנו יודעים על כך.
אבישי ברוורמן: תיכף נשמע אותם.
ניר ברקת: ואני יודע שאנחנו היום בכיוון הנכון בפרצלציה הפנימית.
ניר ברקת: לגבי המשאבים, להערכתי, מתווה התחבורה – מדובר על בין 17 ל-20 מיליארד שקל לחומש הקרוב.
אבישי ברוורמן: כרגע, כמה אתם מתוקצבים לפני הקיצוצים?
אבישי ברוורמן: אבל אמרת שבדברים האלה אין קיצוצים, אז כמה אתם מתוקצבים?
ניר ברקת: כרגע, בנושא התחבורה אני לא מודע למגבלה תקציבית של המדינה.
אבישי ברוורמן: אין הגבלה תקציבית.
אבישי ברוורמן: אז הבעיה היא רק הביצוע.
ניר ברקת: נכון.
ניר ברקת: לשמחתי הרבה, זו בשורה אמיתית.
ניר ברקת: ואגב, זו לא בעיה – הביצוע.
אבישי ברוורמן: אלא זה אתגר.
ניר ברקת: אנחנו נכנסים לתהליכים הסטטוטוריים.
ניר ברקת: יש לנו מתווה עקרוני שנציג אותו לדיון ציבורי, ממש בחודשים הקרובים.
אבישי ברוורמן: אתם תוזמנו לפה - - - של משרד התחבורה וכולי.
ניר ברקת: בשמחה רבה, זה דיון סטטוטורי.
ניר ברקת: ואנחנו באותו דף עם משרד התחבורה ומשרד האוצר בנושא השקעות תחבורה, וזו בשורה מאוד גדולה.
ניר ברקת: אני חייב לומר שהיינו גם על אותו דף עם משרד הבינוי והשיכון.
ניר ברקת: העיכובים שהיו לא הגיעו מהשר, העיכובים היו בשיווקים.
ניר ברקת: יש דברים אחרים, בתכנית המתאר: תכנית מתאר מתעכבת; יש תכנון מחודש של שכונות שמתעכבות; יש לנו תכנית של סילוואן.
אבישי ברוורמן: אז הבעיה לא הייתה ברשות מקרקעי ישראל?
ניר ברקת: תכנית סילוואן שעברה בוועדה המקומית לתכנון ובנייה בלי אף התנגדות: לא של השמאל ולא של הימין, לא של מרץ ולא של האיחוד הלאומי-מפד"ל.
ניר ברקת: עברה ללא התנגדות בוועדה המקומית לתכנון ובנייה, ומחכה לדיון בוועדה המחוזית.
אבישי ברוורמן: מדוע לא מתקיימת?
ניר ברקת: מאותם שיקולים של השיווקים.
<מורן מזור: - - -
אריאל אטיאס: אני יכול להקל עליכם?
אריאל אטיאס: סליחה שאני מתפרץ.
<לאה ורון: הממונה על המחוז נמצאת פה.
<לאה ורון: אני מניחה שהיא תמצא לנכון להשיב, גברת זילבר.
אבישי ברוורמן: נמצאת פה.
אבישי ברוורמן: הייתה הערה של - - -
<מורן מזור: לא הערה.
אבישי ברוורמן: השם.
<מורן מזור: מורן מזור, אגף התקציבים.
אבישי ברוורמן: שאחראי על - - -
<מורן מזור: לא על דיור, על תחבורה ציבורית.
<מורן מזור: אנחנו, היום, ביחד עם העירייה, מנהלים תהליך לפיתוח ותכנון רשת הסעת המונים בירושלים.
אבישי ברוורמן: אז הכול כשורה.
<מורן מזור: הכול כשורה.
<מורן מזור: עלות התכנית בכניסה לעיר מוערכת ב-1.2 מיליארד שקל.
<מורן מזור: אנחנו גם בדיונים על המקורות לביצוע התכנית, גם עם העירייה.
<מורן מזור: ואני מניח שבקרוב - - -
ניר ברקת: והתחבורה, מה ההיקפים שלה?
ניר ברקת: התחבורה.
אבישי ברוורמן: המספר שהוא אמר.
<מורן מזור: אני לא יודע אם 17 מיליארד שקל, אבל אנחנו בהחלט מתכוונים להשקיע בפרוייקטי הסעת המונים בירושלים.
אבישי ברוורמן: אנחנו - - -
ניר ברקת: זה לא הנתון שלי.
אבישי ברוורמן: ברור, זה לא הנתון.
אבישי ברוורמן: כבוד השר לשעבר, אריאל אטיאס.
אריאל אטיאס: אני אקל עליכם את החיים בנושא התכנון והבנייה: יש הקפאת בנייה בהגדרה, גם בתכנון וגם בבנייה.
אריאל אטיאס: נמצאת פה הגברת דלית זילבר, שהיא מהמוכשרות והפעילות בעולם התכנון, וכשנותנים לה פרויקט היא יודעת מהר להעביר את זה.
אריאל אטיאס: ויש הנחיה גורפת מראש הממשלה, דרך ראש המל"ל, יעקב עמידרור, דרך מזכיר הממשלה – לא מזיזים פה לבנה בלי אישור, לא בתכנון ולא בבנייה.
אריאל אטיאס: גם לא בלקדם תכנית להזיז את הספר מפה לפה.
אריאל אטיאס: דיון להתנגדויות, דיון להפקדה, תנאים להפקדה.
אריאל אטיאס: יש תשעה שלבים בתכנון – הכול נעצר.
אריאל אטיאס: לא משנה אם יושב שם השר אורי אריאל, שהוא מהקצה הימני; או יושב שם חבר הכנסת אריאל אטיאס, שהוא מהמרכז באמצע – לא רלבנטי.
אריאל אטיאס: זה לא משנה איזו ממשלה, יש הקפאת בנייה, לא משנה מה יגידו.
אריאל אטיאס: אתם יודעים איך אפשר להפריך את זה, אם יש הקפאת בנייה או לא?
אריאל אטיאס: פותחים באתר את הוועדה המחוזית, רואים אם יש דיונים, רואים אם אישרו משהו – אם יש בכלל תאריך, וכשיש תאריך – אם הוא לא זז פתאום בלי כוונה.
אריאל אטיאס: זה בנושא של התכנון.
אריאל אטיאס: בנושא של הבנייה: היה לנו סיכום, גם עם מר קובי כחלון וגם עם ראש העירייה.
אריאל אטיאס: בגילה יש 800 יחידות דיור שהיו צריכות להיות משווקות עוד לפני מארס, אפילו לקראת מערכת הבחירות, אפילו באמצעה.
אריאל אטיאס: ובשום פנים ואופן היה לא לעשות שום דבר.
אריאל אטיאס: אני לתומי חשבתי שכשתהיה ממשלה חדשה, שהימין שם הוא המוביל, ולא צריכים להתנצל למה בונים לחרדים או משהו כזה אז הכול ישתחרר.
אריאל אטיאס: כנראה שלא.
אריאל אטיאס: אז אני מציע לא להביך בשאלות את מר חמי כסיף מרשות מקרקעי ישראל, ולא את הגברת דלית זילבר.
אריאל אטיאס: הכתובת היא ראש הממשלה ושר הבינוי והשיכון אורי אריאל.
אבישי ברוורמן: חבר הכנסת אריאל אטיאס, לפני שנכנסת שאלה חברת הכנסת איילת שקד את השאלה הזאת את שר הבינוי והשיכון אורי אריאל, והוא אמר: אני מוכן, משרד האוצר מוכן – הכתובת היא לפתחו של ראש הממשלה.
אריאל אטיאס: זאת אומרת, תנא דמסייע.
אבישי ברוורמן: כן, בדיוק.
ניר ברקת: אנחנו מסכימים לעובדות.
אריאל אטיאס: אוקי.
<קובי כחלון: אי אפשר לשאול פקיד למה ראש הממשלה נתן הנחיות.
אבישי ברוורמן: אתה צריך ללכת, אנחנו נמשיך את הדיון.
ניר ברקת: תודה רבה, תודה רבה לכולם.
אבישי ברוורמן: אני ממשיך את הדיון.
אבישי ברוורמן: רבותיי, הדיון לא הסתיים.
אבישי ברוורמן: אנחנו מעבירים עכשיו את רשות הדיבור לגברת דלית זילבר, יושבת-ראש הוועדה המחוזית לתכנון ובנייה.
אבישי ברוורמן: הגברת זילבר, בבקשה.
<דלית זילבר: אז אני אתייחס לשתי הסוגיות.
<דלית זילבר: קודם-כל, צריך להגיד שירושלים עברה מהפיכה בשנתיים האחרונות, לא פחות, ברמה של ההיצע למשרדים, לתעסוקה, למסחר.
<דלית זילבר: מדובר כאן על היקפים שהם חסרי תקדים, מעבר לכניסה לעיר.
<דלית זילבר: פעם ראשונה שהוגשה תכנית לקריית הממשלה, שמשלשת את היקף המשרדים בקריית הממשלה, מה שלא היה עד היום.
<דלית זילבר: ואם משרד ממשלתי רצה לעבור לירושלים – לפי החלטת הממשלה – לא היה לו לאן.
<דלית זילבר: הקריה המחוזית שעוברת, ובימים אלה התכנית מקודמת באופן מאוד אינטנסיבי בשביל לאפשר את הקריה המחוזית.
<דלית זילבר: תוספת של שטחים: בהר חוצבים; אזור תעסוקה חדש בצומת אורה; גבעת שאול ד', שזה עוד 200 אלף מטר מרובע לתעסוקה.
<דלית זילבר: בסך-הכול, מדובר על מהפיכה מאוד גדולה.
<דלית זילבר: וחייבים לציין שיתוף פעולה מאוד יוצא דופן בעיר ירושלים – כל המשרדים, בטח עם העירייה שמובילה את הדברים.
<דלית זילבר: והכול מלווה, כמובן, בתחבורה.
<דלית זילבר: אנחנו מדברים על הארכת הקווים, הקו הקיים.
<דלית זילבר: גם-כן, אינטנסיביות של תכנון ואישור של התכניות לרכבת הקלה.
<דלית זילבר: ובאמת, שוב שיתוף הפעולה הזה זה משהו שהוא לא טריוויאלי בין כל המשרדים, כשכולם מנסים לעשות את השינוי.
<דלית זילבר: בשנתיים האחרונות אושרו בירושלים 14 אלף יחידות דיור.
<דלית זילבר: 14 אלף יחידות דיור למגוון אוכלוסיות, לכל האוכלוסיות בעיר.
<דלית זילבר: חלקן פרטיות, חלקן תכניות של המדינה: בין אם זה רשות מקרקעי ישראל, ובין אם זה משרד הבינוי והשיכון.
<דלית זילבר: יש מצאי.
אריאל אטיאס: כשאת אומרת "אושרו", זה למתן תוקף סופי לשיווק?
אריאל אטיאס: היתרי בנייה?
<דלית זילבר: אושרו, תוקף, חתומות – 14 אלף יחידות דיור.
<דלית זילבר: כן.
<דלית זילבר: ב-2013 צפויות עוד 4,000, וב-2014 עוד 7,000.
<דלית זילבר: אבל צריך להבין שאם היום המדינה מחליטה שבין גדרה לחדרה היא מציפה בעשרות אלפי יחידות דיור מתוכננות, ירושלים חייבת להיכנס למשולש הזה.
<דלית זילבר: כי בכל המחקרים היום שבודקים איפה ירושלים, היא אפילו לא ב-pool.
<דלית זילבר: וברגע שיהיה היצע מאוד גדול במקומות אחרים, החשש הוא שיעברו לשם וירוקנו לנו את העיר.
<דלית זילבר: וחייבים שירושלים תתחרה, תתחרה עם יחידות דיור איכותיות.
<דלית זילבר: שתיתן מענה למגוון האוכלוסיות.
<דלית זילבר: חייבים כל הזמן לזכור שירושלים, כל הייחודיות שלה, היא גם ייחודית באוכלוסייה שלה, והיא צריכה לתת מענה לכולם.
<דלית זילבר: צריך להגיד שהתכנון פה אינו חסם.
<דלית זילבר: צריך לעבור לאמצעים המשלימים איך לקחת את התכנון הזה ולהוציא אותו לפועל.
<דלית זילבר: סוגיה של פינוי-בינוי: מאוד מורכב, מאוד מורכב בירושלים.
<דלית זילבר: צריך להגיד שההתנגדויות היום, גם אם אתה מוסיף בשולי השכונות אז כל השכונה מתנגדת.
<דלית זילבר: אתה מוסיף שתי יחידות במערב העיר?
<דלית זילבר: כל הרחוב מגיע להתנגד לשתי היחידות האלה.
<דלית זילבר: ופינוי-בינוי – מי שבעלי הבית, הם התושבים.
<דלית זילבר: אסור לשכוח את זה.
<דלית זילבר: זה לא משהו שאפשר לכפות על התושבים.
<דלית זילבר: זה תהליך מאוד מורכב.
<דלית זילבר: אנחנו הקמנו צוות מיוחד שכלל אדריכלים, קבלנים ושמאים.
<דלית זילבר: והכנו מסמך שלפיו מנסים לעבוד בשיתוף פעולה עם כל הגורמים, שמדבר על ההיבט החברתי, ההיבט הכלכלי, ההיבט השמאי וכמובן ההיבט התכנוני.
<דלית זילבר: עדיין ירושלים לא מסוגלת בכל מקום לעמוד במגדלים של 30 קומות, זה לא טריוויאלי.
<דלית זילבר: צריך לזכור שיש כאן את העיר העתיקה, את האגן החזותי, את העיר ההיסטורית.
<דלית זילבר: אנחנו לא רוצים לחרב את מה שנתנו לנו למשמרת, ואנחנו לא רוצים לחרב אותו.
אבישי ברוורמן: אלפי שנים.
<דלית זילבר: תכניות מורכבות, אבל הן מתקדמות.
<דלית זילבר: אני לא אגיד שהן מתקדמות כמו תכנית שהיא באה על קרקע בתולה, והרבה יותר קל לנו.
<דלית זילבר: הן יותר מורכבות, אבל זה משהו שקיים.
אריאל אטיאס: מה קורה עם תמ"א 38 בירושלים?
<דלית זילבר: תמ"א 38 בירושלים: העירייה הכינה תכנית ספציפית לירושלים בתמ"א 38, והיא נמצאת בתהליכים של שלב התנגדויות כרגע.
אריאל אטיאס: אני אומר באופן נקודתי – אם קבלנים באים לקבל אישורים לתמ"א 38.
<דלית זילבר: זה בהיתרים.
<דלית זילבר: אני לא יודעת להגיד לך לגבי ההיתרים.
<דלית זילבר: אני יכולה להגיד שלגבי התכנון: השכונות, אנחנו חשבנו שיהיה נכון יותר להרוס ולבנות חדש, ולקבל יותר מהשתיים וחצי שירושלים - - -
<קובי כחלון: אני אומר לך רק אמת, לא כדאי לך לשמוע.
אריאל אטיאס: אני רוצה לשמוע, בגלל זה.
אריאל אטיאס: לא סתם - - -
<דלית זילבר: אין בעיה.
<דלית זילבר: אתה רוצה לענות על תמ"א 38?
<דלית זילבר: בשמחה.
אבישי ברוורמן: הגברת זילבר, מעשי ידייך אומרים שירה.
אבישי ברוורמן: אני לא זוכר כל-כך הרבה תשבחות שמקבלים בהרבה מקומות.
<דלית זילבר: תודה.
אבישי ברוורמן: יישר כוח.
אבישי ברוורמן: אבל השאלה של חבר הכנסת אריאל אטיאס, אני חושב שמר קובי כחלון, כהרגלו, יגיד את האמת גם אם היא מרה.
<קובי כחלון: קודם-כל, אנחנו ממתינים לתיקון 3 – תיקון 21 זה נקרא, בתמ"א – שהוועדה המחוזית לתכנון ובנייה צריכה לאשר לנו אוטוטו.
<קובי כחלון: זה לא תלוי בראש הממשלה, אבל זה תלוי בעוד כמה גורמים אחרים.
<קובי כחלון: ייקח להם זמן.
אריאל אטיאס: אבל - - -.
אריאל אטיאס: בגלל זה, עכשיו העברת את זה אליה.
<קובי כחלון: לא, הסברתי.
<דלית זילבר: ההיתרים, לא.
<דלית זילבר: אמרתי שהיתרים הוא יכול להגיד - - -
אריאל אטיאס: לא על ההיתרים, על התכנון.
אריאל אטיאס: אחרי זה ההיתרים.
אריאל אטיאס: יש שני דברים.
<קובי כחלון: אנחנו לא מאשימים אף פעם, אנחנו תמיד שותפים.
<קובי כחלון: ככה החלטנו.
<קובי כחלון: בזה כולם אלופים.
<דלית זילבר: התיקון חל היום גם בירושלים.
<דלית זילבר: כל עוד התכנית של עיריית ירושלים לא תקבל תוקף, מה שחל היום זה תיקון 3.
<דלית זילבר: אם מישהו יגיש פה לפי תיקון 3?
<דלית זילבר: אני לא יודעת, אולי יש להם ציפיות ליותר ולכן הם מחכים – זאת גם שאלה.
<דלית זילבר: אבל אי אפשר לדעת.
<דלית זילבר: כרגע - - -
<קובי כחלון: בסדר, אז זו לא שאלה.
<קובי כחלון: תגידי לו רק מועד שאתם מאשרים את התב"ע הזאת וזהו.
<דלית זילבר: אני מקווה - - -
<קובי כחלון: - - - ל-38 אלף.
<קובי כחלון: שלא נשכח מה - - -
<קריאה: זו עדיין לא תשובה לשאלה של חבר הכנסת אריאל אטיאס.
אריאל אטיאס: אבל מה התשובה?
<קובי כחלון: הסברתי.
אריאל אטיאס: היושב-ראש, תשמע, זה נושא סופר מהותי, התמ"א 38: גם רעידות אדמה, גם מוסיף יחידות דיור בלי לבזבז קרקע, וגם לא צריך מימון.
<קובי כחלון: התשובה היא שגם אנחנו, בעיריית ירושלים, מכיוון שהעיר הזאת מאוד מורכבת, וכבר הוסיפו שם – זה המקום היחיד במדינה שעשו כל כך הרבה הרחבות.
<קובי כחלון: וכידוע לך, איפה שיש הרחבה אחרי 2005, לא ניתן אפילו לעשות תמ"א 38.
<קובי כחלון: ומן הסתם, העיר הזאת, כמעט כולה, נמצאת במצב הזה.
<קובי כחלון: היום אנחנו מקדמים, הטלנו על סגן מנהל האגף לקחת את זה באופן אישי.
<קובי כחלון: אני מקווה שבשנים הקרובות המצב ישתפר לאין ערוך לעומת השנים הקודמות.
אבישי ברוורמן: התשובה מספקת אותך?
אריאל אטיאס: עכשיו אני רוצה לשאול, אני יכול לשאול את הקבלנים משהו?
אבישי ברוורמן: תיכף.
אבישי ברוורמן: תוך כדי זה, אני מבקש ממר ציון חסיד, שהוא מחברת ה"אחים חסיד" בע"מ, ובונה בירושלים יותר מ-40 שנה.
אריאל אטיאס: אם תוכל, דבר גם על תמ"א 38 - - -
אבישי ברוורמן: מה הבעיה?
אבישי ברוורמן: דבר כמו שאנחנו נבין.
אבישי ברוורמן: אני בן של נגר, הייתי עובד פעם בנגרות.
אבישי ברוורמן: תסביר לי למה זה לא זז.
<ציון חסיד: אני ציון חסיד מחברת ה"אחים חסיד".
<ציון חסיד: אנחנו בונים בירושלים יותר מ-40 שנה, ואנחנו כרגע עסוקים ביותר מ-1,000 יחידות דיור בירושלים, רק בירושלים.
<ציון חסיד: אנחנו יודעים שיש מחסור בקרקעות בירושלים.
<ציון חסיד: אלא מה?
<ציון חסיד: אף-אחד מאיתנו לא מכבד את הקרקעות שיש לנו.