GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יעקב גיל: כבר התרגלו, יש שיטת עבודה – מקבלים את הקנסות, מכניסים לחישובים וממשיכים הלאה.
יעקב גיל: השיפור בשטח לא משמעותי, לפחות בראייה שלנו, בפועל מה שמשתנה זה רק במקומות שבהם יש ללץ נקודתי של תושבים.
יעקב גיל: לכן הנקודה של המכרז וההתעקשות של הוועדה מאוד-מאוד חיובית, להתעקש לפרסם את הנתונים של המכרז, איפה הוא עומד.
יעקב גיל: לדרוש שיהיה מכרז מכיוון שהמכרז הזה יקבע אם תהיה בקרה או לא על התחבורה הציבורית.
יעקב גיל: זאת בעצם הבקשה שלנו ואנחנו קוראים לוועדה לזמן את משרד התחבורה ואת חברת ריבה, במידה והיא תמשיך להיות, להציג את הנתונים האמתיים של האפקטיביות, מה השתנה, מה לא השתנה.
רונן הופמן: אני מבקש מנציגי האוצר, החשב הכללי, להגיד אך אתם רואים את העניין הזה של המכרז.
רונן הופמן: לא באופן כללי המכרזים אלא התהליך הזה, העניין של אי פרסום מכרז בזמן.
רונן הופמן: תתייחסו ספציפית למקרה הזה.
<נדב צוק: כשוועדת המכרזים של משרד התחבורה, בהתאם לתקנות חובת המכרזים, פונה אל החשב הכללי בבקשה לפטור ממכרז, אז אנחנו מנהלים את התהליך הזה: בודקים אם ראוי לתת פה פטור ממכרז או לא ראוי לתת - - -
רונן הופמן: ובמקרה דנן?
<נדב צוק: מאז פרסום המכרז מומשו שתי אופציות גם במשרד התחבורה.
<נדב צוק: בפעם הראשונה שפנו אלינו, אם אני לא טועה, זה היה ביולי 2012 – ביקשו איזושהי הארכה של פטור ממכרז.
<נדב צוק: ביקשנו מהמשרד להסביר למה.
<נדב צוק: הם טענו להתארכות התהליכים בהכנת המכרז.
<נדב צוק: ביקשנו גם לזרז את התהליכים וגם לא קיבלנו את כל עמדת משרד התחבורה.
<נדב צוק: בסופו של דבר נתנו אישור חלקי לבקשה של משרד התחבורה לפטור ממכרז.
<לאה ורון: מה הכוונה "אישור חלקי"?
<נדב צוק: אישור חלקי של הבקשה לפטור ממכרז.
רונן הופמן: מה זה אומר בפועל – אם יש אישור חלקי, מה עושים?
<נדב צוק: בפועל ביקשו שנה ואנחנו אישרנו חצי שנה בפעם הראשונה.
<נדב צוק: לאחר מכן הגיעו עם עוד בקשה וזה כבר היה לאחר שפורסם המכרז והועבר לוח זמנים מהגורמים המקצועיים של משרד התחבורה, וועדת הפטור אישרה את הארכת ההתקשרות בפטור ממכרז עד לסוף ספטמבר השנה.
<נדב צוק: באופן כללי אני יכול להגיד שצריכה להיות היערכות מסודרת של משרד התחבורה ושל המשרדים בכלל לפני בקשה לפטור ממכרז, בטח בתקופה כזאת ארוכה.
<נדב צוק: יחד עם זאת, בשל השיקולים שהעבירו אלינו ממשרד התחבורה על חיוניות השירות ועל הצורך בו שלא מאפשרים את הפסקתו, החליטה הוועדה לאשר את הפטור ממכרז, כאמור, בפעם הראשונה באופן חלקי ובפעם השנייה בתיאום עם לוח הזמנים שהעבירו ממשרד התחבורה.
<יהודה אלבז: אני מתנצל, אני מבקש רשות לפרוש.
אורי מקלב: צריך להודות שיהודה עושה עבודה, יהודה מחזיק בשיניים ובאצבעות את התחבורה הציבורית.
אורי מקלב: אנחנו יודעים ומכירים ומעריכים אותו מאוד.
רונן הופמן: אנו מעריכים ומוקירים את פועלך בעניין הזה, אם כי – אנחנו נסכם עוד מעט – אבל אנחנו בתחושה לא טובה לגבי התהליך או המכרז הספציפי הזה ואני חושב שצריך להתייחס לזה, אבל תודה רבה לך.
רונן הופמן: גברת סטלה אבידן, בבקשה.
<סטלה אבידן: קודם כל אני מברכת על הוועדה שממשיכה לדון בנושאים שדנה בהם במאי 2012.
רונן הופמן: ב-9 במאי 2012 התקיים דיון.
<סטלה אבידן: כן, התקיים דיון ללא שום תוצאה ושום דבר שעלה שם, כולל התכתבויות שלנו עם מנהלת הוועדה ממנה ביקשנו כל מיני החלטות שהתקבלו במאי, כגון, שחברות משלמות קנס על האיחורים או על הבקרות וגילינו באותה ישיבה שיש קרן של אלפי שקלים.
<סטלה אבידן: כשביקשנו לברר כמה ולאן זה הולך אז הם אמרו – חבל שיהודה הלך – הם אמרו שזה היה לשיפור השירות.
<סטלה אבידן: עד עכשיו, לא הוועדה המכובדת קיבלה תשובה ובטח לא אנחנו.
<סטלה אבידן: לגבי המכרז עצמו, כמי מתעסקת בעסקים אני לא מבינה – אם היה מכרז ב-2003 וב-2008 אז מה הקושי הגדול לעשות מכרז נכון ב-2012 שימנע על פי ניסיון 250 שאלות?
<סטלה אבידן: זה קסם, רק קוסם יכול לעשות את מה שאתם עושים.
<סטלה אבידן: להגיד שחלק מהנושא הוא תקצבי כשמצאתם 31 מיליון שקל להעביר זמנית אבל אתם לא מוצאים את התקציב כדי להוציא את המכרז בזמן, הזיגזג בין התשובות, היעילות של הנושא של הבקרה מול המצב הקיים היום – לכל הדברים האלו אין לנו תשובות עד היום ואני חוששת מאוד, לאור כל הוויכוח שהיה פה, שעוד פעם ניפגש אתכם במאי 2014 ונדון באותם נושאים והוועדה המכובדת לא תקבל תשובות.
<סטלה אבידן: תודה רבה.
רונן הופמן: חברים, אני מבקש להתכנס לקראת - - -
אורי מקלב: קודם כל אני מודה לך על קיום הדיון שישבת בראשו וניהלת אותו בתבונה ובסבלנות רבה.
אורי מקלב: דבר שני, צריך גם להודות למשרד התחבורה על דברים שהוא משפר ועושה ועל כל הרפורמות שהוא עושה – אי אפשר להתעלם מהם.
אורי מקלב: התחרות היא דבר חשוב ואנחנו תומכים בה, שלא יישמע שאנחנו נגד התחרות.
אורי מקלב: יש הרבה חברות תחבורה ציבורית שפועלות, עושות ומשתדלות, אבל אנחנו יודעים דבר אחד שחכמים לימדו אותנו: כל הרוצה לאבד את ממונו ישכור פועלים ואל יעמוד עמהם.
אורי מקלב: זה כלל: מי שרוצה לאבד את ממנו ישכור פועלים ולא יעמוד עמהם.
אורי מקלב: אותו דבר גם אם אתה שוכר מישהו שיעמוד עם הפועלים האלה, אבל אם אתה לא עומד על אותם דברים – זו אותה אמת מידה.
אורי מקלב: בשלוש נקודות נגענו ובזה תרשה לי לסיים מבחינתי, בוודאי אתה תסכם את זה בחלק המעשי.
אורי מקלב: אין כמונו יודעים, מי ששומע ומי שיודע, שהנושא של הבקרה והאכיפה זה הדבר הכי חשוב, הכלי הכי אפקטיבי והכי נחוץ בשביל לנהל מערכת בקרה אם אנחנו רוצים שתהיה מערכת תחבורה ציבורית אמתית ויעילה שעומדת במינימום של דרישות.
אורי מקלב: גילינו כאן, ואני את זה אמרתי בוועדות הקודמות, אני ביקשתי אתונות ומצאתי מלוכה.
אורי מקלב: אנחנו ביקשנו לדעת איך החברה הזאת מבקרת תלונות ציבור, מהי עושה.
אורי מקלב: בסופו של דבר ראינו שאין מכרז וזאת אחריות החברה ואין תחרותיות – אנחנו ככנסת חייבים היום לבקר חלק זה: מתנהל כאן הליך לא תקין, לא עומד בשום מבחן ציבורי בהתנהלות במכרזים.
אורי מקלב: זאת נקודה אחת.
אורי מקלב: הנקודה השנייה, אין שקיפות אמתית בפרסומים.
אורי מקלב: אני אסביר את זה בעוד היבט ואולי תבינו את זה רבותי ואדוני היושב-ראש וחברי חברי הכנסת:
אורי מקלב: באופן טבעי משרד התחבורה היה צריך לפרסם ולדברר את העבודה של החברה.
אורי מקלב: מדוע אנחנו צריכים לחלוב?
אורי מקלב: הוועדה היא מחלבה?
אורי מקלב: אנחנו רפתנים שצריכים כל הזמן לחלוב מכם את המידע הזה?
אורי מקלב: אתם צריכים כלי אמתי שמשלמים לו 40 מיליון שקל כדי לבקר, הכלי הכי חשוב, היחיד שיש למשרד התחבורה מול התחבורה הציבורית שהיא נותנת את השירות הכי משמעותי, הייתם צריכים אתם לדברר אותו.
אורי מקלב: למה אנחנו צריכים כל-כך הרבה להזיע ולקבל את המידע לאחר זמן?
אורי מקלב: זה סימן שמשהו לא טוב.
אורי מקלב: מורגש שזה משהו שמסתירים אותו.
אורי מקלב: אנחנו עדיין לא מזהים את הסיבה, אבל בסופו של דבר, גם אחרי שחולבים, לפעמים אנחנו לא מוצאים חלב אלא מוצאים מים ולפעמים גם מים עכורים.
אורי מקלב: גם הנושא שעלה בוועדה שאין הלימה ואין קשר לתלונות הציבור – להגיד כאן שמקבלים 700 תלונות ציבור במשרד התחבורה כשיש יש אלפי תלונות.
אורי מקלב: המשפט האחרון בעניין הזה, בסופו של דבר המבחן הוא מבחן התוצאה – האם התחבורה הציבורית באמת הגיעה ליעד?
אורי מקלב: מדינת ישראל השקיעה מיליארדים בתחבורה הציבורית ובסופו של דבר הנוסעים עדיין רחוקים מלקבל חברות הסעה ציבוריות אמינות, נגישות.
אורי מקלב: האדיבות של הנהגים וההתנהגות שלהם, ניקיון האוטובוסים, בכמה אוטובוסים לא עובד המיזוג – תשאל בחברות ויגידו לך שבחלק הקדמי עובד ליד הנהג ולא עובד בחלק האחורי של הנוסעים.
אורי מקלב: אוטובוסים שנתקעים חדשים לבקרים ולא עומדים במינימום שירות – את זה אנחנו לא רואים בכלל בביקורת.
אורי מקלב: אני חושב שהפעילות הזאת שלנו והישיבות האלו רק יביאו עוד תועלת.
אורי מקלב: אנחנו יודעים דבר אחד – אם נמשיך בהתמדה אז בסופו של דבר נגיע ליעדים האלה.
<לאה ורון: אני רוצה לומר שבחוברת שנמסרה, מתפרסמים 17 פרמטרים לגבי כל אחד מהמפעילים בעוד שאתה מסרת לוועדה שנבדקים 35 פרמטרים.
<לאה ורון: לאן נעלמו עוד 18 פרמטרים?
<שלמה כץ: נכון.
<שלמה כץ: הם מאוגדים באגרגציות שלהבנתנו מי שלא עוסק בעניין יום-יום לא צריך אותן, לדוגמה: במדדים של איחור יש איחור של עד 6 דקות ומעל 6 דקות – הם מאוגדים לשורה אחת של איחורים.
<שלמה כץ: כל הנושאים של התנהגות הנהג מאוגדים לשורה אחת של התנהגות נהג.
<שלמה כץ: אם אני ברשות דיבור עכשיו, אני חייב להגיב לדברים שנאמרו - - -
רונן הופמן: אם אפשר בקצרה כי אני רוצה לסכם.
<שלמה כץ: אני רוצה לומר בתור אדם שאמון על התחום הזה ואחראי עליו שנאמרים פה המון דברים ולא בהכרח כולם נשענים על עובדות.
<שלמה כץ: הבעיה היא שהם גם נרשמים אחרי זה בפרוטוקול ומצטטים אותם אחר כך כאילו זאת האמת כולה – אז בואו נעשה סדר: כל חומר שמתבקש על-ידי ועדת כלכלה מועבר אליה בלי שום בעיה ובלי שום הסתרה כזאת ואחרת, הכול מועבר לוועדה.
<שלמה כץ: לכן לא צריך להזיע - - -
אורי מקלב: אתה לא מכיר את המכתבים של מנהלת הוועדה - - -
<סטלה אבידן: אנחנו מחכים לתשובות מ-2012.
<שלמה כץ: גברת סטלה, לא להשיב בשם הוועדה.
<שלמה כץ: הבנתי מנוסח הדברים שלה שהיא מייצגת את הוועדה – אני לא חושב שזה כך.
<סטלה אבידן: אני לא מייצגת את הוועדה – אני הציבור שפונה לוועדה.
<סטלה אבידן: הוועדה לא קיבלה תשובות, אין לה מה להסתיר.
<שלמה כץ: הדברים שאת אומרת – מאיפה את יודעת מה הוועדה קיבלה ומה לא קיבלה?
רונן הופמן: חברים, אני מבקש לא לבוא להתכתשות אישית אלא לסכם את הדיון.
<שלמה כץ: אני לא מכיר חומר שנתבקשנו להעביר על-ידי הוועדה ולא הועבר - - -
אורי מקלב: שלושה מכתבים הוועדה שלחה עד שקיבלה.
אורי מקלב: החומר האחרון שהיא קיבלה הוא בין יולי לבין דצמבר 2010, תודה לך.
אורי מקלב: עכשיו תגיד מה לפרוטוקול ומה לא.
<שלמה כץ: גם בעניין הזה של העברת דוחות הבקרה, הדוח של חבר הכנסת מקלב, העברנו אותו לבקשתו של חבר הכנסת מקלב - - -
רונן הופמן: זאת אומרת שאתה לא סבור שאתם צריכים להשתפר באופן קבוע?
<שלמה כץ: למה להגיד את זה?
<שלמה כץ: אני ממש סבור שאנחנו צריכים להשתפר ואנו עושים מאמצים להשתפר באופן מתמיד.
<שלמה כץ: אבל בוא נבדוק את העובדות – בסופו של דבר הועבר דוח.
<שלמה כץ: צפיתי שחבר הכנסת מקלב יקבע פגישה אתנו להעיר לנו, להבהיר, אבל לא קרה כלום.
<שלמה כץ: הדוח הועבר אבל בינתיים לא שמענו הערות על הדוח הזה.
<שלמה כץ: גם את נושא הפרסום שיפרנו באופן מהותי – לא היה פרסום, הייתה באמת בעיה מבחינתנו.
<שלמה כץ: אנחנו מפרסמים את החומר באופן מלא ומקיף לרשות הציבור באתר.
<שלמה כץ: ככל שיש שאלות פרטניות נוספות, רוצה לדעת עוד פרמטר כזה או אחר, אפשר לפנות ובמידת האפשר, במידה ולא פוגע בצדדים שלישיים או בחופש הפרט או בכל פרמטר מהסוג הזה, אז המידע ניתן.
<שלמה כץ: אני לא מכיר מידע שמישהו ביקש, כולל סטודנטים, כולל כולם - - -
רונן הופמן: טוב, אני חושב שהנקודה הובהרה.
<גיא דיין: - - - עתירות בבית משפט - - -
<שלמה כץ: עתירה אחת תלויה ועומדת ועתירה אחת נדחתה.
<גיא דיין: היא לא נדחתה – היא נמשכה אחרי שטענתם שתמסרו מידע שלא מסרתם.
<גיא דיין: בגלל זה הוגשה עוד עתירה.
<שלמה כץ: לדברך יוצא כאילו בית משפט קבע שעשינו משהו לא בסדר – זה לא המצב, העתירה נמשכה, נא לדייק.
<גיא דיין: ולכן הוגשה שנייה, כי לא עמדתם בתנאים.
<שלמה כץ: בסדר, אבל היא תלויה ועומדת ואתה לא יודע מה יהיה גורלה, בסדר?
<רן מלמד: בשורה התחתונה – אתה מסתיר נתונים - - -
רונן הופמן: מר מלמד, אני מבקש לסיים - - -
<שלמה כץ: המכרז שדנו בו – תאמינו לי, אני עוסק בו – מאוד מורכב ואנחנו עושים מאמצים גדולים בשביל להעמיד מכרז תקין ושיעמוד אחר כך וכמובן שיוגש במועד.
<שלמה כץ: ככל שאנחנו משקיעים יותר זמן במכרז אנחנו יודעים מניסיוננו שאנחנו מבלים פחות זמן בבתי משפט אחר כך.
<שלמה כץ: צריך לראות שהעניין הזה גמור ואנחנו נעמוד במועד המכרז.
<שלמה כץ: עניין תלונות הציבור – המספרים הם כפי שאומרים.
<שלמה כץ: זה שמישהו מביא ערימה של ניירות ורוצה לדון בהם וחושב שזה נספר או לא נספר – זה לא המצב - - -
<סטלה אבידן: שלחנו טפסים – לא הבאנו לך שום ערימה.
<סטלה אבידן: שלחנו 1,800 תלונות מכל הארגונים.
<שלמה כץ: סטלה, אני לא יודע מיהם כל הארגונים, אני לא מכיר את כל הארגונים האלה - -
<סטלה אבידן: נביא לך את הרשימה עוד פעם.
<שלמה כץ: - - הם כל מיני אנשים שבעיקר מדברים בשם עצמם – אי אפשר ככה - - -
<רן מלמד: אני מבקש שהוא יתנצל - - -
רונן הופמן: חברים, חשבתי שאפשר לנהל את הסיכום הזה בצורה אחרת, אבל אם לא – תרשה לי, אני אסכם - - -
<סטלה אבידן: הוא מקבל שכר כדי להעליב את הציבור.
<שלמה כץ: - - - אני מנסה לדבר על הנושא של הקשר בין תלונות הציבור לבקרה – תלונות הציבור מטופלות בדרך הטיפול בהן, הבקרה הרבה יותר מקיפה.
<שלמה כץ: אנחנו מבצעים בקרה על 10% מהנסיעות השבועיות ברישיון – זה מדגם עצום, לכן כל המידע שנמצא לכאורה בתלונות הציבור נאסף על ידנו בצורה הרבה יותר מקצועית והרבה יותר מובנית.
<שלמה כץ: אין מצב שלמשרד התחבורה חסר מידע היום על פעילות התחבורה הציבורית.
אורי מקלב: מה עושה נוסע שמתלונן במשרד התחבורה שנהג מונית קילל אותו?
<שלמה כץ: נהג מונית לא נבדק בבקרה הזאת.
אורי מקלב: מה אתם עושים?
<שלמה כץ: במקרה זה אנחנו לא יודעים מה לעשות.
<שלמה כץ: אם הוא לא הפעיל מונה – אנחנו יודעים מה לעשות.
אורי מקלב: אז זה, ברשותך שלומי, יהיה רשום בפרוטוקול – שבמקרה שנהג מונית קילל נוסע, משרד התחבורה לא יכול לעשות אתו שום דבר.
<שלמה כץ: נכון, כי אלימות היא שאלה למשטרה וזה לא משנה אם המכה הוא נהג מונית או נהג מסוג אחר או סתם אזרח.
אורי מקלב: לא מכה אותו אלא מתווכח אתו, לא התנהג יפה מבחינה ציבורית – לא יכול להיות דבר כזה.
רונן הופמן: חברים, אני מבקש מדוד דהאן לומר משפט, אם אפשר, וגם ממשה בר.
<לאה ורון: אבל באמת בקצרה כי הדיון חייב להסתיים.
רונן הופמן: אנחנו חייבים לסכם.
<דוד דהאן: שלום.
<דוד דהאן: אנחנו מהארגונים החברתיים בכנסת.
<דוד דהאן: יש לי הצעה לפתרון, יש משהו קטן כזה כבר.
<דוד דהאן: הציבור הוא החשוב כאן, ורוב הציבור בארץ משתמש בתחבורה הציבורית.
<דוד דהאן: אין לציבור פתרון להיאחז בו כשיש בעיה.
רונן הופמן: מה הפתרון שאתה מציע?
<דוד דהאן: אני מציע כרטיס גדול עם התמונה של הנהג, עם טלפון שיחובר למקום בו יינתן מענה מידי.
<דוד דהאן: אני גם אחד מהעם, אני צומח מהליבה של הנושאים החברתיים ואני גם נוסע עדיין באוטובוס.
<דוד דהאן: נסעתי באוטובוס ללוויה של מרינה סולוצקין, זיכרונה לברכה - - -
<לאה ורון: קוראים לה מרינה סולודקין.
<דוד דהאן: לאוטובוס התקלקל הגיר באמצע הדרך והוא התחיל לנסוע על ניוטרל כל הדרך נסע כך ופספסתי את הלוויה, לא הגעתי ללוויה.
<דוד דהאן: אז שתהיה לפחות אפשרות ליצור קשר, עם מי לדבר, כדי שישלחו מיד אוטובוס חלופי.
<דוד דהאן: עוד דוגמה: כמה פעמים נסעתי באוטובוס שעבר בתחנות ולא עצר.
<דוד דהאן: אם הוא מפספס את התחנה ורואה שיש אנשים בתחנה – הוא לא יכול לעצור ולחזור, הוא כבר ממשיך.
<דוד דהאן: אין לאנשים האלה איך ליצור קשר כדי שיהיה תיקון מידי.
רונן הופמן: ברור, ברור.
רונן הופמן: נקודה חשובה ששמענו אותה.
אורי מקלב: הוא מציע מדבקה לגב של הנהג – כוכבית 2115 - - -
<דוד דהאן: לא, לא.
<דוד דהאן: באוטובוס ממש.
<דוד דהאן: כרטיס גדול לכל נהג שעולה עם התמונה שלו, טלפון כדי שהציבור יהיה מחובר.
<דוד דהאן: אף אחד לא מעלה רעיונות כאן לפתור את הבעיה.
<דוד דהאן: רק מעלים את הבעיה לאוויר ותוקפים מכל הכיוונים אבל רעיונות לפתרון לא מעלים.
<משה בר: אני יושב-ראש עמותה "תנו יד לחירש ונכים למען נכים".
<משה בר: אני רוצה להגיד שהנכים נפגעים הכי הרבה.
<משה בר: אנחנו עומדים בתחנות, האוטובוס נעצר ובורח לנו בלי לפתוח לנו את הרמפה לעלייה.
<משה בר: נעצרים נהגים ואומרים: אנחנו לא יודעים איך לפתוח, אין לנו מפתח.
<משה בר: יום אחד ניסיתי לנסוע באוטובוס למקום שאם הייתי נוסע אליו בעגלה הייתי מגיע הרבה יותר מהר – שעתיים במרכז בת ים עד שהצלחתי לתפוס אוטובוס שהנהג פתח לי את המעלון.
<משה בר: כתבנו עשרות מכתבים של נכים שפנו אלי – אני מייצג חצי מיליון נכים ופונים אלי הרבה מאוד נכים – אין לנו תשובות, את אף אחד זה לא מעניין.
<משה בר: גם כשמתקיפים את הנכים בצורה מילולית זה לא מגיע לשום מקום – הנכים הם הקורבן, הם באים לאוטובוס והם קורבן ומתקיפים אותם.
<משה בר: אני חושב שזה דבר פסול.
<משה בר: הבקרה הזאת, אם תקבל את המכרז או לא, זה דבר טוב, אבל במכרז צריכות להיות נקודות שצריך לבדוק אותן ואני לא יודע איפה אנשי הבקרה.
<משה בר: אם אני מחכה ועברו לפחות 30 אוטובוסים שלא עצרו – איפה המבקרים?
רונן הופמן: נקודה מאוד חשובה.
רונן הופמן: אני מבקש לסכם: קודם כל, אני מוכרח לומר שעל אף שבעיני נפרסה כאן תמונה לא פשוטה, אני רואה את החיוניות של הבקרה.
רונן הופמן: אני מסתכל על ממצאי הבקרה התפעולית ורואה את מדד החריגה ואני רואה שהוא מצטמצם – אני חושב שנעשית פה, מבחינת הבקרה, עבודה חשובה שצריכה להמשיך ולהיעשות ולא צריך לקחת מכם את הדבר הזה.
רונן הופמן: עם זאת, אני בהחלט חושב שהתמונה שנפרסה כאן היא תמונה לא קלה.
רונן הופמן: אפילו הייתי אומר קשה מבחינת ההתקשרויות עם ספקים למתן שירותים למשרד מבלי לערוך תמיד את המכרזים כנדרש על פי חוק.
רונן הופמן: התקשרויות שמונעות תחרויות ובאמת מונעות גם הפחתה במחירים משום שאנחנו בהיבט של עלויות, של מחירים, של שקיפות – הדרך עדיין ארוכה והדברים כפי שהצטיירו כאן משקפים בעינינו תמונה קשה.
רונן הופמן: הוועדה רואה בחומרה את אי פרסום המכרז במועד.
רונן הופמן: אנחנו חושבים שזה דבר לא תקין ומצפים שמספטמבר 2013 תבוצע בקרה באמצעות חברה שתזכה במכרז תקין על פי חוק.
רונן הופמן: אנחנו גם סבורים שבעידן של טכנולוגיה מודרנית ומתקדמת, בעידן של מסרונים, של פייסבוק, של אינטרנט, ניתן להוזיל את אמצעי הבקרה ולייעל אותם – לא ראינו לזה אינדיקציה במצב כפי שהוא היום.
רונן הופמן: אנחנו חושבים שבעניין תלונות הציבור נדרשת כאן עבודה מאוד משמעותית של שיפור.
רונן הופמן: העובדה שהבקרה היא, כפי שכיניתם אותה, בקרה יזומה ולעומת זאת תלונות הציבור הן תלונות שמטופלות בערוץ אחר ואין בהכרח סנכרון בין תלונות הציבור לבקרה, הופכים את הבקרה לפחות אפקטיבית.
רונן הופמן: במובן הזה אנחנו חושבים שצריכה להיערך חשיבה ועשייה כדי לסנכרן את תלונות הציבור עם הבקרה.
רונן הופמן: אנחנו ממליצים – אני אמליץ ליושב-ראש הקבוע של הוועדה, פרופ' ברוורמן, לקיים דיון מערכתי בכל הנוגע למכרזים, לפטור ממכרזים, לחובות בהקשר הזה, נימוקים לפטור, משום שנושא המכרזים הוא נושא, שכפי שמצטייר כאן, לא מתנהל בצורה תקינה לצערנו הרב.
רונן הופמן: בנוסף לכך אנחנו ממליצים לקיים דיון נוסף בעניין ספציפי של אפקטיביות הבקרה על התחבורה הציבורית על כל המשתמש ממנה.
רונן הופמן: אני מודה לכם מאוד על שבאתם, תודה רבה ויום טוב.
רונן הופמן: הישיבה נעולה.
אבישי ברוורמן: אני חבר עם אותם אנשים שפועלים למען מדינת ישראל.
עוזי לנדאו: אני כאן כשר התיירות, ומשרד התיירות בימים אלה הוא גם משרד התעסוקה.
עוזי לנדאו: תיירות נכנסת פירושה מקומות עבודה.
עוזי לנדאו: אני שר התיירות אבל אני גם שר האדם העובד.
עוזי לנדאו: ריכוזים גדולים של תיירות נכנסת נמצאים בפריפריה.
עוזי לנדאו: הגזירה שכרגע גוזרים בנושא המע"מ, היא לא לתיירים הנכנסים.
עוזי לנדאו: הגזירה האמיתית היא בעיקר לתושבי הפריפריה.
עוזי לנדאו: תיירים נכנסים לא חייבים לבוא.
עוזי לנדאו: ג'ון אדמס מבריטניה, אם המחירים עולים כאן, יכול לבחור להגיע לפאריז, או לריביירה בצרפת ולמקומות אחרים.
עוזי לנדאו: הפגיעה האמיתית היא לא בג'ון אדמס, הפגיעה האמיתית היא באחותה של ריקי לוי מחדרה.
עוזי לנדאו: זו שמרוויחה פחות מ-20,000 ₪ בחודש.
עוזי לנדאו: זו שעובדת בתעשיית בהי-טק, לאו-טק או מיד-טק, זה הכול ספקטרום.
עוזי לנדאו: בתעשיית התיירות מועסקים מעט יותר מ- 200,000 איש.
עוזי לנדאו: חלקם באופן ישיר וחלקם באופן עקיף.
עוזי לנדאו: באופן עקיף הכוונה לבתי מלון, שירותי הסעדה, שירותים אחרים וספקים ומסעדות מורי דרך, הסעות, חנויות למזכרות, אני לא מדבר על תעשיית התעופה.
עוזי לנדאו: מתוכם, בעבודה שנעשתה בשני דוחות של כלכלנים בלי תלויים זה בזה, אני אצרף אותם לחומר שנביא לוועדה.
עוזי לנדאו: הם סבורים ש- 7,000 בתי אב יהפכו להיות בתי אב שבראשם מובטל.
אבישי ברוורמן: אתה אומר שהשינוי רק במע"מ - - -
עוזי לנדאו: רק במע"מ.
עוזי לנדאו: לפחות.
עוזי לנדאו: אחר כך יהיה לנו שיח כלכלנים כי החשבונות שהם עשו היו לפי גמישויות.
עוזי לנדאו: לכן אני אומר, לפחות.
עוזי לנדאו: החשבון הוא חשבון קונסרבטיבי ביותר.
עוזי לנדאו: לכן, הגזירה של המע"מ תפגע בעולים חדשים, היא תפגע באנשי הפריפריה, באוכלוסיה שאיננה יכולה להתפרנס בעולמות ההי-טק.
עוזי לנדאו: אני מדבר לא רק על אלה שיוצאים מהעבודה, גם על מי שנפלט מקומות אחרים והיו יכולים לקבל תשובה בענף התיירות, במו ידינו אנחנו משתקים את התשובה הזו.
עוזי לנדאו: בערים ספציפיות, ירושלים, תל-אביב, טבריה, הנגב והגליל, שהם סביבת התיירות העיקרית, אני מדגיש את ירושלים - - -
אבישי ברוורמן: ראש העיר היה פה בבוקר בדיון על ירושלים, הוא העלה את הנושא וחיזק את טענתך.
עוזי לנדאו: עוד מעט תשמע את טענתי.
עוזי לנדאו: המספרים הם פנטסטיים, מתוך 100% של התיירים הנכנסים לירושלים, בין 80% ל- 85% זו תיירות נכנסת נטו מחוץ לארץ.
עוזי לנדאו: הם, לא רק שיבואו במספרים קטנים יותר, כי המע"מ עולה, אלא שירושלים מתחרה בבתי המלון של בית לחם, של הרשות הפלסטינית, של כל סוכני הנסיעות ומפעילי התיירות ממזרח ירושלים, הם בסדר, הבעיה היא עם מי שבא מבחוץ.
עוזי לנדאו: צריך לדעת שמי שיפגע יותר מכל עיר אחרת זו הבירה ירושלים.
עוזי לנדאו: למהלך הזה יהיו גלי הדף קשים בפריפריה.
עוזי לנדאו: דווקא האוכלוסייה שנפגעת, הייתה יכולה לקבל חלק מפתרונה על ידי תעשיית התיירות, דווקא את הסיכוי לפתרון אנחנו כרגע משתקים.
עוזי לנדאו: מילה כללית על התעשייה הזו, תעשיית התיירות היא בסך הכול מנוע צמיחה למשק משום, שכשאתה מסתכל על הנתונים אתה רואה שקרוב ל- 40% מן האנשים מקבלים את ההחלטה לאן יטיילו כחודש לפני הנסיעה.
עוזי לנדאו: קצת יותר מ- 40% מקבלים זאת חודשיים, שלושה לפני הנסיעה.
עוזי לנדאו: במילים אחרות, כ- 80% מחליטים לאן ייסעו כ-3 חודשים לפני הנסיעה.
עוזי לנדאו: לכן, פעילות בתיירות, שיווק בתיירות, אלה דברים שנותנים לך מיד תוצאה בטווח הקצר.
עוזי לנדאו: זה חמצן ואתה צריך את זה במיוחד למשק שנמצא במשבר ואנשיו נמצאים באבטלה.
עוזי לנדאו: עמו אתה יוצר פעילויות שונות.
עוזי לנדאו: לחמצן הזה את דרוש דווקא עכשיו, כשהגירעון הולך וגדל.
עוזי לנדאו: לא ייתכן, שענף כזה, כענף התיירות, שהתיירות הנכנסת ותיירות הפנים יחד קרובים ל- 30 מיליארד ₪ הכנסות בתוצר הלאומי המקומי.
עוזי לנדאו: מתוך זה 19 מיליארד בתיירות נכנסת.
עוזי לנדאו: יש כאן פרה חולבת ומה עושים עם פרה חולבת?
עוזי לנדאו: שוחטים אותה?
עוזי לנדאו: אתה צריך להשתמש עם הדבר הזה.
אבישי ברוורמן: אתה מסתכל עלינו ואתה צריך לשוחח על זה עם ראש הממשלה ושר האוצר.
עוזי לנדאו: אני אשוחח עם כל אחד שקיים.
עוזי לנדאו: כל מה שזז בשוק, אני משוחח אתו.
עוזי לנדאו: כשאנחנו מתבוננים על הטלת מע"מ אומרים לנו, בואו נבדוק מה יקרה בטווח הקצר ואם תוך חצי שנה, שנה נראה שטעינו-נשנה.
עוזי לנדאו: המכה הזו היא מכה שתכה אותנו ותביא אותנו למשבר ארוך טווח.
עוזי לנדאו: כשאנחנו מבקשים לכבוש את לבו של סוכן במדינה מסוימת בעולם, כדי שישקיע כדי שיפרסם, כדי שיבזבז מזמנו כדי לשווק את מדינת ישראל כיעד, אנחנו צריכים להשקיע כשנתיים.
עוזי לנדאו: ברגע שהוא רואה שאנחנו לא טובים, אתה מוריד אותנו מהמדף שלו, אתה מוריד אותנו להרבה זמן.
עוזי לנדאו: זה סיכון שישראל אינה יכולה לאפשר לעצמה.
עוזי לנדאו: דבר נוסף, שקט, שלא מדברים עליו.
עוזי לנדאו: יש היום כ- 2 מיליארד שקלים של השקעות בצנרת.
עוזי לנדאו: השנים האחרונות היו שנים מאד טובות לתיירות.
עוזי לנדאו: מספר התיירים במדינת ישראל קפץ ל- 3.5 מיליון תיירים.
עוזי לנדאו: 2 מיליארד יש בקשות והשקעות של התעשייה מכיס פרטי בצנרת.
עוזי לנדאו: יהיו להם מחשבות שניות.
עוזי לנדאו: כשרואים שהרכבת עומדת להיעצר, מי יקנה כרטיס?
עוזי לנדאו: לכן המשמעות בסך הכול היא פגיעה הישירה בהכנסות לקופת המדינה.
עוזי לנדאו: ירדו כספים לטמיון, שכבר הושקעו וגלגלי משק שצריכים לדאוג שינועו, מאטים אותם.
עוזי לנדאו: יש משהו שהוא עיוות מסוים, פעם ראשונה שאנחנו רואים מוצר שהוא מוצר ייצוא בפועל, מטילים עליו מע"מ.
עוזי לנדאו: כשאנחנו מוכרים סחורה בחו"ל, לפני שהאיש עוזב את שדה התעופה כדי למכור את השירותים שלו, מוצר שאנחנו מוכרים בחוץ, מטילים עליו מע"מ?
עוזי לנדאו: תיירות נכנסת זה ייצוא נטו.
עוזי לנדאו: על כן, פטור מתיירות אינו טיפול בעיוות מס.
עוזי לנדאו: אומרים לנו שצריך לבטל את כל הפטורים, אני באופן עקרוני בעד ביטול פטורים.
עוזי לנדאו: אבל כאן, הפטור הוא לא בגלל שיש עיוות בכל מבנה המס, הפטור הוא שצריך להינתן לכל ענפי הייצוא.
עוזי לנדאו: שוב, אין לי שום דבר נגד קרן השתלמות ואין לי שום דבר נגד מע"מ על ירקות ופירות.
עוזי לנדאו: כלומר, אין לי בעד הטלת מע"מ כרגע.
עוזי לנדאו: שם, כל אחד מרגיש את זה בכיס שלו.
עוזי לנדאו: אבל כשתייר לא מגיע, מי מרגיש את זה בכיס שלו?
עוזי לנדאו: המובטל ירגיש את זה.
עוזי לנדאו: לכן אנחנו לא עוסקים בביטול עיוות של פטורים ממס הכנסה, אנחנו עוסקים ביצירת עיוות בפטור למוצרים שצריך לייצא אותם.
עוזי לנדאו: דברנו עד כה על המע"מ בלבד, שהופך את ישראל בבת אחת לפחות אטרקטיבית.
עוזי לנדאו: אבל על זה מתווספת מכה נוספת, מבחינת שבר על שבר.
עוזי לנדאו: היורו יורד באופן דרמטי, הדולר נחלש באופן פחות דרמטי וישראל הופכת להיות בסדר גודל, פחות אטרקטיבית.
עוזי לנדאו: איך נתחרה באירופה, למרות השמים הפתוחים בכל הדברים האחרים?
אבישי ברוורמן: מה קורה במדינות אחרות?
אבישי ברוורמן: תעשה בבקשה השוואה.
עוזי לנדאו: אני חושב שכדאי שנשמע את אנשי המקצוע שלנו, שנשמע את הפרטים.
עוזי לנדאו: בארצות הברית, אחרי שנים ארוכות שארצות הברית לא התעניינה בתיירות, עכשיו הנשיא אובמה הפך את זה לאחד מהיעדים החשובים.
אבישי ברוורמן: שאלתי על המע"מ באירופה.
עוזי לנדאו: לגבי המע"מ, ניקח את גרמניה לדוגמה, היא הפחיתה את המע"מ בכ- 70%.
עוזי לנדאו: מדינה כמו לטביה, שרצו להיות חכמים כמונו, הטילה מע"מ ב- 2009 או 2010 וכעבור שנה בטלה את כולו.
עוזי לנדאו: המכה הייתה קשה מידי.
עוזי לנדאו: ישראל, שהיא בתיירות וצריכה לשווק את עצמה, היא צריכה להתנהג כפירמה.
עוזי לנדאו: אף בית מלון לא יכול לשווק את עצמו.
עוזי לנדאו: תפקידה של הממשלה זה לראות את התעשייה שהיא אחראית עליה.
עוזי לנדאו: אנחנו משווקים את מדינת ישראל.
עוזי לנדאו: איך אנחנו משווקים אותה?
עוזי לנדאו: בכך שאנחנו הופכים אותה ליקרה יותר?
עוזי לנדאו: לכן הנזק שיגרם כאן הוא נזק ארוך טווח, זו שגיאה פוליטית.
עוזי לנדאו: תיירות זה תחום שיש למדינת ישראל יתרון יחסי מובהק.
עוזי לנדאו: היא פרחה בשנים האחרונות.
עוזי לנדאו: אז באים ואומרים לנו, התיירות הרוויחה, בואו עכשיו נהפוך אותה לפרה שנחלוב אותה יותר.
עוזי לנדאו: אבל כשיש לך יתרון יחסי מובהק במצב קשה, תחזק אותו.
עוזי לנדאו: אדרבא, תפעיל אותו חזק, כדי שהצמיחה תהיה חזקה יותר.
עוזי לנדאו: היעד שאפשר להגיע אליו בשנתיים הקרובות, במקום 3.5 מיליון תיירים, להגיע ל-5 מיליון תיירים ולזה אפשר להגיע.
עוזי לנדאו: כל מי שיפתח את התיאוריה איך עושים את זה, יגיע למסקנה שיש לנו כאן קפיצת מדרגה.
עוזי לנדאו: זה לא וריאציה על נושא סביב נקודה אחת.
עוזי לנדאו: אלה תמצית הדברים שרציתי להביא לידיעת חברי הוועדה.
עוזי לנדאו: אני חושב שיש לנו כרגע מספר חודשים, לאחר המאבק בממשלה וההסבר בממשלה ואני חושב שהמאבק הוא לא נגד מפלגה ספציפית או שר, המאבק שלנו לטובת השכל הישר.
עוזי לנדאו: המאבק שלנו נגד האבטלה, בעד האדם העובד.
אבישי ברוורמן: אני מודה לידידי השר.
אבישי ברוורמן: אני בטוח שנתן נאום חוצב לבבות מדויק כהרגלו גם בישיבת הממשלה.
עוזי לנדאו: שם אני מול כיתת יורים, זה לא אותו דבר.
אבישי ברוורמן: המנכ"ל היוצא בבקשה.
<נועז בר ניר: אמרנו שבגרמניה המע"מ הוא 19%, המע"מ לתיירות הוא 7%.
<נועז בר ניר: ביוון 23% מול 6.5% בתיירות.
<אמיר הלוי: התיירות כוללת מסעדות, תחבורה ומוסדות אמנות ותרבות.
<נועז בר ניר: בצרפת מדברים על 7% מול 19.6% מע"מ.
<נועז בר ניר: אנחנו רואים שבכל המדינות, המע"מ שקיים על תיירות, בגלל שזה ענף ייצוא, נמוך באופן משמעותי.
<נועז בר ניר: כפי שהשר אמר, גרמניה הורידה את המע"מ ב- 70% כדי לעודד את התחרות כיוון שזה מוצר ייצוא, היה להם ברור שהמע"מ היה חסם להגעת תיירים וכל המדינות היום מתחרות על הבאת תיירים.