GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יוסי אדוני: אנחנו מוכנים להצעה שלך לבטל את סעיף 9 מהתחלה עד הסוף, להוסיף את מה שאמרת לסעיף 8, וזהו.
לאה ורון: מר אדוני, יוסי ישי בזכות דיבור.
קריאה: אין בעיה, אפשר לעשות 8–9.
לאה ורון: סלח לי, אל תפריעו.
כרמל שאמה-הכהן: חברים, הבא בתור שמדבר בלי רשות דיבור, יוצא החוצה בלי לקרוא לו פעם ראשונה, שנייה ושלישית.
כרמל שאמה-הכהן: בפעם הראשונה ייצא החוצה מעכשיו מי שמדבר בלי רשות דיבור.
יוסי ישי: משאירים את סעיף 9, נוריד את (ד) שמדבר על אפשרות להקים לול חדש עד לתקרה של 20,000, ואנחנו משאירים את המגבלה של הלולים המשותפים הגדולים שלא יעברו את ה-5%.
כרמל שאמה-הכהן: אמרת כל מה שהיה לך להגיד?
כרמל שאמה-הכהן: מישהו מתנגד לזה?
לאה יוגב: בסעיף 9, סעיף (ג) מדבר על תקנות צער בעלי-חיים בלולים של 2013 והמשמעות היא רפורמה - - -
אורי צוק-בר: סליחה, זה רק לול חדש.
לאה יוגב: אבל אמרנו שלא יוקמו לולים חדשים עכשיו.
לאה יוגב: אז צריך גם את (ג) למחוק.
אורי צוק-בר: בסדר, נתאים את זה בהתאם.
אורי צוק-בר: אין חדש.
יוסי ישי: המשמעות היא ש-(ד) יורד, (ג) כנראה גם יורד, ואנחנו נשארים למעשה רק בלולים קיימים עם אפשרות - - -
לאה יוגב: אדוני, גם (ב).
לאה יוגב: סעיפים (ב), (ג), ו-(ד) הם שלושה סעיפים שמדברים על אותו דבר.
אורי צוק-בר: בהתאמות, מכיוון שבלול של פחות מ-20,000, 5% זה פחות ממכסה של בן-אדם, בלול הקיים, לא בחדשים, אז יכול להיות שנשאיר.
אורי צוק-בר: מעל 20,000 זה 5%, ומתחת ל-20,000 נתאים משהו שייתן לפחות - - -
כרמל שאמה-הכהן: 5% או המינימום של מכסה אחת.
לאה יוגב: לא, הלולים של ה-20,000 לא עברו בהחלטת המליאה של מועצת הלול.
לאה יוגב: סליחה, שמע, לא יכול להיות שאתה מתעלם פה מהחלטת דירקטוריון.
כרמל שאמה-הכהן: אני רוצה ייעוץ של היועץ המשפטי שלי.
אלקנה אפרתי: שוב, לא יהיו לולים חדשים, על כל המשתמע מזה מבחינת רישוי עסקים או צער בעלי-חיים.
אלקנה אפרתי: האפשרות לגדול תהיה ב-5% ותבצעו את ההתאמה ללולים שהם מתחת ל-20,000.
יוסי ישי: ולא פחות ממכסה אחת.
כרמל שאמה-הכהן: בבקשה, מולי.
שמואל לויט: יש הערה משמעותית.
שמואל לויט: אני חושב שהרישה של סעיף 9(ב)(2) שמתחילה במילים: "בעל מכסה המבקש", למעשה פותחת את הגידול המשותף מחדש, וזה פותח את המועדון שהיה סגור.
שמואל לויט: וזה למעשה פתיחת הגידול המשותף, וזה למעשה סוף התכנון.
לאה יוגב: ולכן צריך לבטל את כל סעיף 9.
לאה יוגב: כן, זה סוף התכנון.
יוסי אדוני: יש פה עוקץ לחקלאי ולענף ההטלה.
כרמל שאמה-הכהן: אדוני, החוצה בבקשה.
יוסי אדוני: כל סעיף 9 הורס את ענף ההטלה.
כרמל שאמה-הכהן: אדוני, אדוני – נא להוציא אותו החוצה.
יוסי אדוני: אז אני מבקש מוועדת הכלכלה ומכבוד היושב-ראש לא לאשר את סעיף 9.
יוסי אדוני: זה הורס את ענף ההטלה ביישובי הצפון.
יוסי אדוני: כל סעיף 9.
כרמל שאמה-הכהן: מר ישי, נא להתייחס לטענה של מולי.
יוסי ישי: ננסח מחדש את סעיף 9 שלמעשה התבסס על סעיף 8 בתקנה הקודמת, עם השינויים שדיברנו עליהם.
יוסי ישי: זאת אומרת, לא יהיה לול חדש, לא תהיה אפשרות ליצור צירוף עד 20,000, ויאפשר אורחים ומארחים עד לתקרה של 5%.
שמואל לויט: זה לא יאפשר פתיחת הגידול המשותף.
כרמל שאמה-הכהן: אמרנו את הדברים.
יוסי ישי: ודאי, זה כתוב.
יוסי ישי: חבר'ה, זה ברור לגמרי.
שמעון ביטון: אז להוסיף את זה ל-8.
שמעון ביטון: למה זה בנפרד?
כרמל שאמה-הכהן: אמר, אמר.
יוסי ישי: בסדר, אמרתי.
קריאה: מה הבעיה להחזיר ל-8?
גלעד וקסמן: אני מבקש שלא רק יורדו הסעיפים, אלא שייכתב במפורש שלא ניתן להרחיב או להגדיל לול חדש מעבר למכסת ה-5%.
גלעד וקסמן: אם לא יהיה כתוב שאין חדשים – זה בדיוק הפרצה שנוצרה בפעם הקודמת.
גלעד וקסמן: כי אמרו, לא כתוב שלא, אז מותר, ואז הקימו לולים חדשים והרחיבו את הקיימים.
גלעד וקסמן: לכן צריך להוסיף סעיף ולא רק להוריד, שאומר: מובהר שלול חדש או קיים לא ניתן להרחיב, לול חדש לא ניתן בכלל להקים לגידול משותף, ולול קיים לא ניתן להגדיל מעבר ל-5% או התאמה - - -
כרמל שאמה-הכהן: זה מה שהוא אמר.
יוסי ישי: זה מה שאמרתי.
כרמל שאמה-הכהן: מי עוד ביקש לדבר?
כרמל שאמה-הכהן: להרים את היד.
יוסי אלמליח: אני מבקש בכל לשון של בקשה, מאחר שאנחנו יושבים כאן בוועדת הכלכלה, שהסעיף הזה אולי יתוקן וינוסח עכשיו תוך כדי תנועה כדי שהוא יובא בפני הוועדה באופן מוחלט ומחודד.
אבשלום רביבו: אני עורך-דין רביבו, אני מייצג את גליקסמן, ואני רוצה רק לציין לפרוטוקול שההצעה כפי שכרגע עומדת על הפרק מקובלת גם עלינו.
כרמל שאמה-הכהן: טוב, ינסחו את ההצעה, ואנחנו ממשיכים לתקנה 10.
כרמל שאמה-הכהן: יש למישהו הערות או התנגדות?
כרמל שאמה-הכהן: הערות לתקנה 12?
כרמל שאמה-הכהן: תקנה 13 אושרה.
אלקנה אפרתי: אני מבין שאין שינויים בתוספות.
כרמל שאמה-הכהן: אין שינויים בתוספות?
עמרם דהן: את תוספת ב' חייבים להוסיף, של ארבעת יישובי גדר.
אלקנה אפרתי: רק להבהיר: ברגע שבתקנה כתוב למה זה מתייחס, אין צורך להוסיף שוב את רשימת היישובים.
כרמל שאמה-הכהן: אוקיי, אין שינוי בתוספות, התוספות מאושרות.
אורי צוק-בר: אבל התוספת של היישובים נמחקה, היא לא כתובה פה.
אלקנה אפרתי: אנחנו מפנים אליה אחורה, לתקנות 2011.
אורי צוק-בר: בסדר.
אלקנה אפרתי: יש לכם נוסח ל-9?
תניב רופא: עוד לא.
אורי צוק-בר: אפשר להציע נוסח?
לאה ורון: הם רוצים להבהיר את עניין הקרקע של המינהל.
כרמל שאמה-הכהן: רגע, קחו חצי שעה, תנסחו - - -
אורי צוק-בר: יש לי נוסח, אני אקריא אותו, אם מקובל - - -
כרמל שאמה-הכהן: יש לך מנוסח כבר?
כרמל שאמה-הכהן: תקריא בבקשה.
כרמל שאמה-הכהן: ותקשיבו, אנשים, כי תצטרכו להתייחס.
אלקנה אפרתי: "כל התנאים הבאים", כן?
אורי צוק-בר: כן, בלול שמתקיימים לגביו כל התנאים הבאים.
אורי צוק-בר: ועכשיו זה מתחיל מ-(ה).
אורי צוק-בר: (ב), (ג), ו(ד) נמחקים, ומגיע ל-(ה) שיהפוך ל-(ב): נמחק ההיקף.
כרמל שאמה-הכהן: לפי הגבוה מביניהם.
יוסי ישי: הגבוה מביניהם.
לאה יוגב: זה לא ברור.
קריאה: תחזור רק על הסעיף האחרון.
יוסי ישי: זה הסעיף שמאפשר את ה-5%.
אורי צוק-בר: מכסת עופות להטלה: "לא יהיה בכך כדי להגדיל את מכסת העופות להטלה המיוצרת בלול זה מעבר ל-5% ממנה או מעבר לגובה מכסת המבקש ביחס למכסה שיוצרה בלול זה ב-31.12.2012.
אורי צוק-בר: " שלא ייצא שכל יום יבוא עוד מבקש, וזה יהיה מכסתו ביחס למה שכבר נצבר.
אורי צוק-בר: אז מצוין ה-31.12 ומול זה בודקים.
יוסי אלמליח: איפה נמצא העניין של אורח-מארח?
אורי צוק-בר: אין הגבלה, מי שרוצה.
אורי צוק-בר: אתה מגביל בגידול, גמרנו, אתה לא צריך להגדיל עוד.
קריאה: אתה פותח את הגידול המשותף.
אורי צוק-בר: זה לא משנה, אתה לא יכול לגדול מעל ל-5%.
לאה יוגב: זה כן משנה.
לאה יוגב: מה, אתה רוצה להרוס את הענף?
לאה יוגב: אתה פותח את הגידול המשותף, אתה הורס את הענף.
שמעון ביטון: - - -
טומי מנור: רציתי להציע ניסוח אלטרנטיבי.
טומי מנור: על-מנת לפתור את הבעיה כפי שעלתה, צריך לחבר את (1) ו-(2), כך שייאמר עכשיו: ואז אתה שם את (א) ו-(ב).
לאה יוגב: "או בלול שהתקיימו לגביו התנאים" זה הקמת לולים חדשים.
טומי מנור: כי בהצעה האחרונה זה היה מקובל לבעלי מכסה שהיו בגידול משותף - - -
יוסי ישי: צריך להוסיף הערה שהוא רוצה להוסיף, ובזה נגמר הסיפור.
גלעד וקסמן: אני רוצה להסביר את השוני, וזה קריטי.
גלעד וקסמן: אם איבדנו מכסות, אין לנו אפשרות אלא להפנות לשוק ולבקש את המכסות.
גלעד וקסמן: הוא רוצה להגביל את זה, זה אומר שנישאר בלי יכולת להגדיל, לא את ה-5% ולא את מה שחסר לנו.
שמעון ביטון: רק מהגידולים המשותפים.
שמעון ביטון: בשביל זה פתחנו את המארח.
לאה ורון: מר ביטון, תאפשר לדבר.
גלעד וקסמן: אני רוצה שתבין, אם מורידים את (ב)(2), המשמעות היא שאם איבדנו מגדלים, אז לא רק שלא נוכל להגדיל ל-5%, שיעזבו את ההגדלה, אלא שלא נוכל למלא את המכסה הקיימת.
גלעד וקסמן: ולכן, הוא לא יכול להוריד את (2), כי אם לא, אנחנו נשארים בלי יכולת לפנות למגדלים ולמלא את המכסות שלנו.
גלעד וקסמן: ולכן אי אפשר לעשות את השינוי.
כרמל שאמה-הכהן: היועץ המשפטי של הוועדה, בבקשה.
אלקנה אפרתי: אם אפשר לחדד: להבנתי, בשנה שעברה דובר על זה שאי אפשר יהיה להיכנס ל-pool, ה-pool הוא pool סגור, אבל היתה תנועה, לפי מה שאתה אומר, יחסית אינטנסיבית בתוך ה-pool.
גלעד וקסמן: לא רק בתוך ה-pool.
אלקנה אפרתי: נכנסו אנשים שלא היו ב-pool?
גלעד וקסמן: כן, ואני מבקש להסביר.
גלעד וקסמן: אם עד היום היו 100 מכסות בגידול משותף, לצורך העניין, מאחר שהגדילו את הלולים, הפכו להיות 150 מכסות.
גלעד וקסמן: ואז, במקום ל-100, הניוד היה ל-150, אז איבדנו %X, כי את הכמות שיכולה להיכנס לגידול משותף תחמו.
גלעד וקסמן: מאחר שבשנתיים האחרונות הגדילו בצורה גדולה מאוד את כמות המכסות לגידול משותף, שביקשנו עכשיו לעצור אותן ועכשיו יעצרו אותן, אבל לא נתנו מצד אחד יותר מגדלים לגידול משותף.
גלעד וקסמן: אז עכשיו באו ועשו את האיזון ובזה החשיבות של סעיף (2) – הוא אומר, מי שרוצה יוכל לגדל בגידול משותף, אבל מקסימום במכסה הקיימת.
גלעד וקסמן: זה הגיוני ולכן אני לא יכול להוריד את סעיף (ב)(2).
גלעד וקסמן: תוותרו קצת גם, זה עושה סדר.
קריאה: שאל היושב-ראש מה ההבדל בין שתי ההצעות שגובשו.
קריאה: שלך עונה על כל מה שעורך-דין וקסלמן אומר, דהיינו פותחת למגדלים חדשים את הגידול המשותף.
גלעד וקסמן: אבל אם לא, לא תתמלא לי מכסה.
גלעד וקסמן: נכון, אבל זה בסדר, כי אנחנו מגבילים את הגודל.
גלעד וקסמן: לא באו להרוג אותנו.
יוסי אלמליח: אבל זה נתון לפרשנות.
אורי צוק-בר: זה לא פרשנות בכלל.
יוסי אלמליח: זה באמת משחק.
שמעון ביטון: אדוני היושב-ראש, אני רוצה להוסיף, אנחנו לא מתכוונים לפתוח את הגידול המשותף.
שמעון ביטון: נתנו בשביל זה את המארח, שחררנו אותו, כדי שזה יאזן את הלולים שחסרות להם מכסות.
שמעון ביטון: זה נושא מסחרי של בעלי הלולים הגדולים ואין לנו עניין פה לרצות אותם, שיתמודדו בשוק של מכסות הגידול המשותף.
שמעון ביטון: יש כמות של 700–800 – שישחקו בתוך המגרש הזה.
אורי צוק-בר: יש בזה בעיה מסוימת שנתקלנו בה כשעשינו את הסעיף הזה בפעם הקודמת, ואחר-כך ראינו שהוא בעייתי.
אורי צוק-בר: אם יש לנו שני מגדלים, אצל אחד היה אורח שעזב אותו ועבר למקום אחר, והוא נשאר לבד.
אורי צוק-בר: לידו יש שכן שלא היה אצלו אורח.
אורי צוק-בר: כל אחד מהם מגדל 2,000 עופות, שניהם נמצאים באותו יישוב, אותו לול, הכול אותו דבר.
אורי צוק-בר: בגלל שהיסטורית אצל האחד היה פעם אורח, יש היום אפליה מובנית בין שני השכנים האלה שלכאורה הם אותו הדבר בדיוק, רק שאצל האחד פעם אמא שלו גידלה אתו ופעם לא.
אורי צוק-בר: מכיוון שכבר עצרנו את הגידול, אין לול משותף שיכול לגדול מעבר ל-5%.
אורי צוק-בר: זה סגור כבר, זה לא יכול להתפרץ ללולים גדולים.
שמעון ביטון: יש לולים שפתוחים עכשיו ל-80,000.
שמעון ביטון: מה תעשה אִתם?
אורי צוק-בר: אבל זה לא יכול להיות, זה לא יגדל.
אורי צוק-בר: אתה יכול להגדיל שם מקסימום ב-5%.
שמעון ביטון: שיגדל מהמארחים.
אורי צוק-בר: אז אנחנו לא יכולים היום, בשביל להסדיר את השוליים הקטנטנים אלה, להכניס עוד סייג שתהיה אפליה בין זה שעם האורח ההיסטורי וזה שבלי האורח.
אורי צוק-בר: לדעתי, זו אפליה לא תקינה, ואמרו לנו את זה גם ממשרד המשפטים בשנה שעברה, ועברנו את זה איכשהו.
שמעון ביטון: אין לנו עניין לפתוח את הגידול המשותף.
אורי צוק-בר: גם לנו לא.
שמעון ביטון: אין לנו עניין לפתוח את הגידול המשותף, משחררים את המארחים.
שמעון ביטון: יש מארחים שייצאו לגידולים משותפים, שישחקו במגרש הזה.
שמעון ביטון: לא נכנסים, כלכלית, לתחרות שלהם.
אורי צוק-בר: כנראה לא הקשבת לבעיה.
יוסי ישי: הניסוח של טומי מנור מקובל.
כרמל שאמה-הכהן: נא להקריא שוב את הניסוח.
יוסי ישי: אני לא רוצה שייכנס שום לול חדש.
אורי צוק-בר: זה לא לחדש, זה רק לקיימים.
יוסי ישי: אז שיגדל לבד.
קריאה: אנחנו אתך.
אלקנה אפרתי: עורך-דין מנור, נוכל לשמוע שוב את הצעתך?
טומי מנור: אני מקריא את תקנה 9(ב): זה כנראה יהיה סעיף קטן (1) ולא (א): טוב, לזה צריך לתת את התוספת של - - -
אלקנה אפרתי: כפי שנאמר, זה נשאר אותו דבר.
טומי מנור: כן, זה מכסה אחת או ה-20,000, לפי הגבוה.
אלקנה אפרתי: וכמובן ש-(ג) ו-(ד) נשארים כפי שהם.
טומי מנור: ב-(ד) יש שגיאה טכנית.
טומי מנור: ראית אותה?
אלקנה אפרתי: ההפניה היא ב-(ב).
גלעד וקסמן: אני רוצה להתנגד שוב, ואני רוצה להזכיר.
גלעד וקסמן: היתה פה הבטחה מלאה שלא יפגעו בלולים הקיימים.
גלעד וקסמן: המשמעות של זה היא שלנו היום חסרות מכסות ואין לנו אפשרות לקחת ממקומות אחרים.
גלעד וקסמן: משמעות השינוי שהוא מציע, ולא הנוסח כפי שהוצע קודם, היא שלנו ירדו המכסות ואין לנו מנין להשלים.
גלעד וקסמן: כן, חד משמעית.
כרמל שאמה-הכהן: לא שאלתי אותך אם זה נכון.
כרמל שאמה-הכהן: הבנתי שאתה טוען שזה נכון.
יוסי ישי: יש פה שני וקטורים מנוגדים.
יוסי ישי: יש וקטור אחד שאנחנו לא רוצים להוסיף למועדון אף אחד וההצעה של טומי יוצרת מצב שלא מוסיפים למועדון אף אחד, ויש וקטור שני – והוא צודק – שבמגבלה של ה-5% עלול להיווצר מצב שהוא לא יכול לשמר את המצב ההיסטורי שלו.
יוסי ישי: אלה שני וקטורים שונים, ואני חושב שבכל זאת, הווקטור של שימור המשק המשפחתי עדיף על הווקטור השני, ולכן אני מעדיף אותו.
גלעד וקסמן: רגע, אני רוצה להבין.
גלעד וקסמן: הורע מצבנו גם.
גלעד וקסמן: אני רוצה שיהיה ברור, לפני שנתיים הבטיחו לנו יהיה נגיד 700–800.
גלעד וקסמן: מה קרה?
גלעד וקסמן: 700–800 התחרו נגיד על 100 מקומות, ועכשיו 700–800 מתחרים על 2,000 מקומות כי הם הגדילו את הכמות.
גלעד וקסמן: אז התוצאה שיוצאת זה לא פייר, אנחנו נפגעים כל הזמן, כל פעם הבטיחו לנו שלא ניפגע, ועכשיו מנסים לפגוע בנו עוד יותר.
גלעד וקסמן: הפתרון היחיד הוא שיגבילו את ההיקף, שאי אפשר לגדול יותר, אבל שיאפשרו לנו למלא את מה שיש לנו.
גלעד וקסמן: בנינו לול ולא מאפשרים לנו למלא אותו, ובמשך שנים השקענו כסף, זה לא יתכן שיפגעו בנו.
גלעד וקסמן: אני שם בצד את העניין הלא-חוקי של זה, ומעבר לזה אין פה הגינות.
גלעד וקסמן: לכן הניסוח צריך להיות כפי שהציע מר צוק, בצורה ברורה, שהמשמעות היא לא הגדלה של הלול המשותף.
גלעד וקסמן: הוא אומר הגדלה של 5% מקסימום, אבל את המקומות הפנויים אצלנו נוכל למלא.
גלעד וקסמן: עכשיו אומרים לנו, לא, לא תוכלו למלא – למה?
גלעד וקסמן: אין שום הצדקה, לא חוקית, לא עניינית, לא הוגנת, לא לאפשר לנו למלא ולעבוד.
גלעד וקסמן: אני אזכיר לאדוני, אדוני אמר, אנחנו לא נפגע בכם, נבדוק שלא נפגע בכם, ומה שקרה הוא שפגעו בנו.
גלעד וקסמן: לכן פנינו ואמרנו, תקשיבו, מצד אחד, הגבלתם את המכסה, אבל מצד שני, נתתם היקף וכולם הגדילו את הלולים ללא סוף.
גלעד וקסמן: לא אנחנו.
גלעד וקסמן: אז עכשיו אמרנו, בסדר, שלא יגדילו שום לול – מקובל עלינו.
גלעד וקסמן: אבל לא לתת לנו למלא את הלולים?
עמרם דהן: מאיפה אתה רוצה למלא את הלולים?
עמרם דהן: ממכסות אחרות?
גלעד וקסמן: מי שרוצה לגדל אצלנו, יוכל לגדל.
עמרם דהן: מי שרוצה לבוא אליך?
עמרם דהן: תשלם טוב, יבואו אליך.
גלעד וקסמן: אנחנו לא כופים על אף אחד.
גלעד וקסמן: אצלנו, במקום שיש לנו, מי שרוצה, נוכל לפנות אליו ושיגדל.
קריאה: למה לא תתמודדו בשוק?
גלעד וקסמן: מתמודד, אבל הוא לא נותן לי להתמודד.
גלעד וקסמן: הוא רוצה לחסום.
גלעד וקסמן: אני לא מפחד להתמודד.
עמרם דהן: אני רוצה לחדד – עזבו אותך בגלל שלא שילמת טוב.
עמרם דהן: אם היית משלם טוב, לא היו עוזבים אותך.
עמרם דהן: אתם מייצגים את הגדולים.
עמרם דהן: אנחנו צריכים לשמור על המשק הקטן.
עמרם דהן: וזה בדיוק מה שקורה.
גלעד וקסמן: - - - זה לא משנה, למישהו תמיד חסר.
עמרם דהן: אני שומר על הקטנים, על זה אני רוצה לשמור.
כרמל שאמה-הכהן: מבחינה כלכלית, אלה שהולכים ומגדילים, כנראה מציעים מחיר טוב יותר.
גלעד וקסמן: לא, לא.
כרמל שאמה-הכהן: אז למה שבן-אדם יעבור סתם?
גלעד וקסמן: אני אסביר.
גלעד וקסמן: דבר ראשון, אתה יוצר כשל שוק כי אם יש לך רק 700 מגדלים, והיו לך בהתחלה 100 מקומות, עכשיו יש לך עדיין 700 מגדלים והגדלת ל-1,000 מקומות, אז ברור – זה יוצר כשל שוק מובנה.
כרמל שאמה-הכהן: כן, אבל המקומות האלה לא נוצרים סתם.
כרמל שאמה-הכהן: הם נוצרים רק אם יש ביקוש ליצור מקומות נוספים.
גלעד וקסמן: כי הרעיון היה לא להקים.
כרמל שאמה-הכהן: אם אפתח חנות שווארמה ואמכור שווארמה ב-100 ש"ח, אני מזמין כאלה שיפתחו לידי כי יש מרווח.
כרמל שאמה-הכהן: אם אני נותן את השווארמה במחיר ריאלי, אף אחד לא יפתח לידי.
גלעד וקסמן: מקובל עלינו.
גלעד וקסמן: אז תפתחו את הכול, אבל שיהיה שוק חופשי.
גלעד וקסמן: לא יכול להיות מצב שהשוק, מצד אחד, אומר לנו, הגדלתם את הכמות שפותחים חנויות שווארמה, אבל לא הגדלתם את האפשרות להביא קונים, אלא לבוא רק לאותם קונים כל הזמן.
גלעד וקסמן: אנחנו אומרים, אין בעיה.
גלעד וקסמן: אחת משתיים, כפי שאמרנו, או שאתה אומר, לא מגדילים יותר את הלולים, אז לפחות אפשר למלא את כולם, מה שקיים, תן לכולם אפשרות.
כרמל שאמה-הכהן: אבל למה אני צריך למנוע ממישהו שמגדיל את הלול ומשלם לו כפול?
גלעד וקסמן: כי הוא לא יכול לפנות למי שהוא רוצה.
כרמל שאמה-הכהן: שלם אתה פי שלוש, והוא יישאר אצלך.
אבשלום רביבו: סליחה, אני אשתמש בדוגמה שלך.
אבשלום רביבו: אתה מאפשר פתיחה של עוד חמש חנויות שווארמה, אבל את החנות שלי אתה מגדר וסוגר, ואומר, אתה לא יכול להביא קונים ולהתחרות בהם.
כרמל שאמה-הכהן: אתה יכול.
אבשלום רביבו: אתה לא יכול.
אבשלום רביבו: אתה סוגר אותי ולא מאפשר לי ניוד.
עמרם דהן: אבל אתה בתוך המגרש הקיים.
שמעון ביטון: בתוך 700 המכסות הקיימות אתה יכול להעביר.
שמעון ביטון: תשלם, תעביר.
שמעון ביטון: אם נפתח גידול משותף, נוריד את המחירים.
אבשלום רביבו: אם אתה רוצה את דוגמת השווארמה – תפתח את הכול, אין גדרות.
כרמל שאמה-הכהן: אנחנו לא רוצים להגדיל את הגידול המשותף.
קריאה: אבל הגדילו, זה בדיוק מה שעשיתם.
אבשלום רביבו: אתה לא יכול לשים מגבלות רק עלינו.
כרמל שאמה-הכהן: לא הגדילו, כי יש רשימה סגורה.
גלעד וקסמן: במשך השנתיים האחרונות, בגלל שהיתה הפרצה, הגדילו, בדוגמה שלך, את חנויות השווארמה בכל פעם עוד ועוד - - -
כרמל שאמה-הכהן: לא, הגידול המשותף הוא מספר היחידות שפועלות במסגרת הגידול המשותף, ולא מספר הלולים.
גלעד וקסמן: לא, זה גם מספר הלולים.
שלמה סויסה: הנפח, הנפח.
שלמה סויסה: אם היה לאדם לול גידול משותף לפני שנתיים, כשנקבעה התקנה שהגדילה, ויש לו מקום ל-100,000, והוא הוסיף בינתיים עוד לול של 100,000 – אני נשארתי אותו דבר, הוא מתחרה אתי על אותו מספר מגדלים, וזה לא הוגן.
שלמה סויסה: מה גם, שוכחים פה החברים, שמספר המגדלים מצטמצם לא רק בגלל ההגבלה, אלא שהוא נגרע כל הזמן כי יש חבר'ה שחוזרים לגדל.
שלמה סויסה: אז יוצא שאתה קשרת, בסדר, מצוין, אבל הגבלת את המגדלים מלנוע, אבל את הנפח הגדילו - - -
עמרם דהן: כשבנית את הלול לקחת את זה בחשבון.
עמרם דהן: אתה יכול לבנות גם של 400, אבל אתם לא יכולים למחוק את החקלאים הקטנים.
עמרם דהן: אתה יכול לבנות מחר גם של 300.
שלמה סויסה: הלול נבנה כשהיה צורך בזה - - -
עמרם דהן: אף אחד לא נתן לכם את הצורך.
עמרם דהן: אתה בחרת ולקחת את הסיכון.
עמרם דהן: תשלמו טוב – תקבלו.
כרמל שאמה-הכהן: שקט, שקט באולם, בבקשה.
לירון אדלר-מינקה: באופן עקרוני, מטרת משרד החקלאות היתה לא להגדיל את הגידול המשותף יותר מדי מעבר למצב שהיה קיים.
לירון אדלר-מינקה: בשנה שעברה התקנות אמרו שכל לול שגודלה בו בעבר של יותר מבעל מכסה אחת, אפשר לגדל בגידול משותף, ובגלל הניסוח הזה נוצרה פרצה כך שכל מי שגידל בעבר – נגיד, היו שני מגדלים – ניצלו את הפרצה והרחיבו את הלולים.
לירון אדלר-מינקה: עכשיו אנחנו נמצאים במצב קיים.
לירון אדלר-מינקה: המטרה של התקנה כפי שהציע משרד החקלאות, היא להגביל את הגידול המשותף ממקום אחר, באמצעות גודל המכסות שעד אליהן אפשר לגדול.
לירון אדלר-מינקה: כך שלולים שהיה בהם גידול משותף לא יוכלו עכשיו לגדול מעל ומעבר.
לירון אדלר-מינקה: אבל הפתרון של משרד החקלאות נותן מענה למצב שעלה כאן, שכרגע נמצאים אנשים שאם לא יכולים להיכנס אליהם עוד אנשים כדי למלא אצלם את הגידול המשותף שכבר היה ושעליו הוסכם פה שמשמרים, הם נשארים במצב בו הם לא יכולים לשמר את המצב הקיים שהיה אצלם עד שהחליטו להפסיק את הגידול המשותף.
לירון אדלר-מינקה: ההגבלה פה על עניין הגודל של ה-5% או של בעל המכסה, לעמדתי, ושרת החקלאות עוד תגיד אולי שוב את עמדתה, יכולה לצמצם את הגידול המשותף ולא לתת לו לגדול עוד מעבר למצב הקיים שנוצר, אבל יכולה לתת את המענה מהכיוון בו אנחנו לא פוגעים במצב קיים שהיה.
אורי צוק-בר: יש לי פתרון, אני אגיד תוספת שתפתור את זה.
אורי צוק-בר: אמרנו, "יוצרה בלול, כדין, מכסת עופות להטלה".
אורי צוק-בר: אם נוסיף, "יוצרה בלול, כדין, מכסת עופות להטלה בנוסף למכסתו", זה אומר שלא הגדלנו את מצבת הלולים המשותפים.
אורי צוק-בר: במקום בהיקף של למעלה מ-20,000, כי אין פה את המשמעות, יהיה: "יוצרה בלול כדין מכסת עופות להטלה בנוסף למכסתו של בעל הלול.
אורי צוק-בר: ", ואז לא הוספת אף לול משותף למצבת הלולים המשותפים.
אורי צוק-בר: כי החשש היה שיתחילו להיווצר עוד לולים משותפים – אחד עם השני, אחד עם השלישי, וייווצרו חדשים.
אורי צוק-בר: פה סגרנו את זה, אין חדשים.
אורי צוק-בר: מי שלא היה קודם יחד עם מישהו כבר, שלא היה כבר לול משותף, לא יהיה עוד.
אורי צוק-בר: זאת אומרת, אם יש היום 1,000 לולים משותפים, לא יכול להיות 1,001 לפי זה, ואני חושב שזה פותר את זה.
אורי צוק-בר: אבל זה כן משאיר את הגמישות שהם ביקשו, שזה לא דווקא אחד מלול משותף לשעבר יבוא, אלא שגם השכן שלו יוכל לבוא.
אורי צוק-בר: אבל זה סוגר את מספר הלולים המשותפים ושם עליו מגבלה.
לאה יוגב: אתה מדבר על צילום מצב קיים?
אורי צוק-בר: כן, כי זה רק לול שכבר יוצרה בו מכסה נוספת על מכסתו.
אורי צוק-בר: רק לול משותף יוכל לעשות את ההשלמות והניוד הזה.
אלקנה אפרתי: אבל את ההשלמות האלו הוא יוכל לעשות גם מבחוץ?
אלקנה אפרתי: בהיקף של ה-5%?
אלקנה אפרתי: כמו בהצעתכם המקורית?
אורי צוק-בר: כן, אין שום לול משותף נוסף.
אורי צוק-בר: ואני מגביל שזה רק לכאלה שהם בלול משותף, ואז אין יצירה של אף לול משותף נוסף.
אורי צוק-בר: אני חושב שזו פשרה בין הדעות, אבל זה להחלטתכם.
קריאה: אבל זה יגדיל את המגדלים.
גלעד וקסמן: אבל מה אתה רוצה, להרוס את הלול שלנו?
גלעד וקסמן: אני לא מבין מה המטרה.
עמרם דהן: מי גר שם?
עמרם דהן: זה נולד למגדלים.
עמרם דהן: מה זה, להרוג אותך?
עמרם דהן: להרוג מאה משפחות בשביל לתת לך לחיות בתל-אביב?
עמרם דהן: על מה אתה מדבר?
עמרם דהן: אתם מבלבלים ליושב-ראש את הראש.
שמעון ביטון: המשחק של הלולים שגדלו ב-2012 – הם גדלו מתוך מגרש סגור של 700 מכסות בגידול משותף.
שמעון ביטון: זה ביזנס שעשו, מי ששילם יותר, עברו מאחד לשני.
שמעון ביטון: יבואו לוועדת הכלכלה ארבעת הלולים הגדולים ויבקשו על-פי חוק להכשיר את כל המכסות שהיו שלהם, כי הם בגודל הזה, אל תיתן מהגודל הזה לנצח.
שמעון ביטון: זה מה שקורה עכשיו באיו"ש, איזור יהודה ושומרון, אתה מתמודד עם זה בדיוק עכשיו באיו"ש – שהם פתאום הפכו להיות עובדה מוגמרת, והיום אתה צריך לאשרר את כל השרץ הזה.
שמעון ביטון: אנחנו מוכנים להישאר עם המכסות הקיימות בגידול המשותף, ותאמין לי אני אומר את זה בכאב, כי אני רוצה להביא אמא שלי, בת 80, רוצה להביא ללול שלי היום, ואני לא יכול להביא אותה.
שמעון ביטון: כי אני לא בגידול משותף - - -
עמרם דהן: כי אנחנו לא רוצים לפרוץ, כדי לא לעשות נזק.
שמעון ביטון: ואמא שלי, בת 80 היום, לא יכולה לגדל, ואני מקבל עלי את הדין שזה יהיה כמו ב-2012.
שמעון ביטון: תתמודדו, הלולים הגדולים, כי בזה שנפתח גידולים משותפים, נוריד את המחירים שאתם משלמים היום, ואנחנו פה לא כדי להגן עליכם, אלא להגן על החקלאים שלנו.
מוטי אלקבץ: מוטי אלקבץ, מזכיר ארגון מגדלי עופות.
מוטי אלקבץ: השאלה שעומדת כאן והיא משמעותית מאוד, ואני לא יודע אם ניתן לקבל תשובה כרגע, היא עד כמה מגדלים נוספים יצטרפו לגידול המשותף בעקבות יישום ההחלטה הזאת.
יוסי ישי: לפי הניסוח שלי – אף אחד.
מוטי אלקבץ: אז צריכים לבחון – אם זה אף אחד, אז זה בסדר.
מוטי אלקבץ: אבל אם זה פורץ באופן משמעותי, אני חושב שצריכים לתת על זה את הדעת.
לאה יוגב: צריך לעשות קריטריונים ברורים מאוד.
אורי צוק-בר: זה בין אף אחד, לבין שוליים מינוריים ששמו עליהם סנדול פעמיים – שני חישוקים.
מוטי אלקבץ: אז זה נוגד את מה שאומר עורך-הדין של שמואל לסר.
אורי צוק-בר: יש בהצעה האחרונה שהצעתי שני חישוקים – זה לא מאה אחוז, אבל זה 99 בערך.
אורי צוק-בר: כי אתה גם מחשק בגודל – אף אחד מהלולים המשותפים לא יכולים לצמוח בגודל יותר, וזה גם רק באוכלוסיית המשותפים.
אורי צוק-בר: לא יכול לצוץ אף לול משותף שלא היה קודם לול משותף.
אורי צוק-בר: זה נותן תיקון אפליה מסוים שאם, היסטורית, לאחד היה שותף והשותף פרש, הלך או מכר את המכסה, אז גם הוא יכול לעבור ולא רק השכן שלו.
אורי צוק-בר: לדעתי זו פשרה הוגנת, אבל להחלטת היושב-ראש.
שלמה שטרית: אדוני היושב-ראש, אני גם רוצה להגיד משפט.
שלמה שטרית: אני מצביע, ואמרת שמי שמדבר בלי אישור ייצא החוצה, ואף אחד לא יצא.
כרמל שאמה-הכהן: נתתי לו אישור.
שלמה שטרית: אני מבקש להגיד שכל הלולים הגדולים שאנחנו מדברים עליהם, שלא רוצים לעזור להם וכולי, הוקמו בהיתרים ובאישורים של כל מי שצריך במדינת ישראל, וכל הרשויות אישרו אותם.
שלמה שטרית: אישרו ברישיון עסק, אישרו בהיתר בנייה, מועצת הלול אישרה לאכלס.
שלמה שטרית: כל הדברים נעשו בתיאום עם כל אלה שהיום מנסים להגיד לי, בוא נהרוג אותך.
שלמה שטרית: ב-2012 וגם ב-2011 ישבנו פה בוועדה, הראינו את המצב, ואמרו, הלולים הגדולים שכבר קיימים לא ייפגעו.
שלמה שטרית: בשיטה שמציעים היום אומרים לך, אדוני, הקמנו במדינה עוד שמונה לולים לגידול משותף, נתנו להם אישור לאכלס – הרי אף עוף לא נכנס בלי אישור אכלוס ממועצת הלול – והם לקחו ממך כי יש תחשיב כלכלי של מערך הייצור, כמה אפשר לשלם על כל מכסת ביצים.
שלמה שטרית: אי אפשר לעבור את זה כי אחרת יפשטו את הרגל.
שלמה שטרית: כשאתה אומר, תשלם יותר – תקבל יותר - - -
כרמל שאמה-הכהן: השני משלם יותר.
שלמה שטרית: הוא לא משלם יותר.
כרמל שאמה-הכהן: אז למה שיעברו אליו?
שלמה שטרית: הוא בא אליו, אומר לו, אני דוד שלך, אני סבתא שלך, תעזור לי, תן לי.
שלמה שטרית: אם אתה רוצה, אני אראה לך אותם, לא אחד ולא שניים.
שלמה שטרית: ולכן אני חושב שההצעה הראשונה שמציעים במשרד החקלאות היא הצעה נכונה בשביל לפתור את הבעיה הזאת.
כרמל שאמה-הכהן: אנחנו עושים הפסקה בדיון כי אנחנו חייבים להתחיל בדיון אחר.
כרמל שאמה-הכהן: ב-13:45 נחזור כדי לסיים.
כרמל שאמה-הכהן: נסו לדבר ביניכם, להגיע להסכמה וניסוח.
כרמל שאמה-הכהן: יש הסכמה על נוסח?
יוסי ישי: כן, אני אגיד את העיקרון.
קריאות: בין מי למי ההסכמה?
קריאות: עם מי יש הסכמה?
כרמל שאמה-הכהן: רגע, הבנתי, אין הסכמה.
יוסי ישי: סליחה, אז אני מושך את המילה 'הסכמה'.
יוסי ישי: הכנתי נוסח שמנסה לגשר בין הצרכים, אני אגיד אותו ברמת העיקרון כדי שיבינו אותו, ואחר-כך אבקש מטומי שיגיד אותו בשפה המשפטית.
יוסי ישי: ברמת העיקרון, מגדלים שגידלו לול משותף, בין אם אורחים ובין אם מארחים, רשאים לעבור ללול קיים שמגדל בגידול משותף, ובתנאי שאותו לול לא יגדל מעבר ל-5%.
יוסי ישי: זאת אומרת, אם נניח שהיו שני מגדלים שגידלו יחד, אורח ומארח – האורח יכול היה לצאת כבר קודם, אבל אז המארח נשאר "תקוע", משום שהיתה לו הסתמכות והוא בנה את עצמו תמיד על מכסה כפולה ופתאום הוא נשאר לבד.
כרמל שאמה-הכהן: אז הוא יכול לצרף אליו או להצטרף למישהו אחר.
יוסי ישי: ולכן אמרתי, גם האורח וגם המארח יכולים, אם הם רוצים, להצטרף ללול קיים, ובתנאי שהלול הקיים לא יגדל מעבר ל-5%.
יוסי ישי: בדרך הזו עשינו שני דברים.
יוסי ישי: מצד אחד, נתנו פתרון אם למארח נוצר מצב בו הוא מקופח לעומת מצב האפס, ומצד שני, הגדלנו את האפשרות עבור הלולים הגדולים ומנענו מהם את הכבילה, ורשאים לנוע בתוכם, ואם קודם יכולה היתה לנוע בתוכם רק אוכלוסיית האורחים, עכשיו יכולה לנוע אצלם גם אוכלוסיית המארחים.
יוסי ישי: זה מאוזן, וזה סביר.
שלמה שטרית: סליחה, הערה לפני שממשיכים בדיון - - -
שלמה שטרית: סליחה, אני עכשיו בזכות דיבור.
שלמה שטרית: אם הגדילו את כמות הלולים ביותר מאשר הפתרון של האורח-מארח – ובאחת הישיבות פה היה כתוב בפרוטוקול שהלולים הגדולים האלה לא ייפגעו, ואם יש בעיה שנפנה אליך ונסביר לך את הבעיה.
שלמה שטרית: המשפט הזה כתוב בפרוטוקול.
כרמל שאמה-הכהן: תסביר לי את הבעיה.
שלמה שטרית: הכמות של האנשים הלכו לגידול משותף נשארה קבועה מאז שנת 2010, אני לא זוכר בדיוק, אולי מ-2011.
שלמה שטרית: הכמות של הלולים שיכולים לגדל גידול משותף גדלה ב-30%, לדעתי.
שלמה שטרית: זאת אומרת, שיש היום ביקוש של 30% יותר לגידול משותף מאלה שיכולים להציע את מה שיש להם.