GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אורי צוק-בר: בתקנות, אם היו כותבים על תוספת, היתה צריכה לדון ועדת מכסות איך היו מחלקים את התוספת בשנה הבאה.
אורי צוק-בר: כיוון שלא הומלץ על-ידי המשרד ולא גם על-ידי המועצה על תוספת, אז אין פה מקום לדיון והדיון הוא לא דיון מחייב.
לאה יוגב: אדון אורי צוק-בר, לא היית בוועדה האחרונה ולכן אתה לא יודע מה היה.
לאה יוגב: היתה החלטה והיתה הצבעה, ועורך-הדין אמר שכדי לאשר את זה בפועל צריך להכניס את זה לתקנות, ומשום מה זה נשמט מהתקנות.
לאה יוגב: אנחנו מבקשים להוסיף עכשיו את מה שעשינו בהחלטה חוקית, דרך החוק.
לאה יוגב: זו ועדה סטטוטורית.
לאה יוגב: איך יכול להיות שוועדה יכולה להחליט על כל הענף, וברגע שהיא מחליטה החלטה כדי ליצור מצב שלא לשלם על פינוי עודפים שלא החקלאים מייצרים, פתאום זה לא חוקי?
לאה יוגב: זה לא יעלה על הדעת.
לאה יוגב: אז בשביל מה אתם מנסים ועדת מכסות?
לאה יוגב: ישב שם עורך-דין של המועצה שאמר שכדי ליישם את זה, צריך להכניס את זה לתקנות.
לאה יוגב: אנחנו מבקשים, אם זה נשכח, אז להוסיף את זה עכשיו, ואם זה בכוונה, גם אז נוסיף את זה עכשיו.
אורי צוק-בר: זה בדיוק מה שהסברתי.
אורי צוק-בר: בשביל לחלק מכסות צריכים קודם שיהיה בתקנות.
אורי צוק-בר: ולכן הוסבר, ואני קורא את כל הפרוטוקולים, האמיני לי, מילה במילה, ונאמר שרק אם יש תוספת בתקנות - - - אז אפשר לדון בחלוקתה.
אורי צוק-בר: ולכן, העיר עורך-הדין, וקראתי את דבריו בפרוטוקול מילה במילה, שזה לא רלוונטי לדיון כרגע כי אין עדיין החלטה של ועדת הכלכלה ושל השרה על תוספת מכסות.
אורי צוק-בר: זה הכול.
עמרם דהן: בגלל זה אנחנו פה, כל חברי ועדת מעכסות נמצאים פה במקרה.
עמרם דהן: החלטנו ואנחנו רוצים להעלות את ה-3%, ולהזכירך, אורי צוק-בר, בא לשים את הנתונים פה על השולחן עד הסוף.
עמרם דהן: אתם רוצים לאשר ארבע מכסות של 16,000,000 לבן-אדם אחד ביהודה ושומרון.
עמרם דהן: אתה רוצה שאני אעשה להתיישבות את מה שאני נותן לכל הצפון.
עמרם דהן: אתם מסלפים פה את הנתונים, ואני יכול להגיד את זה.
עמרם דהן: תבע אותי אם אני דובר שקר במה שאני אומר.
עמרם דהן: לא יתכן שביהודה ושומרון ארבע מכסות שנתן אותם רפול לפני 20 שנה, של 400,000 ביצה, הגיעו למיליונים.
עמרם דהן: עכשיו רוצים לאגד אותן, שוועדת מכסות תאשר אותן.
קריאה: להלבין.
עמרם דהן: להלבין אותן.
עמרם דהן: אומרים לי, אתה לא יושב-ראש ועדת מכסות, משרד החקלאות יאשר.
עמרם דהן: אז כשנוח לכם – משרד החקלאות.
עמרם דהן: אני חושב שאני די אחראי.
עמרם דהן: אם הייתי ממונה בצבא על כמות רצינית של חיילים, אני די אחראי למעשי כדי לתת החלטה ואחרי שליבנתי את זה שנה וחצי, עם היועצים, עם הכלכלנים, עם כל האנשים.
עמרם דהן: נכון לייצר ביצים במדינת ישראל, כחול-לבן, ולא שתביאו מטורקיה.
עמרם דהן: ואם משהו מגמתי פה, אז תגידו.
עמרם דהן: אני שם את הדברים על השולחן כפי שהם.
עמרם דהן: לא יתכן שרוצים לאשר 16,000,000 ביהודה ושומרון – וגם לכתוב את זה בפרוטוקול, שלא יאושר לא דרך ועדת מכסות.
עמרם דהן: כי אם זה יאושר, תהיה שערורייה בנושא הזה.
לאה יוגב: ואנחנו נפנה את העודפים שלהם.
כרמל שאמה-הכהן: מספיק, מספיק.
יוסי ישי: אני חושב שפותחים כל מיני - - -
כרמל שאמה-הכהן: עזוב - - -
עמרם דהן: לא, לא.
עמרם דהן: אתם מכניסים לארץ מישהו שלכם, ביצים לארץ, שאני צריך לשלם את הפינוי שלהן.
כרמל שאמה-הכהן: למה לא להעדיף ביצה כחול-לבן?
יוסי ישי: אל"ף, מועצת הלול תסביר.
יוסי ישי: בגלל שיש פה עונות שיש בהן עודף ויש עונות שיש שפל, ולכן צריך ליצור איזשהו איזון.
יוסי ישי: וכל החוכמה היא לאפשר, מצד אחד, למגדלים לגדל את המקסימום, ומצד שני, צריך לצמצם את הפינוי.
יוסי ישי: אם, בסופו של דבר, נאשר פה ייצור גדול יותר מהביקוש המצרפי הרלוונטי, התוצאה היא שהמגדלים יצטרכו לממן את הפינוי.
קריאה: בסדר, מקובל.
לאה יוגב: אנחנו ממנים - - -
יוסי ישי: מי שיממן את הפינוי הוא אותו חקלאי שיש לו 500,000 ביצה, וזו כל הפרנסה שלו, ובמקום שיקבל את מחיר המטרה, הוא יקבל את מחיר המטרה פחות עלות הפינוי.
יוסי ישי: נעשתה כאן עבודה מקצועית על בסיס ניסיון רב-שנתי.
יוסי ישי: זו חוכמה להיות פופוליסט - - -
כרמל שאמה-הכהן: מתי בפעם האחרונה הגדילו את המכסה?
יוסי ישי: כל שנה מגדילים אותה בהתאם לביקוש.
יוסי ישי: בשנה שעברה לא הגדילו.
קריאות: גם לא לפני שנתיים.
כרמל שאמה-הכהן: רגע, שנייה, אבל שאלתי אותו.
יוסי ישי: מגדילים את המכסות כאשר יש תחזית - - -
כרמל שאמה-הכהן: אבל מתי זה קרה בפעם האחרונה?
קריאה: מתי קרה בפעם האחרונה שהגעת למכסות?
עמרם דהן: שנתיים וחצי אחורה.
קריאה: ב-2010.
יוסי ישי: ב-2010.
יוסי ישי: כל שנה נעשית תחזית אחראית, מהו הצפי לביקוש המצרפי, ובהתאם לכך נקבעת המכסה.
יוסי ישי: הצפי הוא שלא יהיה גידול ולכן להוסיף פה כרגע 3%, זה יהיה חוסר אחריות, בגלל שהתוצאה תהיה שמי שישלם את הפינוי יהיו המגדלים עצמם.
עמרם דהן: סליחה, אני לא פופוליסט.
עמרם דהן: אני רק רוצה להגיד שבינתיים, בשנה הזאת החקלאים פינו את העודפים, להזכירך, שהפיצו"ח שלך הכניס למדינת ישראל לא באישור, והוא בכלא – אז צריך לשים את הדברים על השולחן – והשנה אני אמור להוציא מהכיס שלי עוד לפינוי עודפים.
יוסי ישי: אתה רוצה להוציא עוד?
עמרם דהן: אז תחליט שאנחנו לא משלמים את הפינוי, ושמשרד החקלאות מפנה את מה שהכניס הפיצו"ח למדינת ישראל.
עמרם דהן: הפיצו"ח כפוף למשרד החקלאות.
עמרם דהן: הוכנסו למדינת ישראל יותר מ-30,000,000 ביצה בחודש, שאנחנו פינינו, ומשרד החקלאות צריך לשלם את זה לפני תביעה ייצוגית.
כרמל שאמה-הכהן: כן, מולי.
שמואל לויט: אני רק רוצה לעדכן: הפעם האחרונה שהוספנו באופן רוחבי היתה בשנת 2010.
שמואל לויט: היום בבוקר, לפני רבע שעה, אישרנו עוד תוספת של 15,000,000 ביצים על-ידי התוספת של שניים, שלושה, חמישה.
לאה ורון: סליחה, מה זה, שניים, שלושה, חמישה?
שמואל לויט: בסעיף 7 – משמעות השלמת ה-2%, ה-3% וה-5% שאנחנו נותנים היא 15,000,000 ביצים.
שמואל לויט: אנחנו חושבים שזאת כמות מספקת, ואין להוסיף אפילו אחוז אחד על המכסות הרוחביות של כולם.
דוד עגיל: קודם כל, אני רוצה לציין שהתוספת לא מתחילה מעכשיו, היא נפרסת על פני שנתיים.
דוד עגיל: בי"ת, ופה צריך לציין, גם על דעתם של משרד החקלאות, שהיה ו-, אז זה רק על המכסות הבסיסיות כי הרבה מכסות יצאו מהמשחק.
יוסי אדוני: אני רוצה להוסיף ולומר שוב – אני חושב שעושים מהעכבר הזה הר.
יוסי אדוני: המכסה הארצית שאישרנו בתחילת הדיון היא 1,908,000,000 ביצים, והבקשה שלנו היא להשאיר את זה 1,908,000,000 ביצים.
יוסי אדוני: בתוך ה-pool הקיים הזה יש משהו כמו 60,000,000–70,000,000 ביצים שלא מנוצלות.
יוסי אדוני: ה-3% שאנחנו מדברים עליהם, שזה אך ורק חלוקה כללית לכל בעלי מספרי היצרן על המכסה הבסיסית, על ה-500,000 הראשונים שלהם, זה מגיע ל-40,000,000 ומשהו ביצה, לא מדובר ביותר מזה.
יוסי אדוני: ומהייבוא שאנחנו מייבאים מהארצות השונות אנחנו מגיעים ל-70 ו-80, והצפי לשנה הבאה הוא שלא ירד מזה.
יוסי אדוני: בכל מצב אנחנו לא עוברים את הכמות שאנחנו מייבאים.
יוסי אדוני: המצב של השוק אמור להישאר ולהיות מאוזן.
יוסי אדוני: גם עם התוספת הזאת יהיו לנו עודפים ואנחנו נפנה אותם, וגם עם התוספת הזאת יהיה לנו צורך בשיווק ב"פיקים", בחגים, ואנחנו נייבא אותן.
יוסי אדוני: אנחנו לא מבקשים להוסיף ביצה אחת מעבר למכסה הארצית שכבר מאושרת.
יוסי אדוני: תודה.
שלמה סויסה: יוסי, למה לא עם ה-40,000,000 האלה להוסיף עוד 80,000?
שלמה סויסה: למה צריך לתת עוד - - -
יוסי אדוני: איש יקר, אנחנו דנים בזה כבר שנה וחצי.
שלמה סויסה: אם אתם דואגים באמת לחזק את הגליל, התוספות האלה שהן לא משמעותיות לכל אחד ואחד מהיצרנים הקיימים, אולי תוסיפו - - -
יוסי אדוני: זה בתוכנית חומש, כל שנה נוספו עוד עשרה - - -
שלמה סויסה: - - - יש יצרנים חלשים, תוסיפו עוד - - -
יוסי אדוני: מה שאתה אומר אנחנו עושים, יש תוכנית חומש.
שלמה סויסה: - - - כל התוספות שהיו, ליצרנים הקיימים.
קריאה: שלמה, זה מספר יצרן, לא בסמכותנו להוסיף.
קריאה: יש לך טעות, שלמה.
קריאה: תבוא אתנו לישיבת ממשלה ותראה.
עמרם דהן: השנה יש 40 מכסות ש"הולכות" למגזר היהודי ועוד 20 למגזר הלא-יהודי.
עמרם דהן: אני אנצל כמעט חצי במגזר היהודי בגלל תקנות וביורוקרטיה של ניירת, ועוד 11, כפי שאמרתי, במגזר הלא-יהודי.
עמרם דהן: נכון לעשות את מה שמר אדוני אמר.
עמרם דהן: אם אני מכניס את ה-3% למדינת ישראל, לכל החקלאים, זה בסך-הכול יוצא לי 40,000,000.
עמרם דהן: אנחנו מייבאים יותר.
עמרם דהן: אז מקסימום בשנה הבאה נכניס לארץ – גם ככה אנחנו חייבים בגלל ההסכם האירופי – בין 20 ל-30 מיליון ביצה לארץ, וזה יחסוך לנו.
עמרם דהן: ואם הפינוי יצטרך – אותו חקלאי שמקבל את ה-3% יודע גם להוריד את האחוז ואת ה-2% ממנו כדי לפנות את הביצים האלה.
לאה יוגב: ממילא אנחנו משלמים ביצים שאנחנו לא מייצרים.
שמעון ביטון: מאחר שוועדת הכלכלה מתכנסת והנושא עלה לדיון אז אולי גם משרד החקלאות ייתן איזושהי תמיכה לאשר את זה כאופציה, כי ועדת הכלכלה כבר מתכנסת, ושזה יבוא לביצוע לפי הצרכים שנראה בתחזיות של 2013.
קריאה: זה או כן או לא - - -
שמעון ביטון: לא, לתת את האפשרות, לאשר את התוספת בוועדת הכלכלה, והחלוקה לביצוע תבוא תוך כדי עבודה, תוך כדי דיונים, בוועדת מכסות ובקרן ביצים, לפי הצורך.
שמעון ביטון: אנחנו כבר רואים ייבוא של 60,000,000–70,000,000 ב-2012.
שמעון ביטון: את העודפים החקלאים פינו, אז אנחנו נקבל אישור ל-3%, ואם צריך לחלק 1%, יהיה 1%, ואם יהיה 1.5%, יהיה 1.5%, אבל לפחות שיהיה לנו את האישור של ועדת הכלכלה, ואת ההחלטות נקבל אצלנו במועצה בשיתוף עם משרד החקלאות.
שמעון ביטון: יש לנו ועדת הכלכלה שכבר יושבת ומתכנסת ויש לנו הזדמנות להעביר את זה, ואת כל הביצוע של זה נעשה בעבודה משותפת במועצה ובמשרד החקלאות.
כרמל שאמה-הכהן: כן, ישי?
יוסי ישי: אי אפשר לזגזג.
יוסי ישי: אנחנו צריכים לתת תכנון יציב לחקלאים.
יוסי ישי: התכנון כפי שהוא מוגש כאן נעשה כפי שאמרתי על בסיס עבודת מטה מסודרת מאוד.
יוסי ישי: אני לא רוצה כרגע להגיד פה שאני מוסיף 3%, ובסוף יתברר שאני לא יכול להוסיף את ה-3% בגלל שצריך לפנות, ולשגע את החקלאי.
יוסי ישי: העבודה פה נעשתה בזהירות, ושוב, יכול להיות שזה ייראה נחמד ויפה, אבל התוצאה תהיה שהחקלאים יצטרכו להוציא מכיסם סכומים גדולים מאוד לצורך פינוי.
יוסי ישי: לכן אני נגד.
יוסי ישי: אני בעד שנישאר בתכנון היציב ולא נסתכן בייצור עודף שנצטרך לפנות אותו - - -
יוסי אדוני: במשך כל השנה נ כנסים 150,000,000 ביצים דרך השטחים בהברחות שהפיצו"ח שלך לא עוצר אותן.
יוסי אדוני: תעצרו את 150,000,000 הביצים שנכנסות מהשטחים.
קריאה: ולא רוצים כלום, הכול נפנה.
יוסי אדוני: כל יום נתפסות ביצים שמוברחות מהשטחים, וזה אחוז אחד ממה שעובר - - -
עמרם דהן: היושב-ראש, כולל שלוש וחצי משאיות למדינת ישראל ביום חמישי האחרון.
עמרם דהן: אז אני לא יכול להגיד לך כמה אתם לא תופסים, ואם צריך לעלות, אמרתי שאני מוכן להתנדב בפיצו"ח.
עמרם דהן: הייתי אצלך במשרד, נתתי לך את ההתראה לפני שנה וכל מה שנתת בו ספק קרה בדיוק אחרי ארבעה חודשים.
עמרם דהן: וזה בגלל שהפיצו"ח לא עשה את עבודתו נאמנה שהוא ת"פ, תחת פיקוד, שלך, לא שלי.
עמרם דהן: אנחנו צריכים לעצור את זה כי "היום ביצה, מחר פצצה" זה לא סיסמה, וצריך לחסום את זה לא רק בביצים.
לאה יוגב: אדוני היושב-ראש, אני מבקשת לומר משהו.
לאה יוגב: בשנה הזאת הכפלנו את הייבוא מ-40,000,000 לכמעט 80,000,000–90,000,000.
לאה יוגב: מה ששמעון אומר הוא ככה – אנחנו נעביר החלטה על תוספת, ביום שצריכה להתקבל החלטה בקרן ביצים לפי צפי, ויש תמיד דיונים של צפי, אז נחליט שבמקום לייבא 40,000,000, נייצר 40,000,000.
לאה יוגב: ואנחנו ממילא משלמים מכיסנו, החקלאי הבודד הוא החקלאי שמשלם את העודפים ולא אף אחד אחר.
לאה יוגב: אם כבר אנחנו משלמים אז תנו לנו לייצר, כי זה פוגע בתשומות שלנו.
לאה יוגב: זה הכול.
שמעון ביטון: מה גם שאפשר להוריד את זה בדרך.
שמעון ביטון: אם אנחנו רואים שזה גורם נזקים, אפשר להוריד את זה.
שמעון ביטון: כבר ירדו מכסות בעבר.
עמרם דהן: ודאי.
עמרם דהן: המכסות היו 2,500 וירדנו ל-2,200, להזכירך.
שמעון ביטון: - - - בזמנו כשהיה צריך להוריד מכסות, הורידו לנו מכסות בצורה גורפת.
שמואל לויט: שמעון, תפסת מרובה – לא תפסת.
עמרם דהן: לא, לא, מנכ"ל, אנחנו שמים את הדברים על השולחן.
עמרם דהן: לא רוצים לתפוס, לא מרובה ולא לא מרובה.
עמרם דהן: מספיק לשחק בין השורות.
עמרם דהן: אני מעשן, ואני יודע שיהיה לי סרטן אם אני מעשן.
עמרם דהן: אז אל תשחקו בין השורות.
עמרם דהן: זה מה שצריך לעשות.
עמרם דהן: אני חושב שצריכים לאפשר לנו להוסיף את ה-3%.
עמרם דהן: אנחנו מספיק אחראים.
עמרם דהן: אם נצטרך לתת אחוז, ניתן אחוז, ואם צריך לתת את כל ה-3%, ניתן את כל ה-3%.
שמואל לויט: אתה לא מספיק אחראי - - - החלטות בניגוד לדעת הייעוץ המשפטי - - -
עמרם דהן: מנכ"ל, אני לא מעביר בשום ניגוד.
עמרם דהן: אל תגיד לי שאני לא אחראי.
עמרם דהן: אני יותר אחראי ממך, ואתה מנכ"ל.
עמרם דהן: אני, במקומך, הייתי גם מתפטר.
קריאה: תרגיע, תרגיע.
כרמל שאמה-הכהן: הופ, הופ, מספיק, עזבו.
כרמל שאמה-הכהן: טוב, לתקנה הבאה, את תקנה 8 אישרנו.
לאה יוגב: תקנה 9 זה רפורמה.
יוסי ישי: תקנה 9 מחליפה את תקנה 8 בתקנות משנה שעברה.
יוסי ישי: עוד לא שמעתם מה אני אומר.
יוסי ישי: אני מבקש, אדוני, כדי שהדיון יהיה קצר – אורי צוק-בר יסביר את התיקון המוצע בתקנה 9, אם תהיה הבנה – נבצע, ואם לא תהיה הבנה – נחזור ל-8.
יוסי ישי: אורי, בבקשה.
אורי צוק-בר: גילינו בוועדת הכלכלה בשנה שעברה שנוצר כאן מצב של חור מסוים.
אורי צוק-בר: זאת אומרת, אנחנו לא רצינו שיקימו לולים גדולים חדשים.
אורי צוק-בר: מצד שני, בתקנות כפי שהן נכתבו בשנה שעברה, מישהו יכול היה להקים לול גדול אפילו בלי שיש לו אישור רישוי עסקים מבחינת האישור לגדל בגידול משותף – כמובן שהוא צריך לעמוד בחוק רישוי עסקים בלי קשר, אבל יכלו לתת לו אישור לגדל יחד.
אורי צוק-בר: הוא יכול היה לאסוף מגדלים שנמצאים בלולים שמגדלים בזוגות, בשלשות, ולהקים לול גם של 60, 70, 80 או 100 אלף.
אורי צוק-בר: בנוסף, נוצר מצב שאם מישהו גידל יחד עם עוד מגדל, זוג למשל, המגדל האורח יכול היה לעבור ללול אחר, וזה שאצלו היה הגידול "נתקע".
אורי צוק-בר: ואז נוצר מצב בו חלק מהאנשים עזבו לולים, עברו ללולים אחרים, ובעצם נוצרה אפליה.
אורי צוק-בר: אחד נשאר עם לול חצי ריק, ושכן לידו שהיה עם לול לבד לא יכול היה לעבור לאותו לול משותף, ונוצרה אפליה בין שני שכנים ששניהם היו לבד בלול.
אורי צוק-בר: זה שהיה לו - - - עם מישהו יכול היה לזוז, וזה שלא היה לו, לא יכול היה לזוז.
אורי צוק-בר: בנוסף לכך, הלולים הגדולים, של ה-60, 70, 80 וכולי, יכלו לאסוף הרבה מגדלים ולגדול לכל גודל שהם רצו, גם לגודל של אינסוף מטילות, ורצינו לשים לזה איזושהי מגבלה.
אורי צוק-בר: ובעיה נוספת היא שמי שהקים כזה לול חדש על בסיס זוג כזה או על בסיס שלשה ועשה ממנו לול ענק, הלך ללולים הגדולים ולקח מהם את המגדלים והם נשארו עם בעיה שחסרו להם מגדלים פתאום.
אורי צוק-בר: פה הקונספציה היא אותה קונספציה, שלא מגדילים את הנושא של גידול משותף, שמנסים לשמור על היקף ברור.
אורי צוק-בר: אבל עשינו את זה בצורה לוגית ומסודרת יותר, לבקשת ארגון מגדלי עופות עוד מהדיון בשנה שעברה, דרך אגב, והעיקרון הוא כזה - - -
יוסי אדוני: - - - למה להגיד סתם?
אורי צוק-בר: תן לי רק לסיים עד הסוף, בסדר?
לאה ורון: רגע, רגע, מר אדוני, תן לו לסיים ותבקש רשות דיבר, חזקה על היושב-ראש שהוא ייתן לך.
לאה יוגב: לא, כי יש פה סילוף של דברים.
אורי צוק-בר: אני אסיים תוך דקה.
אורי צוק-בר: עשינו את זה בצורה פשוטה ומובנית יותר.
אורי צוק-בר: אמרנו, לולים גדולים, שהגדרנו כלולים מעל 20,000, יוכלו לגדול ממגדלים אחרים שמצטרפים אליהם ובלבד שלא יעברו את ה-5% ממה שהם היו.
אורי צוק-בר: מתן ה-5% הוא על-מנת לאפשר את התנועה, ושלא ייווצר מצב בו אי-אפשר שאפילו אחד ייכנס.
אורי צוק-בר: בשביל זה נתנו את השוליים של ה-5% והשארנו אותם בגודל שלהם.
אורי צוק-בר: לולים קטנים, שהגדרנו כלולים עד 20,000– והמספר הזה הוא לא מספר קדוש, זה יכול להיות 18 או 22 – אמרנו שהם יכולים, כל עוד הם לולים קיימים ולא הגדילו ולא בנו אותם מחדש ב-2013, לזוז ביניהם ולעבור, וגם להעביר מישהו שנשאר לבד.
אורי צוק-בר: לא רק האורח, אלא גם האורח וגם המארח, ובלבד שזה בתוך לול קיים, ונמצא בתוך הלול שלא הגדילו אותו.
אורי צוק-בר: אם, במקרה – ומה שחששו ממנו פה המגדלים – מישהו רוצה להקים לול חדש, גדול ולהתחיל להקים אותו בצורה בלתי-חוקית, אז כאן יש מגבלה.
אורי צוק-בר: כאן למועצת הלול יש את הכלי לא לתת את האפשרות.
אורי צוק-בר: ולכן הכנסנו את הסייגים.
אורי צוק-בר: אמרנו, אם זה לול חדש או לול שמרחיבים אותו בשנת התכנון, ב-2013, ולהימנע מהתפרצות כזאת, לול כזה חייב לעמוד גם בתנאי רישוי עסקים וגם בתנאי צער בעלי-חיים, כך שרק לול תקני יכול לקום.
קריאות: זה רפורמה.
קריאות: זה רפורמה בדלת אחורית.
אורי צוק-בר: - - - רפורמה, אני לא רואה אותה - - -
לאה יוגב: סליחה, אתה לא רואה אותה, השמטת את המילה, אבל אתה מכניס את הסעיפים.
לאה יוגב: אדוני, אני רוצה לשאול אותך שאלה.
לאה יוגב: תיארת מצב בו לכאורה יש לך שליטה על לולים חדשים שנבנים, בין אם הם חוקיים ובין אם הם לא חוקיים.
לאה יוגב: ואדוני, יש לך שליטה מלאה על כל לול כזה כי בידיים שלך יש את האישור להכניס מכסות או לא להכניס מכסות, ובשנתיים האחרונות היתה התפרעות טוטלית ואתם ישבתם על הטריבונה והסתכלתם.
לאה יוגב: לא מנעתם הכנסת עופות, נתתם אישורים, הרחבתם לולים, עודדתם את הגידול המשותף בלי רישיון עסק, ועכשיו אתה מתאר מצב כאילו שאתה בא לעשות - - -
עמרם דהן: ולמי שרציתם.
אורי צוק-בר: זה התיקון.
אורי צוק-בר: בדיוק בשביל זה התיקון – כדי שזה לא יקרה.
לאה יוגב: אתה אומר שאתה מדבר על לולים קיימים, אבל פה כתוב, בתיקון שלכם: עוד יצוין כי התקנה מאפשרת לבצע מעבר לגידול בלולים חדשים בתנאי שלול זה יהיה לו רישיון עסק.
לאה יוגב: אתה יודע ואני יודעת שהוקמו לולים למכביר בלי רישיונות עסק, ואתם אישרתם להם להכניס מאות אלפי עופות.
לאה יוגב: ואני, מגדלת פרטית, אם אני מכניסה עשרה עופות, אתה קורא לי לוועדת קנסות.
אורי צוק-בר: מכיוון שהיא צודקת וזאת היתה הבעיה שנתקלנו בה, שינינו את זה ואמרנו שאם קם לול חדש, אז לא רק שהוא צריך לעמוד מול הרשות המקומית בחוקים של תכנון ובנייה, רישוי עסק והכול.
אורי צוק-בר: אם קם לול חדש – בשביל שתהיה סמכות למועצת הלול לא לתת לו את האישור לגידול משותף, ובלי אישור המכסות הוא לא יכול לאכלס - - -
חיים דהן: ומאיפה ייקח מגדלים?
יוסי אדוני: ומאיפה הוא ייקח את המגדלים ללול החדש, אם אתה לא רוצה שיפתחו את הגידול המשותף?
יוסי אדוני: אתם רוצים שהענף יקרוס?
יוסי אדוני: אתה רוצה עוד פעם לפתוח את המועדון הסגור, שוועדת הכלכלה הזאת קיבלה החלטה ב-1.1.2011?
כרמל שאמה-הכהן: ירדנו מהסעיף הזה?
עמרם דהן: ודרך אגב, להקים ארבעה לולים של 20,000, אפשר לעשות גם אחד ליד השני.
עמרם דהן: אז אתה הופך אותו עדיין ל-100,000.
לאה יוגב: הוקמו לולים גם בלי הסעיף הזה.
אורי צוק-בר: דרך אגב, אפשר לפתור את הבעיה הזאת ובמקום 20,000, לקבוע 4,000, 3,000, 5,000 – מספר הרבה יותר קטן.
לאה ורון: לא ישבתם אִתם?
לאה ורון: לא הצגתם להם את התיקון?
אורי צוק-בר: הצגנו את זה במועצת הלול.
יוסי אדוני: הם לא הציגו לנו את זה.
יוסי אדוני: כל נציגי המגדלים של מועצת הלול נמצאים פה, והם לא ישבו אתנו והציגו לנו את הבעיה.
קריאה: הסעיף הזה לא הוצג.
אורי צוק-בר: זה הוצג לפני שנה - - -
יוסי אדוני: זה לא הוצג.
יוסי אדוני: זה מחטף מלפני חודש.
כרמל שאמה-הכהן: עזוב, הוויכוח הזה לא יגיע לשום מקום.
קריאה: זה רפורמה - - -
יוסי אדוני: זה רפורמה.
יוסי אדוני: תקראו לילד בשמו.
שמעון ביטון: אורי, זה בדיוק התכנון שעשיתם פה.
שמעון ביטון: יש לי פה בדיוק איזורי גידול שתכננתם לפי לולים של 20,000.
כרמל שאמה-הכהן: המנכ"ל מדבר, בבקשה.
אורי צוק-בר: רק הערה קטנה: אם אנחנו חוזרים לתקנות 2012, אנחנו נשארים עם שתי בעיות: אחת, כאלה שנשארים לבד וביקשו החקלאים לפתור את הבעיה, והבעיה השנייה היא שלולים גדולים יכולים לגדול בלי הגבלה, ואם הבעיה שלהם היא לא להקים לולים חדשים, אז אפשר את החדשים לסייג יותר ולהגיד שאפילו לא יקימו בכלל חדשים.
יוסי אדוני: אנחנו רוצים רפורמה, להקים לולים חדשים בדרך האלטרנטיבית ואנחנו נאבקים כבר ארבע שנים.
אורי צוק-בר: אז אפשר לבטל את החדשים.
יוסי אדוני: לא נתקדם קדימה, לא נבנה לולים חדשים, עד שלא תשבו אתנו על הדרך האלטרנטיבית שלנו, שאנחנו מציעים ומבקשים.
אורי צוק-בר: אין בעיה.
אורי צוק-בר: אפשר להשאיר את הסעיף כפי שהוא פה, רק בלי חדשים, גם זאת אפשרות.
אורי צוק-בר: אבל לחזור ל-2012 זה פחות טוב.
יוסי ישי: המטרה שלנו בסעיף הזה היתה לשפר את החסימה ולמנוע זליגה.
יוסי ישי: אבל מאחר שאין הסכמה, אנחנו מסכימים להחליף את סעיף 9 בתקנות המונחות כאן בסעיף 8 שהופיע בתקנות משנה שעברה.
קריאה: אבל לשחרר את המארח.
אלקנה אפרתי: רק הערה אחת בנוגע לסעיף – שהוא לא יהיה כלשונו - - -
יוסי ישי: בהתאמות הנדרשות.
קריאה: כרמל, לשחרר את המארח.
גלעד וקסמן: אני עורך-דין גלעד וקסלמן ואני מייצג את שלמה סויסה.
גלעד וקסמן: אני זה שהעליתי את הבעיה בשנה שעברה ואני אזכיר לך.
גלעד וקסמן: לצורך העניין, בוא נסביר מה הסיטואציה פה – יש פה פרצה שנוצלה לרעה ולכן העלינו את הנושא הזה והובטח שהוא יוסדר בוועדת הכלכלה בשנה שעברה.
גלעד וקסמן: הסיטואציה היא כזאת, ואני אזכיר את ההיסטוריה: יש לולי גידול משותף, ובגלל שהתקנות לא נוסחו בצורה הבהירה ביותר, לולים שהיו קיימים הגדילו אותם ללא סוף, והתוצאה היתה שלקחו מאתנו את המגדלים שהיו מגדלים אצלנו ונוצר מצב שהוא בלתי סביר כי הגבילו גם שם.
גלעד וקסמן: ואמרנו, המצב הזה לא יכול – או שאתם נותנים חופשי, כמה לולים שרוצים להקים לול בגידול משותף, ואז כל אחד יכול לגדל גם בגידול משותף, או שאתם לא נותנים להקים לולים חדשים כי המכסה נשארת אותו דבר ומשאירים את המצב כפי שהוא.
גלעד וקסמן: ב-2011 וב-2012, בגלל שהתקנות לא היו בהירות ולמרות שהובטח פה בוועדת הכלכלה שהדבר יוסדר, לקחו לולים שהיו קיימים והרחיבו אותם פי כמה ולקחו מאתנו את המגדלים.
גלעד וקסמן: התוצאה הזאת לא יכולה להיות במצב הזה, ולכן קבעו התקנות דבר פשוט מאוד, אם תקראו אותן ותראו.
גלעד וקסמן: אחת, מי שיש לו לול קיים לא יכול להגדיל אותו ללא סוף, אלא ב-5%, או עד 20,000 עופות, זה ד' ו-ה' לתקנות, ויש בזה היגיון רב – למרות שאני לול גידול של יותר מ-20 אלף עופות, אני מוכן לקבל הגבלה של 5% ולא עד אינסוף בעניין הזה.
גלעד וקסמן: ולעניין לולים חדשים שהולכים להיות מוקמים – אי אפשר סתם להקים לולים חדשים, כי אם כן, זה לא פייר לגבינו, אז אני לא מוכן שיגבילו אותנו.
גלעד וקסמן: אין לי בעיה עם זה, אבל בתנאי שזה הדדי.
גלעד וקסמן: ואז אמרו שלולים חדשים לא יוכלו לעשות לולי גידול משותף חדשים אלא בהתאם למגבלות שקיימות, דהיינו, אחת, רישיון עסק שאני חושב שלא צריך לכתוב את זה, אבל זה ברור מאליו, יש עמידה בצער בעלי-חיים, והשלישית, הם לא יוכלו להגדיל את הלול הזה, שוב, התאם למגבלות שלנו, ואז זה לפחות הדדי.
גלעד וקסמן: לכן, להגיד, כולם, בואו נחזור אחורה, זה לא פתרון, כי הפתרון חייב להתמודד עם הבעיה הזאת שקיימת, והבעיה שהיתה היא שניצלו את זה לרעה.
גלעד וקסמן: בין היתר, לא היתה אכיפה נדרשת, לא עשו את התקנות כפי שנדרשו.
גלעד וקסמן: ומה עשו?
גלעד וקסמן: בן-אדם שהיה לו לול של שני מגדלים הפך להיות לול של 30 מגדלים.
גלעד וקסמן: מאיפה הגיעו עוד מגדלים?
גלעד וקסמן: מאתנו.
גלעד וקסמן: ומאתנו אי אפשר, זה מוריד מאתנו, אנחנו נפגעים, לא יכולים לעבוד.
גלעד וקסמן: זו לא המטרה לשמה עשו פה את כל התקנות.
גלעד וקסמן: אז שיחליטו, יש אחת משתי אפשרויות – או שאין עוד הגבלות על לול גידול משותף, לא על הגודל שלו, לא על כמות המגדלים שלו, ולא על שום דבר, ואנחנו נשמח בעניין הזה.
לאה ורון: למה מגדלים מצאו לנכון לעזוב אתכם?
גלעד וקסמן: כי זה היה שוק סגור.
גלעד וקסמן: יש רשימה סגורה, וברגע שאת מגדילה את כמות המקומות בהם הם יכולים לגדל – למשל, לי מותר עד מאה, ונניח שהקימו לול חדש שעד היום היו לו שניים, ועכשיו יש עוד 28, לא גדלה הרשימה.
גלעד וקסמן: אז זה יצר מצב שזה בא על חשבון – חלק ממני, חלק מאחר, אז איבדתי חלק מהמגדלים.
גלעד וקסמן: המטרה היא לא להרוג אותנו ולהגיד לנו לא לעבוד יותר.
גלעד וקסמן: מה עשינו?
גלעד וקסמן: אמרנו, אין בעיה.
גלעד וקסמן: או שלא נעשה עוד הגדלה מעבר ל-5%, שזה בשוליים, לא יעשו לולים קטנים – ונתנו להם עד 20,000, ואני חושב שזה מעל ומעבר, אבל מילא, גם את זה אנחנו מוכנים לספוג, ושלא ייתנו יותר הגדלות – ואמרנו שאם רוצים להקים לולים חדשים בגידול משותף, הם יעמדו באותם תנאים, ואז התחרות הוגנת לפחות.
עמרם דהן: אני שמח רק על דבר אחד, שמי שירה לעצמו ברגל זה אתה.
עמרם דהן: כי מי שהמציא את הלולים הגדולים זה אתה ומי שאתה מייצג.
גלעד וקסמן: בסדר גמור, אנחנו בעד מאוד.
עמרם דהן: אז אני שמח מאוד שבסוף אנחנו חוזרים אחורה.
גלעד וקסמן: הכיוון הוא ללכת ללולים גדולים.
עמרם דהן: אתם יצרתם, וגדל כל אחד וכל אחד יבנה את הלול איך שהוא רוצה וכמה שהוא ורצה.
עמרם דהן: אחרי שסיימת לבנות אין שום סיבה שאחרים לא ייבנו.
לאה יוגב: לא, אני חושבת שצריך לעצור את הבנייה של הלולים החדשים ולהשאיר את הלולים הקיימים, ולהשאיר את זה כ-pool סגור.
לאה יוגב: וכפי שהיה ב-2010 כשכבוד היושב-ראש, כרמל שאמה, אמר, הלולים הקיימים יישארו ואנחנו נדאג שיוכלו לעשות החלפות מבלי שייפגע התפעול שלהם.
לאה יוגב: זאת צריכה להיות המסגרת וכולנו צריכים לזכור שענף הלול נועד, בעיקרו, כדי לפרנס משפחות על גבול הצפון, לול משפחתי.
לאה יוגב: ולא יכול להיות שהוועדה תיתן פה יד להקמת לולים חדשים גדולים נוספים בגידול המשותף, ויקרה מה שקרה בפטם – יימחקו הלולים המשפחתיים ויישארו משפחות בלי פרנסה, יבואו טייקונים מתל-אביב, יישבו בתל-אביב ויפעילו את הלולים בצפון, וזו לא היתה כוונת המחוקק.
לאה יוגב: מ שקרה ב-2010 על-פי מה שכרמל שאמה אמר, נשאיר את הלולים הגדולים הקיימים, נדאג לכך שהם לא ייפגעו בתפעול שלהם על-ידי מתן העברות בין מגדלים למגדלים, וצריך לכתוב בתקנות האלה שלא ייבנו לולים גדולים נוספים.
יוסי אלמליח: יוסי אלמליח, יושב-ראש הסקציה לביצים.
יוסי אלמליח: אני מציע לקבל את ההצעה של יוסי ישי.
קריאה: בטח, כי אתה חבר שלו.
יוסי אלמליח: סליחה, אולי תקשיבו רגע.
יוסי אלמליח: אני שומע אתכם בקשב רב כבר שעתיים.
יוסי אלמליח: אז בבקשה, תשמעו גם אתם.
יוסי אלמליח: אני מציע לקבל את ההצעה של יוסי ישי שמחזירה את האפשרות של אורח-מארח, ותו לא.
יוסי אלמליח: זהו, לא לגעת יותר בעניין הזה.
קריאה: לשחרר את המארחים.
יוסי אלמליח: לשחרר את המארחים - - -
חיים דהן: בלי סעיף 9.
קריאות: בלי סעיף 9.
יוסי אלמליח: כן, כן.
יוסי אלמליח: לחזור לסעיף 8 ולהוסיף בו את האורח-מארח, ובזה נגמר הסיפור.
אורי צוק-בר: קודם כל, אני מסכים לגמרי עם מה שגברת יוגב אמרה פה.
אורי צוק-בר: , ומה שאנחנו עושים זה בדיוק בשביל זה.
אורי צוק-בר: אם בכל זאת יש להם חשש מלולים חדשים, אפשר לסגור את העניין הזה – לא לתת בכלל לולים חדשים, לבטל את הסעיף של החדשים ושכולם יהיו מוגבלים עד תוספת של 5%, טוטאלית, בלי לתת אפשרות ללול חדש בכלל.
אורי צוק-בר: ואז אין לך רפורמה, פתרנו את הבעיה, עד 5% ואין לול חדש.
אורי צוק-בר: רק לול קיים, זה הכול.
יוסי אלמליח: אני אומר, לא רישיונות עסק, לא לולים חדשים ולא לפתוח את זה לגמרי.
יוסי אלמליח: אורח-מארח, תוספת 5% לקיים.
יוסי אלמליח: מי שקיים – קיים, וזהו.
עמרם דהן: רעיון מצוין.
אורי צוק-בר: אנחנו נגיש הצעה מתוקנת משפטית שתאפשר את מה שכתוב פה בלי הקמת לולים חדשים.
קריאה: או הרחבה.
לאה יוגב: בלי הקמת לולים חדשים, ושזה יהיה מפורש.
לאה יוגב: אין הקמת לולים חדשים, לא 20,000 ולא 100,000.
כרמל שאמה-הכהן: אני מבקש שקט, אני אתחיל להוציא אנשים.
כרמל שאמה-הכהן: סדרן, אתה מוכן לעזור פה?
אלקנה אפרתי: אני רוצה שהתמונה תהיה מלאה בפני הוועדה – איזו הצעה אתם מציעים כרגע, אל מול הנוסח שנמצא בפנינו?
לאה יוגב: למחוק את סעיף 9.
יוסי ישי: ברמת העיקרון, אנחנו משאירים את סעיף 9 - - -
לאה יוגב: לא, לא, לא.
קריאה: שנייה, תקשיבי.
יוסי אלמליח: אתם אומרים 'לא' בלי להקשיב, ריבונו של עולם, אולי תקשיבו?
יוסי אלמליח: אתם צועקים, אז אתם שומעים את עצמכם.
קריאה: הקשבנו ב-2010 ואכלנו אותה ב-2011.
עמרם דהן: בגלל שתמיד הקשבנו, אכלנו אותה.
קריאה: עד עכשיו רק הקשבנו.
יוסי אלמליח: בסדר, אבל ריבונו של עולם - - -
קריאה: ראית לאן הגענו כשהקשבנו.