GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
כרמל שאמה-הכהן: 19.
אתי בנדלר: חבר הכנסת נחמן שי, הוועדה התכנסה כדי לדון בתקציב רשות השידור לשנת 2012 ב-31 בדצמבר 2012, והדיון החל, אלא שיושב-ראש הוועדה סבר שבתקציב רשות השידור לא ראוי שהוא ידון לבד, ולכן הוא הודיע שהוא יקיים עוד דיון.
נחמן שי: הוא היה לבד באותה ישיבה?
אתי בנדלר: אכן, ולכן הוא ישתדל לזמן כדי שגם קול חברי הכנסת האחרים של הכנסת הנוכחית יוכל להישמע בדיון הזה.
אתי בנדלר: לכן, אם הדיון היה נעשה לפני שבוע או היום, זה חסר משמעות מבחינה זו.
נחמן שי: יש טעם לפגם לדעתי בדיון הזה.
אופיר אקוניס: שנת 2012 הסתיימה.
אופיר אקוניס: אם אפשר לדעת האם התקציב הזה בוצע או לא בוצע, האם יש בו חסרים או יש בו יתרות.
אופיר אקוניס: מה הסטטוס, מה אנחנו מאשרים?
אופיר אקוניס: מה אנחנו מאשררים, יותר נכון, כי אני מבין שהוא אושר בממשלה, ולפי מה אנחנו מאשרים אותו?
נחמן שי: גם זו שאלה בפני עצמה – שאלה בפני עצמה – איך מאשרים תקציב בדיעבד.
נחמן שי: אולי נקבל את התקציב של 2013 עכשיו לשם שינוי, זה היה עושה לי את החיים יותר קלים.
אופיר אקוניס: לא, זה דווקא היה צריך באמת להיות על-ידי הכנסת הבאה והרכב הממשלה הבא, של 2013, כפי שהמדינה תאשר תקציב ב-2013 על-ידי הכנסת הבאה והממשלה הבאה.
אופיר אקוניס: היועצת המשפטית, לפי מה בעצם ועדת הכלכלה מקיימת את הדיון הזה?
אתי בנדלר: חוק רשות השידור קובע מפורשות, סעיף 31 אומר כדלקמן: "דרכי הכנת התקציב, מסירתו לממשלה לאישור ודרכי אישורו ייקבעו על-ידי שר האוצר בתקנות" – ואכן נקבעו התקנות שמדברות על אישור תקציב רשות השידור, שזה כולל כאמור את אישור הממשלה, וסעיף 32א לחוק רשות השידור אומר: "אגרות, פטורים וקנסות לפי סעיף 29(א), והתקציב לפי סעיף 31, טעונים אישורה של ועדת הכלכלה של הכנסת.
אתי בנדלר: " לגבי לוחות הזמנים - מתי רשות השידור הכינה את התקציב, אישרה אותו, מתי זה הועבר לממשלה ומתי הממשלה אישרה את התקציב - כמובן זה יישמע על-ידי נציגי הרשות או משרד ראש הממשלה.
אמיר גילת: צהרים טובים.
אמיר גילת: כמו שאמרתי בישיבה הקודמת, אנחנו התכנסנו ב-31 בדצמבר 2012 כדי לאשר את תקציב 2012, וברוח הומור אמרתי גם טוב מאוחר מאשר לעולם לא, אבל זה היה ממש בהומור, זה כנראה לא הובן כהלכה.
אמיר גילת: עד 2011 לרשות השידור לא היה במשך שנים, כפי שהצביע על כך מבקר המדינה, תקציב מאושר.
אמיר גילת: אנחנו תיקנו את הליקוי הזה.
אמיר גילת: ב-2011 מוסדות רשות השידור אישרו – כאמור, לראשונה מזה שבע שנים – תקציב מאושר על-ידם, כך היה גם ב-2012.
אמיר גילת: אלא ש-2012 התחילה מבחינתנו באיחור – אני מזכיר לכולכם את בג"ץ היוצרים שמנע מאתנו לאשר תקציב כל עוד הוא לא שיקף את עמידת רשות השידור במחויבות בחוק הפקות המקור.
אמיר גילת: גם בחסות הוועדה הזאת נעשו הדיונים ותוקן המתווה של החוק, כך שעם החקיקה של חוק רשות השידור שהסדיר את המתווה ההדרגתי יכולנו לגשת לאישור התקציב.
אמיר גילת: בחודש אוגוסט מוסדות רשות השידור – ההנהלה קודם כול ואחר כך המוסדות – סיימו את הכנת תקציב 2012 והוא עבר לאוצר, נציג האוצר כאן ידווח.
אמיר גילת: אגיד בסוגריים ש-2013, כבר אישרנו אותו במוסדות רשות השידור.
אמיר גילת: כמובן, ההנהלה עשתה את עבודתה קודם, מוסדות רשות השידור אישרו כבר בסוף 2012 את תקציב 2013 והוא עבר במועד לשר האוצר ומכאן להמשך הפרוצדורה.
נחמן שי: אני מבין, אבל למה הוא לא בא עכשיו?
נחמן שי: התחילה כבר שנת 2013.
נחמן שי: איך אתם עובדים החודש, לפי 1 חלקי 12 מתקציב 2012 שעוד לא אושר?
אמיר גילת: קודם כול, אנחנו פועלים בהתאם לחוק, חבר הכנסת שי, ומעבירים לשר האוצר.
נחמן שי: נכון, אז אנחנו שוב לוחצים על האוצר.
אמיר גילת: ובהקשר למה שאמרת אני רוצה לציין שבסך הכול אנחנו מדברים פה על הצעת תקציב 2012 כיוון שהתקציב הזה, לא פעלנו לפיו, אנחנו פעלנו לפי 1 חלקי 12.
נחמן שי: של 2011.
אמיר גילת: כן, ולכן יש פה באמת מצב קצת אבסורדי, שמאשרים תקציב שהוא בעצם הצעת תקציב כבר בשנה שאחרי, כשאנחנו עבדנו כל הזמן בשיטה של 1 חלקי 12, למעט שתי חריגות שאושרו על-ידי מוסדות רשות השידור, וזה הקצאת יתר להפקות מקור כדי לעמוד במחויבות בחוק, והשקעה של 40 מיליון שקלים בטכנולוגיות.
אמיר גילת: אלה שני הסייגים שהיו ל-1 חלקי 12, ואם תרצו עוד פרטים על גוף התקציב, נמצא פה סמנכ"ל הכספים.
אמיר גילת: אני באמת מקווה שכל הגורמים הרלוונטיים יאשרו בזמן את תקציב 2013 כדי שלא נמצא את עצמנו שוב פעם פועלים לפי 1 חלקי 12.
נחמן שי: האם אפשר לשאול כמה שאלות?
נחמן שי: אחת הנקודות הכי חשובות – ואתה הצבעת על זה, היושב-ראש – שהפריעו לכם בעבר היה הנושא של הפקות מקומיות קנויות, ואתה הסברת לנו שאתה מציג מתווה שבו תגדילו בהדרגה.
אמיר גילת: מתוקף של חוק.
נחמן שי: גם לפי החוק וגם הבנו שבשנים קודמות זה לא התאפשר.
נחמן שי: אני מבקש לדעת האם המתווה הזה נשמר, האם קצב ההוצאות הוא בהתאם להתחייבות שלכם והאם אתה מניח שתעמוד ביעד שהחוק קבע לכם בשנה הקרובה, 2013 – נגיד שהיה צריך לסגור פערים אבל אנחנו מסתכלים עכשיו קדימה.
אמיר גילת: בדיוק לפני שנה התחייבתי שרשות השידור תעמוד ב-2012 במחויבות שלה בחוק, וכך היה - אפילו נדרתי נדר לא להגיע לפה שוב ולהגיד שאנחנו לא עמדנו במחויבות – ובשנת 2012 רשות השידור, כפי שדיווחתי גם ליושב-ראש הוועדה בכתב, בהתאם לחוק, גם ליושב-ראש ועדת החינוך, הוועדה המשותפת, הם קיבלו את הדיווח שאנחנו מילאנו את חובתנו בשנת 2012.
אמיר גילת: השקענו כ-73 מיליון שקלים, שזה בדיוק המתווה, ואנחנו הולכים לעשות בדיוק את אותו דבר גם ב-2013.
נחמן שי: כך עכשיו מדי שנה תשקיעו?
אמיר גילת: השנה – בגלל שהאגרה יורדת ב-5% - זה יהיה כ-70 מיליון.
נחמן שי: עוד נזק אחד בהורדת האגרה.
נחמן שי: לאגרת הרדיו שעלתה אין - - -
אמיר גילת: אנחנו מקווים להשקיע.
אמיר גילת: קודם כול, לצערי הרב, גם היום אנחנו עוד לא יכולים לבצע.
אופיר אקוניס: אם "עלה ירוק" תיכנס, היא עלולה לבטל את האגרה בכלל, או עשויה לבטל את האגרה.
אופיר אקוניס: קחו את זה בחשבון.
קריאה: בעיני המתבונן – עשויה או עלולה.
אסף אמיר: תעמולת בחירות.
אופיר אקוניס: לא, לגבי האגרה אני אומר.
נחמן שי: הנה, זה דבר שלא הייתי מודע לו – כשמורידים את אגרת הטלוויזיה, אז גם מקטינים את ההפקות.
נחמן שי: למה לא אמרתם את זה?
אמיר גילת: החוק הוא 36% מהכנסות הטלוויזיה, כידוע.
נחמן שי: פיצינו אתכם על-ידי זה שעלתה אגרת הרדיו ואתם יצאתם פחות או יותר שלמים, אבל לא ידעתי שיהיה מחיר בהפקות המקומיות.
אסף אמיר: אני לא בטוח שרשות השידור ידעה את זה.
נחמן שי: אתם לא עמדתם.
נחמן שי: היה צריך לחייב באיזשהו אופן.
אסף אמיר: יכול להיות שלא עמדנו על המשמר.
אסף אמיר: אבל יכול להיות גם שרשות השידור – אם באמת חשוב לה, כמו שהיא מצהירה, שידורים והפקות מקור – היא היתה אומרת, בואו נמצא איזה איזון ולא נלך רק על הרדיו.
אסף אמיר: אבל בסדר, יש עוד דברים שיש לנו טענות לגביהם.
נחמן שי: לא, אבל זו נקודה חשובה.
נחמן שי: אני קיבלתי את ההתחייבות אז של יושב-ראש רשות השידור, שבאמת הם יעמדו במתווה הזה, ואני חושב שאתם צריכים לקבל את החלק הזה שלכם מתוך ההתנהלות הכספית של רשות השידור, וזה היה נכון.
נחמן שי: עכשיו זה ירד.
אסף אמיר: איך קרה שרק ברדיו זה עלה?
נחמן שי: זה היה תרגיל שמשרד ראש הממשלה עשה יחד עם הרשות כדי להחזיר כספים.
אסף אמיר: בבקשה.
נחמן שי: אנחנו לא אהבנו את זה אבל זה נעשה.
נחמן שי: אני מקווה שרשות השידור יודעת לנצל את הכספים בצורה נכונה.
אמיר גילת: אני מזכיר שהמתווה עולה, אחוז עולה עם השנים.
קריאה: כרגע אמרת שהוא יורד.
אמיר גילת: ב-2013.
אמיר גילת: אחר כך הוא עולה.
נחמן שי: אחר כך זה עולה מחדש?
אמיר גילת: בוודאי.
נחמן שי: החלק של הפקות מקומיות יעלה?
אסף אמיר: האחוז יעלה אבל אולי התקציב ירד.
נחמן שי: זה חשוב, זו נקודה מרכזית.
ערן הורן: האחוז מטפס מ-15% ב-2012 ו-2013; ב-2014 – 20%, ב-2015 – 25%, ומגיע להבשלה מלאה – 36%, שהם בערך 160–170 מיליון שקלים הוצאה בכל שנה.
נחמן שי: להפקות מקומיות, קנויות.
עידו אציל: הוא עולה אפילו מעבר למה שהיה קבוע בחוק.
אמיר גילת: ברור.
אמיר גילת: ועם כל הכבוד ליוצרים, ויש כבוד, אני מזכיר שגם בתוך הבית, רשות השידור מפיקה הפקות מקור ישראליות.
אמיר גילת: הן אולי לא קנויות אבל הן הפקות מקור.
נחמן שי: והן גם טובות.
אמיר גילת: נכון.
נחמן שי: אין פה ביקורת על עובדי רשות השידור בהקשר הזה, אז זה בסדר, אבל יש חלק שהשוק צריך לצאת, בייחוד שהם קיבלו כמה חבטות מאוד לא ראויות בזמן האחרון.
אסף אמיר: אל תזכיר.
אסף אמיר: זה היה בחדר הזה או שהם כולם נראים אותו דבר?
נחמן שי: זה היה בחדר הזה.
אסף אמיר: כל חדרי העינויים נראים אותו דבר.
נחמן שי: אנחנו נפגוש אתכם בסיבוב הבא ונעזור לכם ככל שנוכל.
נחמן שי: זאת לא הבטחת בחירות, זה אמת.
אורי רוזנווקס: אני רוצה להעיר בעניין הזה, וזו גם שאלה.
אורי רוזנווקס: העניין של גודל הסכום שהולך להפקות המקור תלוי גם בעניין האגרה – תקן אותי אם אני טועה, אמיר.
אורי רוזנווקס: אם גובה האגרה יורד אזי יש גם הקטנה בהפקות המקור.
אמיר גילת: יחסית.
אמיר גילת: ודאי.
אורי רוזנווקס: הקטנה יחסית בהפקות המקור.
אורי רוזנווקס: השאלה בעניין הזה היא כזאת.
אורי רוזנווקס: כאשר האגרה מצטמצמת, ולרשות השידור יש עוד דברים על הפרק – כמו ערוץ הניו-מדיה שלה, כמו דברים אחרים שמפתחים – האם אנחנו שומרים על הבכורה של הפקות?
אמיר גילת: איזה ערוץ ניו-מדיה שאנחנו מפתחים?
אורי רוזנווקס: ערוץ חדשות, דברים כאלה.
אורי רוזנווקס: האם יש העדפה בעניין הזה להפקות המקור?
אורי רוזנווקס: חשוב לנו לשמר את העניין הזה שאם הגבייה או שיעור האגרה יורד, יש עדיין העדפה להפקות המקור, וזה דבר חשוב.
אמיר גילת: לא הבנתי את השאלה.
אופיר אקוניס: אדוני היושב-ראש, הסוגיה הזאת של הפקות מקור בתוך שוק התקשורת הישראלי, גם בערוצים המסחריים וגם בערוץ הציבורי, זה רק חלק אחד מתוך תפיסה שאנחנו נצטרך לדון בה, וכבר אמרנו אם אינני טועה בסוף הישיבה על המשך פעילותו של ערוץ 10, שמי שלא יהיה כאן – וודאי יהיו כאן אנשים בעוד חודש וחצי או חודשיים, פחות או יותר כאשר תאויש ועדת הכלכלה ותאויש הממשלה החדשה והכנסת החדשה – צריך לדון בכל המכלול, אי-אפשר לדון רק במכלול של היוצרים או התקצוב שלהם לעומת הירידה באגרה.
אופיר אקוניס: אם רשות השידור או הממשלה חושבת, למשל בסעיף 13 של הצעת התקציב שהונחה פה – יותר נכון, הופצה באתר האינטרנט – שיהיה עדכון ריאלי באגרות הרשות, אני לא הייתי יוצא מנקודת הנחה כזאת.
אופיר אקוניס: אנחנו בחדר הזה – גם היושב-ראש הנוכחי וגם היושב-ראש הקודם – פעלנו להקטנת האגרה, למורת רוחם של חבריי ברשות השידור, היו לנו ויכוחים עזים, אנחנו חושבים שצריך לשלם פחות.
אופיר אקוניס: אנחנו בכלל אוהבים, אני באופן אישי אוהב שהציבור משלם כמה שפחות מסים, וזה אחד המסים.
אופיר אקוניס: העניין עם המפלגה הקודמת היה עקיצה, לא היתה תעמולה, זו היתה אמירה.
אופיר אקוניס: הם רוצים לבטל אותה לחלוטין, ואני לפעמים עומד מול קהלים שלי – אפילו עכשיו בחוגי בית ובכל מיני קמפוסים ובאוניברסיטאות, אומרים לי, תבטלו לגמרי, ואני צריך להגן על העובדה הזאת שיש אגרה מסוימת במדינה דמוקרטית כדי לקיים שידור ציבורי.
אופיר אקוניס: הייתי יכול להיות הרבה יותר פופולרי אם הייתי אומר שהיא תבוטל.
אופיר אקוניס: מצד שני, אני גם לא יכול לקבל את הרציונל של ביצוע עדכון ריאלי באגרות הרשות למעלה.
אופיר אקוניס: זה לא יהיה.
אופיר אקוניס: זה ככל הנראה לא יהיה, וכל השיח פה הוא באמת שיח שיחזור על עצמו, בין אם נאשר ובין אם לא נאשר.
אופיר אקוניס: איך תיראה העיתונות הישראלית, איך תיראה התקשורת הישראלית בעשור שבו תעמולת הבחירות מותאמת לשנות ה-60 בערך, אולי לשנות ה-70 – אגב, אני לוקח על עצמי, גם נחמן, אתה וכרמל, לא טיפלנו בזה אנחנו בארבע השנים האחרונות – בחוק האנכרוניסטי הזה, ואנחנו מגיעים היום לוויכוחים תמוהים.
נחמן שי: זה משאב ציבורי.
אופיר אקוניס: לא, לא, גם במשאב הציבורי.
אופיר אקוניס: אנחנו כחברי כנסת יכולנו ליזום חקיקה פרטית – לא עשינו את זה אבל ברוך השם, תהיה לנו הזדמנות בכנסת הבאה – ואת כל העניין הזה נצטרך להסדיר.
אופיר אקוניס: המחשבה הזאת איך תיראה תקשורת ומהם יחסי הגומלין בין רגולטורים, בין ממשל, בין ועדות כנסת לבין פעולה של תקשורת חופשית במדינה דמוקרטית – שאני מאוד בעדה, דרך אגב, היא רק צריכה להיות טיפה יותר מאוזנת בעיני, לא מזיק שתהיה קצת יותר מאוזנת ותשים על עצמה כללים גם ערב בחירות.
אופיר אקוניס: זה מדהים, כרמל, כל פעם שאני בא – כל משפט שני, אתה עושה תעמולה – אבל אפילו בדרך לפה, בתוכנית רדיו אני שומע מרואיין – אגב, ברשת ב' – שעושה תעמולה עשר דקות למפלגתו, בשם יאיר לפיד.
אופיר אקוניס: הוא, כשהוא אומר את זה, הוא לא עושה תעמולה, אבל כשאנחנו מדברים זו כן תעמולה.
אופיר אקוניס: אגב, בכל המשדרים זה אותו דבר.
כרמל שאמה-הכהן: מה שאתה שוכח, שזה מאוזן מצד שני, שכל דבר רע שראש הממשלה עושה, התקשורת מתאמצת למצוא את הצד החיובי שבו, אז זה מתאזן.
אופיר אקוניס: באומץ רב.
אופיר אקוניס: אגב, הערה גם ליושב-ראש, כיוון שהיתה לי שיחה עם המנכ"ל בימים האחרונים.
אופיר אקוניס: אני מבקש – בשם השקיפות הציבורית – להודיע לציבור מהיום, שעורך המדגם של ערוץ-1 הוא אדם שעושה סקרים לשתי מפלגות פוליטיות, אחת בשם התנועה והשנייה בשם הבית היהודי.
אופיר אקוניס: גילוי נאות מעכשיו – הדבר הזה לא היה ביומן השבוע ביום שישי, לדאבון הלב.
אופיר אקוניס: לא היה.
כרמל שאמה-הכהן: מנו גבע?
אופיר אקוניס: היה סוקר שעושה סקרים לשתי תנועות פוליטיות – אחת היא התנועה של הגברת לבני והשנייה היא המפד"ל בראשות מר בנט, הבית היהודי, וזה צריך להיאמר בשידור.
אופיר אקוניס: כך צריך לעשות.
אופיר אקוניס: אני זוכר שאני ישבתי בשידור עם חבר הכנסת חסון - - -
אורי רוזנווקס: רביב דרוקר אמר את זה.
אורי רוזנווקס: אצל רביב דרוקר?
אופיר אקוניס: לא, לא, זה לא נאמר.
אופיר אקוניס: אני מבקש - מחר הוא הולך לקיים את המדגם.
אופיר אקוניס: אני יודע משיחות פרטיות שהיו לי - - -
כרמל שאמה-הכהן: מה זה משנה כל המדגם, זה הכול גמור.
אסף אמיר: בארצות-הברית הם לא אוהבים- - -
אופיר אקוניס: אתה צריך לתמוך בי ראשון לגילוי נאות.
אסף אמיר: אני חושב שאתה צודק.
כרמל שאמה-הכהן: השקיפות.
אופיר אקוניס: לגילוי, לשקיפות, לומר את זה.
אופיר אקוניס: הוא היה יכול לומר.
אופיר אקוניס: זה לא נאמר, לדאבון הלב, ביום שישי.
כרמל שאמה-הכהן: אבל ברשת ב' כן עושים את זה.
נחמן שי: מה שדובר על סקרים בעבר – והמנכ"ל יושב שם בשקט מאחור ומסתכל על הדיון – שתהיה רוטציה בסוקרים שמגיעים לעשות סקרים ברשות השידור.
נחמן שי: זו נקודה שצריך בהזדמנות זאת לבדוק אם היא נשמרת, זאת אומרת אותם סקרים שעושה הרשות – ואני לא פוסל אותם – האם היא עוברת מסוקר לסוקר או שיש סוקר בית כזה.
אופיר אקוניס: רק ביקשתי גילוי נאות.
יוני בן מנחם: תרשו לנו להשיב.
יוני בן מנחם: לגבי השאלה של חבר הכנסת שי – בעקבות דיון שהיה בזמנו בוועדה לביקורת המדינה - - -
יוני בן מנחם: אנחנו, בשיתוף עם הלשכה המשפטית של רשות השידור ומבקרת הפנים של רשות השידור, עשינו רוויזיה בכל העניין הזה של הסקרים.
יוני בן מנחם: אנחנו הקמנו מאגר, "פול" של סוקרים, יש נוהל ברור והכול נעשה בשקיפות לגבי סוקרים.
יוני בן מנחם: אני רק רוצה לומר שהסוקרים הידועים והמוכרים והפועלים בשוק היום – לא תמצאו אחד מהם שלא עובד עם איזושהי מפלגה.
יוני בן מנחם: נכון?
נחמן שי: נכון, נכון.
נחמן שי: לכן, אי-אפשר להמציא סוקרים.
יוני בן מנחם: אמרתי את זה גם לחבר הכנסת אקוניס.
אופיר אקוניס: אמר לי, אכן כך.
יוני בן מנחם: אמרתי, דרך אגב - אין אחד שלא עובד עם איזושהי מפלגה בצורה כזאת או אחרת – זו הפרנסה שלהם, מזה הם מתקיימים.
אופיר אקוניס: עם זה אין בעיה, אדוני המנכ"ל, אין לנו שום בעיה עם זה.
יוני בן מנחם: אוי לאותו סוקר שייטה את הסקר ואחר כך יתברר שהוא היטה אותו בדיעבד כשיהיו תוצאות האמת.
יוני בן מנחם: זה יהיה יום כיפור בשבילו, אז לכן אני מאמין שהם עושים את עבודתם נאמנה.
כרמל שאמה-הכהן: האמת שדברים השתנו, הסקר היה נכון לאותו יום.
אופיר אקוניס: יוני, אין לי טענה.
יוני בן מנחם: הכול ברוטציה, בשקיפות, בעקבות הדיון שהיה בוועדה לביקורת המדינה.
אופיר אקוניס: אין לי טענה לסוקר, גם אם המספרים לא מצאו חן בעיני, אני לא אומר.
אופיר אקוניס: אני מבקש, אני חושב שהיה ראוי שייאמר בתחילת היומן או בתחילת האייטם עם מר גבע הדבר הזה, זה משפט של שבע שניות.
יוני בן מנחם: אוקיי.
אופיר אקוניס: אגב, צודק היושב-ראש, שנאמר ברשת ב'.
אופיר אקוניס: כאשר עלה סוקר, אמר.
אופיר אקוניס: זה הכול, זה מה שביקשתי.
נחמן שי: אני מציע שבעתיד - כמו שמביאים שופטי כדורגל בין-לאומיים למשחקים חשובים - - -
אסף אמיר: לא מביאים מספיק.
נחמן שי: תחשבו על איזשהו סוקר מבחוץ שאתם יכולים להשתמש בו כי קלפיות המבחן האלה הן חשובות.
נחמן שי: אבל באופן עקרוני, אם נשמרת רוטציה ואם זה עובר את המבחן המשפטי שציינת ואם זה נמצא בבקרה של המבקרת, בעיני זה בסדר, לא מחיתי על זה.
נחמן שי: אני רוצה לשאול שאלה אחרת, ברשותך.
אופיר אקוניס: אני לא סיימתי.
אופיר אקוניס: רציתי, אפרופו התקציב של רשות השידור.
כרמל שאמה-הכהן: אפרופו התקציב, איך זה משפיע על התקציב?
אופיר אקוניס: זו שאלה טובה, דרך אגב, כי זה תקציב לבחירות.
אופיר אקוניס: אמיר, איך באמת הרשות עבדה עם תקציב של 1 חלקי 12 של 2011, איך עבדה ב-2012 והאם היא ממשיכה גם ב-2013 כאשר יש תקצוב מיוחד לבחירות?
אופיר אקוניס: סליחה, אני צריך להתראיין בתחנת רדיו אזורית כלשהי.
יוני בן מנחם: בלי תעמולת בחירות.
נחמן שי: אני רוצה לשאול את ההנהלה שנמצאת פה לגבי הרפורמה.
נחמן שי: עם כל ההסתייגויות שהיו פה בעבר, מסיבות כאלה ואחרות אנחנו קיבלנו את הרפורמה ועודדנו את הרפורמה ולחצנו על האוצר לסייע לכם בהוצאתה של הרפורמה לדרך.
נחמן שי: כבר חנכו, כבר הניחו אבן פינה למתקן רשות השידור בלוד.
אמיר גילת: לא הניחו.
נחמן שי: לא אבן פינה אבל גזרו סרט או משהו.
אמיר גילת: לא, היה שם טקס.
אמיר גילת: טקס חתימת הרפורמה היה בלוד.
נחמן שי: היו כבר ארבעה טקסים לחנוך את הרכבת המהירה שם בתל-אביב.
אמיר גילת: טקס חתימת הסכמי הרפורמה נערך בלוד.
נחמן שי: אז בסדר, יופי.
נחמן שי: אני קראתי כבר עכשיו בעיתון שיש קשיים בפינוי רשות השידור מהפעילות שלה בתל-אביב, כתוצאה מזה המעבר ללוד מתאחר, וכל הרפורמה עוד פעם תקועה.
נחמן שי: אני מבקש גם מכם וגם מנציג האוצר סוף סוף להסביר, כי גם פה בתקציב אתם לוקחים את זה בחשבון, והרפורמה זה צל שמרחף מעל רשות השידור.
נחמן שי: מתי סוף סוף – אתה לקחת את זה על עצמך, אמיר, באמת בתור משימת חייך להוציא את הרפורמה – מתי אתם מוציאים אותה לפועל?
נחמן שי: מתי נראה את השינוי הגדול הזה?
לאה ורון: העיצוב והבינוי של התפאורה ושל התאורה של אולפן החדשות החדש, איפה פיזית הוא צריך להיות?
לאה ורון: אני מדברת על סעיף 12.
אמיר גילת: סעיף 12, תפאורה?
אמיר גילת: ברוממה.
לאה ורון: מתוקצב סכום של 58 מיליון שקלים, מתוכם 49 מיליוני שקלים יהוו את תקציב הפיתוח, 8 מיליון שקלים מתוכם מתוקצבים לצורך מימון, עיצוב ובינוי התפאורה והתאורה של אולפן החדשות החדש.
לאה ורון: ברוממה?
אמיר גילת: כן.
אמיר גילת: לשאלתו של חבר הכנסת שי.
אמיר גילת: למרבה הצער – התחלתי להגיד את זה קודם - אנחנו לא יכולים לבשר גם היום שהרפורמה יצאה לדרך.
אמיר גילת: אנחנו – ואני באמת בהזדמנות זאת בישיבת הסיכום רוצה גם להודות לוועדה על המאמץ הרב שהיא עשתה כדי לעזור לנו לקדם את הרפורמה.
נחמן שי: קיבלתם גיבוי כל הדרך.
אמיר גילת: אנחנו חתמנו ב-5 באוגוסט על הסכמי המימון מול האוצר, מול מינהל מקרקעי ישראל ומול משרד ראש הממשלה.
אמיר גילת: היו חמישה תנאים מתלים שעמדו בדרך, לשמחתי הצלחנו להסיר אותם במהירות, אחד מהם תוך יום – העברנו שלוש קריאות בכנסת לתיקון מתווה האגרה, כשהוועדה הזאת היתה שותפה לעניין הזה; היה צריך אישור של ועדת הכספים, שביום פיזור הכנסת אישרה לנו; היה צריך אישור של שר התמ"ת לחתימה על הסכמים בעניין חוק שעות עבודה ומנוחה, ועוד כמה תנאים שהצלחנו להסיר את כולם.
אמיר גילת: ואז למרבה הצער, דווקא אגודת העיתונאים מבית, תחת הכותרת "התאמות של ההסכמים" – ההסכמים נחתמו כידוע לפני שנה וחצי ואז נדרשו התאמות – תחת הכותרת של התאמות הכניסו פתאום דרישות חדשות, שלא אנחנו ולא האוצר יכולים לתת להן יד, וכרגע המשא-ומתן נמשך על הסעיף.
נחמן שי: נפתח מחדש?
אמיר גילת: לא נפתח מחדש אבל נמשך על סעיף אחר.
יוני בן מנחם: זה ניסיון לפתוח את זה מחדש.
יוני בן מנחם: זה ניסיון שלהם לפתוח את זה מחדש.
אמיר גילת: שלהם.
אמיר גילת: אנחנו לא פותחים מחדש.
נחמן שי: אולי יש לזה צידוק, אני לא יודע.
אמיר גילת: תיכף המנכ"ל יעדכן כי הוא מנהל את המשא-ומתן.
אמיר גילת: הלילה צריכה להתקיים עוד פגישה, שהייתי מגדיר אותה כמכרעת, ואני מקווה מאוד שהעיתונאים יתעשתו.
אמיר גילת: אתם דיברתם קודם על מצבו של שוק התקשורת הישראלי, אני חושב שרשות השידור צריכה להיות עוגן איתן בשוק הזה היום, היא יכולה להיות.
אמיר גילת: ההסכמים חתומים, המימון נמצא, וחבל לחכות.
אמיר גילת: אני חושב שאנחנו פשוט מכניסים את הרשות למצב של מוות קליני אם אנחנו לא מתניעים את הרפורמה לאלתר.
נחמן שי: אני רק אומר לך – קודם כול, באמת קיבלתם פה גיבוי.
נחמן שי: בי"ת, הרפורמה היא חיונית, היא חיונית.
נחמן שי: וגימ"ל, במצב הכספי-כלכלי של מדינת ישראל, שהוא לא נעלם מהעין, אני חושש מאוד שעכשיו כשתגמרו עם העובדים, האוצר יגיד: חבר'ה, מה שהיה נכון לפני חצי שנה ב-5 באוגוסט, לא נכון יותר.
נחמן שי: זה מה שאני חושב.
אמיר גילת: אנחנו שותפים לאותה דאגה.
אמיר גילת: המנכ"ל ואני מבהירים את זה לאגודת העיתונאים בכל הזדמנות.
נחמן שי: כן, הם יפסידו את הרכבת.
אמיר גילת: אני חושב שפה יש התעקשות שלא לשם מטרה מסוימת.
אמיר גילת: אפשר למצוא גם מנגנונים כדי להתניע את הרפורמה, אפשר היה לעשות את זה גם לפני חודש וגם לפני חודשיים – למצוא מנגנונים מוסכמים להתנעת הרפורמה, ובלבד שהיא תותנע, כי אחרת באמת אני אומר, אנחנו במצב של מוות קליני.
אמיר גילת: הרשות כבר מתה מוות קליני לאור כל מה שאתה אומר עכשיו, ועכשיו השאלה אם אנחנו מנתקים אותה מהמכשירים או שאנחנו מצילים את חייה.
נחמן שי: גם פה אין לנו בשורה.
נחמן שי: אולי כחלון ייקח את זה על אחריותו.
נחמן שי: הוא עכשיו פנוי, יש הרבה תפקידים שהוא מקבל ברגע האחרון.
קריאה: יש לו ג'וב אחר.
נחמן שי: נוסיף לו את זה.
נחמן שי: נוסף על תפקידו, כמו שהיינו אומרים.
נחמן שי: נו, מה אתה אומר?
נחמן שי: מעולם לא היתה ישיבה שבה היית כל כך שקט, כרמל, אני מודאג.
אורי רוזנווקס: אנחנו נשמח לעדכן בעניין הבג"ץ.
אורי רוזנווקס: כידוע, הבג"ץ שאנחנו הגשנו בדצמבר 2011, היה לו אפקט משמעותי על קידום הרפורמה וההליך והחקיקה כאן בכנסת.
אורי רוזנווקס: ההתנהלות סביב הבג"ץ הזה נמשכה במשך כל 2012, כאשר בדצמבר בית-המשפט בחר להכריע בבג"ץ, אבל בעצם בחר לא להכריע.
אורי רוזנווקס: כבוד השופט גרוניס אמר שהוא מטיל ספק רק בכוונתה של רשות השידור לעמוד בחוק והוא הצביע על כך שרשות השידור, ניטלה ממנה חזקת התקינות המינהלית.
אורי רוזנווקס: עקב זה ובגלל זה, הבג"ץ מינה עצמו בשנה וחצי הקרובות לרגולטור של רשות השידור, היינו בעוד חצי שנה רשות השידור תצטרך להגיש דוח לבית-המשפט הגבוה לצדק על הוצאותיה בהפקות המקור, גם על 2012, גם על מחצית 2013.
נחמן שי: לבג"ץ היא תגיש?
אורי רוזנווקס: לבג"ץ.
אורי רוזנווקס: בחצי שנה לאחר מכן בג"ץ דורש דוח נוסף מפורט של ההפקות של רשות השידור על-פי סוגות, היינו שלושה דוחות – אחד על 2012, אחד על חצי 2013 ואחד על סיום 2013 – את כל זה בג"ץ עשה ובעצם הותיר את העתירה שלנו פתוחה.
אורי רוזנווקס: אנחנו מניחים שחלק מהחלטה של בג"ץ נבעה מתוך ההתנהלות של רשות השידור בשנה בה התנהל הדיון בינינו וחליפת המכתבים והניירות, כאשר כל הדוחות שרשות השידור הגישו היו חסרים ובעייתיים, ואנחנו אומרים – עם כל הכבוד לעובדה שטוענים שהוצא פה כסף, עדיין אנחנו רואים פה בעיה גדולה בכל העניין של השקיפות והאופן שבו הדברים מוצאים החוצה להפקות חיצוניות.
אורי רוזנווקס: יש פה בעיה.
אורי רוזנווקס: יש מאות יוצרים שמחכים כבר חודשים ארוכים לתשובות לגבי פרויקטים שהם הגישו על-פי קולות קוראים ובאמת זאת גם הזדמנות להודות לוועדה עם סיום הקדנציה, ליושב-ראש וליועצת המשפטית על הבמה שהם נתנו פה ליוצרים.
אורי רוזנווקס: לא תמיד הצלחנו להעביר את מה שרצינו – הזכרת מה שהיה פה לפני שבועיים, לצורך העניין, שבעניין הזה לא נשמעה המילה האחרונה שלנו, אבל יחד עם זאת, בעניין הזה אני חושב שראוי שהוועדה תשים לב למה שבג"ץ מאותת לה בעניין הזה כי בג"ץ בעצם לקח על עצמו להיות בשנה הקרובה הרגולטור של רשות השידור.
אמיר גילת: אדוני היושב-ראש, מאחר שהדיון כפי שנאמר פתוח בבג"ץ, אני לא חושב שמן הראוי לנהל אותו כאן, ויש לי גם מה להגיב, אבל אני לא אגיב כי התיק פתוח.
כרמל שאמה-הכהן: אנחנו לא ערכאת ערעור על בג"ץ.
אמיר גילת: נכון, אז התיק פתוח.
אמיר גילת: לפרוטוקול אני אומר שלא כל הדברים שנאמרו כאן, אני מסכים איתם, הם לא מדויקים, אבל אני חושב שלא ראוי לנהל את הדיון כאן.
אורי רוזנווקס: רק אוסיף דבר אחד.
אורי רוזנווקס: כאשר רשות השידור תגיש את הרשימות לבג"ץ, אנחנו אולי פעם אחת נראה סוף סוף על מה הוצא כל הכסף, כי זו דרישה שאנחנו ביקשנו כל הזמן – לקבל שקיפות – והעובדה שבג"ץ נענה לנו בעניין הזה, אנחנו מקווים עוד חצי שנה מעכשיו לראות לראשונה איך הוצא הכסף, על-ידי מי, באיזה תחומים ובאיזה סוגות, וזה יהיה מעניין מאוד.
אורי רוזנווקס: עוד דבר שראוי לציין, שמבקר המדינה בימים אלה פתח בכתיבת דוח חדש על רשות השידור.
נחמן שי: מה הוא היה עושה אם לא היתה לו רשות השידור?
אסף אמיר: בעניין הזה להוסיף משפט בבקשה בעניין של הרשימות ושל ההפקות שהוצעו לפי המתווה שנקבע פה בוועדת הכלכלה.
אסף אמיר: רשות השידור אמורה, וכנראה הגישה בתאריכים כאלה ואחרים רשימות.
אסף אמיר: אם הרשימות האלה היו מלאות ומפורטות, אני מעריך שיכול להיות שזה היה מייתר חלק מכל הבג"ץ.
אסף אמיר: העניין שאנחנו כל הזמן חושבים, ואנחנו חושבים שזה חשוב גם להנהלת רשות השידור ובטח חשוב לוועדת הכלכלה וחשוב באופן כללי זה נושא השקיפות.
אסף אמיר: אנחנו יודעים איך רשות השידור התנהלה במשך המון שנים, ועכשיו כשמדובר על רפורמה ומדובר באמת על לפתוח דף חדש ובאמת להגיע לדברים ולעשות דברים אחרים, העניין של השקיפות הוא מהותי, הוא פשוט מהותי.
אסף אמיר: אני מדבר עכשיו כמפיק, כיושב-ראש איגוד המפיקים.
אסף אמיר: התחושה של אנשים, ויכול להיות שזה לכאורה ויכול להיות שהם גם טועים, אבל התחושה היא שיש קול קורא, שזה מין הליך פורמלי, הליך פתוח.
לאה ורון: רבותי, תקצרו.
לאה ורון: אנחנו כבר בדיון הבא.
אסף אמיר: ויש חוזים שנחתמים שהם לא דרך הקול קורא - אני אומר, הכול לכאורה.
אסף אמיר: התחושה היא שאם היתה יותר שקיפות, יכול להיות שכל הטענות האלה הן בטלות ובאמת אין להן שום ביסוס, אבל כל עוד השקיפות הזאת לא קיימת, זאת התחושה והיא תחושה שעוברת, ואם גם הדברים נכונים, את זה נראה כבר בעוד חצי שנה כשהם יגישו דוח לבג"ץ, או הדוח שצריך להגיע לוועדה הזאת מתישהו לדעתי כי אנחנו קבענו פה תאריכים כל רבעון.
אסף אמיר: אני לא זוכר מתי היתה הפעם האחרונה, ואני אשמח לדעת מתי בפעם האחרונה התקבל פה דוח ומתי הפעם הבאה שצריך לקבל.
נחמן שי: האם אפשר לבקש שרשות השידור תדווח נגיד אחת לרבעון לוועדה?
אורי רוזנווקס: זה בחוק.
אסף אמיר: בחוק.
לאה ורון: אנחנו פרסמנו בסדר-היום לחברי הכנסת: יושב-ראש רשות השידור העביר לוועדה המשותפת לוועדת הכלכלה ולוועדת החינוך, בהתאם לסעיף 81(ג) לחוק רשות השידור, התשכ"ה-1965, דוח לעניין הפקות מקומיות קנויות לשנת 2012.
לאה ורון: הדוח מצוי במזכירות הוועדה לעיונם של חברי הכנסת.
אורי רוזנווקס: זה דוח חדש או מה שהוגש לפני חצי שנה?
לאה ורון: הוועדה קיבלה את הדוח לפני ארבעה ימים.
אסף אמיר: האם אנחנו יכולים לראות אותו?
אורי רוזנווקס: האם לנו מותר לראות אותו?
נחמן שי: אם לי מותר, גם לכם מותר, אבל איפה זה?
נחמן שי: זה לא ועדת חוץ וביטחון.
לאה ורון: במזכירות הוועדה.
אורי רוזנווקס: פתוח, שקוף.
אסף אמיר: אני אומר שהעניין של השקיפות הכי מהותי.
נחמן שי: על פניו זה בסדר.
נחמן שי: נסתכל, נראה אם זה מספיק מפורט.
נחמן שי: האם זה אחת לשנה מוגש?
אורי רוזנווקס: כל חצי שנה.
אורי רוזנווקס: פעמיים בשנה.
נחמן שי: אוקיי, נסתכל על זה.
נחמן שי: בואו תלכו לראות את זה בעצמכם.
נחמן שי: אני לא שמעתי פה התנגדות למימוש החוק.
אורי רוזנווקס: רק חשוב לציין שהדוח שהוגש במחצית השנה היה חלקי וחסר מאוד.
נחמן שי: אז תסתכלו על הדוח, תגידו, ובעזרת השם – כמו שאומרים בזמן האחרון – נמשיך ללוות את זה.
לאה ורון: אני מניחה שהנהלת רשות השידור תשמח להעביר את זה.
אמיר גילת: אני מוכן להעביר את הדוח.