GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<טוביה אשכנזי: אני אחד מ-200,000 העובדים המדוברים שעובדים בענף הזה, ואני קצת חושש מלהיות בין ה-7,600 אלה שיהיו מפוטרים בסופו של דבר, כשיש על זה כמעט הסכמה.
<טוביה אשכנזי: מעבר למספרים של המיליונים והמיליארדים שנאמרו פה, אני מדבר על 7,000 שקלים משכורת של אותם 7,600 האלה, שעל זה אנחנו גם רוצים להילחם, למנוע את המהלך הזה.
<טוביה אשכנזי: הענף שלנו, גם כך חווה טלטלות לא פשוטות במהלך השנים, אם מבחינה ביטחונית או כלכלית ויש גזירות שבכל פעם צצות עלינו.
<טוביה אשכנזי: הגזירה הזו, יכולה לרסק אותנו, למוטט אותנו ולגרום גם לקריסת הענף הזה.
<טוביה אשכנזי: אני יודע מהשטח כמה חשוב לאורח כמה הוא משלם.
<טוביה אשכנזי: אני יודע, שכשאורח נותן דוח בסוף השהייה שלו, איך הייתה השהייה, הוא אומר שהכול היה עשר אבל "ווליו פור מני", הוא רושם 2 או 3.
<טוביה אשכנזי: הוא לא מקבל מספיק עבור הכסף שהוא משלם.
<טוביה אשכנזי: אם נוסיף לו על זה עוד כסף, אני ממש חושש.
<טוביה אשכנזי: אני מכיר חברות שהן מתוקצבות, יש להם תקציב להוצאות האלה, אנחנו עובדים בהרבה מהמלונות עם חברות עסקיות, הם מתוקצבים בסכום מסוים ומוגדר ולא יכולים לחרוג ממנו.
<טוביה אשכנזי: לכן מהלך כזה יוביל לצמצום לינות.
<טוביה אשכנזי: אני מבקש מהשר, אנחנו 40,000 משפחות בענף הזה, אתה חייב להפוך אבן על אבן, לא ייתכן ששר האוצר יכפה על שר התיירות מהלך כזה.
<טוביה אשכנזי: אני מבקש ממך לשמור עלינו.
<טוביה אשכנזי: אנחנו שמחים שאתה השר ואנחנו סומכים עליך.
אבישי ברוורמן: תודה למר אשכנזי, אני מבקש משי ברמן, מנכ"ל איגוד המסעדות, הברים ובתי הקפה לדבר.
<שי ברמן: שמי שי, תודה לאל אני כבר לא בעלים של מסעדה כך שאני יכול לאפשר לעצמי לשבת במוסד המכובד הזה.
<שי ברמן: ראשית אני רוצה לאחל לשר החדש, ד"ר לנדאו הצלחה וגם לאמיר הלוי, המנכ"ל הנכנס ולמנכ"ל היוצא, נועז בר ניר על קדנציה מאד מוצלחת ועל שיתוף פעולה פורה, הרבה הצלחה, בריאות וכל מה שתבקש.
<שי ברמן: . לעצם העניין, הצמיחה העיקרית של המסעדות היא תיירות.
<שי ברמן: אנחנו כבר חווים את ההאטה אצל הקליינטים המקומיים הישראלים.
<שי ברמן: עקב המצב הכלכלי, אחד הדברים הראשונים שאפשר לקזז זה נושא המסעדות ופעילות הפנאי והנופש.
<שי ברמן: אנחנו חווים ירידה משמעותית בהיקף הקהל הישראלי שנכנס אלינו.
<שי ברמן: לכן נושא התיירות הוא מנוע הצמיחה העיקרי שלנו.
<שי ברמן: בלי תיירות אין לנו עסק- חד משמעית.
<שי ברמן: האתגר שלך ד"ר לנדאו, שאתה נדרש אליו בתחילת הקדנציה, הוא אתגר שישפיע על כל מהלך הקדנציה שלך.
<שי ברמן: ברור שאם ההחלטה הזו עוברת, כל מה שתעשה, ואני יודע שאתה אדם מוכשר, יהיה לך קשה לסיים את הקדנציה הזו כקדנציה מוצלחת.
<שי ברמן: אני מאחל לך הרבה הצלחה, אני לא יקה ומרשה לעצמי לחרוג מכללי הנימוס ולקוות שאת ההחלטה השטותית הזו, תמגר, ואני מאחל לך את כל ההצלחה.
אבישי ברוורמן: עמי אתגר, מנכ"ל לשכת מארגני תיירות.
<עמיהוד אתגר: לנו יש 100 חברות, שמשווקות את ישראל בעולם ועובדות מול 6,000 צינורות תנועה בחו"ל.
<עמיהוד אתגר: אנחנו לא מוכרים עם מודלים כלכליים, אנחנו מוכרים את ישראל בהצעות מחיר, שנמצאות בידיים של אנשים.
<עמיהוד אתגר: הבוקר, אני מקבל טלפון מאחד מחברי הלשכה שלנו, שנוסע מחר ללונדון ויש לו כינוס בין-לאומי של 4,000 איש, שצריכים להגיע לישראל.
<עמיהוד אתגר: הם הסכימו לבוא, אחרי ששכנעו אותם, למרות המצב הגיאו-פוליטי.
<עמיהוד אתגר: אם באים היום לוועדה מארגנת כזו ואדוני היושב ראש, אתה יודע מה זה קונגרסים, להגיד לאנשים האלה, החלטתם, עכשיו כל אחד יוסיף עוד כסף.
<עמיהוד אתגר: אנחנו יודעים מתוך מציאות, שבסך הכול של התיירות, מתוך ה- 3.5 מיליון, 1.8 מיליון תיירים הם אלה שצורכים מלונות.
<עמיהוד אתגר: מתוכם כ-1.1 מיליון תיירים בקבוצות.
<עמיהוד אתגר: אני מבקש מחברת הכנסת גמליאל, שתבדוק מול אותם אנשים בשדולה להם, מה תעשה להם ההגעה לישראל אם יעלו את המחירים במע"מ המדובר.
<עמיהוד אתגר: אנחנו יודעים מהשטח, לא מהנתונים הכלכליים, שהיום מדינת ישראל מצטמקת כל הזמן במספר ימי השהות, בהוצאות התייר, בגלל שלתייר אין כסף.
<עמיהוד אתגר: יש משבר כלכלי בעולם, אנחנו מפסידים תנועה לרשות הפלסטינית, אנחנו מפסידים תנועה למדינות האזור, אנחנו מפסידים תנועה למדינות אחרות.
<עמיהוד אתגר: קשה למכור את ישראל, זו עבודה קיימת.
<עמיהוד אתגר: היא יקרה, יש לה בעיות גיאו-פוליטיות וזו מכת מוות לתיירות לטווח הארוך.
<עמיהוד אתגר: אני משוכנע, שאם יחליטו את ההחלטה הזו, זה באמת עניין של זמן, עד שיתקנו אותה ויסוגו מההחלטה הזו, אבל הנזק יהיה כל כך גדול, כיוון שלהחזיר את התנועה ואת אותם משווקים בחוץ לארץ זה קשה.
<עמיהוד אתגר: אין לנו מה להגיד למשווקים בחוץ לארץ, כשהם אומרים, איך במצב הזה אתם שמים 18%, כשבצרפת יש 7% ואתם, על כל הקשיים שיש, שמים 18%?
<עמיהוד אתגר: אין סבירות כזו, זה לא עובר.
אבישי ברוורמן: כדי שכולם ידברו, אני מבקש לא לחזור על דברים.
אבישי ברוורמן: יוסי פתאל מנכ"ל התאחדות סוכני הנסיעות, לפניו יעקב מטרני ארגון מורי הדרך, מה יש לך להוסיף בתחום הוראת הדרך.
<יעקב מטרני: מה שיש לי להוסיף, מתייחסים פה למקרו כלכלה ומספרים.
<יעקב מטרני: אנחנו מתייחסים לבני אדם, מתייחסים לעשייה, מתייחסים להסברה ומתייחסים למגע אישי עם תיירים.
אבישי ברוורמן: שלום לכבוד ראש עיריית ירושלים, אנחנו לוחמים את מלחמתך גם כשאינך יושב פה.
אבישי ברוורמן: אנא התכבד.
<יעקב מטרני: אני חושש שמה שרואים כרגע, בנתון העכשווי, לפני העלאת המ"מ, שהתיירות המאורגנת בורחת לנו מעבר לקו הירוק.
<יעקב מטרני: זה עובר בכמויות דרמטיות לכיוון בית לחם.
<יעקב מטרני: בתוספת מע"מ, רוב התיירות היציבה, הצליינית שמדברים עליה, לא תהיה בתחומי ירושלים.
אבישי ברוורמן: יוסי פתאל מנכ"ל התאחדות סוכני הנסיעות.
<יוסי פתאל: אני קורא לממשלה לעשות בדיקה מול השטח ולא מול גיליון חישוב אלקטרוני.
<יוסי פתאל: אין לי ספק, שבדיקה עם הנציגים בחוץ לארץ, שנמצאים בלשכות תראה שהנזק, שכרגע לא יודעים לכמת אותו, גם בגיליונות החישוב האלקטרוני של בנק ישראל, הוא הרבה יותר גדול.
<יוסי פתאל: אנחנו נתפסים כמדינה לא נורמאלית, שגם סוגרת ופותחת את שדה התעופה וגם תייקר בבת אחת את מוצר בכ-10%, זה בלתי סביר.
<יוסי פתאל: הנזק יהיה הרבה יותר גדול מה שנאמר כאן ולכן צריך לעצור את ההחלטה הזו לאלתר.
<יוסי פתאל: תודה.
אבישי ברוורמן: אנחנו מתקרבים לסיכום.
אבישי ברוורמן: הנוכחים הציגו כבר את משמעות מבחינתם, שבמידה והמס יבוטל, ביטול הפטור יביא למשמעויות רבות וציינו גם את ההשלכה על ירושלים.
אבישי ברוורמן: ניר ברקת, אנא התמקד לגבי המשמעות לגבי ירושלים.
ניר ברקת: מנוע הצמיחה מספר אחד לירושלים, לפי המודל של פרופסור מייקל פורטר האמריקאי, זה תחום התרבות והתיירות.
ניר ברקת: אנחנו משקיעים שם הון עתק של משאבים.
ניר ברקת: בשנים האחרונות, אם שמתם לב לנתוני הלמ"ס שפורסמו היום על העיר ירושלים, אם בקדנציה הקודמת צמחנו ב- 5,000 מקומות עבודה משנה לשנה, ב- 2009-2011 צמחנו ב-10,000 וב- 2012 יש 17,000 מקומות עבודה חדשים בירושלים.
ניר ברקת: רובם ככולם בתחום התרבות והתיירות בעיר ירושלים.
ניר ברקת: אלה מספרים פנומנאליים, צמחנו מכ-2 מיליון לכמעט 4 מיליון תיירים בשנה.
ניר ברקת: היעד שלנו הוא 10 מיליון תיירים בשנה.
ניר ברקת: זה יעד אסטרטגי, שממנו נגזרות תכניות תחבורה, מלונאות, תרבות ותיירות.
ניר ברקת: זו ראיה מערכתית.
ניר ברקת: אני מציע לפתח מדד שאומר, מה עולה לתייר להגיע לירושלים.
ניר ברקת: הסכום המלא של הגעה לירושלים.
ניר ברקת: זה מדד מאד משמעותי שמקרין ומשפיע על האם יגיעו ו לא יגיעו תיירים לירושלים.
ניר ברקת: זה ברור לחלוטין, שאם באופן מוחלט אתה מעלה ומייקר בממוצע ב- 10% את המוצר, זה בוודאות מוחלטת יקרין על התיירות.
ניר ברקת: לדוגמה, ישבנו אתמול בדיון במועצת העיר על מינוף של ספורט ותרבות לכלכלת העיר.
ניר ברקת: תכננו את זה מזמן, ללא קשר, לא ידענו שהגזירה הזו עומדת באוויר.
ניר ברקת: בא האחראי על המכביה ואומר, התקציב של הבאת המכביה לירושלים היה 40 מיליון שקלים, מאיפה נביא עכשיו עוד 5,7,10 מיליון שקלים על מכביה בירושלים?
ניר ברקת: כמוהו יחשבו הרבה אנשים שמביאים משלחות, אם זה כדאי כלכלית או לא כדאי כלכלית.
ניר ברקת: אנחנו חכמים באגורות וטיפשים בשקלים.
ניר ברקת: זה איום מערכתי על פוטנציאל הצמיחה של העיר ירושלים.
ניר ברקת: ההי-טק הוא מנוע צמיחה מדהים, אני בא משם, מועסקים בו עשרות אלפי אנשים.
ניר ברקת: תרבות התיירות במדינת ישראל, בכלל בירושלים, מעסיק מאות אלפי אנשים.
ניר ברקת: לא להתעסק עם זה.
ניר ברקת: זו טעות אסטרטגית לקחת סיכון כזה.
ניר ברקת: שמענו כאן על מודל שבו הרווחנו בפוטנציה 500 והפסדנו 1.7, אסור לקחת את הסיכון הזה.
ניר ברקת: להוריד את הסיכון הזה.
ניר ברקת: סוף סוף יש קטר שלא רק מכניס ייצוא למדינת ישראל, הוא המעסיק הגדול ביותר במדינת ישראל.
ניר ברקת: חברים, אני מבקש מכם, אל תיקחו את הסיכון הזה, זה סיכון שאסור לנו לקחת אותו.
אבישי ברוורמן: תודה אדוני ראש העיר.
אבישי ברוורמן: אני מעלה הצעת החלטה כדלקמן: אני מאמין באמונה שלימה שישראל ב- 2014, אסור שתעלה על גירעון של 3%, כי המשמעות של זה, בישראל כרגע אין מצב של מיתון גדול, תשלומי ריבית הרבה יותר מגדילים את הסיכון.
אבישי ברוורמן: אני אומר לשר האוצר ומציג בפומבי איפה אפשר להשיג מיסים משמעותיים, שלא יפגעו בצמיחה, לא אפרט את זה כאן.
אבישי ברוורמן: הצעת ההחלטה שאני מבקש לקרוא היא: הוועדה פונה לשר האוצר לבחון מחדש ובדחיפות, לקראת יום שני, את הנתונים שהביאו להחלטה על ביטול הפטור ממע"מ בתיירות.
אבישי ברוורמן: אני מבקש לתת לנו תשובה לגבי הפער בין מה ששמעה הוועדה מהכלכלן דוד בועז.
אבישי ברוורמן: אני אומר את זה ליאיר לפיד שאני מכבד אותו ונותן לו את כל הגיבוי להצלחה בתפקידו, אם הייתי שר האוצר ואדם כמו דוד בועז היה נותן לי נתונים, שהאובדן הוא 1.7 מיליארד ₪ ולמעלה מ- 7,600 מפוטרים, מול רווח פיסקאלי, שעליו יש מקורות אחרים, שלפי דוד בועז 280 מיליון ₪ ואתם כבר צמצמתם אותו.
אבישי ברוורמן: הייתי ממליץ לשר האוצר לבחון שוב, זה לא נכון ולא שווה את המאמץ.
אבישי ברוורמן: החלטה הזו היא בכבוד לשר האוצר, בכבוד אליכם ולמר שהרבני, כלכלנים יכולים לעשות הנחות, כאן מדובר באדם רציני.
אבישי ברוורמן: כשאני בכיר באוצר ושומע את דבריו של דוד בועז, אני מבקש התייחסות אמיתית עד יום שני וזו לא בושה לחזור בכם.
אבישי ברוורמן: במקום שבעלי תשובה עומדים, אין צדיקים גמורים רשאים לעמוד.
אבישי ברוורמן: אני מצביע על הצעת הוועדה.
אבישי ברוורמן: בעד – רוב
אבישי ברוורמן: תודה רבה לכולם, הישיבה נעולה.
אבישי ברוורמן: רבותי, צו ההסדרים במשק המדינה (תיקוני חקיקה) (הארכת התקופות האמורות בסעיפים 17א(ב) ו-17ב(ב) לחוק.
אבישי ברוורמן: מי מציג את הנושא?
<חן בר-יוסף: אני.
<חן בר-יוסף: אני מנהל מינהל הדלק והגפ"מ.
<חן בר-יוסף: הענין של הבקשה שלנו הוא הארכת סעיף שקיים בחוק משנת 2007,2008.
<חן בר-יוסף: עניינו של הסעיף הוא למעשה היכולת לוודא אם ספק גז הצליח לאחר מאמצים מרובים להחליף ספק גז אחר, לא יבוא האחרון באופן מידי ויהפוך על פיו את הקערה.
<חן בר-יוסף: נסביר: תהליך החקיקה היה תהליך ארוך ונרחב.
<חן בר-יוסף: למעשה, זיהינו מצב שבו חברת גז כל שהיא, פונה אליה האזרח ואומר: אנא, אני מזהה שיש מחירים יותר טובים, בא תוריד לי את המחיר.
<חן בר-יוסף: הוא לא משתכנע ולא משתכנע ובייאושו פונה האזרח לספק אחר.
<חן בר-יוסף: הספק האחר, אחרי מאמצים, כי הוא צריך להחתים למעלה מ-51% מבעלי הדירות בנכס.
<חן בר-יוסף: הוא מחתים אותם ורק אז היה מתעורר הספק היוצא, למרות שהוא עדין לא יצא, והיה אומר: אתה רוצה הוזלת מחיר?
<חן בר-יוסף: אין בעיה, אני אוזיל לך את המחיר.
<חן בר-יוסף: הדבר הזה, למעשה, היה מסכל באופן קשה ניסיונות של העברת דיירים.
<חן בר-יוסף: יחד עם הממונה על ההגבלים ולמרות שזה לא טריוויאלי, הצעת החוק אומרת שפעם אחת אתה יכול לנהל משא ומתן עם לקוחותיך ולשמר אותם כמה שאתה רוצה, אבל פעם אחת שהלקוחות הודיעו שהם עוזבים אותך כלקוחות, ותהליך ההחתמה כבר בוצע, למעשה במשך חצי שנה אתה לא יכול להציע להם את ההצעה הטורפנית הזאת, שלצערנו נעשתה עד אותו מועד.
<חן בר-יוסף: במשך חצי שנה אסור לך להציע הצעה לאותו בית משותף, שלמעשה מסכלת את מאמציו של הספק הנכנס ואת מאמצי הבית המשותף.
<חן בר-יוסף: זאת הוראת סעיף 17א במהותה.
אבישי ברוורמן: יש פה איזו בעיה בנושא, אדוני, סגן היועצת המשפטית של הוועדה?
<איתי עצמון: אין בעיה אבל יש סעיף נוסף שמדובר על הארכה, 17ב, שעניינו איסור סירוב בלתי סביר.
<חן בר-יוסף: כן.
<חן בר-יוסף: הוראת עניינו של הסירוב הבלתי סביר היא למעשה הוראה שקובעת כלל.
<חן בר-יוסף: גם הוא, לצערנו, נגזר ממציאות שאותה זיהינו.
<חן בר-יוסף: ספק גז, שוב, במסגרת מאמציו הטורפניים, החליט להציע מחיר מסוים ללקוחות שהם לקוחות של חברות שהוא מזהה בהן פוטנציאל תחרותי.
<חן בר-יוסף: מגיע לקוח אחר ולפעמים, אדוני היושב ראש, שני לקוחות באותו בנין, דלת מול דלת, כאשר ברור לחלוטין שעלות האספקה של הגז בין שינהם היא אותה עלות לחלוטין אבל ללקוח אחד, מסיבותיו של הספק שכנראה זיהה בו איום תחרותי יותר גדול הוא מציע מחיר א' ולזה שגר בדירה מולו או בבנין מולו, למרות שתנאי האספקה הם תנאים שווים לחלוטין, הוא מציע מחיר כפול או פי 1.5 או כל מחיר לא כלכלי אחר, ובלבד שהוא לא יקבל ממנו את השירותים, וזה קשור להתנהלות של החברות ואי הרצון בתחרות.
אבישי ברוורמן: אני חייב להפסיק את הדיון לשתי דקות.
אבישי ברוורמן: אני מחדש את הדיון.
<חן בר-יוסף: אז רק להזכיר: סעיף 17ב עניינו באיסור על ספק שמספק גז בפריסה ארצית להגיד ללקוח אחד: לך אני אספק ולשני להגיד: אני לא מספק.
<חן בר-יוסף: כל החילופין שהוא בן דודו של "אני לא מספק", להגיד לו: אני מספק אבל רק במחיר פי שתיים או פי שלוש, שזה נראה לנו בלתי סביר.
<חן בר-יוסף: לפני שיעירו פה הערות, אנחנו מודעים לזה שהתקנות האלה, למרות חשיבותן והן מצליחות באמת לגרום להעברת בניינים, ואנשים בעקבות הרפורמה הזאת אכן החליפו ספקים - -
<איתי עצמון: אתה מדבר על סעיפי החוק.
<חן בר-יוסף: סעיפי החוק.
<חן בר-יוסף: למרות זאת, יש אתם קשיים ואנחנו כבר בתהליך של יצירת השלמות.
<חן בר-יוסף: אם נראה בסעיף 17ב, השר יכול להביא הגדרות יותר ספציפיות למה הוא סירוב בלתי סביר.
<חן בר-יוסף: בעת חקיקת החוק המחשבה היתה שבתי המשפט יגדירו, הלקוחות, ברגע שהם ירגישו פגועים, זה יהיה המנגנון.
<חן בר-יוסף: אנחנו רואים שזה לא עובד ואנחנו כן לקראת הגדרת הגדרות יותר מדויקות לענין הזה.
<חן בר-יוסף: זו נקודה אחת שאנחנו מטפלים בה.
<חן בר-יוסף: אנחנו גם מטפלים בכל הנושא של בדיקה האם יש צורך לפקח בכלל על מחירים בכל השוק הזה שנקרא: שוק הגז הביתי.
אבישי ברוורמן: אתה רוצה להוסיף משהו?
<איתי עצמון: רציתי לשאול: אתה אומר שאתם עובדים כרגע על תקנות אבל הסעיף שאתה מדבר עליו, תוקפו אמור לפוג ב-1.1.2014.
<איתי עצמון: כלומר, גם כאשר תביאו תקנות, הן יוכלו להיות בתוקף רק עד ה-1.1.2014 אלא אם כן תביאו תיקון חקיקה ראשית קודם.
<חן בר-יוסף: זאת ההשלמה שאנחנו גם עוסקים בה.
<חן בר-יוסף: בהתאם לצורך נביא, אנחנו לא נעשה את כל המאמץ לתקן תקנות שאין מאחוריהן חקיקה שנותנת להם יותר מ-3 חודשי חיים אבל כן, יש כוונה ויהיה ניסיון להאריך את החקיקה הראשית שתאפשר יותר אורך חיים לסעיפים 17ב וגם 17א.
אבישי ברוורמן: אנחנו נסתפק בזה.
אבישי ברוורמן: לפני זה, יש הערות?
אבישי ברוורמן: אני מבקש בקצרה כי היו פה שני דיונים מאד ממצים על הבנקים ועל הגז, ויש לנו תכף ישיבת סיעה.
אבישי ברוורמן: אני יודע שלפעמים זה קשה אבל אני מבקש כל אחד 30 שניות.
<יורם טמיר: אני יושב ראש חטיבת חברות הגז הקטנות באיגוד לשכות המסחר ומנכ"ל ש.א.מ, מרכז הגז.
<יורם טמיר: אני רוצה להגיד שיש לנו מצב מוזר, כלומר, אני בעד הארכת התקנות, הן יוארכו בהוראת שעה אבל בהחלט יש צורך בתיקוני חקיקה ראשית.
<יורם טמיר: אבל אנחנו נמצאים, אדוני, תחת החלטת ממשלה קודמת, שנתנה בדצמבר 2011, כתוצאה מהמלצת ועדת טרכטנברג, וההחלטה הזאת היתה מאד מוגדרת.
<יורם טמיר: כלומר, היא הגדירה אפילו בזמן, 240 יום, משרד האנרגיה, אז הוא עוד היה תשתיות והיום הוא כבר אנרגיה ומים, צריך היה להביא לתיקוני חקיקה או הצעות אחרות, ו-60 יום לוועדת שרים ליישום.
<יורם טמיר: אנחנו כבר הרבה מעבר לזמן הזה - -
אבישי ברוורמן: איך אומרים?
אבישי ברוורמן: היו בחירות, פגרה.
אבישי ברוורמן: אתה אומר שהזמן הגיע.
<יורם טמיר: יפה.
<יורם טמיר: צריך להבין שאנחנו נמצאים ברפורמה בת 24, כמעט 25, שזה רבע מאה.
<יורם טמיר: היא עדין כושלת, אדוני, ולא עונה לכוונת המחוקק במקור.
<יורם טמיר: אז אין ספק שאנחנו - -
אבישי ברוורמן: איתי מתקן אותך או שאני אגיד בשמו, שהרפורמה הזאת, הספציפית, היא מ-2008.
<יורם טמיר: זה התיקונים.
<איתי עצמון: נכון, אלה הסעיפים שאנחנו מדברים עליהם.
אבישי ברוורמן: מה שהוא אומר לך, שזה תיקון על תיקון על תיקון.
<יורם טמיר: היא החלה בחתימתו של מי שהיה שר האנרגיה, עורך דין משה שחל, בדצמבר 1989.
אבישי ברוורמן: ואז עוד היה לו שיער שחור.
<יורם טמיר: נכון.
<יורם טמיר: בגלל ההערה הזאת אני אומר שהשדרוג שנעשה בחקיקה בסוף 2007, גם הוא לא צלח כי עדין יש הפרות.
אבישי ברוורמן: אתה ממליץ לקבל את התקנות?
<יורם טמיר: כן, זה המזער, והיה ניסיון כזה בקדנציה הקודמת, להכניס את משרד האנרגיה לסד של לוח זמנים שבתוך התקופה הזאת יביא לשינוי הנדרש והוא תיקון החקיקה הראשית.
אבישי ברוורמן: מר בר יוסף, אני חושב שאת ההערה הזאת תעביר הלאה כי באמת הגיע הזמן.
אבישי ברוורמן: עוד מישהו?
<חן בר יוסף: בשמחה רבה.
<אהרון אביטן: אני מנכ"ל חברת גז "יגל".
<אהרון אביטן: חוץ משתי חברות, אני ועוד אחד שיושב פה לצדי, מנסים ליישם את מה שיש מהרפורמה הזאת, יש עוד 20 ספקי גז שלא עושים כלום, לא פעילים ורק מחלקים גז בשכונה.
<אהרון אביטן: בדרך כלל זה במכלים מיטלטלים.
<אהרון אביטן: בהמשך של הדברים שלו, אין רפורמה ואין כלום.
<אהרון אביטן: יש 4 ספקי גז גדולים ששולטים בשוק.
<אהרון אביטן: חד משמעית, אין מעבר של לקוחות ביניהם.
<אהרון אביטן: השוק המסחרי נעול לחלוטין.
<אהרון אביטן: כל השוק הביתי הוא בסך הכל 25% משוק הגז.
<אהרון אביטן: הכסף הגדול נמצא במסעדות, בתעשייה, במסחר.
<אהרון אביטן: יש לי דוגמה מהימים האחרונים, אראה לך אותה מיד.
<אהרון אביטן: מסעדה אומללה שבסך הכל מנסה לשפר את המחיר שלו, הוא צריך למכור את הבית שלו ואת הבית של חמותו כדי שחברת הגז לא תמשיך להתעלל בו.
<אהרון אביטן: הוא בסך הכל ניסה להשיג כמה שקלים פחות.
<אהרון אביטן: בשוק הגז יש המון עבודה לעשות ברפורמה הזאת.
<אהרון אביטן: סעיף 17א או 17ב, רק שנינו מיישמים אותו, ואין לנו את הכוחות להתמודד מול החברות האלה.
<אהרון אביטן: הגיעה השעה לעשות פה עבודה יסודית ברוח פוליטיקה חדשה וממשלה חדשה.
<אהרון אביטן: זה הזמן להכניס את הענין הזה לסדר עדיפות רציני ולעשות פה עבודה מהשורש.
אבישי ברוורמן: תודה רבה מר אביטן.
<אבי פרל: אדוני היושב ראש, אני בעל חברת "מרכז הגז".
<אבי פרל: אני אומר אם לא לבכות אז אולי לצחוק.
<אבי פרל: זה כבר עבר מקום שהרפורמה שמשה שחל, זה שחתם עליה, היא כמעט בת 25 שנה.
<אבי פרל: היועץ המשפטי הצעיר התחיל את דרכו פה, כשהתחלנו את הנושאים האלה וזה פשוט פרח מזיכרונו.
<אבי פרל: זו אותה הרפורמה רק פשוט, אדוני, לא מיישמים אותה.
<אבי פרל: מי לא מיישם אותה?
<אבי פרל: המדינה לא מיישמת אותה.
<אבי פרל: אדוני היושב ראש, אם אני, כאזרח, הייתי עובר עבירה בסדר גודל של פרומיל ממה שהם עשו, אולי הייתי יושב בית סוהר.
ח<חן בר יוסף: מי זה "הם"?
<אבי פרל: משרד התשתיות במקרה הזה.
<אבי פרל: אדוני היושב ראש, הם באו לפה וקבעו פה והתחייבו פה, בוועדה הזאת, אדוני היושב ראש, בפני ראשי ועדות קודמים, והתחייבו לתאריכים, והיושב ראש הקודם והקודם והקודם והקודם.
<אבי פרל: אני, עבדך הנאמן, אדוני, - -
אבישי ברוורמן: אני זוכר אותך כשנכנסתי ב-2006 לכנסת והבטיחו לי להיות השר הבכיר אחרי עמיר פרץ, אבל כמו שבכנסת, לא הצליחו לקיים.
אבישי ברוורמן: ואז באתי להיות חבר כנסת בוועדת הכלכלה, ואני זוכר אותך יושב שם ומציג את אותן נקודות.
אבישי ברוורמן: ולא קרה כלום?
<אבי פרל: ממש.
<אבי פרל: הכלבים נובחים והשיירה עוברת.
<אבי פרל: אדוני, אני לא מאמין.
<אבי פרל: אני מבין שאולי משתדלים אבל מדובר על 25 שנה כמעט.
<אבי פרל: אתה יודע מה?
<אבי פרל: על מה אנחנו בסך הכל מדברים?
<אבי פרל: הייתי שותף לוועדה הקודמת וסוף סוף להצלחות יש מיליון שותפים והכישלון הוא יתום אבל פה, במקרה הספציפי, זה קיים.
<אבי פרל: יש שוק קיים.
<אבי פרל: אנחנו באים להיטיב עמם, אנחנו בעצם החיילים של העם לעשות את הרפורמה האמתית הזאת, אבל שום דבר לא קרה.
<אבי פרל: 95% עדין נשלט על ידי חברות הגז הגדולות ואדוני, מדובר על כ-800 מיליון שקלים שמשלם הציבור כל שנה יותר ממה שהוא יכול לשלם.
<אבי פרל: אני אומר שאנחנו מסכימים שיתנו לנו תאריך אבל תבצעו את זה.
אבישי ברוורמן: מר פרל, אחד הדברים שבאתי לכנסת, עבדתי בהרבה דברים.
אבישי ברוורמן: אחד הדברים שלפעמים קשים במערכת הישראלית זה שמצד אחד בישראל יש לך רבע מהאנשים, שזה המון.
אבישי ברוורמן: צעירים ומבוגרים, מוכשרים והגונים, יזמים הכי טובים בעולם.
אבישי ברוורמן: אבל מצד שני, מה שנוצר בישראל, הפלונטר הבירוקרטי-פוליטי-חוקתי הוא מהגרועים בעולם.
אבישי ברוורמן: היה לנו דיון, לדוגמה, על מינהל מקרקעי ישראל לפני שבוע.
אבישי ברוורמן: שאלתי את מר בנצי ליברמן, מנכ"ל המינהל: מדוע מצהירים על 40 אלף דירות שמשווקות ובפועל זה פחות מ-15 אלף.
אבישי ברוורמן: נניח שאני ראש הממשלה ואני ממנה אותך עכשיו לשר הדיור.
אבישי ברוורמן: הוא אומר לי, אני אגיד לך מה הבעיה: בשביל לעשות פרויקט דיור צריך לבנות דירות, צריך לבנות בתי ספר, שזה משרד החינוך, צריך לבנות תחבורה, זה משרד התחבורה.
אבישי ברוורמן: כל סוס מושך בכיוון אחר.
אבישי ברוורמן: אחת הבעיות בישראל שהתפקוד של המערכת, תמיד דנים על דבר קטן וגם לא מיישמים את הדברים הגדולים.
אבישי ברוורמן: לכן, אני מבין כל מה שאתה אומר ובכל מקרה, בתקופה שבה אני הולך להעלות כמה שיותר נושאים כדי להגיע לתחרותיות, אני לא מחפש יותר לעבוד אצל אף אחד, לא שום דבר בשוק האזרחי.
אבישי ברוורמן: זה נרשם בפרוטוקול ואני בטוח שכרגע נעביר את התקנות האלה, כי אתם לא מתנגדים אבל ההערה שלך וההערה של מר אביטן ושל מר טמיר נרשמת, ונתחיל להיאבק.
אבישי ברוורמן: כל יום העולם מתחיל מחדש.
<אבי פרל: הם רוצים, הם אלה שמציעים אז תעשו, תגמרו את זה.
אבישי ברוורמן: צריך לעשות.
אבישי ברוורמן: בטוח.
אבישי ברוורמן: תקריא את זה מהר.
חמד עמאר: כן, אדוני.
חמד עמאר: אני מקריא: "צו הסדרים במשק המדינה (תיקוני חקיקה) (הארכת התקופות האמורות בסעיפים 17א(ב) ו-17ב(ב) לחוק), התשע"ג-2013.
חמד עמאר: בתוקף סמכותי לפי סעיף 17ג לחוק הסדרים במשק המדינה (תיקוני חקיקה), התשמ"ט-1989 (להלן- החוק), לאחר התייעצות עם הממונה על ההגבלים העסקיים, ובאישור ועדת הכלכלה של הכנסת לפי סעיף 19(ב) לחוק, אני מצווה לאמור: 1.
חמד עמאר: התקופה האמורה בסעיף 17א(ב) לחוק מוארכת בזה עד יום כ"ט באדר א' התשע"ד (1 במרס 2014).
חמד עמאר: 2.
חמד עמאר: התקופה האמורה בסעיף 17ב(ב) לחוק מוארכת בזה עד יום כ"ט בטבת התשע"ד (1 בינואר 2014).
חמד עמאר: סילבן שלום, שר האנרגיה והמים.
אבישי ברוורמן: את התיקון הקטן תכניס.
<איתי עצמון: יש לי הערה משפטית קצרה: אני רוצה להפנות את תשומת הלב לכך שהצו הקודם פקע ב-5 במאי, כלומר, לפני כשבוע.
<איתי עצמון: הוא הוארך מכוח סעיף 38 לחוק יסוד: הכנסת.
<איתי עצמון: מכיוון שהוועדה נדרשה לזה היום, נוצר פער של שבוע שבו הצו לא היה בתוקף.
<איתי עצמון: השאלה, אני גם באתי בדברים עם משרד המשפטים בענין הזה - -
אבישי ברוורמן: אני בטוח שיש לכם פתרון לזה.
<אורן תמיר: בתמצית, על מנת לא לגרור להשלכות רטרואקטיביות ובין היתר לעיצומים, מכוח העקרונות המשפטיים הכלליים שנוהגים אצלנו, הצו ייכנס לתוקף או ההארכה תיכנס לתוקף עם יום הפרסום של הצו.
<איתי עצמון: אנחנו נצטרך להוסיף בשני הסעיפים "מיום פרסום הצו".
אבישי ברוורמן: בעד – 1
אבישי ברוורמן: נמנעים – 1
אבישי ברוורמן: אושר.
אבישי ברוורמן: ברשות מרנן ורבנן ורבותיי.
אבישי ברוורמן: מצטרף אלינו חבר הכנסת יעקב אשר, שהיה ראש עיריית בני ברק, ואנחנו מאוד שמחים שהוא הצטרף אלינו.
אבישי ברוורמן: ואני רואה שחבר הכנסת, ידידי, אורי מקלב, שיהיה פה באופן קבוע – אתה כבר ממלא מקום?
אבישי ברוורמן: מונית?
אורי מקלב: אני עוד לא חבר, אז ממילא אני - - - ממלא מקום.
אורי מקלב: זה אמור להיות היום - - -
אבישי ברוורמן: רבותיי, אנחנו נפתח את הדיון.
אבישי ברוורמן: כבוד ראש העירייה יצטרף אלינו.
אבישי ברוורמן: איתנו שר הבינוי והשיכון, אורי אריאל; ממלא מקום ראש עיריית ירושלים, סגן וממלא מקום, שהוא גם יושב-ראש ועדת התכנון והבנייה המקומית, מר קובי כחלון; חברי כנסת, נציגים.
אבישי ברוורמן: מה הסימן הזה מר כחלון, זה ראש העיר?
<קובי כחלון: הנה ראש העירייה.
ניר ברקת: אני מתנצל על האיחור, הייתי בוועדת החינוך, התרבות והספורט.
אבישי ברוורמן: אז אני פותח עוד פעם: כבוד השר, ראש העירייה ניר ברקת, ממלא מקומו, חברי הכנסת, מכובדיי, לכבוד יום ירושלים שיצוין מחר, אנחנו מקיימים את הדיון היום בוועדת הכלכלה.
אבישי ברוורמן: על סדר היום העלינו את נושא שיווק הקרקעות ופתרונות דיור בירושלים, ואת נושא פיתוח תכניות התחבורה בכניסה לירושלים.
אבישי ברוורמן: אבל, כבוד השר, כמובן שאנחנו ניתן לראש העירייה לפתוח, להעלות אולי גם נושאים נוספים, אבל היינו מאוד שמחים להתייחס לשני הנושאים הספציפיים האלה.
אבישי ברוורמן: כבוד ראש העירייה, הבמה שלך.
ניר ברקת: קודם-כל, מכובדי היושב-הראש, השר, חברי כנסת נכבדים, מכובדיי כולם, סגן ראש העיר וממלא מקומי.
ניר ברקת: שני נושאים התבקשנו להציג היום: אחד, את תפיסת העולם בנושא דיור, דיור בר השגה והתחדשות עירונית.
ניר ברקת: אנחנו נשמח מאוד לתת לכם קצת קונטקסט לראיית המאקרו של איך מפתחים את העיר ירושלים, והאתגרים הגדולים שיש לנו בקונטקסט הכלכלי של פיתוח כלכלי.
ניר ברקת: אם ככה, זה שני נושאים – הפיתוח הכלכלי, המאקרו, ממנו גם ייגזר כל נושא התחבורה.
ניר ברקת: אבל אני מציע שבפרק הראשון נתעסק בנושא של דיור בר השגה והתחדשות עירונית בירושלים.
ניר ברקת: אנחנו מאוד עסוקים בתהליך הזה כי בירושלים, ברמה העקרונית, אין לנו מרחבים אדירים לפיתוח בנייה.
ניר ברקת: לכן, אנחנו צריכים לדעת לנהל נכון את העתודות הקיימות, לראות איך אנחנו עושים ציפוף עירוני, ואיך עובדים יד ביד עם משרד הבינוי והשיכון בתהליך הזה, שבסופו של דבר זה מאמץ משולב.
ניר ברקת: מר כחלון, אתה רוצה לקחת פיקוד על הפרזנטציה?
<קובי כחלון: כן, אפשר.
ניר ברקת: בנושא הראשון הייתי מבקש ממר כחלון לעשות מצגת ראשונית.
ניר ברקת: אני מניח שהשר ייכנס לנושא הזה.
אבישי ברוורמן: מר כחלון, בבקשה.
<קובי כחלון: סוגיית הדיור במדינה ובירושלים בפרט זו סוגיה, שבואו נגיד – פחות או יותר – כמו מזג האוויר: הרבה מדברים עליו, הרבה אנשים לא עושים.
<קובי כחלון: אז כולם מדברים ומדברים, זה בסדר.
<קובי כחלון: אחת הבעיות המרכזיות, אני חושב, היא שמדינת ישראל או ממשלת ישראל לא החליטה שזה באמת הדבר שהיא רוצה לעשות.
<קובי כחלון: אם הייתה רוצה לבנות דירות הייתי מציע לה, לממשלה, לקבל החלטה: רוצים לבנות דירות לאנשים בני 24, נשואים פלוס ילד, במחיר של מיליון שקל, הצעת החלטה – ובבקשה, משם נגזור אחורה.
<קובי כחלון: אז כל עוד הממשלה לא תקבל החלטה מהסוג הזה, כנראה שכולנו נצטרך לעשות הרבה דברים שעשינו אתמול, עשינו שלשום, עשינו לפני שנה, עשינו לפני שנתיים, וכנראה שמחירי הדיור ימשיכו לעלות.
<קובי כחלון: ממשלת ישראל, על כל גווניה, משיקולים כלכליים כאלה ואחרים, לא מתאים לה שמחירי הדירות ירדו, ולא מתאים לה שהפעולה הזאת תתבצע.
<קובי כחלון: לכן, אנחנו צריכים להמשיך, כנראה, במתווה הזה.
<קובי כחלון: נגזר עלינו להמשיך להעלות את מחירי הדירות, לשעבד את הילדים שלנו לאבן להרבה שנים ואת המשפחות ואת ההורים, וזאת הסוגיה.
<קובי כחלון: אני חושב שאם האג'נדה המרכזית צריכה להוביל, האג'נדה צריכה להוביל: למי נותנים דירה ובכמה.
<קובי כחלון: נקודה.
<קובי כחלון: יחליטו.
<קובי כחלון: החליטו לפנות את חבל עזה, קבעו שמוציאים כך וכך מיליארדים – לא הייתה בעיה של כסף.
<קובי כחלון: אז שיעשו גם את זה כאן.
<קובי כחלון: אבל בואו נדבר על העיר ירושלים, מחוזותינו הקטנה.
<קובי כחלון: יש לנו קצת יותר מ-800 אלף - - -
אורי אריאל: - - - ראש העירייה לא מציע לפנות את ירושלים, ואחרי זה לבנותה מחדש - - - הייתה הכוונה.
ניר ברקת: ממש לא.
אבישי ברוורמן: את השיחה הזאת אנחנו ננהל במקומות אחרים.