GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<קובי כחלון: אנחנו מדברים על העיר ירושלים, שכידוע, כמו כל עיר במדינה, יש לה מזרח, יש לה מערב, יש לה צפון ויש לה דרום.
<קובי כחלון: אז במזרח יש לנו מגבלות כאלה ואחרות; במערב יש לנו מגבלות כאלה ואחרות; בדרום כנראה מיצינו פוטנציאל, גם שם יש לנו גבולות; ובצפון, גם, כמובן, אנחנו מוגבלים.
<קובי כחלון: מה שנותר, בעצם, זה לחפש ולהיכנס פנימה, לתוך העיר, ולתת מענה מאוד-מאוד אתגרי, כמעט על גבול הבלתי אפשרי, זה של-800 אלף איש, שרק בילודה הטבעית שלה אתה צריך כמעט 6,000 יחידות דיור.
<קובי כחלון: זאת אומרת, שבנתונים, בנתוני הבסיס, אתה כבר נמצא במצב - - -
אבישי ברוורמן: מר ברקת, אחוז גידול האוכלוסייה בירושלים, אנחנו זקוקים ל-2.2 ילדים לאישה כדי גידול האוכלוסייה.
אבישי ברוורמן: בירושלים כמה זה?
<קובי כחלון: 3.4.
אבישי ברוורמן: 3.4.
ניר ברקת: זה ירד ל-2.9.
אבישי ברוורמן: כן?
אבישי ברוורמן: אוקי, בסדר.
<קובי כחלון: זה הממוצע של משפחות בירושלים, זה 3.4.
<קובי כחלון: זה לא משנה, זה גם מספרים הרבה יותר גבוהים מהממוצע.
<קובי כחלון: שאל היושב-ראש לגבי הממוצע – אנחנו מעל הממוצע.
<קובי כחלון: גם ככה, באופן מובנה, אנחנו צריכים לדאוג לכמות יחידות דיור הרבה יותר גדולות מאשר זה.
<קובי כחלון: בכמות הילודה שיש כאן וכמות האנשים שרוצים להתחתן, והשנה, אתם יודעים, שבירושלים התחתנו פחות ובארץ בכלל התחתנו פחות כי הם גם מרגישים שהם - - - אחת הפעולות הראשיות שאנחנו הולכים לעשות זה להתחיל לעשות ציפוף, צריך להתחיל לעשות פינוי-בינוי, צריך להתחיל ולקחת את אותם בניינים שבנו בשנות ה-50, בצורה כזו או אחרת, למצות ולהגיד: חברים, אנחנו עושים פה שינוי מגמה, ושינוי המגמה הזה שעושים קצת יותר ציפוף.
<קובי כחלון: והכנסת, הממשלה, יותר מפעם אחת, מנחה את כל הגורמים הרלבנטיים לסייע.
<קובי כחלון: ואחד העניינים המרכזיים זה שלדאבון ליבי כולם צודקים: כאשר באים לרשות מקרקעי ישראל – שאנחנו ידידים טובים שלהם – ואומרים: תנו לנו קרקע לתוספת כדי לעשות ציפוף, אז מסבירים לנו שצריכים לדאוג לניהול הקרקעות ולנהל את זה כמו - - -
ניר ברקת: אני רוצה, ברשותכם, רק לקצר קצת את הזמן, זו הבקשה היחידה שלי.
ניר ברקת: חברים, בירושלים יש לנו תכנית – בגדול, תכנית המתאר מדברת על תוספת של 50 אלף יחידות דיור - - -
<קובי כחלון: - - -
ניר ברקת: מה?
ניר ברקת: אז אתה רוצה, תמשיך.
ניר ברקת: תמשיך אתה.
<קובי כחלון: אנחנו נתקלים כרגע באתגרים מאוד-מאוד קשים של הנושא הזה, שלפחות במקומות שאנחנו רוצים לקדם ולהתקדם זה בנושא הציפוף שאחד הדברים המרכזיים שלו זה פינוי-בינוי.
<קובי כחלון: ופינוי-בינוי –אנחנו מנסים לקדם את המהלכים האלה.
<קובי כחלון: גם משרד הבינוי והשיכון מאוד-מאוד רוצה לעזור, גם רשות מקרקעי ישראל מאוד-מאוד רוצה לעזור, אבל, עדיין, אף-אחד מהם לא קיבל הנחייה שצריך לבצע.
אבישי ברוורמן: מר כחלון, אתה איש ביצוע, ראש העירייה איש ביצוע, יש פה הרבה אנשים שגם ניהלו ועשו, כולל אני.
אבישי ברוורמן: אם אתה היום הצאר במדינת ישראל שאחראי על הנושא הזה, תסביר לי עכשיו איך אתה פותר את הבעיה?
אבישי ברוורמן: מה צריך להחליט שר הבינוי והשיכון?
אבישי ברוורמן: מה צריך לעשות ברשות מקרקעי ישראל?
אבישי ברוורמן: תן לנו את הפיתרון.
<קובי כחלון: הפיתרון נורא פשוט: שאף-אחד לא יסתכל על הנושא הכלכלי.
<קובי כחלון: יגיד: מטרת העל שלי היא לייצר יחידות דיור בזול.
<קובי כחלון: זאת מטרת העל שלך.
אבישי ברוורמן: זאת - - - הכלכלה.
אבישי ברוורמן: אוקי.
<קובי כחלון: אז אני אומר: כרגע, כל אחד בגזרתו, אומר: אני רוצה למקסם תועלות ולמקסם רווחים.
<קובי כחלון: לכן, אף-אחד לא יכול להגיד: אני רוצה גם כלכלה או גם רווחיות לזמן קצר, וגם לקבל יחידות דיור.
אבישי ברוורמן: אתה אומר, הפיתרון לטווח ארוך מחייב שאתה דואג לכך שמחירי הדיור ירדו, אתה מקצה קרקעות, ומישהו תוקע לך את זה.
<קובי כחלון: - - - פיתרון צודק.
אבישי ברוורמן: וכל הגופים, כל אחד בתורו צודקים, מכיוון שאף-אחד לא מסתכל, אין פרוייקטור של כל הדברים ביחד.
<קובי כחלון: כן.
אבישי ברוורמן: נשמע את שר הבינוי והשיכון.
אבישי ברוורמן: תמשיך, בבקשה.
חנא סוייד: יש לכם בכלל תכנית מתאר?
חנא סוייד: עד כמה שאני יודע, תכנית מתאר ירושלים 2000, מודל 2000, - -
<קובי כחלון: נכון.
חנא סוייד: - - כבר 13 שנה, היא רלוונטית?
חנא סוייד: אתם מתייחסים אליה?
חנא סוייד: אתם מנסים ליישם אותה או שאתם מנסים לברוח ממנה?
ניר ברקת: היא רלוונטית חלקית.
חנא סוייד: מה המדיניות שלכם?
<קובי כחלון: תכנית המתאר לא הופקדה מסיבות פוליטיות – השר הקודם לא הפקיד אותה, אני מקווה שהשר הבא יפקיד אותה.
<קריאה: איזה שר?
<קובי כחלון: השר אלי ישי.
<קובי כחלון: התכנית הזאת תופקד, אני מקווה.
<קובי כחלון: אנחנו פועלים על פי תכנית המתאר הזאת.
<קובי כחלון: זאת המדיניות שלנו, אנחנו פועלים לפיה.
<קובי כחלון: זה עמד במבחנים של בתי-משפט יותר מפעם אחת.
חנא סוייד: זה עכשיו עומד בבג"ץ.
<קובי כחלון: זה יעמוד, תלוי ויעמוד.
<קובי כחלון: יפרנסו כמה עורכי-דין, אדוני, חבר הכנסת.
חנא סוייד: - - - בבג"ץ.
<קובי כחלון: יפרנסו כמה עורכי-דין, יקבלו את אותה התוצאה, וזאת תמשיך להיות המדיניות.
<קובי כחלון: כל עוד אין תכנית מתאר, המדיניות צריכה להיות ברורה לכולם.
<קובי כחלון: בנסיבות האלה זה נכון שיהיו קריטריונים שכולם מכירים אותם, ולא להיתלות באילנות גבוהים - - - כן חתמו, לא חתמו – זה לא רלבנטי.
<קובי כחלון: צריכות להיות החלטות כאלה.
<קובי כחלון: אז אני אומר על זה בשני משפטים, אדוני היושב-ראש: אחד, אני מצפה ורוצה שמדינת ישראל תקבע למי היא רוצה לתת, כמה היא רוצה שזה יעלה, וכולנו נגזור למטה.
אבישי ברוורמן: ולבצע.
<קובי כחלון: זה הדבר הראשון לביצוע.
<קובי כחלון: ובפועל, הנושא הזה - - - הגיוס הכללי של כולם צריך להיות כזה שהמטרה היא ייצור היחידות ולא המחיר שלהן.
יעקב אשר: תגיד לי, פינוי-בינוי – למה אתה צריך את המדינה?
יעקב אשר: פינוי-בינוי - - - הוא בעצם דבר שאם העירייה תקדם אותו במהירות, היא יכולה לעשות את זה.
יעקב אשר: צריך גם את המדינה בדברים נוספים, אולי להוסיף קרקע שקיימת ליד זה.
<קובי כחלון: זה בדיוק העניין.
יעקב אשר: בלי זה אין לך.
<קובי כחלון: אי-אפשר לעשות פינוי-בינוי.
אבישי ברוורמן: לפרוטוקול, חבר הכנסת יעקב אשר, ראש עיריית בני ברק לשעבר.
<קובי כחלון: חבר הכנסת אשר, ידידי.
יעקב אשר: הופעה ראשונה שלי פה - - -
אבישי ברוורמן: כן, אנחנו - - -
<קובי כחלון: כשאתה רוצה לעשות את הפעולה הזאת ויש לך שותפים בקרקעות מסביב, ועכשיו המועצה החליטה איזושהי החלטה שמוסיפים עוד ארבעה דונם, ולעיתים אתה צריך 44 דונם או 15 דונם, ואז אי אפשר לבצע פינוי-בינוי.
<קובי כחלון: כי אם אתה רוצה לעשות ציפוף אחד לארבע, אז צריך להתכבד ולעשות עוד פעולות: אם זה תשתיות ואם זה דברים אחרים.
<עינת גנון: מר כחלון, זה לא מדויק.
<עינת גנון: רק בוא נדייק.
אבישי ברוורמן: סליחה, אף-אחד לא מדבר בלי רשות דיבור.
אבישי ברוורמן: מי שרוצה להירשם, אנחנו - - -
חנא סוייד: אתם עומדים במשימה של 6,000 יחידות דיור - - -
<קריאה: 4,000.
חנא סוייד: 6,000 יחידות דיור – אתם עומדים במשימה הזו?
ניר ברקת: זה עלה ל-4,000, אבל זה לא מספיק.
אבישי ברוורמן: אנחנו מתחילים למקד פה את הבעיה.
אבישי ברוורמן: כבוד ראש העירייה, בבקשה.
ניר ברקת: בואו נחזור רגע לקונטקסט, למאקרו: העיר ירושלים, בשביל שתצליח, צריכים להסתכל על מספר אלמנטים: אחד, זה דיור; לצידו, תעסוקה; ופיתוח כלכלי רחב יותר.
ניר ברקת: אנחנו מוסיפים היום אזורי תעשייה גדולים ורחבים, למשל: בכניסה לעיר הולך להיות רובע עסקי גדול של 13 מגדלים, של 35 קומות – עם הרחבת קריית הממשלה זה 1.1 מיליון מטר מרובע.
ניר ברקת: הרובע העסקי החדש, 1.1 מיליון מטר מרובע: תעסוקה, מלונאות, תרבות, כולל הרחבת קריית הממשלה, זה יכול לספק כ-50 אלף מקומות עבודה חדשים בעיר ירושלים.
ניר ברקת: לצד אזור התעשייה עטרות שאנחנו רוצים.
ניר ברקת: בשביל להרחיב את אזור המועסקים, אנחנו מסתכלים בראייה מערכתית איך להוסיף מתחמים חדשים.
ניר ברקת: ועכשיו, בואו נדבר על הדיור: בגדול, הדיור – הצפי שלנו, זה להוסיף כ-50 אלף יחידות דיור ב-25 השנים הקרובות.
ניר ברקת: לטובת העניין, תכנית המתאר, מה שאני מקבל מתכנית המתאר – יש דברים אחרים שיש לי קושי איתם – מדברת על הרחבת שכונות:
ניר ברקת: הרחבת השכונות הערביות, היהודיות בעיקרן; ולאפשר פרופורציה סבירה או באותה הפרופורציה של הגידול הטבעי, גם לתושבים הלא יהודים, לתושבים החרדים, לתושבים מהמגזר הכללי – לצמוח.
ניר ברקת: כשאנחנו יוצאים מנקודת מוצא שהתושבים אוהבים לגור ליד דומים להם.
ניר ברקת: אנחנו מצפים, אבל אין כלל אחיד: יש תושבים ערבים שגרים בשכונות יהודיות, יהודים שגרים בשכונות ערביות – אין לנו בעיה, בכלל לא מתעסקים עם הסוגיה הזאת.
ניר ברקת: תכנית המתאר מדברת על הרחבת שכונות, אבל גם זה לא מספיק, אנחנו צריכים ציפוף.
ניר ברקת: והציפוף, גם הוא, מצד אחד יש שכונות שהן אזורים כפריים שמאפשרים לגדול ככפרי; יש מקומות שאפשר לעלות לגובה, ושם נכנס הציפוף.
ניר ברקת: התכנון של הציפוף, של בינוי-פינוי – אנחנו תמיד מעדיפים לקרוא לזה בינוי-פינוי – הוא עדיין בחיתוליו, לצערנו, כי הוא מצריך סיוע של המדינה - - -, בלאשר בוועדה המחוזית לעלות לגובה; גם, לעיתים, יש פה אלמנטים כלכליים, שאנחנו צריכים את הסיוע של המדינה.
ניר ברקת: בעניין הזה, מר קובי כחלון והמערכת, ואני, פה, במערכת יחסים יוצאת דופן טובה עם הממונה על המחוז, ולאחרונה עם משרד הבינוי והשיכון ועם רשות מקרקעי ישראל.
ניר ברקת: אנחנו בהחלט רואים את הדינמיקה הזאת.
אבישי ברוורמן: אז הכול טוב, הכול טוב.
ניר ברקת: לא, זה לא טוב.
ניר ברקת: התוצאה – אנחנו עוד לא שם.
אבישי ברוורמן: מכיוון שאתה איש ביצוע, ומר כחלון אמר, תגדיר לנו מה אתה היית מצפה מממשלה שמנוהלת כהלכה – ואנחנו מקווים שהממשלה הזאת תתנהל יותר טוב מממשלות קודמות – מה אתה מצפה?
אבישי ברוורמן: Action plan.
אבישי ברוורמן: ומה הכנסת יכולה לעזור לנו, בוועדה הזאת, שנעשה super vision על זה?
ניר ברקת: אחת, קודם-כל, אני מצפה מהשר ומהממשלה לא לגמגם עם שיווקים בשכונות במזרח העיר.
ניר ברקת: היו לנו המון - - - בקנה.
ניר ברקת: עברנו תקופה שבה היו גמגומים בשיווקים.
ניר ברקת: זה אחת.
איילת שקד: אדוני ראש העירייה, אני הבנתי שהתקופה הזאת עדיין נמשכת, ושראש הממשלה לא מאפשר שיווקים של דירות במזרח ירושלים.
ניר ברקת: על זה אני מציע שהשר יענה.
אורי מקלב: - - - ראש הממשלה.
אבישי ברוורמן: חבר הכנסת מקלב.
אורי מקלב: - - - אני שואל אם ראש הממשלה ימשיך להקפיא - - -
איילת שקד: חבר הכנסת מקלב, אנחנו נכנסנו לקואליציה כדי להשפיע.
איילת שקד: לא על כל דבר צריך לפרוש.
אורי מקלב: - - - צריך להשפיע בממשלה.
איילת שקד: אפשר לנסות ולשנות את המציאות.
איילת שקד: המציאות, כרגע, למיטב הבנתי, היא שבאמת לא בונים במזרח ירושלים, ויש כאן את שר הבינוי והשיכון ואת ראש העירייה שיסבירו לנו.
איילת שקד: אם אכן הדבר נכון, אנחנו נפעל לשנות את זה.
אורי מקלב: אחרי הידיעה שראש הממשלה הקפיא את הבנייה ביהודה ושומרון, נתן הוראה, אני ציפיתי שהבית היהודי תצא - - - מחאה חריפה על הדבר הזה, שאנחנו יום אחד לא נישאר בקואליציה, שראש הממשלה - - -
איילת שקד: אנחנו לא פועלים לפי הודעות של גלי צה"ל, אנחנו פועלים לפי המציאות.
אורי אריאל: אני מבין שחבר הכנסת מקלב לא ישן בלילות על זה שאין שיווקים.
אבישי ברוורמן: ברשותכם, יושבים פה הרבה אנשים מכובדים שבאו.
אורי מקלב: - - - ותהיה שר הבינוי והשיכון - - -, ולא אכפת לך בנושא.
אבישי ברוורמן: חבר הכנסת מקלב, אתה יודע כמה אני מעריך אותך ולכן נתתי לך להאריך בדברים.
אבישי ברוורמן: אבל את - - - הזה, שהוא כמעט ברור מה ששניכם תגידו, נרשם בפרוטוקול ואנחנו נחזור לדיון.
אורי מקלב: מה שאנחנו - - -
ניר ברקת: נושא אחד, להאיץ את השיווקים.
ניר ברקת: הנושא השני, שהוא מרתק: אנחנו ביקשנו להטיל ארנונה כפולה על דירות רפאים.
ניר ברקת: יש לנו כמעט 10,000 כאלה בירושלים בכל רחבי העיר, בעיקר במקומות שבהם הדיור יותר איכותי.
ניר ברקת: וביקשנו להקצות קופה סגורה של ארנונה כפולה לדירות רפאים.
ניר ברקת: למה זה חשוב?
ניר ברקת: כי אנחנו רוצים שהדירות האלה ייכנסו לשוק.
ניר ברקת: אחת מהשתיים יקרה: או שהתושבים שמחוץ לארץ, שלא יושבים בדירות שלהם, ישלמו כפול, ואנחנו נייצר קופה ששוויה, אגב, יכולה להגיע ל-20 ו-30 מיליוני שקלים בירושלים – ארנונה כפולה – ואותה - - - לדיור לצעירים; או שהדירות ייכנסו לשוק, כי ברגע שהן נכנסות לשוק זה מגדיל לנו את היצע הדירות.
ניר ברקת: התהליך הנוסף שאנחנו עושים קשור בטבור לבנייה - - -
יעקב אשר: כן, אבל זה דירות גדולות ויקרות.
איילת שקד: דירות יוקרה.
ניר ברקת: לא חשוב, שיכניסו אותן לשוק.
ניר ברקת: אם הן היום יושבות ריקות, ברגע ש-1,000 מתוך ה-10,000 – אם 1,000 צעירים ייכנסו וישכירו אותן או יקבלו את המתנה, אז יש לך פחות 1,000 סטודנטים שמחפשים דירה בעיר, ולטובת העניין הגדלת את ההיצע.
ניר ברקת: תהליך נוסף של הגדלת ההיצע הוא באמצעות רה-איזור, שבו כשאנחנו בונים את המשרדים בכניסה לעיר, בונים את המאסה הקריטית של אזורי מסחר ומשרדים, אנחנו נרצה לתת גזרים לעסקים שיושבים היום, משרדים שיושבים בדירות במרכז העיר, ונקשה על משרדים שנשארים בדירות במרכז העיר.
ניר ברקת: זאת אומרת, אנחנו נרצה לראות שחלק מהמשרדים – שהיום יש כ-5,000 כאלה, בגלל מחסור במגדלי משרדים בעיר ירושלים, המשרדים הוטמעו במקום דירות.
ניר ברקת: הצפי שלנו, שכמה אלפים מהם יעברו למגדלי משרדים, שאותם אנחנו רוצים לבנות, ובאמצעות זאת יפנו לנו עוד דירות.
ניר ברקת: רוצה לומר שההיצע זה באמצעות האצת דירות חדשות; זה בקנס, שאגב, העברנו במועצת העיר, ומדינת ישראל לא אישרה לנו, לצערי, לא אישרה לנו לגבות ארנונה כפולה מדירות רפאים; זה באמצעות הרה-איזור; ובינוי-פינוי, שמטרתו להיכנס לאזורים מסוימים, לייצר את הנוסחה.
ניר ברקת: זה היה תקוע על נוסחאות של כדאיות כלכלית.
ניר ברקת: אני חושב שהנוסחאות החדשות, שאיתן אנחנו רוצים לרוץ - - -
ניר ברקת: - - - אין לי בעיה לסיכום של מה שאתה אומר, לאור הדברים של ממלא מקום ראש העיר, קובי כחלון.
ניר ברקת: מה אתה מבקש, בצורה מאוד ברורה ומוגדרת, משר הבינוי והשיכון ומהוועדה הזאת שמפקחת על שר הבינוי והשיכון, כדי שאנחנו נצא לבנייה אמיתית, שגם תיתן תשובה לחלק מהאוכלוסייה שאין לה את היכולות הגדולות.
ניר ברקת: השר יודע, ישבנו על זה לפני כמה ימים.
ניר ברקת: אני חושב שהאוזן הקשבת של השר, אני רוצה לברך עליה.
ניר ברקת: השר מבין, לא פחות טוב מכל אחד אחר פה, מה האתגרים.
ניר ברקת: אני מניתי אותם, ובסך-הכול אני חייב לומר שנכון שבתקופה האחרונה – בכלל, הבעיה ארצית.
ניר ברקת: אגב, אני רוצה להגיד עוד הערה: גם אם אנחנו נבנה 10,000 יחידות דיור, ובשאר הארץ לא ייבנו, אז מחירי הדיור לא ירדו, כי ההיצע והביקוש הם ארציים.
אבישי ברוורמן: בוא נתחיל, - - -, ירושלים תחילה.
ניר ברקת: את הדברים העיקריים אמרנו.
אבישי ברוורמן: רשות מקרקעי ישראל מגיעה לכאן מחר עם שר הבינוי והשיכון - - -
ניר ברקת: אני מציע לעצור פה ולפתוח את זה לדיון.
ניר ברקת: אחרי זה - - -
אבישי ברוורמן: עוד שאלה אחת.
חנא סוייד: אולי נבקש מראש העירייה התייחסות לסגירת פערים בין מערב העיר לבין מזרח העיר, במיוחד לגבי האוכלוסייה הערבית.
אבישי ברוורמן: אתה רוצה הערה בנושא - - -
ניר ברקת: אני מפתח את זה לשלושה כיוונים: הכיוון הראשון, זה תשתית פיזית.
ניר ברקת: ההשקעות שאנחנו עושים בפיתוח כבישים במזרח העיר היא חסרת תקדים.
ניר ברקת: חסרת תקדים, והתושבים יודעים את זה.
ניר ברקת: אנחנו עובדים מאוד צמוד עם המינהלים הקהילתיים במזרח העיר.
ניר ברקת: הוצאנו לכל אחד מהמינהלים הקהילתיים – אם תרצה, אני אביא לך העתק – תצ"א - - -
חנא סוייד: תן דוגמה, תן דוגמה אחת למסלול הזה.
ניר ברקת: בית חנינה – פתחנו ציר חדש בבית חנינה.
ניר ברקת: ואדי ג'וז – לך, תראה בואדי ג'וז.
אברהים צרצור: מה עם בית צפפא?
אברהים צרצור: הכביש שם שקורע את הכפר לארבעה חלקים.
אברהים צרצור: זה חלק מהתכנית שלכם לקרוע את הערבים, שם, בעיר?
<קובי כחלון: קודם-כל, זאת תכנית שאושרה ב-2001.
ניר ברקת: קודם-כל, הכביש הזה היא תכנית שאושרה בשנות התשעים ואנחנו מממשים אותה, והיא תועיל לכפר.
ניר ברקת: הוויכוח הוא לא האם הוא יועיל או לא יועיל לכפר, הוויכוח זה על קירוי.
ניר ברקת: הוויכוח העקרוני שם הוא על גודל הקירוי.
<קובי כחלון: 180 מטר - - -
ניר ברקת: אנחנו עושים 180 מטר קירוי, והוויכוח הוא על השאר.
ניר ברקת: אז אני מציע לקחת את זה.
ניר ברקת: אתה רוצה לדבר במאקרו, אתה רוצה לדבר על בעיה ספציפית.
<קובי כחלון: ברשותך, אם בית צפפא היו 25% – היו כפר – ואם הייתי מצליח במדינה לעשות את כל המושבים כמו שעשינו במזרח ירושלים, הפכנו אותם לעיר, אז, מן הסתם, היינו מייצרים אינסוף יחידות דיור.
<קובי כחלון: אם הם התחילו ב-25% – השאירו אותם הבריטים – והיום הם נמצאים ב-160% או ב-180%, אז פיתרון בית צפפא, הלוואי והיה לנו פיתרון בכל מקום בעיר.
ניר ברקת: בכל אופן, כבישים זה אחד.
ניר ברקת: כיתות לימוד: אנחנו - - - בוועדת חינוך, יש לנו למעלה מ-500 כיתות לימוד.
ניר ברקת: - - -, רק בספט
ניר ברקת: מבר הזה אנחנו פותחים עוד 111 כיתות לימוד במזרח העיר, והתושבים יודעים את זה היטב.
אברהים צרצור: כמה חסר?
אברהים צרצור: כמה חדרי לימוד חסרים שם?
ניר ברקת: היו חסרים 1,000, אנחנו בהשלמה של 500, רק בקדנציה הזאת, היעד שלנו.
ניר ברקת: עכשיו, הביקושים גדלו כי אנחנו עכשיו יורדים עד גיל שלוש – חובה זה מגיל שלוש.
ניר ברקת: אז הביקושים גדלו, ואנחנו באטרף, איך שאומרים, - - -, ולהפקיע ולבנות יותר.
ניר ברקת: בסך-הכול, זה אתגר לאומי לא קטן.
ניר ברקת: יש לנו גיבוי מאוד גדול מהמדינה.
ניר ברקת: אין בעיית תקציב.
ניר ברקת: הבעיה זה בעיקר, הנתיב הקריטי זו ההפקעה ויצירת כיתות.
אבישי ברוורמן: תודה רבה, כבוד ראש העירייה.
אבישי ברוורמן: אני אבקש מכבוד השר, אתה רוצה לפתוח את הדיון?
אבישי ברוורמן: אנחנו נפתח אותו.
אורי אריאל: תודה לכולם, יום ירושלים שמח.
אורי אריאל: מתחיל הערב, בעזרת ד'.
אורי אריאל: תודה ליושב-ראש, מכובדי, ראש העירייה, ממלא מקום ראש העירייה, חברי הכנסת וכל שאר המכובדים שאיתנו פה.
אורי אריאל: ברשות היושב-ראש, אני אעשה את זה מאוד-מאוד קצר משני טעמים: אחד, שאם תרשה לחברי הכנסת לשאול, אז אני אוכל להתייחס למה שמעניין אותם, ולא לשאת הרצאות גדולות בחשיבות העיר ירושלים שמוסכמת פה על כל הנוכחים.
אורי אריאל: שניים, כי אני צריך לעזוב אתכם עוד מעט מפאת התחייבות נוספת.
אורי אריאל: העיר ירושלים, שהיא בירת ישראל כידוע, צריכה לקבל מעמד מיוחד בכל הדברים, וגם בתחום הדיור.
אורי אריאל: כך אני מאמין וחושב, ולא מהיום.
אורי אריאל: הייתי בשנים האחרונות ראש השדולה של ירושלים, וניסיתי לפעול.
אורי אריאל: יש דבר שמשום מה לא ידוע לציבור, וראוי אולי שהעירייה תעזור בפרסומו: יש חוק שהביא בזמנו חבר הכנסת מאיר פורוש – אני הייתי יחד איתו: מענק מיוחד בעיר הבירה לזכאים.
אבישי ברוורמן: לזכאים?
אורי אריאל: זכאי משרד הבינוי והשיכון.
<קובי כחלון: 100 אלף שקלים.
<קובי כחלון: זה היה 100 אלף שקלים בזמנו.
אורי אריאל: אז זה לא היה אף פעם.
אורי אריאל: זה היה חוק, אבל בחוק ההסדרים כל פעם דחו אותו.
אורי אריאל: הנני להודיע לתושבי העיר ירושלים, לראש העירייה ולכל מקבלי ההחלטות: החוק בתוקף ממוצאי השבת.
אורי אריאל: אני חשבתי שאני אראה פקקים ליד כל הבנקים למשכנתאות, והתחלתי לברר מה קורה – 100 אלף שקל, מזומן, לכיס.
ניר ברקת: אז זה לא על דעת משרד האוצר.
אורי אריאל: סליחה, אדוני.
אורי אריאל: אדוני הוא שר האוצר?
אורי אריאל: החוק בתוקף, אני מנסה להסביר.
אורי אריאל: מה עכשיו חשוב דעת של זה והדעת של זה?
אורי אריאל: אחרי שנים שדחו את זה בחוק ההסדרים, פעם אחר פעם, יש אפשרות לקבל 100 אלף שקל.
אורי אריאל: אם מישהו יגיד שזו לא העדפה - - -
אברהים צרצור: מה זה, מענק, הלוואה?
אברהים צרצור: מה זה?
אורי אריאל: מענק, מכובדי.
אורי אריאל: הולכים לבנק, חותמים, מראים שרכשת דירה.
אורי אריאל: אם אתה זכאי משרד הבינוי והשיכון, אני מדגיש, אתה מקבל 100 אלף שקל.
אורי אריאל: עכשיו, אף-אחד לא יודע.
אורי אריאל: התחלתי לשאול – לא יודעים, הם לא שמעו, הם לא ראו.
אורי אריאל: חברים, הנה לכם ההודעה.
אבישי ברוורמן: - - - שר הבינוי והשיכון מחלק עכשיו 100 אלף שקל לכל אחד.
אורי אריאל: לא, לא, ממש לא.
אבישי ברוורמן: לא, לא, אני מתבדח.
חנא סוייד: עד שיבטלו את זה, אתה אומר, עוד פעם.
חנא סוייד: עד שיבטלו את זה עוד פעם.
<קובי כחלון: גם בפעם הקודמת ביטלו את זה, וזה היה רטרואקטיבית.
<קובי כחלון: זה היה - - -
חנא סוייד: עד - - -
אורי אריאל: לא הייתי רוצה להתבדח עכשיו.
<קריאה: גם דיור ציבורי.
<קריאה: השר, גם דיור ציבורי.
אורי אריאל: היות ואני יודע שאנשים לא יודעים, אז אני אומר את זה פה.
אורי אריאל: ולא שר הבינוי והשיכון מחלק, ולא שום דבר.
אבישי ברוורמן: אתה אומר שהחוק בתוקף ממוצאי השבת.
אורי אריאל: החוק בתוקף ממוצאי השבת.
אורי אריאל: מי שילך עכשיו לבנק צריך לקבל, זה הכול.
אורי אריאל: זה חוק.
<שלמה קול: למי שמחזיק תעודת זכאות.
אורי אריאל: אמרתי זכאי משרד הבינוי והשיכון.
אורי אריאל: אני אומר בפעם הרביעית.
<שלמה קול: בסדר, בסדר.
אורי אריאל: ברור?
אורי אריאל: זה ברור?
אבישי ברוורמן: תהיה התייחסות, בבקשה.
אורי אריאל: זהו.
<שלמה קול: אני במקרה שואל היות ואני בונה לזוגות צעירים, ואני לא יודע מזה אפילו.
דוד צור: על פי הקריטריונים - - - של כושר השתכרות, על פי איזה קריטריונים?
אורי אריאל: הסיפור בנושא הדיור בירושלים, הפיתרון המשמעותי ביותר – אני מבקש לדבר, ואם אפשר לבקש את זה גם מאחרים – אבל זו רק בקשה – שכל אחד יסביר מה אצלו לא בסדר, ואיך הוא עומד לתקן את זה.
אורי אריאל: אני אנהג ככה, בסדר?
אבישי ברוורמן: "קשוט עצמך ואחר-כך קשוט אחרים".
אורי אריאל: לא אסביר מה אצל אחרים בעייתי.
אורי אריאל: זה קל.
אורי אריאל: יש פגמים אצל כולם, אני אומר לכם.
אורי אריאל: אני אדבר רק על המשרד שאני עומד בראשו, ועל רשות מקרקעי ישראל שהיא בהחלט חלק מהמשרד.
אורי אריאל: אבל היות ויש לכם דיון מחר עם מר בנצי ליברמן, אז אני לא ארחיב בזה.
אורי אריאל: אתם, מחר, תרדו איתו ממש לפרטים, בסדר?
אבישי ברוורמן: לפרטי פרטים.
אורי אריאל: לא כי אני בורח מזה, אלא כי הוא מחר יהיה פה.
אורי אריאל: ממש לכבודכם, לכבוד העניין.
אורי אריאל: הסיפור בגדול הוא: שיווק יחידות דיור.
אורי אריאל: זה שם המשחק, חברים.
אורי אריאל: יש המון דברים ליד זה: יש דירות רפאים, ויש משרדים שאולי אפשר להפוך אותם לדירות, ויש משרדים שיושבים במבני דירות, וכן הלאה וכן הלאה.
אורי אריאל: המון נושאים.
אורי אריאל: בסוף – או יותר נכון, בהתחלה – אם לא נדע להתרכז בשניים-שלושה דברים ונטפל ב-100, אני אומר לכם: לא יהיה שום דבר, בסדר?
אורי אריאל: נעשה הרבה שריטות על הלוח הזה שנקרא דיור.
אורי אריאל: זה לא יפרוץ את הדרך.
אורי אריאל: אני אומר דברים בדוקים עד הסוף: אנחנו מוכנים, כרגע, היום, יום ירושלים, עם כ-2,500 יחידות דיור לשיווק.
אורי אריאל: היום, לא מחר.
אורי אריאל: לא מחר, אלא היום.
אורי אריאל: היום יום שלישי, פעמיים כי טוב, יום ירושלים, ערב יום ירושלים.
אורי אריאל: אנחנו מוכנים.
אורי אריאל: הכנסה לשוק הדירות בירושלים של 2,500 יחידות דיור היא אירוע, בסדר?
אורי אריאל: זה לא עוד 160, ו-80, וחור פה ומשהו שם – זה אירוע.
אורי אריאל: התבטא קודמי מעל בימת הכנסת לשאלתי כחבר כנסת דאז, ואמר:
אורי אריאל: בנינו פחות - - -
אבישי ברוורמן: חבר כנסת גם היום.
אורי אריאל: בנינו פחות.
אורי אריאל: בנינו פחות, כך הוא התבטא על תקופת כהונתו משנים קודמות.
אורי אריאל: ברור שאם אתה לא מביא היצע, וכל הזמן יש ביקוש, כפי שאמר מר כחלון, יש כ-6,000, אתה אומר; זה לא כל-כך משנה כבר.
אורי אריאל: גם אם זה 5,000 – רק במירכאות 5,000 – אם אתה שם בשוק רק 1,500 או 2,000 – נו, יצרת פער של 3,000 יחידות דיור.
אורי אריאל: ברור בהגדרה שהמחיר עולה.
אורי אריאל: עכשיו בואו נראה מה קורה הלאה: המחיר עולה – זוגות צעירים לא יכולים לרכוש; לא יכולים לרכוש – הם עוזבים את העיר; ואז הדמוגרפיה בעיר, לצערנו – עכשיו היא קצת עולה, היא הייתה פחות – היא לא עולה בקצב המתאים – נגדיר את זה ככה, בזהירות הנדרשת.
אורי אריאל: הפיתרון הוא: שיווק יחידות דיור.
אורי אריאל: אנחנו עמלים על זה.
אורי אריאל: אנחנו עובדים על זה יחד עם העירייה.
אורי אריאל: התקיימה ישיבה לפני שבועיים.
אורי אריאל: בשבוע הבא, נדמה לי, יש את ישיבת המעקב הבאה.
אורי אריאל: אנחנו לא נוותר על אף יחידת דיור שהעיר הזאת זקוקה לה, ואנחנו מקווים להביא את זה בזמן הקרוב.
אורי אריאל: יש את הנושא של פינוי-בינוי.
אורי אריאל: נגמרה לפני שבוע, עשרה ימים, תכנית ב"גוננים" עם העירייה.
אורי אריאל: הכסף מתוקצב לעניין הזה.
אורי אריאל: ואני אומר לכם, פה, את מה שאמרתי לעירייה: אם יהיו עוד פרויקטים – לא בלי גבול, לא בלי שום בקרה, אבל יהיו עוד פרויקטים – הם יתוקצבו.
אורי אריאל: זה חלק מפיתרון בעיות הדיור בעיר ירושלים.
אורי אריאל: יש פה אזורים שהם נמצאים בשלוש קומות, אפשר לבנות בהם חמש קומות וכן הלאה.
אורי אריאל: ברשותכם, אני לא אכנס, כרגע, לפרטים, אלא אם תהיה שאלה ספציפית ואני אדע לענות עליה.
אורי אריאל: דיור בר השגה הוא בהחלט יעד מרכזי בכל הארץ, ודאי בירושלים.
אורי אריאל: צריך להיות מצב שאנשים צעירים יכולים לרכוש דירה, ולקבוע פה את מקום מושבם, פרנסתם.
אורי אריאל: אנחנו נכניס, בתוך השיווקים שיהיו, כמות משמעותית של דיור בר השגה, כך שהצעירים ואלה שמתקשים, ובתנאי שהם זכאים לפי הכללים הידועים – אני לא נכנס עוד פעם לפרטים האלה, עכשיו – יוכלו אכן לרכוש דירה בירושלים ביתר קלות.
אורי אריאל: גם אז המחיר לא יהיה 800 אלף שקל, שאף-אחד לא יתבלבל.
אורי אריאל: יש לנו פה קשיים בגלל טופוגרפיה, בגלל שברים אחרים, אבל זה יהיה הרבה פחות מהשוק הרגיל שהוא בהחלט נמצא במגמת עלייה, וקשה מאוד לזוג צעיר לרכוש.
אורי אריאל: אנחנו רואים את עצמנו שותפים בפיתוח כל תכנית מתאר, כל תב"ע שאפשר להניע אותה בעיר, יחד עם רשות מקרקעי ישראל.
אורי אריאל: בכלל, כשאני אומר "אנחנו", זה יחד עם רשות מקרקעי ישראל.
אורי אריאל: אנחנו עובדים ממש בזרועות משולבות.
אורי אריאל: יחד עם משרד האוצר והרבה גורמים.
אורי אריאל: אז יסלח לי מי שלא הזכרתי אותו, אני לא בא לקפח אף-אחד.
אורי אריאל: אני מדבר בלשון רבים ובכוונה.
אורי אריאל: בסך-הכול, העבודה טובה, היא מתואמת.
אורי אריאל: אני אומר לכם שבמשרדי יש בירוקרטיה מיותרת, בניגוד לכל האחרים ששם הבירוקרטיה לא קיימת.
אורי אריאל: ואנחנו בוחנים – אני אומר לכם – כל החלטה שבאה היום ואומרים לי, אני אתן דוגמה: אתמול – לא בירושלים, במקום אחר – יש מטע שמעכב הוצאת היתרי בנייה למאות, אולי אלפי יחידות דיור.
אורי אריאל: אני מרים טלפון בשעה 22:00 בערב למישהו, אז הוא אומר לי: בוודאי, אנחנו מטפלים בזה.
אורי אריאל: אז אני אומר לו: תסביר לי.
אורי אריאל: הוא אומר לי: ב-21 למאי תהיה ישיבה לתיאום.
אורי אריאל: אמרתי לו: אני הבנתי, היא תהיה מחרתיים.
אורי אריאל: ביום חמישי היא תתקיים, ותגמרו את זה.
<ציון חסיד: חזק וברוך.
אורי אריאל: וכן הלאה.
אורי אריאל: אני יודע שאצל אחרים אין בעיות בכלל, הכול רץ, מתוקתק, לוקח להוציא אישור בנייה – מה הזמן הממוצע בעירייה?
אורי אריאל: שלוש שנים?
אבישי ברוורמן: ישראל במקום - - -
אורי אריאל: עזוב, סליחה, אני מוחק את זה.
אורי אריאל: אני מסיים בזה: אנחנו נמצאים בבירוקרטיה, חלקה הכרחית – שלא נתבלבל, בסדר?
אורי אריאל: זה לא עכשיו בלגן; חלקה מיותרת לחלוטין; וחלקה, פשוט צריך לקצר זמנים – כתוב: יהיה 60 יום, יהיה 40 יום.
אורי אריאל: מי שרוצה לערער, מי שרוצה להגיב, יתכבד, מאה אחוז, יהיו לו את הזכויות.
אורי אריאל: אנחנו לא פוגעים בשום זכות אזרחית, המוקנית לאזרחים.
אורי אריאל: אבל לא כתוב בתורה – וקראתי את פרשת השבוע "במדבר" – לא כתוב 60 יום.
אורי אריאל: זהו, זה המצב.
אורי אריאל: נסיים בזה שאין כמו ירושלים, "ירושלים שחוברה לה יחדיו".
אורי אריאל: אומרים חכמים: "שחוברה לה יחדיו, שעושה את כל ישראל חברים".
אורי אריאל: אני חושב שאפשר לראות היום בירושלים, ברוך ד', גם אם פה ושם יש אירועים שמקלקלים קצת את השמחה, סך-הכול, אני חושב שיש שמחה גדולה בעיר הזאת.
אורי אריאל: ראוי לחזק אותה, - - - אותה.
אורי אריאל: אני עבדה של ירושלים.
אבישי ברוורמן: אני רק מבקש, כבוד השר: ראש העירייה הציע, והוא רוצה גם להעלות, וממלא מקום ראש העירייה, את הנושא שהעלינו לגבי הכניסה לעיר ונושא התחבורה.
ניר ברקת: בכלל, כלכלה.
ניר ברקת: זו נגזרת שלנו.
אבישי ברוורמן: כן, תגזור, אבל במיוחד את נושא התחבורה - - -