GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
דנה נויפלד: בנוסף לזה, חשוב להגיד שעל אף כל ההפרות שתכף נדבר עליהן, אם הם יעמדו בתנאים שאני אפרט, הם יוכלו לעבור בסוף 2014 לרישיון.
דנה נויפלד: בתמורה לכך הם נאלצים להעמיד ערבויות להלוואה שמוענקת להם, ואתה הם ישלמו את החובות שלהם.
דנה נויפלד: יש להם חובות לדמי זיכיון ותמלוגים בסך של 65 מיליון שקלים, והם יצטרכו לשלם את זה בעזרת ההלוואה עד ה-31 בדצמבר 2012.
דנה נויפלד: אלה חובות עבור תמלוגים, דמי זיכיון ודמי הפצה.
דנה נויפלד: חוץ מזה, הם התחייבו להעביר את חברת החדשות לירושלים עד חודש ספטמבר 2013.
דנה נויפלד: בתקופת ההארכה יחולו עליהן אותן מחויבויות שחלות עליהן עכשיו, ובנוסף - - -
נחמן שי: להעביר את כל חברת החדשות?
דנה נויפלד: במלוא פעילותה.
קריאה: זה לא בהארכה, זה בחוק.
אופיר אקוניס: לא, לא, החוק אומר עד עכשיו.
אופיר אקוניס: עשינו את זה כבר לפני שנתיים או שלוש.
אבי בלשניקוב: מדובר על ירושלים רבתי, מנווה אילן עד - - -
דנה נויפלד: מעבר לחברת החדשות, בתקופת ההארכה יחולו על ערוץ 10 כל המחויבויות שחלות עליהם היום באותו אופן.
דנה נויפלד: אין שינוי לעניין הזה.
דנה נויפלד: בנוסף, הם ישלמו תמורה עבור השנתיים הנוספות האלה, וגם תמורה עבור השנה שכבר הוארכה להם בעבר.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: איזו תמורה?
דנה נויפלד: תמורה היא העלות הכלכלית של - - -
יוחנן פלסנר: מה זה תמורה, דמי זיכיון?
דנה נויפלד: לא, הכוונה היא לדמי מעבר, דמי שימוש באפיק.
דנה נויפלד: כי הם מקבלים אפיק, והם ישלמו עבורו.
נחמן שי: עד עכשיו הם לא שילמו?
דנה נויפלד: עד עכשיו הם שילמו.
דנה נויפלד: יחד עם זאת, עבור שנת 2012 ועבור התקופה הנוספת שבה מוארך להם הזיכיון, הם אמורים לשלם עבור השימוש באפיק.
דנה נויפלד: זה כבר קבוע היום בחוק.
דנה נויפלד: אדוני היו"ר, אני יכולה להשלים את הכול?
כרמל שאמה-הכהן: אני מבקש לא להפריע לגברת נויפלד.
דנה נויפלד: לצד זאת - - -
נסים זאב: יש לי שאלה קצרה.
נסים זאב: היא אומרת שישלמו.
נסים זאב: מאיפה ההבטחה הזאת?
נסים זאב: אולי זה חובות אבודים.
דנה נויפלד: לא, יש חובה על פי חוק לעשות את זה.
דנה נויפלד: על פי ההסדר הם גם הסכימו לעשות את זה.
דנה נויפלד: התמורה תיקבע בהמלצת הרשות השנייה, על ידי שר האוצר ושר התקשורת.
נסים זאב: שהאוצר ישלם.
דנה נויפלד: זה לא האוצר, זה ערוץ 10.
דנה נויפלד: לצד זאת, על מנת להבטיח את הקיום של ההוראות האלה, נקבע שאי עמידה בתשלומים או אי העברת חברת החדשות או אי תשלום התמורה עבור האפיק, יביאו לפקיעת הזיכיון של ערוץ 10 אם לא ישלמו במועד.
דנה נויפלד: וזאת פקיעה אוטומטית, כפי שאפרט עוד מעט בהצעה.
איתן כבל: יש להם אפשרות לערער, או שזו פקיעה אוטומטית בלתי נשלטת?
דנה נויפלד: כתוב "יפקע".
דנה נויפלד: יפקע זה יפקע.
אתי בנדלר: את זה החוק קובע, ואין כאן שיקול דעת.
כרמל שאמה-הכהן: חברים, תרשמו את השאלות ואחר כך תשאלו אותן.
כרמל שאמה-הכהן: דנה, בבקשה.
דנה נויפלד: כמו שאמרתי, בצד השני עומדות גם החובות לשלם במועד, כי אם לא – הזיכיון פוקע.
דנה נויפלד: בנוסח שמונח לפניכם יש גם התייחסות לערוץ 2.
דנה נויפלד: עד עכשיו דיברנו רק על ערוץ 10.
דנה נויפלד: לפי ההצעה שמונחת לפניכם, תהיה אפשרות לערוץ 2, קשת ורשת, להאריך את זיכיונן באפיק 22 עד לשנת 2017.
דנה נויפלד: גם הן יצטרכו לשלם תמורה עבור ההארכה הזאת, וגם עליהן יחולו בין סוף 2015 לסוף 2017 אותן מחויבויות שחלות עליהן עכשיו.
איתן כבל: ואם ירצו לעבור לרישיון?
דנה נויפלד: אם ירצו לעבור לרישיון, יוכלו לעבור לרישיון.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: - - - לא, אני זוכרת שכולנו ישבנו פה שעות רבות - -
דנה נויפלד: אם היית נותנת לי להשלים, היית מקבלת מענה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: - - ובסוף הגענו בדיוק לאותו מקום שהיינו בו.
דני דנון: פרה פרה, יוליה, זה נמצא.
דנה נויפלד: מ-1 בינואר 2013 אנחנו מוסיפים אפשרות לעבור לרישיונות, גם לקשת וגם לרשת.
דנה נויפלד: תכף נסביר באילו תנאים.
איתן כבל: ומה לגבי מחלקת החדשות?
דנה נויפלד: זה לא קשור למחלקת החדשות.
כרמל שאמה-הכהן: לא, אי אפשר ככה, איתן, בלי השאלות.
כרמל שאמה-הכהן: היא עוד לא הגיעה לנקודה וכבר שאלת אותה שאלה אחרת.
דנה נויפלד: זאת אומרת שאנחנו נותנים לרשת וקשת הזדמנות נוספת לעבור לרישיונות כבר מ-2013, דבר שלא היה להם לפני ההצעה הזאת.
דנה נויפלד: הם יכולים לבקש לעבור מ-1 בינואר 2013, ויש להם אפשרות לעבור מה-1 בינואר 2014.
דנה נויפלד: לצד זאת, יש הטבה נוספת: יש להם אפשרות לפרוס את מחויבויות התוכן שיש להם היום.
דנה נויפלד: הם יוכלו לפרוס אותם עד 36 חודשים לאחר קבלת הרישיון.
דנה נויפלד: בנוסף, לגבי מחויבויות התוכן שלהם בשנים 2013, 2014 ו-2015, יש להם אפשרות לפרוס 27% ממחויבויות התוכן שלהם עד שש שנים לאחר קבלת הרישיון.
יוחנן פלסנר: רגע, אמרת את זה מהר מדי.
יוחנן פלסנר: זה החלק הכי חשוב.
נחמן שי: זה חשוב מאוד אז אל תבלעי את המילים בבקשה.
דנה נויפלד: אני אגיד את זה עוד פעם.
דנה נויפלד: יש להם אפשרות לפרוס 27% ממחויבויות התוכן שלהם בשנים 2013, 2014 ו-2015, למשך שש שנים לאחר קבלת הרישיון.
יוחנן פלסנר: אמרת 36 חודשים.
נחמן שי: לא, לא, לא כרמל, בוא נסביר את זה, זה מאוד חשוב.
כרמל שאמה-הכהן: אני אתחיל מעכשיו לקרוא לסדר חברי כנסת שמפריעים לדנה.
דנה נויפלד: כמו שאמרתי, התפיסה היא לגבש שני סוגים של מחויבויות: מחויבויות עבר, שלגביהן יש להם הפרות, והרשות השנייה תציג אחר כך את המספרים אם תהיו מעוניינים בכך; בנוסף לזה, מחויבות עתידיות, כלומר בשנים 2013, 2014 ו-2015.
דנה נויפלד: אפשר יהיה לפרוס 27% מהמחויבויות האלה לאחר קבלת הרישיון.
יוחנן פלסנר: את מחלקת את זה לפי סוגה עילית ואחרים?
נחמן שי: יש רק סוגה עילית.
כרמל שאמה-הכהן: זהו, הצגת את זה?
דנה נויפלד: אני חושבת שהצגתי.
דנה נויפלד: יש עוד תיקון אחד שהוא משמעותי, בסעיפי התשלום של דמי הזיכיון, התמלוגים ודמי ההפצה.
דנה נויפלד: בשביל לתת הקלה, אנחנו נאפשר חלוקה של הכספים.
דנה נויפלד: אם אתם זוכרים את התיקונים הקודמים של ערוץ 10, יש שם סעיף שמאפשר החזר של דמי זיכיון על חשבון התייעלות - - -
כרמל שאמה-הכהן: נסים זאב, אני קורא אותך לסדר פעם ראשונה.
דנה נויפלד: יש סעיף שמאפשר החזר של דמי זיכיון שהצטבר בגלל התייעלות של הרשות השנייה, אולם הכספים האלה לא חולקו, בין היתר בגלל שערוץ 10 לא שילם את חלקו בדמי הזיכיון.
דנה נויפלד: יש כאן אפשרות, לאחר שישלמו את החוב שלהם שנדחה, חוב שהם אמורים לשלם עד סוף השנה זאת, לעשות את זה בדרך של קיזוז, כדי שלא יצטרכו לתת כסף ואז לקבל כסף.
דנה נויפלד: כלומר, יש אפשרות של קיזוז הסכומים, גם הפרשים שהם עדיין תאורטיים.
נחמן שי: זה נוגע גם לערוץ 2?
דנה נויפלד: לכל בעלי הזיכיון.
כרמל שאמה-הכהן: תודה רבה לדנה.
כרמל שאמה-הכהן: אני רוצה להציע משהו לסדר.
כרמל שאמה-הכהן: נרשמו כאן מספר רב של דוברים.
כרמל שאמה-הכהן: אני לא מדבר על חברי הכנסת.
כרמל שאמה-הכהן: האינטרס של כולם הוא לסיים את החקיקה היום - - -
איתן כבל: אפשר לוותר על ה - - -
כרמל שאמה-הכהן: שנייה, חברים, זה מה שאני מציע.
כרמל שאמה-הכהן: המדיניות שלי היא שכל מי שרוצה לדבר, ידבר.
כרמל שאמה-הכהן: אבל אני מציע, לא דורש, שאנשים יוותרו.
כרמל שאמה-הכהן: שמי שלא ממש מרגיש חובה, שיוותר, כי הזמן שלנו הוא יקר, ואנחנו רוצים לסיים את החוק הזה בכל מקרה הלילה.
קריאות: לא הלילה, הערב.
כרמל שאמה-הכהן: הערב זה כבר לא יהיה.
כרמל שאמה-הכהן: כדי להבטיח - - -
אילן גילאון: אני מציע שחברי הכנסת ישמשו דוגמה - - -
אבישי ברוורמן: אני חושב - - -
איתן כבל: חבר'ה, כבר סיכמנו.
איתן כבל: חאלס.
כרמל שאמה-הכהן: קודם כול אל תפריעו.
כרמל שאמה-הכהן: אחרי זה תשמשו דוגמה.
כרמל שאמה-הכהן: חברים, אני אקרא שמות הדוברים, ומי שיוותר – אנחנו נשמח על כך.
כרמל שאמה-הכהן: חבר הכנסת דב חנין?
דב חנין: מדבר.
דב חנין: בוודאי שמדבר.
כרמל שאמה-הכהן: אילטוב?
רוברט אילטוב: מוותר.
כרמל שאמה-הכהן: פלסנר?
יוחנן פלסנר: מדבר קצר.
כרמל שאמה-הכהן: צלנר?
יובל צלנר: מבטיח לקצר.
איתן כבל: אז עזוב, זה לא ילך.
נחמן שי: תן דקה לכל אחד.
אילן גילאון: אני לא מבקש, אתה רואה?
יוחנן פלסנר: יש לנו שאלות רציניות על ההסדר הזה.
כרמל שאמה-הכהן: אוי, באמת.
כרמל שאמה-הכהן: תגיד לי, חבר הכנסת פלסנר, אתה נולדת אתמול בכנסת?
כרמל שאמה-הכהן: אני לא ביקשתי שלא תשאל שאלות בחקיקה, אני מדבר על השלב של הדיבור הכללי, לפני שמתחילים בחקיקה.
יוחנן פלסנר: אני רוצה להעלות נושא אחד שהוא עקרוני.
כרמל שאמה-הכהן: אתה תוכל להעלות נושא כשנצביע עליו.
כרמל שאמה-הכהן: אני מדבר עכשיו על דיבורים כלליים.
יוחנן פלסנר: אז תחליט באופן גורף ש - - -
כרמל שאמה-הכהן: לא, אני לא אסתום פיות.
כרמל שאמה-הכהן: חברים, אתם לא רוצים לקצר תהליך?
כרמל שאמה-הכהן: אין בעיה, לי יש כוח.
דב חנין: אני רוצה להתחיל בנקודה שבה אסיים, והיא שחייבים להציל את ערוץ 10, וגם אין לנו שום עניין בקריסה של ערוץ 2, ככל שיש בעיה כזו.
דב חנין: ככל שיש בעיה כזו.
דב חנין: אני דיברתי על הנושא הזה בהרחבה במליאה, ולכן אוכל לקצר כאן.
דב חנין: זה מקום עבודה של הרבה מאוד עובדים, ולכן זה מאבק מאוד מוצדק של עובדים שהתגייסו להגן על מקומות העבודה שלהם.
דב חנין: אבל זה גם עניין ששייך לכולנו.
דב חנין: מדובר על ערוץ תקשורת חשוב, חיוני, ויש לכולנו אינטרס בפלורליזם הזה.
דב חנין: בנקודה הזאת אני מתחיל ובנקודה הזאת גם אסיים.
דב חנין: אגב, כשאני אומר פלורליזם זה לא אומר שאני כל כך מרוצה מהמצב, לא בערוץ 10 ולא בערוץ 2.
דב חנין: הפלורליזם רחוק מלהיות מלא.
דב חנין: יש לפנינו למשל נייר של מרכז "מוסאוא" שמדבר על היעדרו של פלורליזם לגבי השפה הערבית.
דב חנין: קחו את הדברים האלה לעיונכם ותחשבו עליהם.
דב חנין: ויש עוד הערות על הפלורליזם שיש שם.
דב חנין: אדוני היושב-ראש, חשוב לי לומר בדיון הזה שבפרשה הזו הכול עקום.
דב חנין: הכול עקום.
דב חנין: זה מתחיל מהמלחמה של הממשלה נגד ערוץ 10.
דב חנין: הדיונים האלה הרי לא התחילו היום.
דב חנין: אנחנו מגיעים פה לרגע האחרון, וההתנהלות של הממשלה מזכירה שודד דרכים שמגיע אליך הבית ואומר: החיים או הכסף.
דב חנין: וכך מביאים אותנו למצב בלתי אפשרי, לא ראוי, לא נכון, לא מתאים למדינה דמוקרטית, לא מתאים לכנסת רצינית שמכבדת את עצמה.
דב חנין: לא כך היה צריך להיעשות הדיון בנושא הזה, ואני אומר את זה כמי שרוצה להציל את ערוץ 10.
דב חנין: הסיפור הוא מאוד בעייתי.
דב חנין: המלחמה של הממשלה בערוץ 10 הייתה בעייתית ומסוכנת.
דב חנין: אף אחד לא צריך להיות פה תמים.
דב חנין: הסיפור הזה לא היה צריך לרגע האחרון, לא הייתה שום סיבה שהוא יגיע לרגע האחרון, אבל יש אינטרסים שגרמו לכך שהוא יגיע לרגע האחרון.
דב חנין: וגם הפתרון הוא עקום.
דב חנין: הפתרון הוא עקום.
דב חנין: אני רוצה להתחיל בפרוצדורה, כי הפרוצדורה היא לא רק פרוצדורה.
דב חנין: בפעם האחרונה שאני זוכר, היה בישראל שר תקשורת, נדמה לי שאפילו אמרו שהוא היה שר תקשורת מוכשר.
דב חנין: ככה לפחות התקשורת כתבה.
דב חנין: איפה שר התקשורת בפתרון הזה?
דב חנין: מה פתאום הראל לוקר, מנכ"ל משרד ראש הממשלה, הוא זה שמוביל את העניין, בתקופה של מערכת בחירות?
דב חנין: איזו מין פרוצדורה זו?
דב חנין: איזה מין מתכון זה?
דב חנין: ככה זה צריך להיראות?
דב חנין: מנכ"ל ראש הממשלה צריך לקבל את ההחלטות כאשר ראש הממשלה הולך לבחירות?
דב חנין: זה דבר חמור, זה דבר פסול, זה דבר שהוא לא הגיוני.
כרמל שאמה-הכהן: מה, השרים לא הולכים לבחירות?
דב חנין: השרים גם הולכים לבחירות, אבל זה מדהים אותי שפתאום שר התקשורת נעלם.
דב חנין: זה מדהים אותי.
דב חנין: לפחות תנו לנו הסבר.
יואל חסון: כנראה שלא היה לו זמן לבדוק את הדבר הזה.
יואל חסון: הוא אמר את זה במליאה.
כרמל שאמה-הכהן: אני זוכר שהוא הציג את החוק במליאה.
דב חנין: השאלה היא לא מה הוא הציג, אלא השאלה היא איפה הוא היה בגיבוש של הדבר הזה.
דב חנין: והפרוצדורה כאן היא לא רק פרוצדורה, היא גם מהות.
דב חנין: אני רוצה להגיד מילה גם על המתכונת.
דב חנין: במתכונת שמציעים לנו להעביר יש פגיעה מאוד קשה.
דב חנין: כאשר מציעים ויתורים על החובות לסוגת עילית, אנחנו בעצם מציעים - - -
דנה נויפלד: אין ויתור על חובות.
דב חנין: דחייה.
דב חנין: בעולם שלנו דחייה זה ויתור.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אתה מדבר במקום כולם?
דב חנין: לא, אני מסיים, זה משפט הסיום שלי.
דב חנין: אני אומר שהוויתור הזה הוא ויתור חמור, והוא פוגע קשות ביצירה הישראלית.
דב חנין: יהיה לזה מחיר, ואנחנו כולנו נשלם את המחיר הזה.
דב חנין: היצירה הקולנועית הישראלית זה אחד הדברים שאנחנו צריכים להתגאות בו.
דב חנין: היא באמת מרשימה מאוד, בין היתר בגלל החובות של הזכיינים לסוגת עילית.
דני דנון: דב, אתה תומך או מתנגד?
דב חנין: צריך בתחום הזה רפורמה גדולה.
דב חנין: מר בלשניקוב אמר היום משפט מאוד נכון: טלוויזיה היא לא ביזנס.
דב חנין: אתה צודק, התשובה לטלוויזיה היא לא בעולם האינטרסים הפרטיים אלא בעולם האינטרסים הציבוריים.
דב חנין: כי זה אינטרס ציבורי שתהיה טלוויזיה, והפתרון צריך להיות ציבורי.
דב חנין: אבל לא את זה הממשלה מביאה לנו.
דב חנין: היא מביא לנו דבר עקום, ולא תהיה ברירה אלא לאשר אותו.
נינו אבסדזה: אפשר הצעה לסדר, אדוני היושב-ראש?
נינו אבסדזה: לכל אחד מאתנו יש משהו חשוב מאוד להגיד לציבור, אבל הקשבתי לכל מילה שאמר אבי בלשניקוב.
נינו אבסדזה: הוא אמר שאם אנחנו נגמור כמה שיותר מהר עם הפרוצדורה הטכנית, 600 איש שמחכים למכתב פיטורים יכולים לא לקבל אותו.
נינו אבסדזה: בתור מי שחיכתה למכתבי פיטורים לא פעם אחת, אני מבקשת: בואו נגמור עם זה.
כרמל שאמה-הכהן: עשינו ניסיון כזה, אבל מה לעשות.
כרמל שאמה-הכהן: הדמוקרטיה היא לתת לאנשים לממש את זכות הביטוי שלהם.
דני דנון: אפשר לשאול האם כל בעלי העניין מסכימים למתווה?
כרמל שאמה-הכהן: כן, הם דיברו.
כרמל שאמה-הכהן: מתן חודורוב, יושב-ראש ועד העובדים, בבקשה.
מתן חודורוב: אני אדבר ממש בקצרה, לפי בקשתה של חברת הכנסת אבסדזה.
מתן חודורוב: תודה, אדוני היושב-ראש.
מתן חודורוב: קודם כול אני מבקש מכם בשם 500 עובדי ערוץ 10, שרק השבוע קיבלו מכתבי פיטורים, לאשר בהקדם האפשרי, ודאי עוד היום, את המתווה להצלת הערוץ.
קריאה: יש 600.
מתן חודורוב: לא, 600 זה מספר העובדים בכל הקבוצה, כולל "נענע 10".
מתן חודורוב: 500 זה מספר העובדים שקיבלו מכתבי פיטורים.
כרמל שאמה-הכהן: מבחינתנו אפשר לגרוס אותם.
כרמל שאמה-הכהן: הנושא גמור, תהיו רגועים.
מתן חודורוב: אני מקווה ומאמין שאתה צודק.
מתן חודורוב: ברגע שהוועדה תאשר את הצעת החוק אנחנו נגרוס אותם בשמחה.
מתן חודורוב: השאלה שאתה העלית בפתח הדיון, מתי תהיה הפעם הבאה שנחזור לכאן, תלויה בנו, אין ספק.
מתן חודורוב: אנחנו, העובדים, גם נרתמים לכך.
מתן חודורוב: אנחנו מנהלים היום שיחות עם הנהלת הערוץ על תהליכי התייעלות, כולל קיצוצים בשכר.
מתן חודורוב: זה יהיה חלקנו בחבילה שתאפשר את הצלת הערוץ.
מתן חודורוב: אבל היא גם תלויה בכם, אדוני היושב-ראש, כי כפי שציינו כאן הדוברים הקודמים, המשטר הרגולטורי שמופעל כיום על ערוצי הטלוויזיה בישראל אינו מאפשר להם לעבור לרווחיות, ולכן הם נאלצים להזדחל פעם אחר פעם לבית המחוקקים ולשולחן הממשלה.
מתן חודורוב: אבל גם חשוב לומר שיש מחיר לדחיות הרבות שליוו את הדיון בהצעת החוק להסדרת שידורי ערוץ 10.
מתן חודורוב: העובדה שאנחנו נמצאים 11 יום לפני תום תקופת הזיכיון הגם שהמשבר הזה מוכר לכל המעורבים זה שנה וחצי, תבעה וגבתה מחיר עיתונאי.
מתן חודורוב: אני לא נכנס לשיקולים שגם אתה רמזת להם בפתח הדברים: האם היה או לא היה ניסיון להשתיק עיתונאים, האם הדבר קשור או לא קשור לתחקירים ששודרו על אישים במערכת הפוליטית ואף על שרים בממשלה.
מתן חודורוב: אני רק אומר שבמבחן התוצאה ברור שהייתה פה דחייה, ברור שהנושא לא טופל מהר, ברור שלא היה צורך להגיע למערכת הבחירות כדי להסביר שאנחנו במערכת בחירות ולכן אי אפשר להעביר חקיקה מרחיקת לכת אלא רק הסדר לשנתיים, וברור שפער הזמנים שבין מועד התגלות המשבר בערוץ 10 לבין מועד הטיפול בו, תחילה על ידי הממשלה ועכשיו גם על ידי הכנסת, תבע מחיר עיתונאי מעיתונאֵי הערוץ.
מתן חודורוב: כי כשאתה יודע שאתה תלוי לחלוטין במערכת הפוליטית, אתה לא יכול לייצר ולבצע כל יום עיתונות חופשית, אפילו אם אתה מאוד רוצה וזה האתוס שלך והדנ"א של המקום.
מתן חודורוב: הרי היתרון הגדול של הטלוויזיה המסחרית אמור להיות אי התלות שלה במערכת הפוליטית.
מתן חודורוב: לכן אני מבקש ממך, אדוני, להידרש לנושא אחרי הבחירות ולחשוב על משטר רגולטורי אחר.
מתן חודורוב: לסיום, אני מבקש בשם עובדי ערוץ 10 להביע תמיכה בעמיתינו מערוץ 2, מקשת, רשת וחברת החדשות.
מתן חודורוב: אנחנו תומכים מאוד בהקלות המוצעות ביחס אליהם, וחושבים שגם הן הן רק ראשיתה של הסדרת שוק טלוויזיה מתפקד.
אילן גילאון: יש לי הצעה לסדר: שכל אחד מערוץ 10 וחברי הכנסת שרוצה להתבטא, יקבל עשר דקות לבטא את עצמו.
כרמל שאמה-הכהן: ניסיתי.
כרמל שאמה-הכהן: ניסיתי לקצר את הזמנים, אבל זה בלתי אפשרי.
כרמל שאמה-הכהן: הדובר הבא הוא חבר הכנסת אילטוב.
כרמל שאמה-הכהן: כל הכבוד.
יוחנן פלסנר: אנחנו מדברים על הנושאים הללו כמעט מתחילת הקדנציה.
יוחנן פלסנר: רישיונות, זיכיונות, העקרונות של שידור חופשי, חברות חדשות חזקות ועצמאיות, תקשורת חופשית.
יוחנן פלסנר: .. היה בעולם התקשורת שר תקשורת אחד שעשה רפורמה שנחשבה מוצלחת והכניסה מאות שקלים לכל צרכן בתחום הסלולר.
יוחנן פלסנר: אבל בתחום הזה הגענו למצב שבו כל אדם דמוקרטי שחושב שאנחנו צריכים תקשורת חזקה, איתנה פיננסית ועצמאית, אמור להרגיש לא בנוח.
יוחנן פלסנר: שלוש שנים אנחנו מזחילים את החבר'ה האלה, ובלי שום סיבה מגיעים דקה לפני הבחירות למצב שבו אנחנו יוצרים איזה מין הסדר אד הוק, עד לתחילת הקדנציה הבאה, שאז הם יבואו לזחול כדי להתחיל לדבר על מעבר מהסדר הביניים להסדר ארוך הטווח.
יוחנן פלסנר: יש בעיה אחת יסודית: שכל הנחות היסוד של התעשייה הזאת מבוססות על הנחות לא נכונות מבחינה כלכלית.
יוחנן פלסנר: על גודל שוק הפרסום.
יוחנן פלסנר: ראינו בזמנו את כל הגרפים העולים של המספרים של הפרסום, אבל ברגע שהעוגה הצטמצמה אז כל המודל הכלכלי לא עובד.
יוחנן פלסנר: ברור שאנחנו צריכים להעביר היום הצעה, כדי לאפשר לתעשייה הזאת להמשיך להתקיים.
יוחנן פלסנר: אבל יש לנו אחריות לדאוג שזו תהיה טלוויזיה איכותית, שמחוללת לא רק חדשות עצמאיות וחופשיות וטובות, אלא מחוללת גם תרבות.
יוחנן פלסנר: במדינת ישראל ערוצי השידור הם מחוללי תרבות כמעט יותר מכל מוסד תרבותי אחר.
יוחנן פלסנר: ולכן כל הדיבור הזה על "בואו מהר נעביר את זה", "חברי הכנסת ידבר אחרו כך" – סליחה, חבר הכנסת גילאון, אפשר להציע פה מתווה אחר.
יוחנן פלסנר: מתווה שתהיה לו משמעות זהה מבחינת האיתנות הפיננסית של הערוצים.
יוחנן פלסנר: עכשיו אני מגיע לנקודה שאותה רציתי להדגיש.
יוחנן פלסנר: אנחנו מדברים כאן למשל על דחיית 27% ממחויבויות הסוגה העילית בשש שנים.
יוחנן פלסנר: או במילים אחרות: אחרינו המבול.
יוחנן פלסנר: מבחינת הערוצים, אם היית אומר להם לדחות את זה או להשקיע את אותה השקעה אבל שאתה תוותר על תמלוגים, BID, דמי שימוש, דמי זיכיון, כל הדברים האלה, כל הכסף שהמדינה לוקחת.
יוחנן פלסנר: עכשיו אנחנו יודעים שסכום הכסף שהמדינה לוקחת מבוסס על הנחות שגויות לחלוטין.
יוחנן פלסנר: ולכן, עם כל הכבוד לחבר'ה מהאוצר, אנחנו יכולים להגיד שההנחות האלה לא נכונות, ולהשאיר את מחויבויות התוכן מבלי לשנות אותן בפסיק, כדי שאזרחי ישראל לא יקבלו רק "דה וייס" ו"מאסטר שף" אלא שיקבלו גם את הדרמות האיכותיות - - -
כרמל שאמה-הכהן: נא לסכם, חבר הכנסת פלסנר.
יוחנן פלסנר: זה הסיכום.
יוחנן פלסנר: אנחנו צריכים להכניס שינוי שאומר שאין שום ויתור על מחויבויות התוכן.
יוחנן פלסנר: אנחנו יכולים לוותר על תמלוגים וכולי...
יוחנן פלסנר: תמצא את האקווילנט הכספי.
יוחנן פלסנר: כי לא נכון שהמדינה תדרוש את מה שהיא דרשה בראשית העשור, לפני עידן האינטרנט.
כרמל שאמה-הכהן: חבר הכנסת צלנר, בבקשה.
יובל צלנר: אדוני היושב-ראש, מה שמפריע לי במתווה הזה זו אותה תרבות ישראלית קלוקלת של טלאי על טלאי.
יובל צלנר: אנחנו עוד פעם שמים על עצמנו חגורה כדי להחזיק תאוריה שפשטה את הרגל.
יובל צלנר: אני לא אצטט פה את קון והתאוריות שלו על המדע.
יובל צלנר: השידור הוא משאב ציבורי, הוא צריך לשקף אינטרס רחב.
יובל צלנר: אני פתאום מוצא את עצמי מסכים כמעט לחלוטין עם דעותיו של חבר הכנסת דב חנין.
יוחנן פלסנר: מה רע?
יובל צלנר: זו פעם ראשונה, אני חייב להודות.
יובל צלנר: אני לא מצליח להבין את המדיניות הממשלתית בנושא הזה.
יובל צלנר: צריך להבין שיש פה אינטרסים הרבה יותר רחבים מהכיס העמוק.
יובל צלנר: זה לא עוד קרדום לחפור בו כדי להכניס כסף לאוצר המדינה.
יובל צלנר: זה אפילו מזכיר לי קצת את תחום הקרקעות, וערוץ 2 יעיד שאני קצת מבין בזה.
יובל צלנר: במשך שנים מדיניות הקצאת הקרקעות לא שירתה את האינטרס הציבורי אלא את הכיס של משרד האוצר.
יובל צלנר: אותו דבר פה.
יובל צלנר: אנחנו שמים עוד טלאי, שלא באמת יאפשר פתרון.
יובל צלנר: אנחנו יושבים פה היום מסיבה אחת פשוטה: שעובדי ערוץ 10 כבר עם החרב על הצוואר, ואנחנו כולנו רוצים לתת להם מוצא.
יובל צלנר: אבל לא זה המוצא.
יובל צלנר: אז נכון שאנחנו מחויבים היום להצביע בעד, כי אין אופציה אחרת.
יובל צלנר: אבל, אדוני היושב-ראש, אני חושב שאתה חייב להגיע למצב שאנחנו לא נמצאים פה עוד שנתיים כשאנחנו שמים עוד טלאי ושהכול יקרוס.
יובל צלנר: יש גבול כמה אצבעות אפשר לשים בסכר.
יובל צלנר: צריך דיון עמוק, אמתי, עם פתרון ארוך טווח לשוק התקשורת בישראל, בטח לערוצים המסחריים.
יובל צלנר: לעובדי ערוץ 10 אני חייב להגיד שלדעתי אנחנו פה בזכותכם.
יובל צלנר: כי לולא הקמפיין המאוד מוצלח שעשיתם, כנראה שהכול היה קורס.
יובל צלנר: שמעתי היום חבר כנסת נכבד מדבר במליאה על כך שאולי זה לא היה ראוי הקמפיין של "עוד ארבעה ימים הערוץ סוגר, עוד חמישה ימים...".
יובל צלנר: זה היה קמפיין נכון, קמפיין מדויק.
יובל צלנר: בצוק העתים אתם הפעלתם את כל הכלים הנכונים, ובזכותכם תהיה פלורליזציה וריבוי דעות, שכל כך נדרשים בדמוקרטיה, בטח ובטח ערב בחירות.
נסים זאב: יש פה 120 חברי כנסת.
נסים זאב: אם כל אחד יביע את הדעה שלו...
יובל צלנר: זה הפרלמנט.
יובל צלנר: המטרה פה היא לדבר, להביע את דעתנו.
יובל צלנר: בשביל זה נבחרנו לפה.
אילן גילאון: אבל החבר'ה האלה צריכים מחר לקבל משכורת.
אילן גילאון: אתה הרי לא תשנה בדיבור הזה שום דבר שכתוב פה.
כרמל שאמה-הכהן: נציגי היוצרים, מי מדבר מכם, אסף אמיר או עמית ליאור?
אסף אמיר: אני, יחד אתכם, מגיע הנה מאות פעמים בכמה השנים האחרונות.
אסף אמיר: חשוב לנו להגיד שאיגודי היוצרים לכל אורך הזמן ולכל אורך הדרך תמכו בקיומו של ערוץ 10 ותמכו בהסדר שכולנו זוכרים, ההסדר שבו הגיע חבר הכנסת אלקין, אותה הצבעה שהבנו שלא יהיה הסדר.
אסף אמיר: זה היה לפני שמונה או תשעה חודשים.
אסף אמיר: הבעיה שלנו היא קודם כול בפרוצדורה.
אסף אמיר: דיברנו עם משרד ראש המשלה, והסבירו לנו שההסדר שהולך להיות הוא הסדר עם ערוץ 10, ואת כל הבעיות האחרות נסגור לאחר הבחירות בצורה מסודרת.
אסף אמיר: יהיה שולחן עגול או לא יהיה שולחן עגול, וכולם ישבו וידברו ויחליטו איך לא שמים טלאי על טלאי.
אסף אמיר: היה הסדר של ערוץ 10, ואז באו לחצים של ערוץ 2.
אסף אמיר: אני לא אומר.
אסף אמיר: ..
אסף אמיר: זה ברור שלערוץ 2 יש בעיות וקשיים עם שוק הפרסום.
אסף אמיר: לכל מי שבא לוועדת הכלכלה ברור וידוע למה אנחנו נמצאים במצב שאנחנו נמצאים.
אסף אמיר: ועדיין, הפרוצדורה...
אסף אמיר: קודם כול, מנכ"ל משרד ראש הממשלה שומע חלק קטן מהמשתתפים.
אסף אמיר: אני לא חושב שהוא שמע את היוצרים כיוצרים ואת הציבור כציבור, אלא פשוט ישב עם גופי השידור וסגר את מה שהוא סגר.
אסף אמיר: עד רגע זה לא הספקתי לקרוא את זה, כי זה משתנה כל הזמן.
אסף אמיר: מעבר לזה, במשך שנים היה את הרשות השנייה ומועצת הכבלים והלוויין, ויש שר תקשורת.
אסף אמיר: בשנים באחרונות ועדת הכלכלה החליפה – בוא נודה: החליפה – את הרשות השנייה ומועצת הכבלים והלוויין.
נחמן שי: זה נכון.
אסף אמיר: היא לא סתם החליפה אותם – זה כל כך נוח.
אסף אמיר: אז בואו לא נפיל את זה על גופי השידור.
אסף אמיר: זה לא סתם הגיע הנה, זה לא שגופי השידור מתים לבוא לירושלים ולבקש הטבות, יש פה גם עניין של בית הנבחרים וחברי הכנסת, שגם להם מאוד נוח...
אסף אמיר: הדבר הזה התבצע 40 שנה בערוץ 1, וכשעלה השידור המסחרי, הכול היה בסדר.
אסף אמיר: אבל לאט לאט, בשנים האחרונות, זה נראה כמו ערוץ 1 בתקופות הכי גרועות שלו.
אסף אמיר: על כל דבר מגיעים הנה ומבקשים...
אסף אמיר: הגדלנו לעשות – הגענו חודש לפני הבחירות לעשות את הדבר הזה.
אסף אמיר: הרי ברור לנו למה כולם מסכימים על הכול ולמה כולם משבחים את ההסדר ואת מנכ"ל משרד ראש הממשלה ואת ראש הממשלה ואת עובדי ערוץ...
אסף אמיר: כולם משבחים את כולם כי אנחנו חודש לפני הבחירות.
אסף אמיר: אנחנו יושבים פה שעה וחצי, שמענו את מר בלשניקוב, שמענו את אבי צבי, שמענו את אבי ניר, אבל שימו לב שלא ביקשנו לשמוע את הרשות השנייה בכלל.
אסף אמיר: הם לא קיימים, חבר'ה, בואו נכיר בזה: אתם מחקתם - - -
אסף אמיר: אתם מחקתם את הרשות השנייה ואת מועצת הכבלים והלוויין.
אסף אמיר: מחקתם אותם והם לא קיימים.
אסף אמיר: אתם לקחתם את מקומם.
אסף אמיר: וכל זה, שוב אני אומר, חודש לפני הבחירות.
אסף אמיר: כל ההסדרים – הכול מקובל והכול אפשרי.
אסף אמיר: אנחנו הרי אמרנו כל השנים שהרפורמה של הרישיונות היא בלוף.
אסף אמיר: היא בלוף.
אסף אמיר: הרי אין פה יותר משני שחקנים.
אסף אמיר: אנחנו אמרנו את זה וכולם הסבירו לנו שאנחנו לא מבינים בכלכלה.
אסף אמיר: כל המומחים הסבירו לנו שיהיו חמישה שחקנים.
אסף אמיר: איפה כל השחקנים?
אסף אמיר: אני שומע את אבי ומסכים אתו: אנחנו צריכים שני גופי שידור, לא יותר.
אסף אמיר: 14 ימי שידור בשבוע, זה כל מה שצריך.
אסף אמיר: אבל הדבר שכל פעם קורה הוא שכשבאים לפתור אז נותנים הטבות.
אסף אמיר: ואיפה נותנים את ההטבות?
אסף אמיר: תמיד בסוגה העילית.
אסף אמיר: לא בסוגה התחתית, לא ב"מאסטר שף", לא ב"דה וייס", לא בתמלוגים, לא ב-BID, שמבחינתי זה הדבר הראשון שהיה צריך להחזיר.
אסף אמיר: גם את הפס הרחב אני לא יודע כמה מדינת ישראל ממסה.
אסף אמיר: הפס הרחב לא תורם שום דבר.
אסף אמיר: אבל גופי השידור תורמים גם תורמים, ואותם ממסים אבל את אלה לא ממסים.
אסף אמיר: ומי משלם בסוף?
אסף אמיר: או עובדי ערוץ 10, שיפטרו אותם או יקצצו בשכרם... בטוח שיקצצו בשכרם, אפילו אחרי שנעביר את החוק.
אסף אמיר: במה מקצצים?
אסף אמיר: בסוגה עילית.
אסף אמיר: סוגה עילית, מעבר לזה שזו תרבות, שאולי הפכה למילה מגונה במדינת ישראל; מעבר לזה שאלה הפקות מקור, שאני בטוח שזה דבר שכולנו תומכים בו; מעבר לזה שזו השפה העברית, שכולנו תומכים בה; מעבר לכל הדברים האלה – יש תעשייה שלמה.
אסף אמיר: יש תעשייה שלמה של אנשים שלא גומרים את החודש.
אסף אמיר: הם התבשרו לפני כמה ימים, תוך כדי לחצים שהופעלו, שנעצרו איזה 20 או 30 הפקות, שזה אומר המון אנשים שמפסיקים לעבוד.
אסף אמיר: בסופו של יום מה שקורה זה שאתם מחליטים.
אסף אמיר: .. "מה ניתן?
אסף אמיר: האוצר לא נותן לנו לתת, גופי השידור חזקים מדי ואנחנו לפני בחירות, אז הכי קל... מה הכי קל לתת?
אסף אמיר: בוא ניתן את הסוגה העילית, מי צריך את הדבר הזה?".
אסף אמיר: באמת, יש לנו את כל תכניות הריאליטי הנפלאות.
אסף אמיר: דרך אגב, לא מעט אנשים בטלוויזיה יגידו לכם שזה מה שדרדר את המצב הכלכלי של גופי השידור.
אסף אמיר: יגידו לכם אנשים שהם מומחים בתחום.
אסף אמיר: "הישרדות" התחיל את העסק, העסק הזה נמשך, וזה המקום שבו הם כולם מדממים.
אסף אמיר: "מה ניתן להם?
אסף אמיר: בואו ניתן להם בסוגה עילית".
אסף אמיר: יש לי שאלה, גם ליועצת המשפטית של הוועדה: איך אפשר לפרוס לגופים כלכליים חובות שקיימים היום לרישיון שלא ברור שהם בכלל יבקשו ולא ברור שהם יקבלו?
אסף אמיר: הרי הם לא ברישיון.
אסף אמיר: איך אפשר לפרוס למישהו משהו למקום שאתה לא יודע שהוא מבקש אותו?
אסף אמיר: אף אחד לא מכריח אותו.
אסף אמיר: הוא יכול ב-2015 או 2017 להחליט שלא בא לו או לא מתאים, שהוא לא רוצה רישיונות.
אסף אמיר: איפה הכסף יהיה אז?
אסף אמיר: ועוד דבר אחרון.
אסף אמיר: הרי כל פעם אנחנו מגיעים.
אסף אמיר: אנחנו בשיטת הסלאמי המוחלטת.
אסף אמיר: כל פעם שאנחנו מגיעים הנה - - -
כרמל שאמה-הכהן: את זה כבר אמרת.
אסף אמיר: לא.
אסף אמיר: הקלה שניתנה אז, עכשיו משכללים אותה.
אסף אמיר: אז מי אומר לי ש-27% שעכשיו אתם דוחים לא יהפכו עוד חמש שנים לשלושה אחוז?
אסף אמיר: מי אומר לי את זה?
אסף אמיר: אתם מבטיחים לי?
אסף אמיר: הרי אתם לא יכולים להבטיח כי אתם משנים את החוקים כל הזמן.
אסף אמיר: כל הזמן אתם משנים את אותו החוק.
עמית ליאור: סליחה - - -