GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
נתי ביאליסטוק כהן: מדובר בתשתית שעדיין לא קיימת ויש לה תהליך פרישה שייקבע ברישיון, לכשיוענק, של אזורים מסוימים והתקדמות לאורך שנים.
נתי ביאליסטוק כהן: כדי שהחברה תוכל לעמוד בתקנות צריך לתת לה ריווח קצת יותר גדול.
נתי ביאליסטוק כהן: צריך לזכור שהרשתות האחרות שעליהן חלה תקנה 19 כבר קיימות, כבר פרושות שתיהן בלמעלה מ-90%.
כרמל שאמה-הכהן: אבל איך זה היה כשהן התחילו?
נתי ביאליסטוק כהן: התקנות האלה מאוחרות יותר.
יעל מלם- יפה: כשהתקנות האלה הותקנו "בזק" פעלה כבר שנים רבות, וגם "הוט" כבר היתה פרושה כבעלת רישיון שידורים.
כרמל שאמה-הכהן: יש למישהו עוד שאלה בעניין?
צבי לביא: אולי אפשר לקבל הסבר, מבחינה טכנית מדובר על תשתית של חברת החשמל, ואתה אומר שהתשתית איננה.
צבי לביא: אז איזו תשתית קיימת?
נתי ביאליסטוק כהן: התשתית שקיימת כרגע היא תשתית שנועדה להוליך ולהעביר חשמל.
נתי ביאליסטוק כהן: התשתית הזאת היא תשתית חדשה, שתתפרש על גבי עמודי חשמל.
נתי ביאליסטוק כהן: זו תשתית של סיבים אופטיים שלא קיימת עדיין והיא תיפרש מההתחלה.
נתי ביאליסטוק כהן: לא כולה, לחברת החשמל יש רשת של סיבים אופטיים בהיקף מצומצם ברחבי המדינה, אבל כדי להגיע לבתים, שזו המאסה הקריטית של - - -
צבי לביא: הבעיה היא עמודים?
נתי ביאליסטוק כהן: הבעיה היא סיבים.
צבי לביא: סיבים על עמודים.
צבי לביא: זאת אומרת, לשים עוד כבל אחד.
צבי לביא: בשביל מה צריך להקים חברה בת בשביל זה?
נתי ביאליסטוק כהן: זו שאלה אחרת.
צבי לביא: לא, זאת השאלה.
צבי לביא: השאלה, לפחות על פני הדברים, היא האם חברת החשמל, שהיא מונופול ממשלתי להעברת חשמל, הולכת לקבל מונופול נוסף.
דנה נויפלד: למה מונופול?
צבי לביא: מכיוון שזו חברה בת.
דנה נויפלד: אפשר להסביר?
כרמל שאמה-הכהן: הוא יסיים לשאול ותסבירו.
צבי לביא: אני מריח פה משהו לא טוב.
צבי לביא: העובדה שזה מגיע עכשיו כשאין פה אף חבר ועדה, ערב בחירות, והדבר הזה קרוב לשנה מונח על שולחן הממשלה, זה ניסיון למחטף שבאיזשהו מקום יעמיד את הציבור בפני העובדה ואני חושב שיעמיד גם את כל החברות האחרות בפני עובדה.
צבי לביא: אם מדובר בוועדת בחירה שמורכבת מנציג הממשלה ונציג חברת החשמל, האם המכרז הזה לא צריך להיות פתוח לכל חברות התקשורת?
דנה נויפלד: שאלת הרבה שאלות, נשיב אחת אחת.
דנה נויפלד: הפרויקט הזה מתנהל על-פי החלטות ממשלה, שהתקבלו הרבה לפני המועד הנוכחי.
דנה נויפלד: אלה החלטות ממשלה שהוספו אחת על גבי השניה.
דנה נויפלד: היה דיון בכל אחד מהשלבים, לפני כל החלטת ממשלה.
דנה נויפלד: הנושא הזה איננו נושא חדש בכלל.
דנה נויפלד: כרגע התקנות האלה מתקנות פרט מסוים בתנאים שלפיהם תפעל החברה שתוקם אחרי שייבחר אותו גורם שייבחר על-ידי ועדת הבחירה.
צבי לביא: איזה גורם?
דנה נויפלד: רגע, אני משיבה לך אחת אחת.
דנה נויפלד: הנושא הזה בוודאי אינו חדש, הוא בוודאי לא נעשה עכשיו בתקופה הזאת.
דנה נויפלד: התקנות הן הקצה של הקצה של החלטות שהתקבלו כבר מדי זמן.
דנה נויפלד: דבר שני, תוקם חברה בת, כאשר יהיה לה שותף מהשוק הפרטי.
דנה נויפלד: החברה הזאת לא תהיה בשליטת חברת החשמל.
דנה נויפלד: ההיפך הוא הנכון - חברת החשמל אינה יכולה לשלוט בחברה בת שתוקם.
צבי לביא: למה זו חברה בת?
דנה נויפלד: מעבר לכך, החברה הזאת תעשה שימוש בחלק מתשתיות של חברת החשמל.
דנה נויפלד: מוקמת חברה בת על מנת לעשות הפרדה ברורה בין הפעילות של החשמל של חברת החשמל לבין פעילות התקשורת של חברת הבת שמוקמת.
דנה נויפלד: המטרה היא גם ליצור את ההפרדה בין שתי הפעולות.
דנה נויפלד: דבר נוסף שאמרת, שאיננו נכון - אנחנו לא מקימים מונופול כיוון שכבר היום פועלות בישראל שתי חברות תשתיות – חברת "בזק" וחברת "הוט".
דנה נויפלד: לכן החברה הזאת איננה מונופול, בטח לא בשלב הזה.
דנה נויפלד: הלוואי שהיא תיקח נתח שוק מאותן שתי חברות.
דנה נויפלד: זאת הכוונה וזאת הציפייה.
דנה נויפלד: לכן מה שאמרת איננו מדויק, על שלושת החלקים של השאלה.
צבי לביא: האם ועדת הבחירה לבחירת משקיע היתה פתוח גם לכל החברות האחרות?
דנה נויפלד: איזה חברות?
צבי לביא: החברות המפעילות.
נתי ביאליסטוק כהן: המכרז היה פתוח לכל גורם שרצה להיכנס למכרז.
נתי ביאליסטוק כהן: אני מזכיר לאדוני שיש מגבלות על בעלויות צולבות בשוק התקשורת.
נתי ביאליסטוק כהן: אם רוצים לייצר תחרות בשוק התקשורת ולייצר פלטפורמה חדשה שתתחרה בשתיים ועוד טיפה פלטפורמות תשתיתיות אחרות שקיימות במדינת ישראל, אנחנו לא רוצים שאחד מהבעלים על הפלטפורמות הקיימות יהיה שותף בחברה הזאת.
דנה נויפלד: זה על מנת ליצור תחרות, זאת הכוונה.
נתי ביאליסטוק כהן: הכוונה היא ליצור תחרות, הכוונה היא - - -
צבי לביא: חברת החשמל תהיה חלק מהבעלים, לא?
נתי ביאליסטוק כהן: חברת החשמל אינה בעלים של רשת תקשורת.
צבי לביא: אז עכשיו היא תהיה.
נתי ביאליסטוק כהן: היא תהיה בעלים של רשת תקשורת חדשה, שאלמלא ההליך המתנהל כרגע כנראה שלא תוקם.
צבי לביא: מה זה "כנראה שלא תוקם"?
דנה נויפלד: אם לא יימצא שותף עסקי לחברת הבת של התקשורת.
דנה נויפלד: הפרויקט הזה הוא תשתיתית, הוא יקר מאוד.
דנה נויפלד: צריך גורם שיכניס הון בשביל לפרוש את אותה תשתית, את חלק התשתית שחסר שהוא החלק העיקרי של התשתית.
דנה נויפלד: בשביל זה צריך להביא יזם או משקיע.
דנה נויפלד: היזם או משקיע הזה יכניס הרבה כסף בעבור - - -
צבי לביא: יש כבר ארבע חברות, פחות או יותר.
דנה נויפלד: שתיים.
צבי לביא: למה?
צבי לביא: יש "בזק", "סלקום" - - -
דנה נויפלד: הן אינן בעלות תשתית.
צבי לביא: יש כל מיני חברות שעובדות על התשתיות.
צבי לביא: בשביל מה צריכים את החברה הזאת?
דנה נויפלד: שתי חברות התשתית היחידות שכרגע הן בעלות רישיון מפ"א הן חברת "בזק" וחברת "הוט".
דנה נויפלד: השוק הזה צמא לתחרות, וזאת הדרך להכניס עוד תחרות, להכניס בעל תשתית שלישית.
צבי לביא: למה הבהילות הזאת לעשות את זה עכשיו?
דנה נויפלד: אין בהילות, אדוני.
צבי לביא: למה לא לדחות את התקנות לעוד שלושה חודשים, כשתהיה כנסת חדשה וישבו פה לפחות עוד חברי כנסת עם תובנה יותר טובה משלי, אולי.
אתי בנדלר: אולי תבהירו לוועדה איך נוצר הצורך בתיקון התקנות, מה הביא לתיקון התקנות.
אתי בנדלר: דברו על זה קצת, על הדברים שביררתי אתכם אתמול בעניין הזה.
לאה ורון: גם יושב-ראש ועדת הבחירה.
לאה ורון: אולי נבקש את ההתייחסות שלו.
צבי חרפק: אתן התייחסות.
צבי חרפק: שמי צבי חרפק, אני סמנכ"ל בחברת החשמל ואני גם יושב-ראש ועדת הבחירה שמונתה על-ידי הממשלה.
צבי חרפק: פרסמנו הליך בחירה באוקטובר 2011.
צבי חרפק: בהליך הבחירה הזה היו יכולים להשתתף כולם, הוא היה פתוח, הוא היה פומבי, הוא היה שקוף, יכלו להשתתף כולם ובאמת הרבה חברות, וביניהן גם מפעילי תקשורת, נכנסו להליך הזה.
צבי חרפק: הם היו צריכים לקבל אישור של שר התקשרות והם קיבלו וכך הלאה.
צבי חרפק: ההליך הזה התקדם, וראינו שהסיכויים למציאת שותף, מהרבה מאוד היבטים, הם סיכויים לא גבוהים.
צבי חרפק: אלה שנרשמו הביעו חוסר רצון להשתתף אם לא תשונה שורה של תנאים בהליך הבחירה.
צבי חרפק: כתוצאה מזה, לפני כאר
צבי חרפק: בעה חודשים סוכם לשפר את התנאים ככה שהכדאיות הכלכלית, הכדאיות העסקית, לכל מי שמתחרה תהיה גדולה יותר.
אתי בנדלר: סוכם בין מי למי?
צבי חרפק: סוכם בוועדת הבחירה, והדבר הזה קיבל אישור של כל גורמי המדינה שקשורים לזה.
צבי חרפק: קרי, משרד האוצר, משרד - - -
אתי בנדלר: וכל זה היה בטרם דובר בכלל על בחירות, נכון?
אתי בנדלר: כי גם את זה ביררתי אתמול.
אתי בנדלר: עוד בטרם דובר בכלל על בחירות, עוד לא היה ריח בחירות באוויר.
צבי חרפק: השיפורים האלה כללו בין 12 ל-15 שיפורים, שחלקם חייבו החלטת ועדת השרים לכלכלה, והיא דנה בהם ואישרה אותם לפני כחודשיים; חלק חייבו אישור של שר התקשורת, והוא דן בהם ואישר אותם; חלק מהם חייבו אישור של דירקטוריון חברת החשמל, כי גם חברת החשמל ויתרה על חלק מהדברים כדי לשפר את תנאי החוזה למשקיע החיצוני.
צבי חרפק: דירקטוריון חברת החשמל עסק בזה, דן בזה ואישר אותם.
צבי חרפק: ויש שינוי אחד מסוים, שכרגע אנחנו מביאים לפה, שנוגע לתקנות המפ"א, לסעיף של איכות השירות, והוא מצריך אישור של ועדת הכלכלה.
צבי חרפק: השינויים האלה טופלו בחודשיים-שלושה האחרונים באמצעות משרד התקשורת ומשרד המשפטים, וזה הנוסח שאתה רואה כאן.
צבי חרפק: את השינויים האלה הבטחנו לפני ארבעה חודשים לכל המתמודדים באותו הליך בחירה.
צבי חרפק: אמרנו שנעשה את המקסימום כדי להעביר את השינויים האלה, כדי שהתנאים יהיו יותר טובים.
צבי חרפק: המועד הסופי להגשת ההצעות הוא בסוף דצמבר.
צבי חרפק: יש לנו עניין להביא לידיעת כל המתמודדים שכל האישורים וכל השיפורים שביקשנו הם אושרו והם בתוקף, כי אחרת הם רק הבטחה על הנייר.
צבי לביא: אבל אתם עושים את זה ברגע האחרון.
צבי חרפק: ממש לא ברגע האחרון.
צבי לביא: סוף דצמבר זה בעוד שבועיים.
צבי חרפק: ברגע שהנושא הזה יאושר כאן, הם יקבלו עוד היום ידיעה על השיפור הזה.
צבי חרפק: יודעים שהוא מתוכנן, הם יודעים שזה הוכן במשרד המשפטים ובמשרד התקשורת, הם יודעים שזה אמור להיות מובא בפני ועדת הכלכלה של הכנסת.
צבי לביא: מי המתמודדים?
צבי חרפק: זה מכרז, אני לא יכול להגיד לך.
צבי חרפק: אני לא אומר מי המתמודדים, אבל המתמודדים - - -
צבי לביא: האם המתמודדים נמנים על מפעילי שירותי ה"בזק"?
צבי חרפק: אפשר לשאול את השאלה בהרבה דרכים, אבל מכיוון שזה הליך בחירה לא אגיד לך את שמות המתמודדים.
צבי חרפק: יש גם מהסוג שאתה אומר וגם מסוגים אחרים.
צבי חרפק: אני לא יכול להיכנס לפרטים כי זה הליך בחירה והוא מסווג, כמובן.
צבי חרפק: ברגע שאנחנו מאשרים את זה בוועדת הכלכלה אנחנו מיד מיידעים אותם שגם השינוי הזה, שהם ציפו לו, אושר גם הוא.
צבי לביא: וכמה זמן הוא מחכה?
צבי חרפק: זה מחכה אצל הוועדה סדר גודל של כשלושה שבועות.
צבי חרפק: לפני כן זה היה בדיונים בין משרד התקשורת לבין משרד המשפטים.
צבי חרפק: היו הרבה טיוטות - - -
צבי לביא: כמה זמן?
צבי חרפק: סדר גודל של חודשיים.
צבי חרפק: היו טיוטות שהלכו הלוך וחזור.
צבי לביא: ומה יקרה אם תידחו את זה בשלושה חודשים?
צבי חרפק: אם אני אדחה בשלושה חודשים לא אוכל ליידע את המתמודדים והסיכויים למתמודדים יקטנו.
נתי ביאליסטוק כהן: אני רוצה להבין, מה תיתן דחייה של תיקון תקנה שהיא אחת בלבד, בתוך הליך של מכרז שאמור להיסגר?
נתי ביאליסטוק כהן: במה זה יתרום?
נתי ביאליסטוק כהן: אני באמת לא מבין.
צבי לביא: כי כל התהליך הזה, אתה אומר שעבר החלטת ממשלה - - -
נתי ביאליסטוק כהן: התהליך הזה לא נמצא פה.
נתי ביאליסטוק כהן: תהליך המכרז, תהליך המכירה, ההחלטה על הפלטפורמה – זה לא נמצא פה.
נתי ביאליסטוק כהן: פה נמצא תיקון של תקנה מסוימת.
צבי לביא: אתה נותן לוועדה איזושהי - - -
דנה נויפלד: רגע, אדוני.
דנה נויפלד: הדרך שאתה מציג את הדברים היא דרך שאינה תואמת את המציאות ואת ההליך שמתרחש.
דנה נויפלד: עם כל הכבוד, היא לא תואמת את ההליך.
צבי לביא: אבל כיוון שזה עולה על שולחן הוועדה הזו בפעם הראשונה אני חושב – אולי אני טועה, אבל יושב-ראש הוועדה יתקן אותי - שהוועדה זכאית לקבל תמונה מלאה של כל הפרטים.
צבי לביא: יכול מאוד להיות שנעשה פה איזה עניין שהוא לא תקין.
דנה נויפלד: אבל למה אדוני מניח את זה?
דנה נויפלד: עם כל הכבוד, יושב-ראש הוועדה, אני מצפה ממך - - -
צבי לביא: מדובר כאילו על הגברת התחרות - - -
דנה נויפלד: אנחנו מביאים פה תיקון שנדון כבר מזה זמן, לוחות הזמנים נקבעו וביקשנו להביא את זה לפני הוועדה על מנת לתת ודאות למי שרוצה להתמודד באותו מכרז.
דנה נויפלד: זה הליך לגיטימי.
דנה נויפלד: אם היינו מביאים את זה אחר כך זה היה יוצר חוסר ודאות לעניין התנאים של הפרויקט.
כרמל שאמה-הכהן: גם השאלות הן לגיטימיות.
דנה נויפלד: זה בסדר גמור.
דנה נויפלד: הבעיה היחידה היא אופן השאלות.
דנה נויפלד: ככל שיש ליושב-ראש שאלות לגבי הפרויקט ישמחו כל הגורמים להסביר ולספר, אבל לא מתוך נקודת מוצא שמציע אדוני, עם כל הכבוד, שנעשה פה משהו בסתר או במחטף.
דנה נויפלד: העיתוי לא נקבע על-ידינו, הבקשות הגיעו עוד הרבה לפני שהוכרז על מועד הבחירות.
דנה נויפלד: ההליך הזה מתנהל מזה שנתיים.
נתי ביאליסטוק כהן: הוא פרוש בכל דפי העיתונות.
דנה נויפלד: הוא פרוש וידוע, שקוף וגלוי.
דנה נויפלד: אין פה שום דבר שנחבא.
דנה נויפלד: בכל הכבוד, נקודת המוצא שבה אתה מציג את הדברים אינה מקובלת.
דנה נויפלד: ואדוני היושב-ראש, אני מצפה שתיתן לנו את אפשרות להגיד את זה ולהפסיק את הדיון באופן הזה.
צבי לביא: בוועדה זה לא היה.
צבי חרפק: הוועדה היא לא חלק ממנגנו ההחלטה שעליו החליטה הממשלה.
צבי חרפק: יש דברים שנדונו בוועדת התכנון של משרד הפנים, יש דברים נדונו במשרד התקשורת, יש דברים שנדונו במשרד המשפטים, יש דברים שנדונו ברשות לפיקוח על מחירי החשמל - שורה של דברים שקשורים לפרויקט נדונו במקומות שונים.
צבי חרפק: הפרט הזה, על פי התקנון, צריך להיות - - -
צבי לביא: אבל כל הפרויקט הזה לא הגיע לוועדה הזאת.
דנה נויפלד: רגע.
דנה נויפלד: כל חבר כנסת רשאי להעלות כל נושא שהוא מבקש לדיון.
דנה נויפלד: אם יושב-ראש הוועדה היה מבקש ורוצה, וגם עכשיו, יכול לקבל מידע.
צבי לביא: היושב-ראש היה עסוק בדברים אחרים עד עכשיו.
צבי לביא: זה בדיוק הנושא.
צבי לביא: כיוון שזאת תקופת בחירות, כל הנושא הפוליטי, כל - - -
דנה נויפלד: ההחלטה הראשונית הוחלטה בממשלה לפני שנתיים, אדוני.
דנה נויפלד: שום דבר לא נעשה בסתר ושום דבר לא נעשה ברגע האחרון.
דנה נויפלד: ביולי 2010 התקבלה החלטה עקרונית בממשלה להקים את אופן המתווה של הפעולה של חברת הבת, את אופן ההליך של הבחירה, את התנאים שבהם כל ההליך הזה ייעשה, לרבות התנאים שחברת החשמל תקים חברה בת ואופן ההחזקה בה וכן אופן הבחירה של אותו שותף עסקי.
דנה נויפלד: עם כל הכבוד, האופן שבו אתה מציג את העניין – אגיד את זה בעדינות - לכל הפחות אינו מדויק.
דנה נויפלד: אם אתה רוצה לשאול זה בסדר, אנחנו מוכנים לענות לכל שאלה, אבל הטון והאופן שבו אתה מרמז שנעשה פה משהו באופן מהיר ובמחטף הוא פשוט לא נכון ואני ממש ואני מוחה בפני יושב-ראש הוועדה.
אתי בנדלר: הפרויקט של פרישת סיבים אופטיים על גבי רשת חשמל לצורך מתן שירותי תקשורת פנים-ארציים נייחים לא טעון אישור של ועדת הכלכלה של הכנסת לפי כל דבר חקיקה שהוא, ולכן הנושא לא הובא מטעם הממשלה לוועדת הכלכלה.
אתי בנדלר: ברור שניתן היה ליזום דיון בהחלטת הממשלה הזאת, שאני מבינה שרצה כבר שנתיים עם שינויים לאור התקדמות הפרויקט או קשיים שנתקלו בהם במהלך הניסיון ליישם את ההחלטה הראשונה.
אתי בנדלר: מכל מקום, מה שהובא עכשיו לוועדה זה פרט מאוד קטן שקשור לנושא הזה, והוא אותם תקני שירות שהחברה החדשה, לכשתוקם, תהיה מחויבת בהם.
אתי בנדלר: ועדת הכלכלה תיקנה את חוק התקשורת - אם אינני טועה לפני שלוש-ארבע שנים, הסעיף המסמיך איננו בפניי כרגע - וקבעה שבכל מה שקשור במתן שירות לציבור או, כפי שזה נקרא בחוק המסמיך, "קביעת תקני שירות", בניגוד למצב הקודם - - -
דנה נויפלד: זה היה לפני מעט יותר משלוש שנים.
אתי בנדלר: שלוש שנים, עשר שנים - לא משנה.
אתי בנדלר: בעבר, כשתיקנו את חוק התקשורת ודנו בסעיף הזה.
אתי בנדלר: הנושא הזה יבוא לאישור ועדת הכלכלה, כי ועדת הכלכלה רצתה להבטיח שהשירות שניתן ללקוחות של חברות התקשורת יקבל את אישור ועדת הכלכלה.
אתי בנדלר: מאחר שמדובר כאן בתקני שירות, אותו חלק מתקנות מפ"א – מתקנות התקשורת (בזק ושידורים) (תנאים לקבל רישיון כללי למתן שירותי בזק פנים-ארציים נייחים), אלה תקנות די ארוכות - רק התקנה הזאת, של איכות השירות, טעונה את אישור ועדת הכלכלה.
אתי בנדלר: אני מזכירה שקודם כול הוצג והוסבר מי זה בעל רישיון מפ"א תשתית – זה בעל רישיון לתת שירות לבעלי רישיונות אחרים.
אתי בנדלר: זאת אומרת, זה לא לצרכן הסופי.
אתי בנדלר: מדובר כאן במהירות התגובה לבקשת בעל רישיון מפ"א מבעל רישיון מפ"א תשתית לפרוש סיבים אופטיים ממקום מסוים למקום מסוים.
אתי בנדלר: מה שהם אמרו זה ש-80% מכלל הבקשות, יהיה צורך להיענות להן בתוך 14 ימים מיום שהרשת פרושה, ובאופן סטטיסטי 20% מהמקומות האחרים – שכנראה הם מקומות בעייתיים יותר: טרשים, מרוחקים וכו' - תהיה אפשרות להיענות להם לא בתוך שלושה חודשים, כפי שקיים היום לגבי חברות מפ"א אחרות, אלא תוך שנה.
אתי בנדלר: זה הקטע היחידי מכל הפרויקט המאוד גדול הזה - - -
צבי לביא: ולוועדה לא היה מושג ממנו.
צבי חרפק: אני מבקש להוסיף עוד מילה.
צבי חרפק: למרות כל מה שהוסבר, אני רוצה להגיד לך שלפני שנה יזמתי פגישה עם יושב-ראש ועדת הכלכלה, כרמל שאמה הכהן.
צבי חרפק: זה היה ב-11 באוגוסט 2011, וישבתי אתו במשך שעה בישיבה נפרדת עם 30 שקפים והראיתי לו את כל הפרויקט, את כל מה שמתגלגל, ואמרתי לו: רק לידיעה, כדי שתדע, כיושב-ראש ועדת הכלכלה.
צבי חרפק: אם במקרה בעתיד משהו ידרוש את אישור הוועדה תדע במה דן הפרויקט.
צבי חרפק: אמרתי לו: אני לרשותך במשך כל התקופה, אם ועדת הכלכלה תרצה.
כרמל שאמה-הכהן: אמת ויציב.
צבי לביא: זה מקובל עליך?
כרמל שאמה-הכהן: אמרתי אמת לגבי הפגישה שנערכה בתאריך שהוא אמר.
לאה ורון: זה בהקשר לזה שהרשית לעצמך לדבר על מה ידוע ומה לא ידוע לוועדת הכלכלה.
לאה ורון: אולי אתה רוצה להחליף אותי, אבל - - -
צבי לביא: ליושב-ראש הוועדה זה ידוע, אבל לוועדה זה לא היה ידוע.
אתי בנדלר: אבל אין חובה חוקית להביא כל נושא שמעוגן בהחלטות הממשלה לאישור ועדה מוועדות הכנסת או לידיעתה, אלא בהתאם להוראות החוק, והחוק לא קבע שחייבים להביא את זה.
אתי בנדלר: כל חבר כנסת יכול היה ליזום דיון בוועדה.
אתי בנדלר: יושב-ראש הוועדה לכשעצמו התעניין בנושא וקיבל הסברים להנחת דעתו.
אתי בנדלר: חברי כנסת אחרים לא ביקשו דיון יזום בוועדה.
צבי לביא: אחרי שביטלו, אחרי שראש הממשלה התערב.
אתי בנדלר: אם נחה דעת הוועדה שלא מדובר כאן באיזשהו מחטף, שלא מדובר באיזושהי תקנה שמשנה באופן מהותי מצב משפטי קיים ושעושים את זה ערב הבחירות בלי דיון ציבורי ראוי וכל המגבלות הקיימות – ואני עשיתי את הבירורים הקודמים ונחה דעתי בעניין הזה.
כרמל שאמה-הכהן: זומנו חברי הוועדה.
אתי בנדלר: חברי הוועדה זומנו.
אתי בנדלר: אינני חושבת שיש מקום - - -
לאה ורון: הם יודעים מה הנושא וגם פורסם נוסח התקנות באתר הוועדה.
כרמל שאמה-הכהן: פשוט זה לא מעניין אותם.
אתי בנדלר: אני רוצה רק לבקש שתניחו את דעת הוועדה, יושב-ראש הוועדה במקרה הזה, שלו היו יודעים מציעים פוטנציאליים על שינוי התנאים ייתכן שהיו מציעים רבים שהיו משתתפים בהליך הזה.
צבי חרפק: אסביר את הנקודה הזאת, היא נקודה מאוד חשובה.
צבי חרפק: המסמכים פורסמו לכל מי שהיה מעוניין והיה צריך לשלם סכום כספי של 25,000 שקלים באוקטובר 2011.
צבי חרפק: כל מי שנרשם המשיך ללוות את העדכונים השוטפים שהיו במשך הזמן.
צבי חרפק: היו כאלה שפרשו.
צבי חרפק: ברגע שהחלטנו, לפני ארבעה חודשים, על השיפורים האלה פנינו לכל מי שהשתתף, לכל מי ששילם את הסכום, גם אלה שכבר פרשו, ואמרנו להם: יש שורה של שיפורים ושינויים שאנחנו עושים שחשוב לנו שתדעו, כי אולי אם היית יודע שהם מתקיימים היית ממשיך במכרז ולא היית פורש.
צבי חרפק: אחד מהם אפילו נפגש אתנו, ביקש לברר, אחד מהם חזר מאוחר יותר לתחרות.
צבי חרפק: בכל אופן, יודעו כולם על השינויים האלה.
צבי חרפק: לא רק על זה אלא על כל השיפורים כולם, ללא יוצא מן הכלל.
כרמל שאמה-הכהן: מר גזית, בבקשה.
יעקב מרגי: אין לי הרבה מה להוסיף, את רוב הדברים אמרו.
יעקב מרגי: מר לביא, אתה יושב בוועדת הכספים אז אתה רגיל לזה שאנחנו מביאים לאישור את דרך הליך ההפרטה כשאנחנו מבצעים הפרטה, אבל הפרויקט הזה הוא כמו לא מעט מכרזים אחרים שהממשלה עושה.
צבי לביא: אני יודע שראש הממשלה, בהוראה, עצר את הוועדה הזאת מלהשלים חקיקה צרכנית מאוד חשובה, שהתחילה לפני פגרת הבחירות, ומנע בהצגת העיקרון שבתקופת הבחירות לא ניתן להעביר בצורה כפי שמעבירים את הדברים החלטות שנוגעות לחקיקה.
כרמל שאמה-הכהן: על איזו רפורמה?
צבי לביא: על יחידות הנופש.
כרמל שאמה-הכהן: זה לא ראש הממשלה, יושב ראש הכנסת.
צבי לביא: כשראש הממשלה נתן את האישור.
כרמל שאמה-הכהן: יושב-ראש הכנסת.
צבי לביא: אבל באישור ראש הממשלה.
כרמל שאמה-הכהן: כדאי שהעיתונות תבדוק את העניין הזה יותר לעומק.
צבי לביא: אני יודע, אני קיבלתי את ההודעה.
אתי בנדלר: דובר על כלל החקיקה שעמדה על שולחן הכנסת.
יעקב מרגי: מכל מקום, אני יכול להבטיח לך שחבילת השינויים שעליהם החלטנו הרבה לפני שמישהו חלם על בחירות, כללו שינויים משמעותיים באחזקות חברת החשמל, בתקצוב מדינה.
יעקב מרגי: דברים שכשמתרגמים אותם לשפת המספרים הם משמעותיים לאין ערוך מהשינוי שמובא לפה היום, שבסופו של דבר בא להקל במעט יותר, אבל זה רק חלק מזערי מחבילת השינויים שגובשה בעמל רב בין משרדי הממשלה לבין חברת החשמל שתכליתם לאפשר כניסת משקיעים למיזם שדורש השקעה של מיליארדי שקלים, שיבואו כולם מהמגזר הפרטי.
כרמל שאמה-הכהן: איך הגעתם ל-12 חודשים?
כרמל שאמה-הכהן: למה לא עשרה או שמונה?
צבי חרפק: אין הבדל בין 11 ל-13.
צבי חרפק: הסיבה היא שבזמן הפרישה אנחנו אמורים להיתקל בהרבה מאוד בעיות מקומיות, גם של רשויות תכנון מקומיות וגם של בעלי בתים, בעלי מגרשים בכניסה לתוך הקרקעות שלהם בחפירות וכך הלאה.
צבי חרפק: הנחנו שלגבי חלק מהמקרים האלה נצטרך פרקי זמן ארוכים יותר, שבחלקם זה יהיה רק בשביל שכנוע, בחלקם זה יהיה להביא מסמכים נוספים, בחלקם זה יהיה דיונים עם רשויות, בחלקם זה יהיה שכנוע של בעלי בתים – בתים משותפים, בעלי קרקעות – וכך הלאה.
אתי בנדלר: מה ההבדל בין חברת הבת שתקום לבין כל חברת תשתית תקשורת אחרת, מבחינת הבעיות ומתן הפתרון?
יעקב מרגי: פה אנחנו מדברים על היקף פרישה רחב בזמן קצר יחסית.
יעקב מרגי: חברות התשתית האחרות כבר פרושות, ואם הן נתקלות בבעיה נקודתית אז זו בעיה אחת, שקורית אחת לכמה זמן.
יעקב מרגי: פה, בגלל שבמשך זמן של תוך X שנים אנחנו מצפים שתהיה פרישה באחוז ניכר ממדינת ישראל, אנחנו צופים שמספר הבעיות יהיה רב יותר.
יעקב מרגי: אנחנו מבקשים את זה רק לגבי 20%, כי אנחנו מעריכים שיהיו 20% שידרשו מאתנו את הזמן הנוסף מעבר ל-14 יום.
נתי ביאליסטוק כהן: באותו סוג של בעיות נתקלות גם כל חברות המפ"א הכללי האחרות, אלא ששם הן כבר פרושות במרבית המקומות.
נתי ביאליסטוק כהן: הן גם צריכות להגיע עד המנוי הפרטי, כך שלעתים יש אינטרס של המנוי הפרטי לעזור להן לזרז את זה.
כרמל שאמה-הכהן: נא להקריא את התקנה הבאה.
אתי בנדלר: לדעתי, התקנה הבאה איננה טעונה את אישור ועדת הכלכלה.
דנה נויפלד: הבאנו את זה כדי שתראו.
אתי בנדלר: כמובן, אין מניעה אם אדוני רוצה לדעת.
כרמל שאמה-הכהן: התקנות נתקבלו.
לאה ורון: תקנה 1 ו-2 אושרו.
לאה ורון: מה לגבי תקנת התחילה?
יעל מלם- יפה: "תחילתן של תקנות אלה 30 ימים מיום פרסומן".
כרמל שאמה-הכהן: תקנת התחילה נתקבלה.
כרמל שאמה-הכהן: תודה, אני נועל את הישיבה.
כרמל שאמה-הכהן: על סדר-היום: תקנות המועצה לענף הלול (כללים בדבר מכסות לייצור ביצי מאכל לשיווק בשנת 2013), התשע"ג-2013 – בקשה לדיון מחדש.
כרמל שאמה-הכהן: אנחנו סיכמנו בעצם בישיבה הקודמת את התקנות, ולי היתה מחשבה נוספת בעניין בשתי נקודות: הנקודה הראשונה, הסוגייה של אורח-מארח, שיש שני מצבים שהסתכלתי עליהם, ואחד מהם נראה לי די בעייתי.
כרמל שאמה-הכהן: נקודת המוצא שלי - שאין אינטרס להגדיל את מעגל הגידול המשותף, שעל זה יש הסכמה מלאה כמעט, אני מבין, סביב השולחן הזה, אבל המצב שבו אדם, נניח, נפטר או אדם חלה, או אדם חזר לגדל במשק הפרטי שלו, ונגרע מהגידול המשותף - למצב הזה, לדעתי, אין מענה נכון בתקנות.
כרמל שאמה-הכהן: רציתי לשמוע את ההתייחסות של כל הצדדים לסוגייה הזו.
כרמל שאמה-הכהן: אני מדבר על מישהו שנגרע באופן מוחלט – נאמר שעד עכשיו גידלתי בגידול המשותף, ונפטרתי או נסעתי לחו"ל או חזרתי לגדל בעצמי.
כרמל שאמה-הכהן: לא עברתי לגידול משותף אחר.
אורי צוק בר: מה שנתנו תשובה בפעם הקודמת, זה שבעבר, אם מישהו עזב גידול משותף, ונוצר איזשהו ואקום באותו לול, שחסר היקף, היה אפשר להעביר לאותו מקום רק מגדלים ש- - - אצל מישהו אחר.
אורי צוק בר: כאלה יש כאלף מגדלים.
כרמל שאמה-הכהן: אלף או 700?
אורי צוק בר: כאלף.
אורי צוק בר: ברגע ששינינו את הסעיף, ואמרנו שגם המארח, בעל הלול, גם הוא בגמישות הזו של המעבר, אז בעצם מצטרפים לרשימה הזאת עוד מעל 300, שהם המארחים.
אורי צוק בר: מכיוון שמדובר עכשיו ב-300 יותר פוטנציאליים לתנועה, זה נותן מענה למקרים שבהם נגרע מישהו, כפי שאמרת.
שמואל לויט: בנוסף למה שציין אורי צוק צריך לציין למען הפרוטוקול, ששמורה עדיין הזכות לכל אחד שהוא מגדל ראשי גם לקנות מכסות בין כל בעלי המכסות, וזה מאגר שכולל את כל המגדלים, ואני יודע שחלק מהמגדלים המשותפים גם פועלים לקנות מכסות, כך שאני חושב שהמענה לשלב הזה הוא מענה הולם, ולצורך כך גם קרן הביצים קיימה אתמול דיון, והיא ממליצה לוועדה לאשר את התקנות בנוסח כפי שהומלץ על-ידי משרד החקלאות.
שמואל לויט: אמנם בשעות אחר הצהריים הגיע הנוסח של משרד המשפטים, אבל הוא תואם את כוונותינו, ומקובל עלינו הנוסח של משרד המשפטים.
שמואל לויט: כאמור גם במכתבי, אנחנו ממליצים שהבעיות של מספר משקים מגדלים קטנים ייפתרו בקדנציה הקרובה של הממשלה, ואנחנו ממליצים לשר החקלאות הבא בתוך שלושה חודשים להגיש תיקון שיכלול הפתרון של הבעיות של המגדלים הקטנים.
כרמל שאמה-הכהן: עוד התייחסות?
שמואל לויט: עניתי- בהמשך למה שאמר אורי צוק אני חושב שהמאגר שיש לבעלי הגידול המשותף הוא מאגר מספיק גדול כדי להחזיר לעצמם את אלה שנגרעו מהם.
כרמל שאמה-הכהן: נניח שמאגר זה 100 אחוז.
כרמל שאמה-הכהן: ברגע שאחד עזב, המאגר קטן.
כרמל שאמה-הכהן: זה לא מניעת ניוד או אישור ניוד.
כרמל שאמה-הכהן: אישור ניוד פותר את הבעיה של תחלופה, אפשרות להביא ממקום אחר.
כרמל שאמה-הכהן: אם מישהו עזב, נפטר, עבר לגדל באופן עצמי- - -
שמואל לויט: יש באפשרותם לקנות מכסות מכל מאגר בעלי המכסות שבמועצה.
שמואל לויט: לעניין הזה אין מגבלות – הם יכולים לקנות באופן חופשי, ויש כאלו שעושים את זה.
שלמה שטרית: אני מבקש להעיר שתי הערות: אחד, כשאומרים לי: תקנה מכסות, ואני מבקש לדעת, עד מתי יימשך משטר המכסות, אף אחד לא יודע להגיד לי את זה, ואף אחד לא מוכן להתחייב לי על זה שאקנה משהו שלמחרת או אני לא יודע תוך כמה זמן הוא יהיה כלום.
שלמה שטרית: דבר שני, לגבי הנושא של אורח-מארח – אומרים ש-300 מארחים יש במדינת ישראל.
שלמה שטרית: אני לא בגליל, ולא יכול לקחת מגדלים שהם בגליל, כי ברגע שהגידול עובר מהגליל לאזור שאינו נחשב מרום הגליל, הסובסידיה – הוא לא זכאי לקבל את הסובסידיה, שזה סכום לא מבוטל.
שלמה שטרית: אף אחד לא עשה פה בדיקה, כמה מהמארחים נמצאים בגליל, וכמה - לא בגליל.
שלמה שטרית: לדעתי, לא בגליל – שואף לאפס.
שלמה שטרית: אני מבקש שגם לזה יהיה פתרון.
גלעד וקסלמן לסר: שלום, אני מטעם שלמה סוויסה.
גלעד וקסלמן לסר: קודם כל, לעניין ה-300 מארחים, מי שיבדוק את הנתונים, וזה הנתון שחסר - אני לא מכיר מקרה אחד שמארח הפך להיות מגדל משותף או שהתבקש.
גלעד וקסלמן לסר: זה מספר בעלמא, שלא פותר את הבעיה ולא נותן מענה, ומי שאומר את זה, יודע את העניין הזה במפורש.
גלעד וקסלמן לסר: המצב הוא שבהצעה שמוצעת, כפי שהיא מוצעת, אין פתרון לשלושה-ארבעה מצבים, שאני חושב שמן הראוי, ואני חושב שכולם צריכים להבין את זה, שיהיה להם פתרון.
גלעד וקסלמן לסר: הראשון ביניהם הוא מי שהיה בעבר מגדל משותף, בין אם מסיבות של גיל נפטר, ובין אם מסיבות אחרות, החליט לגדל באופן עצמאי, ומוריד את כמות הרשימה.
גלעד וקסלמן לסר: המקרה השני הוא אנשים שלא היו בגידול משותף, והיום מעוניינים להגיע לגידול משותף.
גלעד וקסלמן לסר: למשל, אלמנה שנותרה בלי בעלה, ולא יכולה להמשיך לגדל עכשיו.
גלעד וקסלמן לסר: המכסה הזאת מהווה את מקור הפרנסה שלה.
גלעד וקסלמן לסר: אם לא יאפשרו לה את הפתרון הזה, שעד היום היה באפשרות גידול משותף, וחוסמים אותה, אין הצדקה לחסום אותה ולא לאפשר לה להיכנס לגידול המשותף.
גלעד וקסלמן לסר: מעבר לזה, אתן דוגמה נוספת – אדם שהגיע לגיל גבורות, או יוצא לפנסיה, אין שום סיבה, שזה מקור הפרנסה היחיד שיש לו, ומזה הוא הולך למכולת, והמגדלים יכולים להעיד על זה בעצמם - היא יכולה להצטרף לגידול המשותף.
גלעד וקסלמן לסר: לאנשים האלה אין פתרונות, ואין סיבה לא לתת להם את הפתרון.
גלעד וקסלמן לסר: הפתרון שאנחנו מבקשים אינו פורץ את המסגרת.
גלעד וקסלמן לסר: אנחנו אמרנו: מקפיאים מצב, היינו אלה הכמויות שיש לגידול משותף.
גלעד וקסלמן לסר: באופן ספציפי, מי האיש שמגדל משותף לא מעלה ומוריד מהתכלית הזו.
גלעד וקסלמן לסר: אם היום מגדל חיים, והחליט שחיים אחרי שלוש שנים – נגיד, היה חולה והבריא, ואני מאחל לו שיבריא, ולכל אדם, עוזב את הגידול המשותף - אין מניעה שמחר רותי תיכנס לגידול המשותף, גם אם היא לא גידלה קודם, והיא עכשיו תיכנס, כי יכול להיות שהיא עכשיו חולה או יש לה נסיבות אחרות.