GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
נחמן שי: אתם יכולים להעביר להם ישירות את הדוח?
אסף אמיר: זה מה שהם הציעו.
נחמן שי: תקבלו את הדוח ונשמע את ההערות.
כרמל שאמה-הכהן: חבר הכנסת אקוניס חזר ממשימה חשובה והוא מדווח על התחזקות של הליכוד.
אסף אמיר: העירו לך על תעמולת בחירות באמצע או לא?
אופיר אקוניס: ברור שאמרו.
אופיר אקוניס: אדוני היושב-ראש, אני מוכרח להגיד לך – נחמן לא נתקל בזה כי הוא כביכול במפלגה הנכונה.
אופיר אקוניס: זה מדהים, תשימו לב לזה.
נחמן שי: מה זאת אומרת כביכול במפלגה הנכונה?
אופיר אקוניס: לא, מבחינת התפיסה התקשורתית.
אופיר אקוניס: זה מדהים, ותבדקו את זה בכל הערוצים, גם ברשות השידור וגם בערוצים המסחריים, אדוני היושב-ראש.
אופיר אקוניס: כל פעם שיש מרואיינים – או שלי או יאיר או ציפי, שאגב מתראיינים בלי סוף – מה שהם אומרים זה לא תעמולה, אבל כשאנחנו עולים לשידור, כל משפט שני זה תעמולה.
יוני בן מנחם: גם אתה לא סובל מחוסר - - -
אופיר אקוניס: לא, לא אמרתי.
נחמן שי: מספיק כבר עם "מיסטר קיפוחי", אתם כבר שלושים שנה שם ולא מפסיקים - - -
אופיר אקוניס: לדאבון הלב, דבר אחד לא באמת עשינו.
אסף אמיר: מה תעשו בלי - - -
אופיר אקוניס: הנה אני אומר לך את זה, וזה מוקלט פה על-ידי ערוץ הכנסת.
אופיר אקוניס: דבר אחד לא הצלחנו לעשות.
אופיר אקוניס: לעולם אף אחד לא יתפוס אותי – כולל בפרוטוקולים של ועדת הכלכלה – שאני רציתי תקשורת אוהדת.
אופיר אקוניס: לא הייתי מתנגד לזה, אבל לא אמרתי - תאהדו אותי.
אופיר אקוניס: אמרתי – תהיו מאוזנים, תהיו שקולים, אל תתנו עדיפות לצד אחד על חשבון הצד השני, ולדאבון הלב זה נעשה ככה שנים ארוכות.
נחמן שי: רציתם למנות את המינויים של רשות השידור – קיבלתם את זה; רציתם לנהל את התקציב – קיבלתם את זה.
אופיר אקוניס: ברשות השידור לא עשינו שום דבר שקודמינו לא עשו על-פי חוק.
אופיר אקוניס: על-פי חוק, לא עשינו שום דבר שקודמינו לא עשו.
נחמן שי: יכולנו לשנות את החוק.
אסף אמיר: לפני שלושה שבועות בוועדה הזאת עברו חוקים על-ידי משרד ראש הממשלה - - -
לאה ורון: רבותי, אנחנו כבר רבע שעה אחרי תחילת הישיבה הבאה.
אופיר אקוניס: רק משפט אחד להערתו של חבר הכנסת שי, כי הוא העיר הערה על מינויים שלנו ברשות השידור.
נחמן שי: לא, לא אמרתי המינויים האלה.
נחמן שי: אמרתי שרציתם בחוק – הלוא העברנו חוק במהלך - - -
אופיר אקוניס: והוא תקף למליאה הבאה.
נחמן שי: עמדתם על כך שבמינויים תישמר השפעתה של הממשלה.
אופיר אקוניס: במועצה, נכון.
נחמן שי: ברור שזה יסייע לממשלה הבאה.
אורי רוזנווקס: אבל הם באמת לא שונים מקודמיהם בעניין הזה.
אופיר אקוניס: בעניין הזה נכון.
נחמן שי: אבל אני אומר, למרות הכול, עדיין אתם מתלוננים, אז אני לא יודע.
אופיר אקוניס: אני לא התלוננתי על גוף מסוים.
אופיר אקוניס: אמרתי – בתפיסה, בדבר הזה לצערי לא הצלחנו.
אופיר אקוניס: לאיזון.
נחמן שי: מה עכשיו?
נחמן שי: כרמל, אם לא תדבר אני אחשוב שאיבדת את מיתרי הקול.
כרמל שאמה-הכהן: לא, אני מקשיב לדיון העמוק.
אתי בנדלר: אני רוצה לומר מילה אחת.
אתי בנדלר: מדובר כאן, כאמור, באישור תקציב 2012, שאין משמעות מעשית אמיתית לאי-אישורה, ככל שהוועדה היתה מחליטה לא לאשר סעיף מסוים נניח בתקציב.
אתי בנדלר: הרי התקציב כבר בוצע, בדרך זו או אחרת.
כרמל שאמה-הכהן: ואם לא מאשרים את כל התקציב, מה המשמעות?
אתי בנדלר: אם לא מאשרים את כל התקציב, המשמעות היא נו-נו-נו לוועדת הכלכלה, שלא ביצעה את המוטל עליה על-פי החוק, לאשר.
נחמן שי: למה אנחנו?
כרמל שאמה-הכהן: החוק מחייב אותנו לאשר?
אתי בנדלר: היא יכולה לאשר בשינויים.
כרמל שאמה-הכהן: מה, בשינויים רטרואקטיביים?
אתי בנדלר: לכן אני אומרת, אבל אין לזה משמעות מעשית כרגע.
נחמן שי: האם היה בעבר כזה דבר?
קריאות: לא היה תקציב, לא היה מה לאשר - - -
נחמן שי: אבל היו תקציבים שאושרו לאחר מעשה?
נחמן שי: את הזיכרון המהלך של הוועדה.
אופיר אקוניס: לאה, מנהלת הוועדה - - -
אתי בנדלר: ועדת הכלכלה נדרשת לראשונה לאשר את תקציב רשות השידור.
אתי בנדלר: עד כה, עד לתיקון האחרון לחוק רשות השידור, מי שאישר את התקציב זו היתה ועדת הכספים, אינני יודעת מה היה שם ואינני יודעת באיזה מועדים אישרו את זה.
נחמן שי: בואו נחשוב שזה תקדים רע, שעדיף להימנע ממנו.
אתי בנדלר: מכל מקום, בישיבה הקודמת אני שאלתי את עורך-דין אציל ממשרד ראש הממשלה מה המשמעות של ישיבת ועדת הכלכלה בסוף 2012, שהיא נדרשת או מתבקשת לאשר את תקציב 2012, ואמר עורך-דין אציל שככל שלוועדת הכלכלה יהיו הערות לתקציב הזה, הן יילקחו בחשבון בגיבוש תקציב 2013.
אתי בנדלר: האם אני אומרת את הדברים נכון?
עידו אציל: מטבע הדברים, הדברים שתקבע הוועדה ביחס לתקציב 2012, אני מניח שהגורמים הרלוונטיים יידרשו לשים לב אליהם.
לאה ורון: כן, אבל הוועדה שמעה כבר שרשות השידור העבירה לשר האוצר את התקציב של 2013.
עידו אציל: שר האוצר כרגע בוחן את התקציב.
אמיר גילת: המשמעות הפרקטית, לדעתי, אם לא יאושר, אנחנו נצטרך עוד פעם לפעול לפי 1 חלקי 12, עד אישור 2013 לעשות לפי 2011 ולא לפי 2012.
אתי בנדלר: אני רוצה לומר לחברי הכנסת – אני עברתי על המבוא לתקציב ועל דברי ההסבר לתקציב, ואצלי לפחות היו מספר שאלות שהתעוררו.
אתי בנדלר: אני לא יודעת אם יש כרגע טעם לדון בהן או על כל פנים להפנות את תשומת הלב אליהן.
אתי בנדלר: כך למשל, נאמר באיזשהו מקום שבכוונת הרשות להתחיל בשנת 2012 בשידורי הניסיון של ערוץ החדשות המתוכנן, והמקור למימון שידורי ניסיון אלה, כאשר יחלו, יהיה באמצעות העברות תקציביות פנימיות.
אתי בנדלר: אני לא יודעת, אני מניחה שהשידורים האלה לא החלו.
יוני בן מנחם: כן החלו.
אתי בנדלר: ואיזה העברות תקציביות נעשו לצורך העניין, זה אינני יודעת.
אופיר אקוניס: תוכנית בוקר מתוכננת?
אמיר גילת: תוכנית בוקר לא.
אמיר גילת: לא עלתה, אין תקציב.
אמיר גילת: לא היה תקציב.
אופיר אקוניס: לא הבנתי, זה חלק מהתקציב.
אמיר גילת: אבל זו הצעת תקציב שהיתה אמורה להיות מאושרת.
אופיר אקוניס: דרך אגב, אני אומר לכם באמת שיהיה טוב גם לערוץ הראשון תוכנית בוקר.
אופיר אקוניס: כך אני חושב.
יוני בן מנחם: הבעיה שאנחנו לא יכולים להפעיל את זה.
נחמן שי: הרייטינג הוא נמוך וההוצאה - - -
אופיר אקוניס: אבל יש גם דבר כזה שנקרא הציבור.
נחמן שי: אופיר, תנסה להביא עובדים ברשות השידור לשלוש שעות עבודה.
יוני בן מנחם: זאת לא הבעיה, נחמן.
יוני בן מנחם: הבעיה שאנחנו רוצים להפעיל את זה אחרי הרפורמה כי אז מתבטלים ההסכמים.
יוני בן מנחם: ההסכמים שנעשו אז במיליון שקלים לחודש להפעיל תוכנית בוקר, אני לא מוכן להפעיל את זה.
יוני בן מנחם: עלויות גבוהות מאוד.
אופיר אקוניס: אדוני יושב-ראש הרשות, בהתאם להחלטת המוסדות תחזור הרשות להפיק בשנת 2012 תוכנית בוקר יומית, וזה מה שיש בתקציב.
אמיר גילת: אבל התקציב לא אושר.
אופיר אקוניס: לא היתה תוכנית בוקר ב-2012.
אופיר אקוניס: אם נאשר את התקציב של 2012, האם תהיה ב-2013 תוכנית בוקר?
אמיר גילת: אמרתי בהתחלה.
אמיר גילת: זה אישור פורמלי כיוון שהשנה כבר הסתיימה, התקציב בוצע.
אופיר אקוניס: אני באמת שואל האם תהיה ב-2013 תוכנית בוקר.
יוני בן מנחם: אם תהיה רפורמה – כן; אם לא תהיה רפורמה – לא.
אופיר אקוניס: תלוי ברפורמה.
יוני בן מנחם: ודאי, זה תקציב מותנה רפורמה.
יוני בן מנחם: אם אין רפורמה, אי-אפשר לעשות, אין מימון.
אופיר אקוניס: אם אפשר לקבל סטטוס לגבי מכירת הנכס בקריה.
קריאה: הכול תקוע.
לאה ורון: תוכנית בניין עיר לשערי צדק.
אתי בנדלר: ומכירת המתקן באזור המרכז.
אמיר גילת: המתווה המקורי של הרפורמה – אני מזכיר – היה צריך להיות 90 מיליון מענק של האוצר, 240 מיליון הלוואה, והיתרה מהעלאת האגרה, שגם הוועדה הזאת לא נתנה לזה יד, והאגרה ירדה כפי שאתם יודעים, ולכן בקופה היו חסרים 400 מיליון שקלים כדי להתניע את הרפורמה.
אמיר גילת: זה הסכום שהיה חסר.
אמיר גילת: אנחנו הצלחנו להשיג אותו לאחר משא-ומתן ממושך עם משרד ראש הממשלה, משרד האוצר ואתנו, בשלב מסוים גם עם המינהל, והפתרון שנמצא הוא כזה – על שליש ממתחם שערי צדק אנחנו בונים קריית שידור מודרנית, מגדל בן 24 קומות שיאחד את כל פעילות רשות השידור בירושלים.
אמיר גילת: על שליש משערי צדק.
אמיר גילת: שני-שלישים הולכים למדינה ותמורת זאת אנחנו מקבלים 250 מיליון.
אמיר גילת: עוד 40 מיליון יבואו מנכס שיש לנו ברחוב ירמיהו.
אופיר אקוניס: 24 קומות?
אמיר גילת: כן, זו התוכנית.
אופיר אקוניס: כולן יהיו של רשות השידור או שיושכרו?
נחמן שי: אבל הם מתחילים מהקומה ה-24 ויורדים...
אמיר גילת: אנחנו תמיד שואפים גבוה.
נחמן שי: זה כמו בסרט של חבר שלנו - - -
אמיר גילת: כך שיש לנו כבר 290 מיליון שקלים למימון החסר.
אמיר גילת: עבור פינוי הקריה בתל-אביב אנחנו מקבלים מהמינהל 150 מיליון שקלים.
אמיר גילת: עם התנעת הרפורמה.
אמיר גילת: 110 מיליון שקלים הולכים להחזר הלוואת הגישור של ה-400, כלומר 290 פלוס 110 נותנים את ה-400 מיליון החסרים, ו-40 מיליון שקלים הולכים לבניית קריית שידור מודרנית בגוש דן.
אמיר גילת: מוסדות רשות השידור וההנהלה סיכמו על כך שהקריה הזאת תוקם בלוד.
אמיר גילת: שוב, למרבה הצער, היתה עתירה לבית-הדין לעבודה, שעיכב את התהליך הזה.
יוני בן מנחם: שתי אגודות העיתונאים עתרו לבית-הדין לעבודה בתל-אביב.
נחמן שי: נגד המעבר.
יוני בן מנחם: נגד המעבר.
אמיר גילת: כרגע אנחנו נמצאים בהליך שהטיל עלינו בית-הדין, אנחנו מקווים למצות אותו.
אופיר אקוניס: אבל יישאר מתקן בתל-אביב.
אמיר גילת: בגוש דן.
אופיר אקוניס: בלוד יהיה – אני לא יודע מה העתירה של אגודת העיתונאים – אני שואל האם יהיה אולפן שידור טלוויזיה.
אמיר גילת: יהיה מתחם שידור בגוש דן, ואנחנו מקווים שיהיה גם חדר פיקוד קדמי – אנחנו קוראים לזה – מתחם שידור קדמי בתל-אביב.
אופיר אקוניס: פעיל.
יוני בן מנחם: ודאי שפעיל.
אתי בנדלר: לגבי המתחם שהתכוונתם לבנות בלוד, בהתאם לאמור במסמך שלכם, ההוצאה היתה מותנית בהכנסה.
אמיר גילת: הזכרתי אותה כרגע.
אמיר גילת: בניית מתחם השידור בלוד היתה אמורה לבוא מה-40 מיליון – הכסף שנקבל מהמינהל.
יוני בן מנחם: מתוך ה-150.
אמיר גילת: וכדי לסגור את המעגל עבור פינוי רוממה ואולפן החוטים הסמוך – להלן רוממה רבתי, שני המתקנים שלנו ברוממה – הם יממנו את בניית אותה קריית שידור בשערי צדק, כך שזה הדיל.
אופיר אקוניס: השמאי הממשלתי עשה אינוונטר לנכס?
אמיר גילת: הכול, הכול יחד.
אופיר אקוניס: וכמה הוא עולה, כמה הוא שווה?
יוני בן מנחם: השמאות שאנחנו עשינו היא יותר גדולה בהרבה מהשמאות הממשלתית, אבל הם לא הסכימו לתת לנו את הכסף הזה.
אופיר אקוניס: ה-150 מיליון או יותר?
יוני בן מנחם: יותר.
אופיר אקוניס: אתה מדבר על ה-150 מיליון.
אופיר אקוניס: אני מדבר על הנכס בתל-אביב, הוא הקריה.
יוני בן מנחם: המתחם של דרום הקריה.
יוני בן מנחם: השמאות שאנחנו עשינו היא כמעט פי-שניים ממה שעשה השמאי הממשלתי.
אופיר אקוניס: זה נותן לכם המון כסף.
אופיר אקוניס: אתם יכולים להקים בניין של 48 קומות.
יוני בן מנחם: אולי כשכחלון יהיה יושב-ראש המינהל הוא יחזיר לנו את הכסף.
נחמן שי: אתם תתחילו את הקדנציה הרביעית שלכם – אתם מתחילים את השנייה בקרוב – את הרביעית, ועדיין אני חושש שזה לא יצא לפועל כי כל פעם יש איזו חוליה חלשה פה, כל פעם אני מאתר חוליה.
אופיר אקוניס: מה החוליה החלשה?
נחמן שי: צריך לצאת מתל-אביב, יש התנגדות - - -
אופיר אקוניס: סליחה, אגודת העיתונאים - - -
אמיר גילת: אנחנו נעמוד בהסכם, חבר הכנסת שי.
נחמן שי: תמיד יש משהו שעוצר את המהלך הזה.
יוני בן מנחם: תמיד יהיה מישהו שמתנגד לרפורמה, נחמן.
יוני בן מנחם: תמיד יהיה מישהו.
נחמן שי: בסדר, אבל זה הכול תלוי אחד בשני ואתה לא יכול להוציא את מהלך א' בלי ב', ו-ג' ו-ד', ובסוף זה נתקע.
כרמל שאמה-הכהן: חברים, מה אתם מציעים?
אסף אמיר: אפשר שאלה אחת או בקשה?
אסף אמיר: כמובן, היועצת המשפטית יכולה לעזור לנו.
אסף אמיר: יש אפשרות שהעניין הזה – המשחק הזה בין אגרת הרדיו לאגרת הטלוויזיה – לא ימשיך להשפיע על הפקות המקור ועל המתווה שעשינו בוועדת הכלכלה?
נחמן שי: בואו נדבר על זה בעוד שלושה ימים.
אתי בנדלר: בוודאי שיש אפשרות – תיקון חוק, והכול מסתדר.
אסף אמיר: לא, אנחנו לא מבקשים עכשיו להחזיר אחורה.
אופיר אקוניס: לא כרגע, בוודאי.
אתי בנדלר: לגבי הפקות מקור מדובר בדיוק שהן יהיו הכנסה - - -
אסף אמיר: נגזרת מתקציב הטלוויזיה.
אתי בנדלר: לא מהתקציב.
אתי בנדלר: מהכנסות מסוימות, כתוב בחוק בפירוש מאיזה הכנסות.
אופיר אקוניס: זה כולל גם תעודה ודרמה?
אתי בנדלר: הכנסות מאגרת רשות השידור, מהאגרה לפי חוק רשות השידור.
אופיר אקוניס: נגיד הסרט על אמנון ליפקין, זה כולל את זה?
יוני בן מנחם: הכנסות רשות השידור.
עידו אציל: הכנסות הטלוויזיה.
אסף אמיר: אתם לא הבנתם.
אסף אמיר: סליחה, אתי, ההגדרה היא הכנסות הטלוויזיה.
אסף אמיר: מה שהייתי מבקש, ויכול להיות דורש - - -
נחמן שי: אני חושב שזה ראוי לחקיקה.
אסף אמיר: יש את הנגזרת.
אסף אמיר: ישבנו פה בוועדת הכלכלה, נסגר הכול בברכת ועדת הכלכלה ובשיתוף פעולה בין רשות השידור לבינינו, שייצגנו את היוצרים.
אסף אמיר: בסופו של דבר, היה ברור באותו רגע מהו האחוז מסך הכול הכנסות רשות השידור.
אסף אמיר: אבל מאז - - -
כרמל שאמה-הכהן: זה לא מסגרת הדיון הזה.
אסף אמיר: למנוע מצב שכל פעם שרוצים להעלות – יעלו ברדיו, ובעצם - - -
כרמל שאמה-הכהן: אבל זה לא מסגרת הדיון הזה.
יוני בן מנחם: זה חוק.
אמיר גילת: אבל זה המתווה שקיבל תוקף של חוק.
יוני בן מנחם: מה זאת אומרת כל פעם שירצו?
אסף אמיר: כן אבל זה משחקים, והמשחק כבר קרה, ברור.
אסף אמיר: הרי היו יכולים להעלות את האגרה ב-2.5% לשניהם ביחד אם היו רוצים, אבל החליטו – בואו נכניס קצת להפקות מקור, נעלה ברדיו.
אסף אמיר: הרי הכסף הוא אותו כסף.
אסף אמיר: גם זה סוג של קומבינציה, נו באמת, זה ברור לכם.
אמיר גילת: ישבת באולם כשהיה הדיון הזה.
אסף אמיר: אמיר, אתה לא מבין מה אני אומר?
אסף אמיר: זה לא נשמע לך הגיוני?
אופיר אקוניס: אבל זה לא משנה כרגע, אתה לא יכול לעשות כלום.
אסף אמיר: אני פה מציע, הרי כולכם תהיו כאן בדיונים הבאים.
נחמן שי: אלה דברים חשובים, לא היינו מודעים, נעשה את זה.
אתי בנדלר: מה שאתה מציע מחייב תיקון של ההגדרה "הכנסות" לתוספת לחוק רשות השידור.
אתי בנדלר: שם מדובר על הכנסות מאגרות המשתלמות לפי סעיף 28(א) לחוק.
אסף אמיר: זה לא ועדת הכלכלה, זה המליאה.
כרמל שאמה-הכהן: מי בעד אישור התקציב?
אופיר אקוניס: אנחנו פותחים ישיבה ראשונה של ועדת הכלכלה לשבוע זה.
אופיר אקוניס: יום המחויבות הלאומית לבטיחות בדרכים מצוין היום.
אופיר אקוניס: אני גם מבין שמהיום יש חובת הדלקת אורות לכולם עד סוף האביב.
אופיר אקוניס: מתי זה מסתיים?
קריאות: סוף מרס.
אופיר אקוניס: אז עד תחילת האביב.
אופיר אקוניס: סוף מרס הוא רק תחילת האביב.
אופיר אקוניס: אז מהיום עד 30 במרס – חובת הדלקת אורות לכולם.
אופיר אקוניס: במסגרת יום המחויבות הלאומית לבטיחות בדרכים ביקשנו לקיים את הישיבה הזאת בהצעת החוק לתיקון פקודת התעבורה (מס' 97) (ריכוז אלכוהול שונה לנהגים מסוימים בבדיקת שכרות) – איזו הגדרה מעניינת, אני מוכרח להגיד.
אופיר אקוניס: מה זה "שונה"?
אופיר אקוניס: נראה מה שונה לנהגים מסוימים.
אופיר אקוניס: חבר הכנסת חמד עמאר הוא המציע, ומצטרפים אליו חברי הכנסת: אילטוב, אורלי לוי אבקסיס ופאינה קירשנבאום – כלומר של סיעת ישראל ביתנו.
אופיר אקוניס: אז מה אתם מציעים, תזכיר לנו?
אופיר אקוניס: אנחנו בהכנה לקריאה שנייה ושלישית לאחר שההצעה אושרה בקריאה הראשונה במליאה ב-13 ביולי.
חמד עמאר: אני קודם כול רוצה להודות ליושב ראש הוועדה על העלאת הנושא היום והבאתו לדיון.
חמד עמאר: היום אנחנו מציינים את יום המחויבות הלאומית לבטיחות בדרכים.
חמד עמאר: אני גם רוצה להודות לרשות הלאומית לבטיחות בדרכים על העזרה ועל התמיכה לקיום היום.
חמד עמאר: אנחנו קיימנו דיון בחוק הזה להכנה לקריאה ראשונה ביום המחויבות בשנה שעברה.
חמד עמאר: היום אנחנו מקיימים את הדיון להכנה לקריאה שנייה ושלישית.
חמד עמאר: זה דיון שני או שלישי בהכנה לקריאה שנייה ושלישית, לדעתי - -
ניר ימין: דיון ראשון.
חמד עמאר: לא, דיון שני.
אופיר אקוניס: בהכנה לקריאה שנייה ושלישית?
אופיר אקוניס: לאה, את זוכרת?
לאה ורון: לדעתי, זה דיון ראשון.
אופיר אקוניס: גם לדעתי.
חמד עמאר: זה דיון שני.
אופיר אקוניס: היה דיון אחד שבו לא הצלחנו לקדם.
אופיר אקוניס: אבל השאלה אם זה היה לפני הקריאה הראשונה או לפני השנייה והשלישית.
אופיר אקוניס: כי ה-13 ביולי זה סוף מושב הקיץ.
חמד עמאר: עשינו עוד דיון לקראת שנייה ושלישית.
אופיר אקוניס: לא חשוב, עכשיו אנחנו בהכנה לשנייה ושלישית.
חמד עמאר: אנחנו עכשיו בדיון שני בהכנה לקראת קריאה שנייה ושלישית.
חמד עמאר: החוק מדבר על נהגים מקצועיים: נהגי מוניות, נהגי אוטובוסים, נהגי משאיות ונהגים צעירים עד גיל 24 ונהגים חדשים שקיבלו את הרישיון שלהם.
חמד עמאר: הצעת החוק הזאת אולי תצליח להוריד את מספר תאונות הדרכים, אולי תמנע מאנשים לחשוב פעמיים לפני שהם עולים להגה ולפני ששותים, ואם רוצים לשתות – לא לעלות על ההגה.
חמד עמאר: אני מאמין שהצעת החוק הזאת יכולה לחסוך פגיעה בחיי אדם.
חמד עמאר: לכן אני מבקש שנצליח להעביר אותה להכנה לקריאה שנייה ושלישית ולהביא אותה בהקדם האפשרי לכנסת ולמליאה, שיהיה חוק במדינת ישראל שימנע שתיית אלכוהול לפני שעולים על ההגה.
אופיר אקוניס: מה ריכוז האלכוהול?
חמד עמאר: 0.2% לכולם.
חמד עמאר: "אחד המנויים להלן שלפי דגימת נשיפה בגופו מצוי אלכוהול בריכוז העולה על 50 מיקרוגרם אלכוהול בליטר אויר נשוף או לפי דגימת דם – בריכוז העולה על 10 מיליגרם אלכוהול ב-100 ליטר דם".
אופיר אקוניס: זאת הבדיקה של הינשוף.
אופיר אקוניס: אולי הגברת ראובני, שהיא גם יועצת משפטית, תוכל להסביר לי מה למדנו בשבוע שעבר מהתקשורת על בדיקות הינשוף.
אופיר אקוניס: היה בערוץ 10 תחקיר כלשהו שלפיו המכשיר הזה בכלל לא בר תוקף.
אופיר אקוניס: אנחנו עומדים לחוקק פה חוק - - סליחה, המשטרה, לא ראיתי אותם.
אופיר אקוניס: בדרך כלל הם יושבים בצד הזה.
אופיר אקוניס: בגלל זה פניתי אלייך.
אופיר אקוניס: אני פשוט ראיתי קטע מהדבר כי נכנסתי באמצע, אז אולי תוכלו להסביר לי מה קורה עם הדבר.
אופיר אקוניס: אנחנו בוועדה הזאת מחכים עדיין לאישור של מכון התקנים שלא הגיע עד עצם היום הזה לעניין הינשוף.
דן שני: התקשורת בינתיים נתנה פרסום בטענה שהיא רק בשלב העלאת הטענה.
דן שני: אנחנו זוכרים יפה טענה דומה לגבי מיץ תפוזים שקיבלה הד תקשורתי גדול, ויחד עם זאת הד הרבה פחות ברגע שהטענה נדחתה מכול וכול על-ידי בית המשפט.
דן שני: אז אנחנו פשוט נמתין להליכים המסודרים.
דן שני: אבל כרגע כל מה שהיה בתקשורת זה טענה שסנגור מעלה.
דן שני: זה אפילו לא קביעה של בית משפט בערכאה נמוכה.
אופיר אקוניס: ומה בית המשפט אומר בעניין?
דן שני: הנושא לא נדון.
דן שני: אנחנו נלמד את זה, בית משפט ייתן את דעתו.
דן שני: אני רק מזכיר את עניין מיץ התפוזים שנדחה מכול וכול.
דן שני: גם אז היה הד תקשורתי גדול מאוד סביב הטענה ביום שבו הועלתה.
אופיר אקוניס: אתם משתמשים בינשוף בשוטף.
אופיר אקוניס: מר פריד אברהם, בבקשה.
פריד אברהם: בוקר טוב לכולם.
פריד אברהם: אדוני היושב ראש, האמת – ה-0.2% הזה.
פריד אברהם: התקיים דיון בפעם האחרונה כפי שחבר הכנסת עמאר אמר, והיו בכלל מחלוקות בין המקצוענים: בין ד"ר כזה לבין ד"ר אחר והמשטרה – מה זה ואיזו הגדרה יש לזה.
פריד אברהם: אנחנו כנהגים מקצועיים אנחנו יוצאים לעבודה, אנחנו לא הולכים שיכורים, לא רוצים להיות שיכורים, אנחנו לא יודעים איפה ההגדרה שלנו.
פריד אברהם: יכול להיות שההגדרה שלנו כל כך תחמיר שנהג מונית שיוצא בערב שבת אחרי כוסית יין של קידוש עשוי להיות מוגדר שיכור, אז מה עשינו אז?
פריד אברהם: לכן אולי תעשו קודם כול סדר אצלכם בעניין ההגדרה, בעניין הינשוף, כמה זה גבוה וכמה זה נמוך.
פריד אברהם: בעבר ישבתי עם חבר הכנסת חמד עמאר והגענו להבנות מסוימות בשאלה מיהו נהג מקצועי, מיהו נהג לא מקצועי, האם נהג מונית שנוסע לבד או נוסע עם מישהו הוא הנהג המקצועי או נהג שמסיע עשרה נוסעים.
פריד אברהם: בשבוע שעבר התקיים פה דיון בראשותך, אדוני, וידעתם להבחין בין שירות לבין ספיישל.
פריד אברהם: אז אולי גם היום תבחינו בקטע הזה?
פריד אברהם: מתי כן ומתי לא?
אופיר אקוניס: זה מאוד מעניין, אתה מדבר אל משרד התחבורה.
פריד אברהם: אני מדבר אל גברת ראובני.
פריד אברהם: יחליטו קודם איזו הגדרה יש לנו, ואם אנחנו כל הזמן ציבוריים תגדיר אותנו בהגדרה הזאת על דבר ודבר.
פריד אברהם: לא יכול להיות פעם כן ופעם לא.
פריד אברהם: תעשו את ההפרדה גם בעניין הזה, מתי זה חוקי ומתי זה לא חוקי, ואם זה 0.2% או 0.5%.
אופיר אקוניס: האם מקובל עליכם 0.2%.
אופיר אקוניס: כי מה שהבנו מהדיון הקודם אחרי התייעצויות מחוץ לחדר זה שאי אפשר לקיים – הייעוץ המשפטי לא מיוצג היום על-ידי הגברת בנדלר, אבל היא בדקה את זה ואמרה שזה לא יעמוד- -
פריד אברהם: אדוני היושב ראש, אם מגדירים אותנו כנהגים ציבוריים לכל דבר בלי הפרדה, אנחנו בפנים.
פריד אברהם: אנחנו לא חריגים, לא יוצאים מן הכלל.
אופיר אקוניס: זה נכון, העקביות פה- -
קריאה: זה נראה סביר 0.2%.
ניר ימין: נאמר מילה לגבי מה שאמר נציג ארגון המוניות: אני לא יודע למה הוא מתייחס בהגדרה של משרד התחבורה.
ניר ימין: בהתאם להצעת החוק אחת מהתכליות העיקריות שלה זה ליצור סטנדרט מקצועי מסוים של זהירות לגבי מי שמסיע נוסעים בשכר.
ניר ימין: כך מוגדר רכב ציבורי, רכב שמשמש להסעת נוסעים בשכר.
ניר ימין: לכן אין הצדקה עניינית להחריג את המוניות מההגדרה הזאת.
ניר ימין: בהקשר של הצעת החוק הזאת עלתה השאלה שאם באמת יישאר הנוסח כפי שהוא הובא לקריאה ראשונה, והמליאה הצביעה עליו, תעלה בעיה חוקתית בהקשר הזה, שלפיה לא ברור מדוע מוחרגים דווקא נהגי מוניות שנמצאים באותה קבוצה של מי שמסיע נוסעים בשכר.
אופיר אקוניס: איפה 0.2% בא לידי ביטוי?
ניר ימין: 0.2% מתייחס ל-20% מהשיעור המותר היום.
ניר ימין: היום מדובר ב-240 מיקרוגרם אוויר נשוף ו-50 מיליגרם בבדיקה בדם.
ניר ימין: לכן 20% מ-50 בדם זה 10 מיליגרם שמופיע כאן, ו-20% בעיגול כלפי מעלה של 240 זה 50 לגבי האוויר הנשוף.
אורי הכהן: זה 290, לא 240.
ניר ימין: 240.
ניר ימין: החוק קובע להוסיף שולי ביטחון ל-290.
חמד עמאר: שולי ביטחון צריך להוסיף בית המשפט.
שלמה אלמוג: יש לי כמה הערות: הדגם של הינשוף הוא מכשיר תקני בתקינה בינלאומית.
שלמה אלמוג: יש לזה תעודות של כמה מדינות כי היו כמה מדינות שבדקו את זה.
שלמה אלמוג: אם מישהו ירצה לראות את תעודת התקינה של הדגם שפועל בישראל מוזמן לפנות אליי, אני מוכן לשלוח לו את זה.
שלמה אלמוג: אני בטוח שכל הגורמים הממשלתיים האחרים שעוסקים בזה יכולים לשלוח את זה באותה מידה.
שלמה אלמוג: אז בואו פעם אחת נמחק את זה מהדיסקט שלנו שמדובר במכשיר לא תקני.
שלמה אלמוג: המכשיר הוא מאוד תקני בתקינה הבינלאומית המחמירה ביותר.
שלמה אלמוג: לגבי סעיף הנהגים.
שלמה אלמוג: אני רוצה לחזור על מה שאמרתי בפעם הקודמת שהחריגה של נהגי מונית ספיישל זוהי חריגה שלא עולה בקנה אחד עם שמירה מרבית על בריאות הציבור.
שלמה אלמוג: אין שום סיבה מקצועית היום לומר שנהג מונית שמסיע 4-3 נוסעים זה דבר אחר מנהג מונית שמסיע שבעה נוסעים או נהג של כל רכב ציבורי אחר.
שלמה אלמוג: לדעתנו, זה דבר לא נכון שצריך להוריד ולהשאיר את ההצעה המקורית של חברי הכנסת שגם תמכנו בה וגם ועדת מומחים שהוקמה לנושא הזה תמכה בה.
שלמה אלמוג: יתרה מזאת אין לזה אח ורע בעולם.
שלמה אלמוג: אני בדקתי את כל התקינה של המדינות המערביות בעולם, ולא מצאתי בשום מקום דבר כזה.
שלמה אלמוג: יש תקינה כזאת בעולם במדינות נאורות כמו שבדיה או נורווגיה, ששם אצל כל הנהגים, ללא שום חתך סקטוריאלי, נכליל עליהם את ה-zero tolerance.
שלמה אלמוג: יש תקינה כזאת שהיא מאוד לגיטימית.
שלמה אלמוג: במדינת ישראל אנחנו רוצים להחליט שזה יהיה דיפרנציאלי, אבל נהגים ברכב ציבורי שמסיעים נוסעים בתשלום אלה נהגים שחל עליהם בדיוק אותו הכלל.
שלמה אלמוג: יתר מכך, השילוב של עייפות ואלכוהול מעצים את האפקט של אלכוהול בנהיגה על הכביש.
שלמה אלמוג: מאחר שאנחנו סבורים שנהגי מוניות מטבע הדברים נוסעים מרחקים גדולים יותר ויותר זמן, בשעות שהן בדרך כלל לא קונבנציונליות הם בהגדרה יותר עייפים, ולכן האלכוהול אמור להשפיע עליהם יותר.
שלמה אלמוג: לכן אנחנו מבקשים לחזור לשפיות ולהחזיר חזרה את הסעיף שמדבר שאצל כל הנהגים של הרכב הציבורי והכבד יחול אותו כלל.
שלמה אלמוג: ישבתי בדרך לכאן עם הנציג של נהגי המוניות ואמרתי לו, תגיד לי, מה בדיוק מפריע לך בכל הקטע הזה, אז הוא אמר שמה שמפריע לו הוא העובדה שאם נהג המונית מסיע אנשים שיכורים האלכוהול שיוצא מהבל פיהם יכול לגרום להם לשכרות.
שלמה אלמוג: אז אני אומר מבחינה מקצועית, ואני מתחייב לכך: אין לזה שום קשר.
שלמה אלמוג: מנשימה פסיבית של אלכוהול מאוויר נשוף של אנשים אחרים לא משתכרים.
שלמה אלמוג: אם זה החשש אפשר בהחלט להוריד אותו.
אופיר אקוניס: יוסי ג'יבלי, מועצת התלמידים והנוער הארצית.
יוסי ג'יבלי: תודה שהזמנתם אותי.
יוסי ג'יבלי: לפי מה שהבנתי, החוק מבקש להוריד את הכמות שלפיה קובעים שנהג נוהג תחת השפעת אלכוהול, גם לנהגים חדשים.
יוסי ג'יבלי: אפשר להוציא היום רישיון מגיל 17, ובקבוצה הזאת נכללים גם בני הנוער.
יוסי ג'יבלי: אני מתקשה להבין מה החוק הזה בא לעשות- -
יעקב אדרי: בא להחמיר.
יעקב אדרי: חד וחלק.
יוסי ג'יבלי: אני מסכים איתך במאה אחוז שנהגים לא צריכים לנהוג שיכורים, ובטח שלא בני נוער.
יוסי ג'יבלי: אבל לדעתי, זה לא הפתרון שיביא להפחתת התאונות.
יעקב אדרי: חלק מהפתרון.
יוסי ג'יבלי: הפתרון הכולל זה חינוך, זה הסברה – הכול.
יוסי ג'יבלי: יורידו את הגיל, אז בשנה אם תופסים היום 1,000, יתפסו 1,500.
יעקב אדרי: אתה מקבל ראש בזה, אתה מבין מה שאתה אומר?
אופיר אקוניס: יכול להיות שיתפסו אחד, והעובדה שתפסו אותו תציל את חייו, את חיי חבריו ואת חיי החברים שנוסעים – או לא חברים, אלא נוסעים תמימים שנוסעים בנתיב הסמוך או בנתיב הנגדי.
יוסי ג'יבלי: אז מה הבעיה עם מה שקורה היום?
יוסי ג'יבלי: אני לא מצליח להבין את זה.
יוסי ג'יבלי: מה שצריך לנתב בנושא הזה זה בעיקר עניין של הסברה לבני נוער ישירות וחינוך מאשר להוריד בעוד כמה את רמת האלכוהול- -
חמד עמאר: ההסברה והחינוך זה בנוסף.
חמד עמאר: אנחנו רוצים את ההסברה ואת החינוך.
חמד עמאר: אנחנו רוצים לשמור על בני הנוער.
אופיר אקוניס: הרעיון הזה בא לסייע.
אופיר אקוניס: כדי שבני הנוער יהיו אחר כך חיילים ואחר כך אזרחים ואפילו יגיעו לגיל מבוגר מאוד, כפי שאנחנו רוצים.
שלמה אלמוג: אני מאוד תמה על העמדה שלך כי אני חשבתי שאתה תציג עמדה שאומרת שאתה כנציג נוער רוצה לשמור על חיי הנוער ורוצה לשמור על כמה אנשים- -
יוסי ג'יבלי: אני לא אמרתי שאני לא רוצה לשמור על חיי הנוער.
שלמה אלמוג: אם אתה תבדוק את כל הסטטיסטיקות בעולם ובארץ אתה תראה שבני נוער הם קבוצת האנשים הכי נפגעת בתאונות דרכים באוכלוסיה.
שלמה אלמוג: יש לזה הרבה סיבות.
שלמה אלמוג: אני אשמח לתת לך לקרוא את דוח ועדת המומחים המקצועית שדנה בפרק גדול בנושא הנוער.
שלמה אלמוג: אני סברתי שאתה תבוא ותרצה לשמור על חיי הנוער ותציג את זה בדרך כזאת, ולא תגיד שאתם רוצים לאפשר להם לשתות יותר אלכוהול.
יוסי ג'יבלי: זה לא מה שאמרתי.
אופיר אקוניס: אני בטוח שיוסי רוצה לשמור על חיי בני הנוער.
אופיר אקוניס: הוא מייצג את מועצת התלמידים הארצית.
אופיר אקוניס: הוא שוגה בתפיסה שלו, אבל לא מתוך רוע- -
שלמה אלמוג: ודאי שלא.
אופיר אקוניס: - - אלא מתוך תמימות נעורים.
יוסי ג'יבלי: אני יותר שאלתי בתשובה שלי מאשר אמרתי.
יוסי ג'יבלי: אני קצת לא הבנתי למה לעשות את זה, אבל אוקיי.
אופיר אקוניס: אני מקווה שמי שאמון על ההסברה, הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים, תסביר את החוק החדש הזה בצורה מאוד אגרסיבית בבתי-הספר כדי שיידעו על מה מדובר, ואז בכלל לא יהיה צורך בוויכוח הזה, אלא מראש לא ייסעו עם אחוז אלכוהול, אפילו נמוך.
אופיר אקוניס: ד"ר סופר, המדען הראשי של הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים.
אופיר אקוניס: אחר כך ידבר עורך הדין שי גלעד.
שי סופר: אני רוצה להתייחס לרציונל ולרוח החוק.
שי סופר: תחילה אתייחס לנהגים צעירים.
שי סופר: נהגים צעירים מושפעים הרבה יותר מאלכוהול מאשר נהגים מבוגרים.
שי סופר: הסיכון להיפגע בתאונת דרכים או להיות מעורב בתאונת דרכים היא גם פונקציה של הגי.
שי סופר: לכן אני יכול להראות גם גרפים בנושא הזה, שהסיכון עולה אקספוננציאלית עבור כלל האוכלוסייה, אבל עבור צעירים יש לנו הסטה לכיוון השמאל, כלומר לכיוון ריכוזים נמוכים יותר של אלכוהול.
שי סופר: מספיק כוסית אחת כדי שהסיכון יגדל באופן ניכר.
שי סופר: עבור נהגי המוניות ועבור כלל האוכלוסייה, כמו שאמרתי, הסיכון עולה אקספוננציאלית כבר מ-50 מיליגרם, ולכן הראייה שלנו, בדיוק כמו הראייה של ד"ר אלמוג, היא שאין להחריג בהיבט הזה.