GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אודי גינדס: כלומר אין לנו כוונה לבקש עוד הלוואות, לקבל עוד מימונים ועוד אשראים, להפך – הכוונה שלנו היא לקבל מימון מצד אחד, מהיד של המדינה, סיוע, ומצד שני, לדרוש מהמשקיע שיזרים כסף פנימה.
אודי גינדס: אנחנו רוצים בהצלחה של המשקיע, רוצים את החברה הזאת קלה ולא כבדה לעתיד.
רוברט אילטוב: יש לכם על הכוונת משקיעים?
אודי גינדס: כן.
אודי גינדס: המפעל הוא מפעל נהדר בזכות האנשים האלה.
אודי גינדס: זו תעשייה יפהפייה.
אודי גינדס: הקושי היחיד שלנו זה נושא האנרגיה, שקיבל כעת תאוצה, ואני מקווה שיבוא לפתרון, והאמון של משקיעים ביכולתנו לעמוד בהבטחה הזאת.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני חושבת שמה שקורה במפעל יהיה מאוד תלוי בכמה המשקיעים או אלה שחייבים את הכסף למפעל, יודעים כמה מחויבות של המדינה יש לא לסגור את המפעל הזה בשום אופן.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: ברגע שתהיה תחושת אי-ודאות, אלה שחייבים את הכסף, או אותו תזרים מזומנים, שהם לא יכולים להסתמך עליו, יכולים להרגיש שעוד מעט המפעל נסגר גם ככה, אז לא אחזיר לו את החוב שלי של 7 או 5 מיליון וכו', לכן אחד הדברים החשובים זה כמה אנחנו ככנסת, ממשלה, מחויבים לעמוד מאחורי זה.
רוברט אילטוב: יש לי שאלה לנציג האוצר.
רוברט אילטוב: בישיבות שקיימתם היום – אני מבין, כי לא היה סיכוי לעשותן לפני כן – מי נכח בישיבות, ומי מסנכרן את הישיבות האלה עם הגורמים האחרים שהם משרד האנרגיה, משרד התמ"ת?
רוברט אילטוב: יש סנכרון של הפעילות?
רוברט אילטוב: איך אתם פועלים?
נועם שטרן: אנחנו כל הזמן פועלים יחד עם משרד התמ"ת וגם עם רשות הגז הטבעי; זה שבועות אחורה ולא רק היום.
נועם שטרן: זה נושא שגם התקיימו בו ישיבות עם מנכ"ל משרד ראש הממשלה.
נועם שטרן: כל הגורמים עובדים יחד.
רוברט אילטוב: מתי יהיה לכם מתווה בידיים כדי שמרכז ההשקעות יוכלו לומר: יש פה מצב, שאנחנו יכולים להחריג ולהעביר כסף?
נועם שטרן: זאת שאלה שמרכז ההשקעות צריך לענות עליה, זה בידיו.
רוברט אילטוב: בלי האוצר הוא יכול לעשות את זה?
אסף גרינוולד: ה-7 מיליון זה עניין של מספרים.
רוברט אילטוב: שמענו את זה שלוש פעמים בהסתייגות, שזה תלוי ב-א', ב', ג'.
רוברט אילטוב: אתה יכול להעביר כסף בלי התערבות של משרד האוצר, תוך ימים ספורים?
ינון אלרועי: מינהלת מרכז ההשקעות היא הגוף שאחראי על קבלת החלטות כאלה.
ינון אלרועי: המינהלת הזאת מורכבת מנציגים רבים – בכללם משרד התמ"ת, משרד האוצר, משרד ראש הממשלה, נציגי ציבור.
ינון אלרועי: אני חושב שיהיה לא אחראי- - -
רוברט אילטוב: מתי אתם מקיימים את הישיבה הזאת?
ינון אלרועי: אני לא יודע לומר את הלוח, אבל מאחר שכולם רתומים פה לעניין הזה, אני מעריך שבשבוע של 10 בחודש, שבו מסתיים החג, יעמוד על השולחן מתווה, לכל המאוחר.
רוברט אילטוב: מאוחר מדי.
רוברט אילטוב: אנחנו צריכים להתחיל את זה לפני חול המועד, וההחלטה צריכה להתקבל לפני חול המועד, וההעברה צריכה להיות בחול המועד; אחרת אין להם ודאות.
ינון אלרועי: אדוני יכול לפנות לשרי התמ"ת והאוצר.
רוברט אילטוב: גם אדוני יכול לפנות אליהם.
ינון אלרועי: אני אעשה את שלי, אבל אמרתם שאתם רוצים לעשות משהו, ואני לא אעצור בעדכם.
רוברט אילטוב: נעשה, כמובן.
רון חיימובסקי: כל מה שאנחנו רוצים לעשות פה זה שתהיה ודאות, שאחד משלושת המשקיעים, ואולי יותר, יקבלו ודאות, ששווה להם להיכנס לבדיקת נאותות במפעל.
רון חיימובסקי: אולי יושב-ראש הוועדה מוכן לבוא לכונס, לומר לו: אני גם מוכן להיכנס עם המשקיעים, ולומר להם אילו מאמצים אנחנו עושים כמדינת ישראל.
רון חיימובסקי: אני חושב שמשקיע אמתי, כשהם יראו שיושב-ראש ועדה נפגש אתם, ואומר: אלה הדברים שעשינו – אני חושב שהם יקבלו רוח גבית חזקה, להיכנס.
רון חיימובסקי: הם מראים את ההתחייבות מ-2010, שלא היתה בדיוק רלוונטית, אני חושב, לעניין הספציפי הזה, אבל לא ניכנס לזה.
רון חיימובסקי: נכון לכרגע, כמות העבודה של ישיבה אחת בוועדת הכספים וגם מה שיושב-ראש הוועדה הזאת ותת-הוועדות עושה – יש פה כוונה אמתית של הממשלה, לא לסגור את המפעל הזה.
רון חיימובסקי: המשקיעים צריכים לשמוע את זה, ואם ישמעו את זה מהריבון עצמו, אני חושב שתקבל הרבה עזרה בעניין הזה.
רון חיימובסקי: אנחנו רק צריכים להביא אותם לחתום על - - - ואז כל מה שאנחנו מדברים פה, ייפתח מחדש – הם יבואו אליי למשא ומתן, יבואו אליו למשא ומתן, ערן יבוא למשא ומתן, כי משקיע כבר יגיד: זה לא רק כונס, זה לא עורך הדין ורואה החשבון אתו; עכשיו אני הקונה החדש, אז אנחנו יכולים לעזור לו.
רון חיימובסקי: כפי שביקשתם, נפגשתי אתו בניו-יורק, הצגתי לו את זה, וגם הוא אמר לי: התחייבות שלך זה לא מספיק – אני רוצה התחייבות של הממשלה.
רוברט אילטוב: אני לא ממשלה, ואין לי היכולת הזאת.
רוברט אילטוב: אנחנו כנסת, הריבון, ואנחנו מחוקקים.
רוברט אילטוב: אנחנו יכולים לבדוק את פעולות הממשלה, אבל לא יכולים להחליפה.
ערן חיימוביץ: אני רק רוצה לחדד – כל המשקיעים עשו בדיקת נאותות, ומי שעדיין נשאר אתנו, באמת מעוניין.
ערן חיימוביץ: המוקש זה עד כמה הוא מסתכן, ואיך הוא יכול לגדר את הסיכון שלו.
רון חיימובסקי: איזה סיכון?
רון חיימובסקי: ערן, הכול תלוי בכם.
רון חיימובסקי: הכונס צריך עכשיו לומר: המפעל הזה יישאר פתוח עד 30 בנובמבר, הוא אמר, או מה שלא יהיה.
רון חיימובסקי: ברגע שיגיד את זה, יש לכם זמן לעבוד ולהביא את המשקיע, כי אנחנו לא נהיה הבעיה.
גבריאל פיצ'י דובינר: מצד אחד, מפתיע ומחמם את הלב, שיש פה רצון אמתי של הכנסת לפתור את הבעיה מקיר מקיר – אופוזיציה וקואליציה – כולם בעד.
גבריאל פיצ'י דובינר: מצד שני, אני שומע גם את כל הגורמים המקצועיים, שרוצים לעזור.
גבריאל פיצ'י דובינר: מצד שלישי, אני שומע מהמנכ"ל, שיש משקיעים שעדיין מעוניינים שהמפעל יפעל.
גבריאל פיצ'י דובינר: אך לצערי – אני מבין שזה לא רצון של אף אחד, אבל ככה זה יוצא – יש מין התעללות לא מכוונת של העובדים ושל כל מי שמעורב בעניין הזה ביום-יומי.
גבריאל פיצ'י דובינר: האנשים האלה כבר לא חיים, תסלחו לי.
גבריאל פיצ'י דובינר: אני יודע שאתם רוצים לעשות הכול, אבל הגיע הזמן, ואמרתי את זה בישיבה הקודמת, שראש הממשלה ושר האוצר ייקחו את המושכות, יגידו: המפעל הזה לא ייסגר, נפתור את הבעיה – שייצאו בהכרזה כזאת, ואז אני חושב שהמשקיעים יבואו, ותהיה גם יותר מוכנות של הבנקים, לעזור להם למשוך את הזמן.
גבריאל פיצ'י דובינר: אם לא, נישאר עם הרצון הטוב.
גבריאל פיצ'י דובינר: זאת פעם ראשונה שאני רואה שיש בכנסת כזאת הסכמה, ואני מוריד את הכובע בפניכם.
גבריאל פיצ'י דובינר: אבל מישהו צריך להעיר את תשומת לבה של הממשלה.
גבריאל פיצ'י דובינר: ואגב, יש גם בחירות.
גבריאל פיצ'י דובינר: קופונים – שיהיו קופונים, אבל הוצאות.
רוברט אילטוב: אם אתה מכניס את זה למסלול הזה, זה בטוח כישלון.
רוברט אילטוב: אנחנו הקמנו את ועדת המשנה כדי להגיע לפתרונות.
רוברט אילטוב: אני לא רוצה להיכנס לנושא הבחירות – זה לא רלוונטי.
רוברט אילטוב: נציג מרכז ההשקעות, מי קובע את לו"ז הישיבה של מרכז ההשקעות?
אסף גרינוולד: מנהל מרכז ההשקעות.
רוברט אילטוב: תעביר לו בבקשה מסר, שיעביר לנו ביום ראשון תאריך הקרוב ביותר לכינוס הישיבה הזאת.
רוברט אילטוב: אנחנו רוצים להיות מעשיים כמה שיותר מהר.
רוברט אילטוב: חבל למשוך.
רוברט אילטוב: נפנה בכתב לשרים הרלוונטיים.
רוברט אילטוב: אני רואה פה מתווה שלדעתי, ניתן למצוא ולתת את האופק הכלכלי למשקיעים.
רוברט אילטוב: המתווה הוא, להערכתי, בגדול – העברת הכספים שמגיעים, ה-7 מיליון, שזה ייתן למפעל אורך זמן נוסף של חודש וחצי-חודשיים.
רוברט אילטוב: המהלך השני הוא כניסת קרן הסיוע לפעולה.
רוברט אילטוב: גם שם יש לחשב את הכספים ואת מה שצריך, ואז יש גישור.
רוברט אילטוב: כמובן, יש הסיפור של הגז הטבעי, CNG, שצריך להגיע.
רוברט אילטוב: לכן יש מתווה שאתו אפשר להתחיל לעבוד.
רוברט אילטוב: אני פונה אליכם, לבחון את הדברים בחיוב, כי כולם רוצים למצוא את הפתרון.
רוברט אילטוב: אכן הכסף הזה הושקע על-ידי המשקיעים, ולכם הסמכות לתת לו את הפטורים המתאימים.
רוברט אילטוב: אני חושב שזה בדיוק המקום שבו אתם צריכים להפעיל את הסמכות הזאת.
רוברט אילטוב: אנחנו, כמובן, נפעיל – ביום ראשון אני מבקש מכם להעביר לי תאריך לקיום.
רוברט אילטוב: אני מבקש מכם לעשות זאת לפני החג, כדי שבחג, אם ניתן יהיה, כפי שאמרת, כמה ימים, להעביר את הכסף הראשוני, ואנחנו בהקדם נקיים ישיבה נוספת, לראות איך הדברים זזים.
כרמל שאמה-הכהן: אדוני היושב-ראש, שוחחתי עם מנהל מרכז ההשקעות, והוא אמר שככל שזה מצריך ישיבה דחופה, למרות התקנון, שמצריך שם הודעה של שבוע מראש, אם יעדכנו אותו שזה מה שחסר, מועד לישיבה, וכל השאר מסודר, הישיבה תכונס מייד – הוא יוציא אפילו היום, מחר, מתי שצריך, ומייד ביום הראשון לאחר חול המועד- - -
רוברט אילטוב: אני חושב שבשם הוועדה נוציא לו מכתב, שלא ניתן לדחות את זה עד החג, וכמובן, בחג אנחנו לא רוצים שעובדי מדינה יבואו, אבל לפני החג ניתן לכנס את הישיבה, ולעשות את הדברים, ובחג אפשר להעביר את התשלום הראשוני כדי לתת את האפשרות להביא משקיע.
רוברט אילטוב: העברת הכסף הזו זה גם נכונות של המדינה להמשיך לקיים את המפעל הזה באזור חבל חשוב למדינת ישראל, בפריפריה.
רוברט אילטוב: אני חושב שכולם פה מסכימים על כך.
רוברט אילטוב: נפנה בכתב לכל הגורמים בשם הוועדה.
רוברט אילטוב: אני מקווה שאחרי החג נכנס את הוועדה פעם נוספת.
כרמל שאמה-הכהן: צהרים טובים, אנחנו מתחילים ישיבה נוספת.
כרמל שאמה-הכהן: על סדר היום תקנות שירותי תיירות (עסק מאושר לתייר) (תיקון), התשע"ג-2012, בדבר הארכת התקופה הקבועה בהוראות המעבר.
כרמל שאמה-הכהן: בבקשה, משרד התיירות.
שרון מאיר: לפני כשנה, ב-12 בדצמבר בשנה שעברה, התקנו את תקנות שירותי תיירות שהחליפו את צו הפיקוח על המצרכים ושירותים.
שרון מאיר: מכוח אותו צו הוצאו אישורים לבתי עסק, שלפיהם בתי עסק יוכלו להשיב מע"מ לתייר.
שרון מאיר: במסגרת אותן תקנות נקבעה הוראת מעבר, ובה ביקשנו שבתי עסק שהיו כבר בהסדר הקודם של הצו יוכלו להגיש בקשות ולחדש את האישור שלהם עד סוף דצמבר.
שרון מאיר: במסגרת אותה שנה, מהשנה שעברה ועד עכשיו, היינו בפגישות אינטנסיביות עם רשות המסים.
שרון מאיר: רשות המסים מחשבה את כל הנושא, וכך גם במשרד התיירות.
שרון מאיר: מעבר לזה היו עוד כל מיני היערכויות לקראת קליטת התקנות לתוך המשרד.
שרון מאיר: ציפינו שאותם 6,000–7,000 בתי עסק שהיו מכוח הצו עם כתבי אישור יפנו שוב ויבקשו לחדש.
שרון מאיר: לקראת ספטמבר גילינו שבסך הכול הגישו כ-180 בקשות.
שרון מאיר: נכון להיום זה כבר קפץ ל-700 ואנחנו רואים עדיין מגמת צמיחה, אבל לא מספיק בתי עסק, ביחס לבתי העסק שהיו, הגישו בקשות.
לאה ורון: אתם יידעתם את בתי העסק?
שרון מאיר: בוודאי.
שרון מאיר: שלחנו פעמיים מכתבים, הודענו בדבר התקנות, פרסמנו באתר האינטרנט.
שרון מאיר: עשינו את כל מה שנדרש.
שרון מאיר: היה גם כנס - - -
אתי בנדלר: את מדברת על 700 מתוך כמה?
לאה ורון: 6,000–7,000 בתי עסק.
שרון מאיר: המשמעות אינה שהם לא יוכלו להצטרף בהמשך להסדר.
שרון מאיר: הם יוכלו להגיש בקשה להצטרף כהסדר חדש, אבל משרד התיירות יצטרך לעבור בית עסק בית עסק ולעשות את כל הבדיקות מההתחלה.
שרון מאיר: זה גם כפל אגרה מבחינת בתי העסק, שלא לצורך.
שרון מאיר: ביקשנו להאריך את הוראת המעבר בשישה חודשים נוספים על מנת שיוכלו לפנות עוד בתי עסק.
שרון מאיר: במסגרת החודשים האלה גם נערוך כנסי הסברה, אנחנו מקווים שגם זה יעלה את המודעות.
שרון מאיר: עשינו כנס מקדים, ראינו בדיוק איפה הבעיות וחלק מהמגבלות הסרנו במהלך אותם חודשים.
שרון מאיר: אנחנו מקווים שעד סוף יוני נראה הרבה יותר בתי עסק בתוך ההסדר.
אתי בנדלר: המגבלות שהסרתם לא חייבו תיקון התקנות המאוד מפורטות בדבר הדברים שאתם אמורים לבדוק כתנאי למתן האישור?
שרון מאיר: לא.
שרון מאיר: המגבלות היו בעיקר טכניות, כי רשות המסים רצתה כרטיס חכם.
שרון מאיר: במסגרת הישיבות שקיימנו אתם הם הסכימו להסיר את זה כי הם ראו שזה איזשהו חסם פסיכולוגי לבתי העסק.
שרון מאיר: הורידו את זה.
שרון מאיר: דבר נוסף הוא כנסי הסברה, כי הם לא ידעו לקראת מה הם הולכים, הם לא הבינו שזה אותו אישור שהיה להם קודם והם ממשיכים את ההסדר, רק תחת תקנות ולא תחת הצו.
שרון מאיר: היום יש מודעות הרבה יותר גבוהה בשטח, אנחנו רואים את ההתעוררות, אנחנו רואים שהרבה יותר בתי עסק הצטרפו.
שרון מאיר: בשלושת החודשים האחרונים זה כבר צמח בעוד 500, מקווים שכך יהיה גם בשישה חודשים הבאים.
אתי בנדלר: האם המשמעות, אם הוועדה לא תאשר את התקנות החדשות, היא שאותם בתי עסק שהיה להם אישור לפני כן ולא יהיה להם אישור לפי התקנות החדשות בעצם לא יוכלו למכור לתיירים בפטור ממע"מ?
שרון מאיר: בדיוק כך, כי רק מי שיש לו את האישור רשאי לתת אישור לתייר להזדכות על המע"מ בצאתו מישראל.
שי דותן: זה לא פטור, זה אישור על הזדכות.
אתי בנדלר: הזדכות, זה הביטוי הנכון.
אתי בנדלר: יש לכם נתונים לגבי רמת הניצול של אותו זיכוי על-ידי תיירים?
שי דותן: שמונה מיליון שקלים בשנה.
צבי לביא: לא הרבה.
צבי לביא: למה הם לא רוצים?
שרון מאיר: זה לא שהם לא רוצים לדעתי, פשוט לא היתה מספיק מודעות או שהיה איזשהו חשש או חסם פסיכולוגי, שצריך עכשיו למחשב את בית העסק.
שרון מאיר: הקלנו מאוד, אפשרנו להגיש גם בקשה ידנית ולא רק דרך האינטרנט כדי שהם יחלפו את החסם הפסיכולוגי הזה, ובאמת רואים מגמת שיפור.
כרמל שאמה-הכהן: אפשר להקריא את התקנות.
שרון מאיר: "תקנות שירותי תיירות (עסק מאושר לתייר) (תיקון) תשע"ג-2012.
שרון מאיר: בתוקף סמכותי לפי סעיפים 10, 11, 12 ו – 24 לחוק שירותי תיירות התשל"ו- 1976 ובאישור ועדת הכלכלה של הכנסת, אני מתקין תקנות אלה: תיקון תקנה 13.
שרון מאיר: 1.
שרון מאיר: בתקנה 13 לתקנות שירותי תיירות (עסק מאושר לתייר) התשע"ב 2011 במקום "י"ח בטבת התשע"ג (31 בדצמבר 2012)" יבוא - "יום כ"ב תמוז התשע"ג (30 ביוני 2013)".
אתי בנדלר: המילה "יום" מיותרת.
שרון מאיר: אוקיי.
כרמל שאמה-הכהן: על סדר היום בישיבה זו הצעת חוק התקשורת (המשך שידורי חדשות מקומיות בטלוויזיה) (תיקוני חקיקה) (הוראת שעה) (תיקון מס' 5) (הארכת תוקף הוראות שעה), התשע"ג-2012.
כרמל שאמה-הכהן: הדיון נקבע בכפוף לקבלת הצעת החוק בקריאה ראשונה במליאה בכנסת ולאישורי המתחייבים לקיום ישיבת ועדה בפגרת הבחירות.
כרמל שאמה-הכהן: הצעת החוק עברה לפני דקות ספורות במליאת הכנסת בקריאה ראשונה ונתקבל אישור גם של יושב-ראש הכנסת וגם של ועדת הכנסת לקיום הישיבה בזמנים ובנהלים שהיא זומנה.
כרמל שאמה-הכהן: הצעת החוק הזו היא פרק נוסף בסיוע וביד שמושיטה ועדת הכלכלה והכנסת, יחד עם הממשלה, להמשיך ולהבטיח את קיומן של החדשות המקומיות, שמבטיחות גם אייטמים ברמה המקומית, סיקור קהילתי-מקומי וגם מהוות קן גידול לעיתונאים בתחילת דרכם.
כרמל שאמה-הכהן: הכנסת רואה בכך, פעם אחר פעם, אינטרס ציבורי מובהק שהפרויקט הזה ימשיך ויתקיים, ולכן מדי שנה מנסים למצוא איזושהי פונקציה שתממן את קיום החדשות המקומיות.
כרמל שאמה-הכהן: הצעת החוק הזו באה בהמשך להצעת חוק פרטית שהוגשה על ידי חברת הכנסת שלי יחימוביץ ושלי ושעברה ועדת שרים לחקיקה - - -
נחמן שי: ההצעה גם שלי.
כרמל שאמה-הכהן: ושל נחמן שי, סליחה.
כרמל שאמה-הכהן: של נחמן שי, חבר במפלגת העבודה.
כרמל שאמה-הכהן: ההצעה עברה טרומית?
נחמן שי: ההצעה עברה בוועדת שרים ולמחרת האוצר מיד התעורר ובלם את זה.
כרמל שאמה-הכהן: האוצר הגיש ערר.
כרמל שאמה-הכהן: האוצר מגיש את הצעת החוק יחד עם משרד התקשורת ולא משנה בסוף מי היוזם - -
נחמן שי: האנשים הרעים.
כרמל שאמה-הכהן: - - העיקר שיהיה פתרון.
כרמל שאמה-הכהן: בבקשה, גב' נויפלד.
דנה נויפלד: שלום, תודה רבה.
דנה נויפלד: הצעת החוק שמונחת לפניכם היום באה להאריך הסדר קיים שמתחדש מדי שנה בשנה ועוד היה קיים עשור לפני כן, שעניינו החובה על חברת "הוט" לשדר שידורי – בעל רישיון לשידורי כבלים, בעניינינו זאת חברת "הוט" – לשדר שידורים של חדשות מקומיות.
דנה נויפלד: להסדר הזה יש גם את הטלת החובה על חברת "הוט" לעשות כן וגם את אופן המימון של אותם שידורים.
דנה נויפלד: על פי ההסדר שמונח לפניכם יוארך ההסדר בהארכה נוספת של שישה חודשים, עד ל-30 ביוני 2013.
דנה נויפלד: כן הוסדר אופן המימון – אם עד היום השידורים היו ממומנים מדמי התמלוגים, כיוון שנכון ל-2013 יבוטל תשלום התמלוגים, המימון של החצי שנה הנוספת הזאת, שהוא עד לסך של 9.25 מיליון שקלים חדשים, ימומנו מייתרת דמי התמלוגים ששולמו על-ידי חברת "הוט" וחברת "יס" בשנת 2012.
כרמל שאמה-הכהן: חיים הכט, רדיו "קול רגע", בבקשה.
חיים כץ: אני מבקש לומר באוזניכם את המובן מאליו ואני נתלה באילנות גבוהים – מנחם בגין אמר בבית הזה פעם: יש עיתים שבהם חשוב לומר את המובן מאליו וחשוב שהוא יירשם בפרוטוקול – התקציב שמונח כאן לפניכם מובן מאליו שהוא חייב להינתן בתנאים של מכרז.
חיים כץ: ברור לכולי עלמא שמדובר בכסף ציבורי ויש אמירה מפורשת של היועץ המשפטי לממשלה שקובעת שכך זה צריך להיות.
חיים כץ: זו לא תובנה שניחתת פתאום על המבצעים – משרד התקשורת, מועצת הכבלים – מסמכים שהגשתי אתמול לוועדה מלמדים שלפני שנה וחצי פניתי לשר המשפטים וזה מתגלגל.
חיים כץ: בכל זאת חשוב שחברי הכנסת יידעו שזו לא פעם ראשונה שהצעה שמונחת כאן מציעה להעביר את הכסף בלי מכרז, לא פעם שנייה אלא פעם שלישית, והסכומים הם 25.5 מיליון, עוד 25.5 מיליון.
חיים כץ: ועכשיו, אם זה יינתן לשנה, זה 18 מיליון – מדובר ב-69 מיליון שקלים שניתנים בלי מכרז.
חיים כץ: עוד לדעת, מחוקקים, הכסף לא עובר לפריפריה שנישאת כאן בפי כל.
חיים כץ: הוא עובר לחברה פרטית חשובה, טובה, מכובדת, ראויה, אבל הוא לא מגיע ישירות לפריפריה.
חיים כץ: אני אומר כאן מפורש: אם הכסף הזה היה מגיע ישירות לפריפריה בלי איזו אומנת באמצע, היו מועסקים בפריפריה מספר כפול של עיתונאים.
חיים כץ: ברשותכם, הערה אחרונה.
חיים כץ: יש חשיבות מכרעת לשאלה אם הוועדה המכובדת תיתן את האישור להפעיל את החדשות האלה שנה או חצי שנה.
חיים כץ: אם האישור יינתן לשנה בדרך כלשהי, הרי שוב לא השתנה כלום – שוב כסף ציבורי מופעל לא על פי מכרז והחוק יוותר נכלם.
חיים כץ: אם זה יינתן לחצי שנה – יש כאן אמירה של הוועדה הנכבדה: לא נחה דעתנו מהדרך שבה הוא מחולק, איננו רוצים לזרוק עובדים הביתה, יתכבדו הרשויות המבצעות ובמהלך החודשים הקרובים יכינו מכרז.
חיים כץ: רק עוד הערה אחת, ברשותך אדוני היושב-ראש, הטיעונים ששמעתי שהנה הכנסת מתפזרת, הממשלה מתחלפת, הם לא רלוונטיים.
חיים כץ: המחוקקים מתפזרים אבל הפקידים והיועצים המשפטיים ממשיכים לקבל משכורת, יושבים על כסאותיהם.
חיים כץ: אם אתם יכולים להעביר חוק ביום אחד – יתכבדו ויכינו מכרז כראוי במהלך שישה חודשים וכך זה צריך להיות.
כרמל שאמה-הכהן: מר יאיר טרצ'יצקי מארגון העיתונאים, בבקשה.
יאיר טרצ'יצקי: באתי לדבר בשם ארגון העיתונאים כשלנגד עינינו אנחנו רואים מצד אחד את העיתונאים של החדשות המקומיות שאותם אנחנו מייצגים, 180 עובדים, שרובם עובדים בפריפריה.
יאיר טרצ'יצקי: מצד שני את האינטרס בכלל של העיתונות בישראל וזה שהמענה שהחדשות המקומיות נותנות הוא למעשה סיקור של הפריפריה, שלא תמיד בא לידי ביטוי בצורה מוצלחת בערוצים המרכזיים.
יאיר טרצ'יצקי: משני המניעים האלה אנחנו חושבים שזה נכון להאריך את האפשרות של החדשות המקומיות לשדר.
יאיר טרצ'יצקי: כל הזמן אומרים שזו תקופת בחירות ושלא רוצים לעשות צעדים דראסטיים בתקופת בחירות, לנוכח זה די תמוה שדווקא בתקופת בחירות באים ומקצצים למעשה את התקציב של החדשות המקומיות שאם עד עכשיו הם שדרו לפי 25.5 מיליון לשנה, אז כשיורדים לחצי שנה עושים את זה על בסיס של 18 מיליון וזה נראה בעינינו מאוד תמוה.
יאיר טרצ'יצקי: זה מוביל לנקודה השלישית שהיא אחד הדברים שהכי מדאיגים אותנו – למעשה, בכל פתרון שיהיה פה בסופו של דבר מה יהיה עתיד העובדים?
יאיר טרצ'יצקי: כשאנחנו רואים את הקיצוץ הגדול של כמעט 30% בתקציב החדשות המקומיות, עולה אצלנו חשש מאוד-מאוד גדול שהעובדים האלה יפוטרו.
יאיר טרצ'יצקי: 30%, 20% אני לא יודע כמה אבל יש חשש שיפוטרו עובדים.
יאיר טרצ'יצקי: לא צריך יותר מדי להכביד על המצב הקשה היום בשוק התקשורת כשהרבה עובדים הולכים הביתה ולא צריך להוסיף עליהם עוד אחרים שלא ימצאו עבודה בענף התקשורת.
יאיר טרצ'יצקי: כמובן שגם לא צריך לספר יותר מדי על המצב התעסוקתי בפריפריה, שם חיים רוב העובדים האלה, ויהיה להם קשה למצוא עבודה גם שם.
יאיר טרצ'יצקי: אנו רוצים שבכל פתרון יוודאו שלא יפוטרו עובדים בתוך הסיטואציה הזו וייזרקו למעשה לשוק האבטלה.
יאיר טרצ'יצקי: מדובר בעובדים טובים, בעיתונאים טובים, שמבצעים תפקיד חשוב.
כרמל שאמה-הכהן: חיים הר-זהב, יושב ראש ועד עובדי החדשות המקומיות.
חיים הר-זהב: שלום אדוני ותודה שנתת לי לדבר.
חיים הר-זהב: קודם כל, אני מסתכל על שולחן חברי הכנסת כאן ואני יודע שרובם ככולם הם באמת ידידים של החדשות המקומיות כבר שנים.
חיים הר-זהב: הזכרת את זה בפתח דבריך, אדוני היושב-ראש.
חיים הר-זהב: אני רק עורך משנה – אני לא מבין במכרזים, אני לא מבין בכספים.
חיים הר-זהב: אם הייתי מבין בזה כנראה שהייתי הרבה יותר עשיר – יכול להיות שלא הייתי עיתונאי אלא יזם ואז הייתי מקבל משכורות קצת יותר גבוהות, אבל אני לא.
חיים הר-זהב: יש אצלנו 180 עובדים, אדוני היושב-ראש, מתוכם בסך הכול 30 עובדים במרכז וגם הם מסקרים את ראש העין הרבה יותר מאשר את תל אביב.
נחמן שי: בצדק, בגלל שאיתן מראש העין.
חיים הר-זהב: בהחלט, בזכות איתן בעיקר.
חיים הר-זהב: 180 עובדים, אדוני, שכרגע ניצבים בפני שני סדים – אומרים לנו: כתוצאה מהקיצוץ הזה, גם של תקופת המכרז וגם של הסכום, תפטרו חלק גדול מהעובדים כבר עשיו בינואר וכל השאר יעלו על קרחון ביוני וינדדו להם לאוקיאנוס אל מותם התעסוקתי.
חיים הר-זהב: כל שאנחנו מבקשים מהוועדה: תנו לנו להתפרנס, תנו לנו להביא את הקול של הפריפריה.
חיים הר-זהב: אנחנו היחידים שמביאים אותו למסך ואני חושב שכל מי שנמצא פה יודע את זה.
חיים הר-זהב: תסתכל על ה-Lineup של ערוץ 2, של ערוץ 10, של מבט – כדי שיהיו שם כתבות ממצפה רמון צריכה להיות, לא עלינו, חדירת מחבלים.
חיים הר-זהב: אצלי זה קורה כל יום על המסך.
חיים הר-זהב: נמצאים כאן עובדים מבאר שבע, מקרית שמונה, מחיפה, מהכפרים הדרוזיים, מירושלים – תנו לנו לעבוד.
חיים הר-זהב: הקיצוץ הזה, הן בזמן והן בסכום משמעותו פיטורים שלנו.
חיים הר-זהב: פיטורים שלנו יביאו לפחות אייטמים, פחות פריפריה על המסך וזה עוד מובטלים באותם מקומות שבהם לא רק שאין עבודה בעיתונות – אין עבודה בכלל, אדוני.
חיים הר-זהב: אנחנו מבקשים מהוועדה: הצילו אותנו.
חיים הר-זהב: זה הכול.
כרמל שאמה-הכהן: רמי סדן, האגודה לזכות הציבור לדעת.
רמי סדן: אנחנו חושבים, אדוני היושב-ראש, שהמושג "הוראת שעה" חי פה יותר מדי זמן – זה הופך כבר למגוחך.
רמי סדן: צריך לוודא שיש חדשות מקומיות, צריך לוודא שהפריפריה מקבלת ביטוי אבל יחד עם זה גם צריך, בהצעת החוק, לוודא שזה נעשה בצורה מתוקנת ושהצעת החוק הזו מבטיחה גם שיהיה מכרז שיבטיח את המשך הקיום של החדשות המקומיות.
רמי סדן: אם יש החלטה של חברי הכנסת שמבינים את החשיבות של זה – צריך לדאוג שאכן יהיו חדשות מקומיות, אבל החדשות האלה, כמו שכל חברי הכנסת יודעים, בתקופת בחירות לשלושה חודשים ירוצו אחר כך אוטומטית.
רמי סדן: הניסיון לתת להם כרגע עוד שישה חודשים בלי מכרז באופן שהוא לא תקין, בצורה לא שוויונית, נראה לנו לא נכון – לא ציבורית ולא כלפי החשיבות של עצם החדשות המקומיות שחשוב להבטיח גם את קיומן כרגע אבל גם להבטיח שיש מכרז שיאפשר להן לפעול באופן שוויוני והוגן הלאה.
כרמל שאמה-הכהן: רם לנדס מחברת "קודה תקשורת", המפיקים של החדשות המקומיות.
רם לנדס: בחדשות של ערוץ 2 הגדולות והחזקות יש כתב אחד שמכסה את כל אזור הדרום וכתב אחד שמכסה את כל אזור הצפון.
רם לנדס: אותו דבר בחדשות של ערוץ 10.
רם לנדס: בחדשות המקומיות יש 30 אנשים בדרום ו-30 אנשים בצפון.
רם לנדס: אני מבין שאפשר להסתכל על כל החיים והעל העולם דרך הפריזמה הכלכלית – היא פריזמה מדויקת, אפשר למדוד אותה.
רם לנדס: אני לא יודע איך למדוד תחושה של שייכות של קבוצות שלימות באוכלוסייה שלא מקבלות שום ביטוי בערוצי התקשורת המרכזיים ועם כל הרצון הטוב, הם לא יכולים עם כתב אחד לתת שום ביטוי לשום דבר.
רם לנדס: החדשות המקומיות מייחדות אוכלוסיות גדולות והן המקום היחידי שיש להן קול ובית.
רם לנדס: אני לא יודע מה הערך הכלכלי של זה, אבל אני בטוח שיש לזה ערך חברתי מאוד גדול.
רם לנדס: אני בטוח שגם מבחינת הפרודוקטיביות של האנשים האלה שמרגישים שהם חלק מהחברה הישראלית, אם האוצר היה עושה תחשיב יותר מורכב, היה רואה שההשקעה בחדשות המקומיות בטלה בשישים לעומת התועלת שלהן.
רם לנדס: אבל אני מבין שהדיון יותר מורכב מזה.
רם לנדס: אני גם קשוב ושומע שאנשים רוצים שהכול יתנהל בהליך תקין.
רם לנדס: אכן, במדינת ישראל יש מוסדות שהתפקיד שלהם לקבוע דברים והיועץ המשפטי לממשלה אמון על הצדדים המשפטים וקבע שמכרז לחדשות המקומיות ראוי שיהיה כאשר יש הסדר קבע בעוד שנה.
רם לנדס: קבע את זה, אז כל אחד זכאי לדעתו, אבל המשנה ליועץ המשפטי לממשלה, אבי ליכט, קבע קביעה מסוימת.
רם לנדס: אגב, אין לנו שום התנגדות למכרזים.
רם לנדס: אנחנו נשמח ללכת למכרז – השאלה על מה?
רם לנדס: כאשר מקצצים לנו במבט שנתי שבעה מיליון שקלים וכאשר מורידים את האופק שלנו לחצי שנה, כל אחד שמבין קצת מבין על מה בעצם אנחנו נלחמים.
רם לנדס: אנחנו נלחמים כרגע על הקול של הפריפריה ועל 180 עובדים, 180 משפחות, באזורים שאין להם שום אלטרנטיבה תעסוקתית.
נחמן שי: אדוני היושב-ראש, חברים.
נחמן שי: כצפוי, הנושא הזה מגיע ברגע האחרון כי לצערי הרב הממשלה לא יודעת לעשות משהו אחר אלא לחכות עד שהסכין מונח על צווארה.
נחמן שי: זה מה שאנחנו רואים – הפגנות ולחצים, כל הדברים האלה בסוף מגיעים במשפך אל הנקודה הזו.
נחמן שי: ואז, בשביל לעשות את הסיבוב האחרון של העינוי, מקצצים בתקציב מ-12.5 ל-9.25, ל-9.15 ומורידים את זה לחצי שנה.
נחמן שי: זה כמו בעינוי סיני: כל פעם עוד טיפה אחת, טיפה אחת, עד שאתם יודעים – או זה ימות, או שזה ימות, או שזה ימות.
נחמן שי: זה ברור שלמשרד האוצר אין שין שום אינטרס בקיום החדשות המקומיות, הוא לא מבין את זה בכלל.
נחמן שי: הוא לא מבין את החשיבות של הוויה וחיים בפריפריה כי זה לא מדבר אליהם.
נחמן שי: הם לא יודעים שיש משהו שהוא מחוץ למרכז.
נחמן שי: זה נכון גם לגבי תחומים אחרים.
נחמן שי: רק האנשים שגרים שם וכל הזמן אומרים להם: תסתכלו למרכז ותייחלו להיות במרכז ואל תקיימו חיים משלכם – לא תרבות, לא כלכלה, לא חיים מוניציפליים, לא צריך, שלא יהיה לכם.
נחמן שי: אני מבין שחלה בעיה במימון, אנחנו יודעים שקיימת בעיה במימון, שהתמלוגים הסתיימו, אני מבין את זה – זה נכון בדרכו.
נחמן שי: אגב, אני לא קורא לחידוש התמלוגים האלה.
נחמן שי: אני חושב שהאוצר צריך למצוא פתרון ארוך טווח ולא קצר טווח ואני חושש מאוד שבעוד חצי שנה לא יהיה כבר כלום כי אז גם לא יהיו בחירות ברקע, לא יהיה לחץ ציבורי – כל הכלים שאפקטיביים כרגע ייעלמו.
נחמן שי: לכן אני חושב, אדוני היושב-ראש, שהאינטרס של כולנו פה בחדר הזה, בלי יוצא מן הכלל – ולא משנה מאיזו מפלגה אנחנו ואת מי אנחנו מייצגים – זה להעמיד את זה בדיוק באותו היקף שזה היה, אותם 25 מיליון לשנה אחת וניפגש בעוד שנה.
נחמן שי: לעניין המכרז – אין לי מושג, חיים, אני לא יודע ואני לא מבין איך נעשה התהליך.
נחמן שי: אני לא חושב שזה התפקיד של הוועדה.
נחמן שי: אני חושב שכל הקצאת כספים ציבורית צריכה להיעשות באמצעות מכרז, אני אומר לך את זה בעיקרון.
חיים כץ: זה כל מה שאמרתי, לא מבקש שום דבר יותר.
חיים כץ: אני חותם על כל מילה שאמרת, אלא עם הערה: המשאב צריך להיות מחולק בתנאים של מכרז.
נחמן שי: אני מודה שאני לא יודע, כן אני לא נכנס לסוגיה.
נחמן שי: אבל אני אומר שממשיכים באותו היקף שהיה, אין שום סיבה - - -
רן אדליסט: למה אי אפשר לעשות את זה בעוד חצי שנה?
נחמן שי: בעוד חצי שנה החיים יראו אחרת.
נחמן שי: בעוד חצי שנה לעשות עוד פעם את אותה הקצאה?
רן אדליסט: מה הבעיה?
נחמן שי: מה יקרה בעוד חצי שנה שאנחנו לא יודעים היום?
רן אדליסט: הרי ההליך לא חוקי.
נחמן שי: עזוב, עזוב - - -
כרמל שאמה-הכהן: נחמן שי, נא לסיים.
כרמל שאמה-הכהן: חברים לא לדבר ללא רשות דיבור.
נחמן שי: הסיכום הוא כזה: צריך להמשיך באותה הקצאת כספים, באותו היקף, לאותו אורך זמן ובעוד שנה לדון בכך.
נחמן שי: אני כבר מבקש מהאוצר שישקיע מחשבה איך ממשיכים את זה מפני שהחדשות המקומיות הן לא סוכריה – הן חיוניות.
כרמל שאמה-הכהן: חבר הכנסת יואל חסון, בבקשה, רשות הדיבור שלך.
יואל חסון: כל פעם מביאים אלינו את העניין הזה שעוד רגע סוגרים אותנו וכמעט כל תחום היום בתקשורת נראה מאוד לא יציב, מאוד רעוע.
יואל חסון: עוד מעט זורקים אנשים לרחובות.