GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<דוד זקן: רוב הדברים שהיו בסמכות בנק ישראל כבר יושמו, יתר הדברים יבואו עד סוף השנה לחקיקה ראשית או לחקיקה משנית, תלוי בהמלצות.
<דוד זקן: יש מחויבות של בנק ישראל, של משרד האוצר ושל משרדי הממשלה השונים - המשרד הרלוונטי הוא משרד המשפטים - להוציא לפועל את ההמלצות.
אבישי ברוורמן: דודו, אני מאוד מודה לך.
אבישי ברוורמן: אנחנו נארח את הנגיד פישר לפני עזיבתו.
אבישי ברוורמן: ברור שחלק מהדברים היו בסמכותך ויהיו בסמכות הנגידה או הנגיד הבאים שיובילו את מדינת ישראל.
אבישי ברוורמן: שאלה ראשונה לגבי הבנק האינטרנטי.
אבישי ברוורמן: אני לא אופטימי, חבר הכנסת פייגלין, לגבי כניסת בנק.
אבישי ברוורמן: אנחנו עוד נרחיב על זה.
אבישי ברוורמן: בנק אינטרנטי יהווה תחרות אמיתית לבנקים, אבל הוא יהיה אך ורק אם משקלו בתחום הבנקאות הקמעונאי יהיה משמעותי ויוכל לספק שירותים ברמה נאותה.
אבישי ברוורמן: בדוח אתם פירטתם את תהליך הרישוי של בנק אינטרנטי.
אבישי ברוורמן: השאלה שלי מאוד ספציפית כי האזרח מקשיב.
אבישי ברוורמן: מה הצעדים המעשיים שנקט הפיקוח על הבנקים כדי לקיים הקמת בנק אינטרנטי?
אבישי ברוורמן: לפי המידע שיש בידנו, שאתה גם מסרת לי, כדי להקים בנק יש צורך בהון עצמי של כ-100 מיליון דולר.
אבישי ברוורמן: ישנם יזמים שהיו מוכנים להקים בנק אינטרנטי.
אבישי ברוורמן: כרגע אני לא רואה שהם מסוגלים לגייס את ההון הזה.
אבישי ברוורמן: איך המפקח, הנגיד או הנגידה הבאים מתכוונים, למרות החסם המשמעותי הזה, להביא להקמת בנק אינטרנטי?
אבישי ברוורמן: האם אתם חושבים על משקיע מחו"ל, על הורדת הרף של ההון העצמי?
ישראל חסון: אבישי, מאחר ואתה מציג את הנושא, אולי תגיד מה לפי דעתך צריך.
אבישי ברוורמן: ישראל, אני קודם כל פותח את זה לדיון.
אבישי ברוורמן: אני חושב שיש פה הרבה מאוד מוחות.
אבישי ברוורמן: אנחנו קודם כל נתחיל עם השאלה הראשונה לגבי אגודות האשראי.
אבישי ברוורמן: כמו שאמרתי, אני פעם הייתי חבר באגודת האשראי של הבנק העולמי.
אבישי ברוורמן: דמי הניהול שם אפסיים.
אבישי ברוורמן: אתה נתת לנו את האינדיקציה – אנחנו גם דנו בזה בכנסת הקודמת - שאתה מקדם את הנושא הזה.
אבישי ברוורמן: אפילו יש שמועות שזה מתקדם יפה.
אבישי ברוורמן: השאלה שלי באיזה מודל אתם מתכוונים לבחור, האם במודל האמריקני שממנו נהניתי בעבר, שנותן שירותים יחסית מצומצמים רק לחברי קואופרטיב, או במודל יותר קרוב לקנדי, שבו אפשר לתת שירותים לא רק לחברי הקואופרטיב.
אבישי ברוורמן: כל הנושא של המעבר בין הבנקים ופתיחת חשבונות זה נושא מרכזי.
אבישי ברוורמן: כמו שאמרת, הקושי לסגור חשבון – מר פרל יחזק את דעתי בנושא הזה - ולעבור מבנק לבנק הוא אחד החסמים המרכזיים העומדים בפני לקוחות, הוא לא קיים ברוב המדינות.
מיקי רוזנטל: זה אפשרי, רק אז הבנק יסגור איתך את החשבון.
אבישי ברוורמן: אתה כבר אמרת שהעברת חשבון מבנק לבנק תהיה פשוטה כמו העברת אדם ממפעיל סלולארי אחד למשנהו.
אבישי ברוורמן: השאלה שלי היא אם אתם הולכים להעביר עכשיו את הנושא של תעודת זהות בנקאית כך שהחסם הזה ירד כמו במקומות אחרים.
אבישי ברוורמן: נשאלת השאלה, שאני בטוח שאנשים כמו רן מלמד ואחרים יעלו אותה, של מה קורה עם אוכלוסיות חלשות שיש להן קצת היסטוריית אשראי בעייתית.
אבישי ברוורמן: איך פותרים את הבעיה הזאת כדי לעזור להן?
אבישי ברוורמן: בדוח היו מספר המלצות שנגעו לתחום העמלות: ביטול דמי הניהול של ניירות ערך במק"מ וקרנות כספיות, ביטול עמלות על כרטיס מידע, שינוי מועד חיוב בכרטיס אשראי, גביית עמלה על טיפול באשראי, ביטחונות והלוואות עד 100 אלף שקל, צמצום מספר העמלות במטבע החוץ.
אבישי ברוורמן: פעם אחת צריך לעשות סדר עם העמלות שהבנקים לוקחים לגבי מטבע חוץ.
אבישי ברוורמן: אמרת שתבוטל העמלה לגבי דמי ניהול עסק קטן.
אבישי ברוורמן: ההמלצות האלו נכנסו לתוקף ב-1 בינואר 2013.
אבישי ברוורמן: אנחנו היום במאי.
אבישי ברוורמן: האם כבר ניתן לראות השפעה של השינויים?
יעקב אשר: הוא אמר שעוד אין הגדרה מה זה עסק קטן, שההגדרה עוד לא ברורה.
אבישי ברוורמן: הוא הודיע עכשיו שהוא שינה ל-5 מיליון.
יעקב אשר: מתי זה יהיה?
<דוד זקן: יש.
אבישי ברוורמן: כבר עכשיו.
<דוד זקן: החלפנו את זה ל-5 מיליון.
משה זלמן פייגלין: אני לא מרגיש שקיבלתי תשובה בעניין הבסיסי של בנק רגיל.
משה זלמן פייגלין: בדרך כלל התשובה לחוסר יעילות ותחרותיות היא שאין מספיק שחקנים במגרש.
משה זלמן פייגלין: ראינו מה קרה בסלולר כשהוסיפו שחקנים.
משה זלמן פייגלין: אמרת שתסביר.
משה זלמן פייגלין: עדיין לא שמעתי הסבר.
משה זלמן פייגלין: מעניין אותי באופן בסיסי לשמוע ב-2,3 משפטים, מלבד ההערות העיתונאיות, תשובה לעניין הזה.
אבישי ברוורמן: כשהייתי יושב-ראש ועדת הכספים אנשים גדולים בבנקים אמרו שעם התשואה שקיימת לבנקים, עם ההתמודדות, כמו שאמר חבר הכנסת רוזנטל, עם המשטר ועם הוועדים הם הגיעו למסקנה שאין כאן big business, לכן הם רוצים להתמחות אך ורק ב-private banking.
אבישי ברוורמן: זה פחות או יותר התשובה שקיבלתי.
אבישי ברוורמן: גם פרופ' פישר קיבל את אותה תשובה.
משה זלמן פייגלין: זה לא מסתדר עם המאזנים שכל שנה מגישים הבנקים.
משה זלמן פייגלין: הרווחים הם אדירים.
משה זלמן פייגלין: להגיד שאין פה מה להרוויח זה פשוט מופרך.
משה זלמן פייגלין: בנק נחשב לבנק טוב כשיש לו הרבה מאוד אוברדרפטים.
משה זלמן פייגלין: בנק נחשב לבנק מוצלח כשהוא נשען על הרבה מאוד משקי בית.
משה זלמן פייגלין: אני צודק?
<דוד זקן: לא קטגורית.
<דוד זקן: יש כאלה ויש כאלה.
<קריאה: התשובה היא כן.
משה זלמן פייגלין: התשובה היא חד משמעית.
משה זלמן פייגלין: העניין פה כפול.
משה זלמן פייגלין: יש רווח אדיר שנוצר מכך שאתה רודה באוכלוסייה היותר מתקשה.
משה זלמן פייגלין: כמה שיש לך יותר משקי בית אתה יותר מוצלח.
משה זלמן פייגלין: הייתי רוצה לראות שייכנס לתחרות מי שמרוויח מעידוד הכלכלה ולא מעידוד האוברדרפטים.
<אהוד פלג: נקודת המוצא זה שהלקוח הביתי שבוי משום שאין לו יכולת השוואה, אין לו יכולת מיקוח והוא לא עובר מבנק לבנק.
<אהוד פלג: זה על פי כל הנתונים שבידנו.
<אהוד פלג: זה, אגב, סדר הדברים.
<אהוד פלג: בתוך כל ההמלצות הגבוהות צריך לזכור שבקצה עומד צרכן.
<אהוד פלג: סדר הדברים של הצרכן זה שהוא משווה, הוא מתמקח, הוא מחליט שכדאי לעבור, ובסוף הוא גם עובר.
<אהוד פלג: אם הוא לא יכול לעשות אף לא אחת מהפעולות האלו, כל התאוריות הגדולות לא יעזרו שום דבר.
<אהוד פלג: רוב הצרכנים לא מתמקחים עם הבנק.
<אהוד פלג: רוב הצרכנים שמקבלים הנחות והטבות מהבנקים זה הצרכנים החזקים, המאוגדים או העשירים.
<אהוד פלג: לרוב הצרכנים אין היום יכולת השוואה ביחס לשיעורי העו"ש.
<אהוד פלג: אנחנו בדקנו את זה בשאלה קונקרטית.
<אהוד פלג: זאת השאלה ששאלנו.
<אהוד פלג: היא נתנה שלושה נתונים על שני בנקים.
<אהוד פלג: שאלנו באיזה משני הבנקים כדאי לנהל את חשבון העו"ש.
<אהוד פלג: 70% טעו או לא ידעו.
<אהוד פלג: בצדק ועדת זקן קבעה לעצמה כמטרה את פישוט המוצר הבנקאי ואת העצמת כוח המיקוח של הלקוחות.
<אהוד פלג: כאחת מההמלצות שלה היא מציגה תעודת זהות בנקאית.
<אהוד פלג: אנחנו הרשינו לעצמנו למלא תעודת זהות בנקאית כפי שהיא תיראה לאחר שהדבר הזה יתפוס.
<אהוד פלג: זה שפע הנתונים שהצרכן מקבל והולך איתו לבנקים על-מנת לבדוק הצעות.
<אהוד פלג: אם את השקף הקודם שהראינו לכם הוא לא יכול למלא, אז את השקף המסובך הזה הוא יצליח לעשות?
<אהוד פלג: מחמיצים פה לחלוטין את הבעיה.
<אהוד פלג: לא סתם יש את הרציונאל של חובת הצגת מחיר כולל בחוק הגנת הצרכן.
<אהוד פלג: זה על-מנת להציג מחיר ודאי, מחיר סופי ומחיר שיכול לאפשר השוואה.
<אהוד פלג: הדברים האלה לא קיימים כאן.
<אהוד פלג: יש כוונות טובות בשטח.
<אהוד פלג: אנחנו רחוקים מלחשוד בכוונות.
<אהוד פלג: תשימו לב לדוגמה של כוונה טובה שקיבלה ביטוי בהמלצה שהייתה לא טובה.
<אהוד פלג: אחרי רפורמת 2008 הציב בנק ישראל באתר שלו מחשבון להשוואת עמלות.
<אהוד פלג: על פי דיווחי בנק ישראל עצמו, במשך 7 חודשים היו 7500 כניסות.
<אהוד פלג: רק בשבוע שעבר באתר של משרד האוצר לאיתור הכספים האבודים היו מאות אלפים של כניסות.
<אהוד פלג: פה אנחנו מדברים על 7 חודשים עם 7500 כניסות.
<אהוד פלג: הציבור לא משתמש בזה, זה לא עוזר לו.
<אהוד פלג: מה יגרום לצרכנים להשוות?
<אהוד פלג: 65% אם יפשטו עבורם את ההשוואה, 75% אם הם ידעו שניהול חשבון בנק אחר חוסך להם בצורה משמעותית ו-55% אם הם היו מפשטים להם את המעבר, זאת אומרת מחזקים את ההנחות.
<אהוד פלג: בתחום המשכנתאות יש דבר מופלא.
<אהוד פלג: גם זה תחום בנקאי.
<אהוד פלג: לוקחים הלוואות.
<אהוד פלג: הנתון המפליא הוא ש-60% מלוקחי המשכנתא לוקחים אותה לא בבנק שלהם, למרות שיותר קל לקחת משכנתא בבנק שמכיר אותך.
<אהוד פלג: שם ניתן להשוות כי יש נתון אחד.
אבישי ברוורמן: אני מחזק אותך במה שאתה אומר, אודי.
אבישי ברוורמן: הדברים פשוטים כשכל אחד רואה ושיש שקיפות.
אבישי ברוורמן: אז גם יש תחרות.
אבישי ברוורמן: כמו שאמר נגיד הבנק היוצא ואחרים, אף אחד מאיתנו, להוציא אולי את חבר הכנסת חסון שהוא בקיא, מבין את כל החשבונות שהוא מקבל.
אבישי ברוורמן: פישוט, כמו שאמרת, במספרים בודדים.
<אהוד פלג: פישוט ברכיבים בודדים כמו בשוק המשכנתאות.
<אהוד פלג: תראו איזה יופי של תחרות יש שם.
<אהוד פלג: המסקנה שלנו היא שביטול עמלות העו"ש והעמדת המחיר על מרכיב הריבית בלבד יגרום לצרכנים את מסוגלות ההשוואה ובעקבותיה את המיקוח, את המעבר ואת התחרות.
<אהוד פלג: חוות הדעת של הממונה לשעבר על ההגבלים העסקיים, דרור שטרום, מחזקת את העניין הזה .
<אהוד פלג: הוא אומר: "לו יעמוד מחיר השירות הבנקאי על מחיר הריבית הנגבית או מתקבלת בהתאם ליתרת החובה או הזכות, ישתפר באופן מהותי כושר המיקוח של הצרכן וייפסק כשל השוק הטמון בשיטת העמלות הנוכחית".
<אהוד פלג: האם יש עילה לגביית העמלה?
<אהוד פלג: הממונה הקודמת על ההגבלים העסקיים, רונית קאן, תפסה מסמך במסגרת החקירה שלה בשאלה אם הבנקים תיאמו ביניהם מידע לגבי העמלות.
<אהוד פלג: המסמך של בנק לאומי מתעד את תשובת בנק פועלים לשאלה שלו: למה קבעתם את העמלה הזאת בגובה שקבעתם?
<אהוד פלג: האם הבאתם לידי ביטוי את הסיכונים?
<אהוד פלג: האם זה עלויות?
<אהוד פלג: אומר בתשובה בנק הפועלים: "לא, העמלה משקפת את הכלל התמחורי לעולם תיקח".
<אהוד פלג: במילים אחרות: אנחנו לוקחים כי אנחנו יכולים, כי אין תחרות ואנחנו לא נענשים.
מיקי רוזנטל: זה מה שאמרתי על החקירה שלא הייתה.
<אהוד פלג: מחאת יוקר המחייה ב-2011 הולידה את ועדת טרכטנברג שקבעה שהרגולטורים בתחומים הפיננסיים נרדמו בשמירה.
<אהוד פלג: "המטרה של שיפור מצבם של משקי הבית" – ציטוט מתוך דוח טרכטנברג – " מקבלת חשיבות משנית, אם בכלל, בסדר העדיפויות של הרגולטורים בישראל".
<אהוד פלג: במילים אחרות: הרגולטורים שכחו את הצרכן.
<אהוד פלג: אנחנו לא צריכים להתפלא שבמטרות של בנק ישראל כפי שהן מוגדרות בחוק בנק ישראל שכחו לגמרי את רווחת הצרכנים.
<אהוד פלג: אחת משתיים: או שזאת מטרה של בנק ישראל להגן גם עלינו, לא רק על יציבות הבנקים שבעקיפין מגינה עלינו אבל לא על רווחתנו, או שיעבירו את הדברים לרגולטור אחר.
<אהוד פלג: אנחנו סבורים שבנק ישראל צריך לעשות את העבודה, תרתי משמע.
<אהוד פלג: הבנקים שטוענים שמגיעה להם עמלה על שירותים, גובים עמלה גם על אין שירותים.
<אהוד פלג: הם לוקחים עמלת מינימום על מי שלא עושה מספיק פעולות לדעתם.
אבישי ברוורמן: הנקודה העיקרית היא על המעבר.
אבישי ברוורמן: אתה שם את הדגש על תעודת הזהות ועל פישוט האינפורמציה.
<אהוד פלג: יצירת יכולת ההשוואה על ידי סילוק המרכיב המבלבל של העמלות והעמדת המחיר על רכיב אחד, שהוא רכיב הריבית, כך שיהיה בר השוואה כמו במשכנתאות.
<אהוד פלג: אז נראה כמו שראינו בסלולר שהורידו את חסמי ההשוואה, שהורידו את חסמי התחרות.
<קריאה: אתה לא אומר שהם קיבלו קנס של 300 מיליון שקל.
<אהוד פלג: זה גם יעזור.
מיכל רוזין: הבעיה, אם נגדיר אותה בגדול, זה שהמערכת הבנקאית לוקחת את הסיכונים שלה אצל הטייקונים, כשאת הכסף היא גובה ממשקי הבית.
מיכל רוזין: זאת הבעיה.
מיכל רוזין: עכשיו השאלה מה הפתרונות.
מיכל רוזין: עלו פה כמה פתרונות.
מיכל רוזין: אני חושבת שחייבים להקים בנקים לא מאותו סוג, חבר הכנסת פייגלין.
מיכל רוזין: חייבים להקים בנק חברתי, להרחיב את בנק הדואר כך שהוא יהיה בנק פעיל למשקי בית שייתן שירותים בסיסיים במחירים נמוכים.
מיכל רוזין: אני הייתי רוצה לשאול אם זה בהמלצות ומה נעשה בעניין הזה.
מיכל רוזין: הדבר השני זה הקמתם של בנקים קואופרטיבים.
מיכל רוזין: האם בנק ישראל מתכוון לאשר את הבנקים שכרגע פועלים להקמתם?
מיכל רוזין: הדבר האחרון והחשוב ביותר הוא שצריך לטפל גם בשוק הקיים, חבר הכנסת חנין.
מיכל רוזין: כמו שפישטו את שוק הסלולר ולפני שנה כשניסינו לעבור חברה לא יכולנו בכלל להשוות בין המחירים שהציעו לנו ובין החבילות שהציעו לנו כי כל אחד חישב את החבילות אחרת, כל אחד בנה אותן אחרת, לא היה שום סיכוי לעבור חברת סלולר ולדעת איפה אתה מרוויח ואיפה אתה מפסיד, אותו דבר בעניין עמלות הבנקים.
מיכל רוזין: צריך לבטל את העמלות.
מיכל רוזין: צריך לקבוע דמי ניהול חשבון קבועים, כמה חבילות קבועות שכל אחד יוכל להשוות באופן פשוט, באופן רגיל.
מיכל רוזין: זה לא סתם שרק 7500 נכנסו.
מיכל רוזין: אני בין אלה שלא אכנס כיוון שאין יכולת להבין, אין יכולת להשוות בין כל העמלות בבנק כזה או אחר.
מיכל רוזין: אתה הולך לאיבוד.
מיכל רוזין: מחתימים את רוב האנשים על טונות של מסמכים.
מיכל רוזין: אף אחד לא קורא את זה, אף אחד לא יודע על מה הוא חתם.
מיכל רוזין: יותר מזה, הבנקים רבים עליך בשלב הראשון.
מיכל רוזין: היום זה גיל 16.
מיכל רוזין: מדובר פה על החתמה של בני נוער בגיל 16.
מיכל רוזין: הבנקים, כמו חברות הסיגריות, יודעים שכשאתה חותם בבנק רוב הסיכויים שתהיה שם לכל החיים.
אבישי ברוורמן: אני יודע, רן, שאתה בעד תחרותיות ואתה רוצה, כמו שנאמר כאן, שהמידע יהיה פשוט ושאדם עם כרטיס אשראי יוכל לעבור ממקום למקום.
אבישי ברוורמן: העלית את הנקודה - העליתי אותה גם בפני המפקח על הבנקים - שחלק מאותן אוכלוסיות חלשות, שיש להן כרגע בעיה באשראי, נפגע.
אבישי ברוורמן: אתה רוצה לפתח את הנקודה הזאת?
<רן מלמד: הכנתי משנה סדורה של הדברים.
<רן מלמד: אני רוצה להתייחס למה שהמפקח אמר.
<רן מלמד: הוא אמר משפט שלי גרם להלם.
<רן מלמד: הוא אמר שאנחנו במודע מדירים 300 אלף משפחות ישראליות משירותים בנקאיים וכלכליים.
<רן מלמד: אתם צריכים להבין שלנהל חשבון בנק עם אשראי, עם יכולת לחסוך, עם יכולת להתנהל זאת זכות יסוד חברתית, בדיוק כמו הזכות לדיור, בדיוק כמו הזכות לחינוך, בדיוק כמו זכויות אחרות.
<רן מלמד: היום במערכת שלנו בלי לנהל חשבון בנק כמו שצריך אתה מוגבל, אתה בבעיה.
<רן מלמד: יש למעלה מ-250 אלף ישראלים שאין להם חשבון בנק בכלל, או שהם נאלצים להשתמש בחשבונות בנק של בנק הדואר שהם לא ממש חשבונות בנק.
<רן מלמד: זה סוג של מסלקה של להכניס כסף ולהוציא כסף.
אבישי ברוורמן: איך אתה ממליץ, רן, אם אני נותן לך את התפקיד של המפקח על הבנקים, לפתור את הבעיה של אותם רבע מיליון?
<רן מלמד: אני תיכף אתן את הפתרון.
<רן מלמד: האמירה של המפקח על הבנקים שאומר שבוועדה פורמאלית שלו קיבלו החלטה מראש להדיר את אותה אוכלוסייה זאת אמירה שערורייתית.
<רן מלמד: יותר שערורייתי מזה היא העובדה שכשאני ביקשתי לקבל את הפרוטוקולים של הוועדה כדי לדעת מי אמר מה, למה ומה היו הנימוקים, התשובה שקיבלתי היא שהוועדה לא רשמה פרוטוקולים.
<דוד זקן: היה צוות.
<רן מלמד: קשה לי קצת להאמין לזה.
<רן מלמד: אנחנו נבקש לזמן את המסמכים.
אבישי ברוורמן: זה מזכיר לי – חבר הכנסת חסון, אתה יודע שאנחנו יודעים מהעבר - שגם בוועדת שרים לענייני חקיקה לא רושמים פרוטוקולים.
אבישי ברוורמן: הגיע הזמן – חברת הכנסת גמליאל, לך יש משקל יותר חזק כי היית בממשלה - שיתחילו לרשום פרוטוקולים.
<רן מלמד: אני אגיע עכשיו לפתרון.
<רן מלמד: המפקח צריך לדרוש שכל בנק יעשה מנגנון מיוחד שבמסגרתו אפשר יהיה לקלוט את אותם אנשים שסובלים היום מהיסטורית אשראי לא טובה מספיק, לתת להם כלים כדי שיוכלו לבנות לעצמם היסטוריה של אשראי.
<רן מלמד: עד שהדבר הזה יקרה, ומכיוון שתעודת הזהות הבנקאית הולכת לפגוע מאוד מאוד קשה באותה אוכלוסייה, אני מציע ומבקש מהמפקח ומאנשי הצוות שלו להוריד את התעודה הזאת מעל הפרק כרגע, למצוא את הפתרון, למנוע את ההדרה, רק אחר כך לבוא ולדבר על איך רוצים לראות את התעודה הזאת פועלת.
<דוד זקן: אני אתחיל בשאלה של חבר הכנסת פייגלין למה לא קם בנק.
<דוד זקן: מישהו צריך להקים את הבנק הזה.
<דוד זקן: אותו מישהו שואל את עצמו אם הוא יכול לקנות היום בנק ב-70% על הבוק או ב-75% על הבוק כמו שהבנקים נסחרים.
<דוד זקן: זה חלק מההמלצות שלנו.
ישראל חסון: אנחנו אנשים שכבר 7 שנים יושבים בוועדת כלכלה.
ישראל חסון: לפי דעתי זה הדיון השישי בנושא הזה.
ישראל חסון: איך אומרים הגששים: "אתם שואלים אותן שאלות, אתם עונים אותן תשובות".
ישראל חסון: מה שאמר לך משה, ואני הבנתי אותו, זה שאתם כנראה מפקששים את הנקודה.
ישראל חסון: יש פה משהו, מהלך שצריך להיות מחוץ לקופסא, שצריך לטרוף את כללי המשחק.
ישראל חסון: אם אתה שואל אותי היום בראייה לאחור, אז אני מצטער על כך שאנחנו רק צמצמנו את עמלות בנקים ולא ביטלנו.
ישראל חסון: אם היינו מבטלים את עמלות הבנקים וקובעים עלות לכסף, אז המשחק היה נפתח.
ישראל חסון: אתה רואה את זה במשכנתאות.
ישראל חסון: אני אומר לך שהיית פותח את המשחק.
<דוד זקן: חבר הכנסת חסון, אם אתה חושב שחוק שיבטל את עמלות הבנקים זה דבר שיכניס שחקנים חדשים, יבוא בנק חדש שיקום פה - - -
מיכל רוזין: זה יצור תחרות אמיתית.
<דוד זקן: אני חושב אחרת.
משה זלמן פייגלין: יש פה מנכ"ל בנק שרוצה לפתוח בנק ורוצה לתאר מה עושים לו כשהוא רוצה לפתוח בנק בתנאים הקיימים.
<דוד זקן: לגבי אגודת אשראי.
<דוד זקן: אנחנו כן רואים את המודל.
<דוד זקן: היו"ר שאל איזה מודל אנחנו רואים.
<דוד זקן: אנחנו רואים את המודל האמריקני של בנק קואופרטיבי, שבו הלקוחות הם הבעלים, הם המפקידים, הם הלווים, הם מקבלי השירותים.
<דוד זקן: אנחנו התקדמנו בנושא.
גילה גמליאל: אם מדברים כאן על המודל האמריקני, אז השאלה היא כמה אשראי חברות כרטיסי האשראי נותנות יחסית לארצות הברית.
<דוד זקן: אין לי פה את הנתון.
<דוד זקן: אני יכול לשלוח לוועדה את הנתון.
<דוד זקן: כשאני מדבר על המודל האמריקני אני מתכוון למודל האמריקני לאגודות אשראי, לא לחברות כרטיסי אשראי.
<דוד זקן: יש שתי קבוצות מתקדמות.
<דוד זקן: אנחנו מסייעים להן.
<דוד זקן: הן מביאות בפנינו כל אחת מודל עסקי שונה.
<דוד זקן: אנחנו מתקדמים איתן.
<דוד זקן: כל אחת בקצב שלה.
<דוד זקן: יצרנו קשר עם הרגולטור המקביל בארצות הברית.
<דוד זקן: קיבלנו חומרים.
<דוד זקן: אנחנו מתכוונים להתאים את הרגולציה לאגודות אשראי.
<דוד זקן: חשוב להדגיש לגבי דרישת ההון, לגבי אגודות אשראי מבנקים רגילים ומבנקים אינטרנטיים.
<דוד זקן: בלי הון אין בנק.
<דוד זקן: כדי לייצר אשראי הבנק צריך הון.
<דוד זקן: הוא צריך הרבה הון.
<דוד זקן: אם לא יהיה לו הרבה הון המינוף שלו יהיה גבוה.
<דוד זקן: אנחנו רואים מה מינוף גבוה עושה, בין אם לפירמה ריאלית ובין אם לפירמה פיננסית.
<דוד זקן: בפירמה פיננסית הוא יכול להביא נזקים הרבה יותר גדולים.
<דוד זקן: יכולת המינוף של הבנקים מוגבלת.
<דוד זקן: היא מוגבלת בראש וראשונה כדי להגן על כספי המפקידים, כדי להגן על הציבור.
<דוד זקן: הנושא הזה יישמר גם באגודות אשראי, גם בבנק אינטרנטי וגם בבנק רגיל.
גילה גמליאל: אתה יכול לחדד את הטענה הזאת?
באסל גטאס: האם הלימות ההון בישראל היא בסדר גודל מקובל בעולם?
<דוד זקן: כן, היא בסדר גודל מקובל בעולם.
<דוד זקן: העלינו אותה.
<דוד זקן: במדינות שמאופיינות בריכוזיות גדולה, כמו שבדיה, הלימות ההון גבוהה יותר מישראל.
<דוד זקן: יש מדינות שבהן הלימות ההון נמוכה מישראל.
<דוד זקן: אנחנו אימצנו את המלצות ועדת בזל בהקשר הזה, בהתאמה למאפיינים הייחודיים של המערכת הבנקאית הישראלית.
<דוד זקן: אחד המאפיינים הוא הריכוזיות של המערכת והריכוזיות של הלווים מהמערכת.
<דוד זקן: שאלה לגבי בנק הדואר כבנק חברתי.
<דוד זקן: אני מבין שיהיה דיון בשבוע הבא בנושא הזה.
<דוד זקן: ישבה הוועדה לתיקון חקיקה, רשויות המדינה ישבו.
<דוד זקן: המדינה צריכה להחליט מה היא רוצה לעשות עם בנק הדואר.
גילה גמליאל: מה דעתך בנושא?
<דוד זקן: דעתי היא שבנק הדואר רחוק מלהיות בנק.
גילה גמליאל: מדוע?
<דוד זקן: אין לו את מבנה ההחזקות הראוי, אין לו את ההון.
גילה גמליאל: מה זה מבנה החזקות?
גילה גמליאל: גרעיני שליטה?
<דוד זקן: לא.
<דוד זקן: מי שמחזיק היום את הבנק זאת חברת הדואר או מדינת ישראל.
<דוד זקן: מדינת ישראל צריכה לשאול את עצמה אם היא רוצה להקים בנק, ואם היא רוצה להקים בנק, האם התשתית היא בנק הדואר, האם הבנק הזה יהיה בנק חברתי והאם הוא יוכל לתת תחרות.
באסל גטאס: תפריטו את זה.
באסל גטאס: הפרטתם את הכל.
באסל גטאס: נשאר בנק הדואר.
<דוד זקן: זאת שאלה אחרת.
<דוד זקן: יש מתווה.
<דוד זקן: בזמנו חשבו על ההפרטה של הבנק.
גילה גמליאל: השאלה לגבי כל אחת מהשאלות האלו היא מה עמדתך.
<דוד זקן: עמדתי היא שבנק הדואר רחוק מלהגיע להיות בנק.
<דוד זקן: הוא צריך שינויים במבנה ההחזקה, אולי הפרטה.
<דוד זקן: אגב, הפרטה זה לא אומר שטייקון יקנה אותו.
<דוד זקן: הפרטה יכולה להיות לכל הציבור.
<דוד זקן: העניין של ההון לא מתקיים שם, לפי מיטב ידיעתי, לפחות מבדיקה שעשינו בזמנו.
<דוד זקן: יש את העניין של הנו האו.
<דוד זקן: אין בבנק הדואר – אני מניח שתדברו בשבוע הבא על הנושא הזה - את הנו האו לעשות.
<דוד זקן: אחת השאלות היא אם להשתמש בתשתית הסניפית של בנק הדואר.
<דוד זקן: פה אנחנו המלצנו להשתמש בתשתית הסניפית של בנק הדואר כדי לקדם תחרות, בין אם על ידי בנק חדש ובין אם על ידי בנק קטן.
<דוד זקן: יושב פה מנכ"ל בנק ירושלים.
<דוד זקן: כששואלים אם יש לבנק ירושלים סידור עם בנק הדואר, התשובה היא כן.
<דוד זקן: אם נראה מצב שבו קיים בנק או קיימת חברה כמו בנק הדואר שהתכנית העסקית שלה זה לסבסד פעילות אחרת כושלת או פעילות דוארית אחרת באמצעות פעילות פיננסית שתתחרה בבנקים, אז זה יהיה דבר שבסוף מישהו יצטרך לשלם עליו.
גילה גמליאל: על זה יהיה דיון מקיף בשבוע הבא.
דב חנין: הנושא הזה הוא אחד הנושאים החשובים בפני ועדת הכלכלה.
דב חנין: אני מקווה שוועדת הכלכלה לא תתייחס לנושא הזה באופן חד פעמי אלא באופן רצוף ונצליח להביא כאן שינוי.
דב חנין: הוויכוח שלי הוא עם הנחות היסוד.
דב חנין: כאשר אנחנו מחברים את מגזר הבנקאות בישראל למושג של שוק חופשי אני חושב שאנחנו עושים עוול לשפה שלנו.
דב חנין: אין דבר יותר רחוק משוק חופשי ממה שקורה במערכת הבנקאות בישראל.
דב חנין: זה שוק אוגליפולי, ריכוזי, לא תחרותי, לא פתוח, פועל לטובת הבנקים עצמם ובעלי השליטה בהם, פועל לטובת בעלי הון, טייקונים שונים שמקבלים הטבות מהטבות שונות דרך הבנקים.
דב חנין: הציבור הישראלי הרחב משלם עליו ביוקר רב.
דב חנין: המאבק הזה בכנסת מתנהל כבר כמה שנים.
דב חנין: אנחנו נאבקים נגד עמלות הבנקים.
דב חנין: גם הוכחנו.
דב חנין: שמעתם פה את מנכ"ל המועצה הישראלית לצרכנות, שהראה למה עמלות הבנקים מיותרות, למה ביטול עמלות הבנקים יאפשר למערכת הבנקאות, לא רק לאזרחים, להתנהל בצורה יותר נכונה ויותר יעילה.
דב חנין: הדבר הזה לא עובר בכנסת בגלל טעות, הוא לא עובר בגלל מדיניות שמגינה על בעלי ההון, מגינה על הבנקים ומפקירה את הציבור.
דב חנין: מה צריך לעשות?
דב חנין: קודם כל, לעשות את מה שאנחנו מדברים עליו בכנסת כבר כמה שנים, שזה לבטל את העמלות.
דב חנין: זה הצעד הראשון המתבקש, ההגיוני.
דב חנין: עד היום לא קיבלנו תשובות משכנעות וטובות למה לא לעשות את זה.
דב חנין: אני מציע ללכת הלאה.
דב חנין: אני שמעתי בקשב רב את דבריך בעניין בנק הדואר.
דב חנין: אני לחלוטין חולק עליהם.
דב חנין: אני חושב שבנק הדואר הוא מערכת ציבורית שבהחלט יכולה להיות תשתית לבנק חברתי.
דב חנין: המדינה צריכה שיהיה לה בנק שיוכל לייצר סטנדרטים אחרים, נורמות התנהלות אחרות, מטרות אחרות.
דב חנין: הבנק הזה יוכל בתוך המערכת הבנקאית הנוכחית לעשות שינוי.
דב חנין: הדבר השלישי הוא מה שאתם קוראים צעדים משלימים.
דב חנין: מבחינתי זה המרכז.
דב חנין: המדינה חייבת לחזור לתמונה.
דב חנין: פיקוח על הבנקים זה לא משהו שצריך להיות בשוליים ושהנחת היסוד היא שהמערכת הזאת עובדת נפלא ושיש רק כמה כשלי שוק.
דב חנין: כל המערכת הזאת היא כשל אחד גדול.
דב חנין: בכשל הזה צריך לטפל על ידי מעורבות חזקה ואפקטיבית של המדינה ברגולציה שתגיד איך עושים, באיזו צורה עושים ולטובת מי עושים.
דב חנין: הבעייתיות של המערכת הבנקאית היא לא רק מחלה ישראלית.
דב חנין: זה אני אומר לזכותנו.
דב חנין: זאת מחלה קשה שקיימת בארצות המערביות כולן.
דב חנין: כולנו יודעים את הניתוחים של מה קרה במשבר 2008 בוול סטריט, איך התנהלו המערכות הבנקאית שם, איך התנהל הבנק הפדראלי, איך התנהלו מערכות הפיקוח על הבנקים, איזו קטסטרופה כלכלית וחברתית זה הביא לא רק על ארצות הברית אלא גם על מקומות אחרים.
דב חנין: אני מציע לעצמנו שלפני שנגיע למצבי הקיצון האלה אנחנו נפעל בצורה נחושה ותקיפה כבר היום בכיוון ההפוך.
<עוזי מור: אנחנו הופענו בפני הוועדה בכל הנושא של crowdfunding.
<עוזי מור: זה בעצם הבנק האינטרנטי האמיתי שצמח בשנים האחרונות בעולם.
<עוזי מור: הצמיחה של crowdfunding ו-crowdlanding בעולם היא מטורפת.
<עוזי מור: ב-2012 היא הגיע לסדרי גודל של 6 מיליארד רביניוס, ב-2014 זה כבר 16 מיליארד רביניוס.
<עוזי מור: רביניוס זה אומר שזה הרבה יותר transactions.
<עוזי מור: אנחנו העלינו את העניין הזה בפני הוועדה באריכות רבה.
<עוזי מור: העלינו את כל הנושא של מימון חברתי, אינטרנטי, לא בנקאי ולא חוץ בנקאי במתכונת שעובדת היום בהלוואות החוץ בנקאיות.
<עוזי מור: משום מה הוועדה לא התייחסה בכלל לכל התחום של crowdfunding, crowdlanding, שזה היום הנושא הכי חם בתחום הזה של מערכות הלוואות ומימון אלטרנטיביות.
אבישי ברוורמן: כמו שאתה יודע, אני הצגתי הצעת חוק לגבי ה-crowfunding שמתחיל להיות עכשיו בארצות הברית.
אבישי ברוורמן: הבטיח לי פרופ' האוזר, ראש הרשות, שהוא מקדם.
אבישי ברוורמן: הייתי שמח, דודו, שנקדם את הנושא הזה.
אבישי ברוורמן: כדי להתקדם כמה שיותר מהר אנחנו נזמין את האוזר לוועדה בנושא הזה.
<עוזי מור: הייתי מעוניין להשתתף בישיבה הזאת.
אבישי ברוורמן: אתה מוזמן.
<עוזי מור: אני צריך לדעת מתי מתקיים הדיון.
<עוזי מור: הייתי רוצה לדעת האם הייתה התייחסות מהמפקח.
<עוזי מור: יש פה היבטים של מיסוי, יש פה היבטים של רשות לניירות ערך.
<עוזי מור: זה לא אותו דבר.
<עוזי מור: יש פה עניינים של בנקאות.
אבישי ברוורמן: יש עכשיו על הפרק הצעת חוק שהגשתי.
אבישי ברוורמן: ברשות מקבלים את הנושא באופן כללי ומקדמים אותה.
אבישי ברוורמן: אנחנו נדווח על ההתקדמות ונעקוב אחריה.
אבישי ברוורמן: אני מסכים איתך, עוזי, שהנושא של מימון חברתי הוא עוד אפיק נוסף.
<עוזי מור: אפשר לדעת מי עוסק בזה?
אבישי ברוורמן: אני לא אגיד את שמו.
אבישי ברוורמן: מי שעוסק בזה נמצא ברשות לניירות ערך אצל שמוליק האוזר.
<משה פרל: אני מרשה לעצמי לעזוב רגע את ההתייחסות הנרחבת שחשבתי להתייחס לגבי המלצות הוועדה.
<משה פרל: אני אשמח אם תינתן לי הזדמנות.
<משה פרל: הרבה יותר חשוב לי - אני כמעט מתנצל על זה - לשים פה בדיון משהו שאיך שהוא הצלחנו לחמוק ממנו למרות שלל הטענות.
<משה פרל: אני מדבר על העובדות.
<משה פרל: חשוב מאוד לשים את העובדות לפני שאנחנו מתחילים לנהל ויכוח על מה הפתרונות הרצויים, למה לא קיימנו, מה צריך לעשות וכו' וכו'.
<משה פרל: העובדות הן מציאות.
<משה פרל: חייבים להתייחס אליהן.
<משה פרל: מחירי השירותים של הבנקים בישראל, בניגוד מוחלט למה שעלה פה כמעט בצורה של אקסיומה - - -
אבישי ברוורמן: איזו אקסיומה עלתה פה?
<משה פרל: מהטענות שנשמעות פה ולא רק פה מתבססת איזו שהיא הנחת עבודה שיש בעיה במחירים, שיש בעיה ללקוח ואנחנו רק דנים בעצמנו עם ההצעות.
<משה פרל: אני לא אומר את זה בציניות.
<משה פרל: גם אם אני לא נשמע טוב אני פשוט לא יכול להרשות לעצמי לחרוג מזה.
<משה פרל: אני מבקש לנצל את ה-4 דקות שנתת לי או את ה-3 כדי להבהיר את העובדות.
אבישי ברוורמן: האם אתה מקבל את הנקודה הראשונה שעלתה על ידי המפקח ועל ידי כולנו, שבישראל הדואופול חזק מאוד והתחרות נמוכה?
אבישי ברוורמן: אנחנו תמיד אומרים על האזרח הממוצע, על הצרכן המצוי, אבל אני אומר לך גם לגבי וגם לגבי אחרים שהדברים היחידים שעובדים בנושא תחרות לגבי איכות מוצר זה פשטות, זה העניין של תעודת זהות.
אבישי ברוורמן: למה אתם מתנגדים לתעודת זהות?
אבישי ברוורמן: למה אתם מתנגדים לגבי נושא הפישוט?
אבישי ברוורמן: אם תעשו את זה הצרכן יצא נשכר.
אבישי ברוורמן: מדוע אינכם עושים זאת?