GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
שלמה שטרית: זאת אומרת, או שנלך לפשוט רגל ולשלם הרבה כסף כדי לא להתקיים, או שנעבוד בחצי, או שאני לא יודע מה.
שלמה שטרית: ולכן הפתרון של רק אורח-מארח לא פותר את הבעיה.
שלמה שטרית: הפתרון הנכון הוא להגיד, אנחנו המדינה, אישרנו להקים כך וכך לולים, וצריך לתת להם אפשרות לאכלס, יותר לא יקומו לולים ונגמר הסיפור.
שלמה שטרית: זה, לדעתי, פתרון הוגן, אמיתי ונכון.
עמרם דהן: מה זה, אפשרות לאכלס?
עמרם דהן: מתוך המכסות הקיימות לחקלאים?
שלמה שטרית: כן, מתוך כל החקלאים שיש, עד 5%.
שלמה שטרית: אני רוצה להישאר עם המכסה שלי, שהיתה ב-2010.
שלמה שטרית: לא רוצה לגדול.
גלעד וקסמן: אני רוצה להציע הצעה שתפתור את הבעיה.
גלעד וקסמן: כפי שאמרנו, מאחר שכמות המקום לגידול משותף גדלה אבל לא כמות המגדלים גדלה, יגדילו, יעשו הגבלה – פעם אחת ייצרו מצב ויגידו שאפשר להגדיל את כמות המגדלים ב-30%, ואז זה המצב, ויותר לא יאפשרו לא גידול בכמות המגדלים ולא גידול בכמות הלולים לגידול משותף, יישרו קו, כפי שהיה ב-2010, לפחות ישמרו על המצב הקיים.
גלעד וקסמן: זה הפתרון שאני מציע.
גלעד וקסמן: הפתרון שרק מארח – כביכול, כאילו זה מגדיל את כמות המגדלים המשותפים, זה עורבא פרח, אין דבר כזה, זה אולי בודד, אולי בודדים.
גלעד וקסמן: ולכן זה לא פתרון, אלא מס שפתיים.
גלעד וקסמן: ולכן אנחנו מבקשים, לפחות לשם ההוגנות המינימלית ובשביל לשמור על הקיים ועל מה שהובטח גם ב-2010 ותמיד, לא מבקשים להגדיל, אלא ישימו מגבלה כפי ששמים על כמות הלולים המשותפים שאומרים שלא יוכלו לגדול מעבר ל-5%, כפי שהיה עכשיו ועכשיו תהיה תקרה, באותה דרך ישימו תקרה, שבשנת 2013 לא יוכלו להגדיל את סך-כל כמות המגדלים המשותפים ביותר מ-30%, והיא הכמות החסרה היום.
גלעד וקסמן: ויותר לא יעשו, לא פה ולא פה.
גלעד וקסמן: זה הוגן לכולם, ואין שום סיבה שתהיה פה התנגדות לזה, כי המשמעות האחרת היא רק דבר אחד – המטרה היא או לפגוע בחופש עיסוק של מישהו או בקניין.
כרמל שאמה-הכהן: מה עם כוחות השוק?
כרמל שאמה-הכהן: למה שלא כוחות השוק יעבדו?
גלעד וקסמן: אין כוחות שוק.
כרמל שאמה-הכהן: בטח שיש.
כרמל שאמה-הכהן: אני בעל מכסה, ואני יכול לבחור להתארח אצלך או להתארח אצלו.
גלעד וקסמן: אבל ישנם שני דברים שעשית בגללם זה לא כוחות שוק, זה משחק לא הוגן.
גלעד וקסמן: התערבת בשלושה דברים ותמיד פגעת בתחרות.
גלעד וקסמן: האחד, מחיר הביצה הוא מחיר קבוע במדינת ישראל.
גלעד וקסמן: אני לא יכול להציע מחיר כפי שאני רוצה.
עמרם דהן: לא המכסה, הביצה.
כרמל שאמה-הכהן: התחרות פה היא לא על מחיר הביצה, אלא על - - -
גלעד וקסמן: אבל בסוף היא נגזרת של כמה ביצים אתה יכול למכור.
גלעד וקסמן: זה אותו דבר, זה הרי נגזר ממחיר אחד לשני.
יוסי ישי: אני לא מסוגל לשמוע את המושגים האלה.
אורי צוק-בר: אוזנינו סומרות פה.
יוסי ישי: אנחנו משתגעים פה, כשאני שומע את כל הדברים האלה.
יוסי ישי: זה משגע.
גלעד וקסמן: רבותי, אני מבקש.
גלעד וקסמן: דבר שני, כמות המגדלים בגידול המשותף הוקפאה ב-2010 ולא גדלה, אז אתה מקפיא לי את כמות השחקנים.
גלעד וקסמן: אני לא מכיר שוק חופשי שקובע מראש את כמות השחקנים.
כרמל שאמה-הכהן: זה נכון לגבי כולם.
גלעד וקסמן: לא.
גלעד וקסמן: זה הגבל עסקי.
גלעד וקסמן: כשאתה מגביל את כמות השחקנים זה נחשב הגבל עסקי.
גלעד וקסמן: אני לא בטוח שזה לא חורג גם מחוק ההגבלים העסקיים, וגם את זה נצטרך לברר.
גלעד וקסמן: מעבר לכך, מה עשית בשנתיים האחרונות, בניגוד למה שהובטח פה, לרבות על-ידי אדוני, ואני אזכיר את זה – אמרת שבשנתיים האלה לא יגדילו את כמות השחקנים בגידול משותף כי זו המטרה של משרד החקלאות.
גלעד וקסמן: ובשנתיים האלה הגדילו ביותר מ-30% את כמות השחקנים של הגידול המשותף.
גלעד וקסמן: זה נקרא תחרות הוגנת, או משהו כזה?
גלעד וקסמן: כשאתה מגדיל, מצד אחד, ומכניס עוד אפשרויות לתת לגידול משותף, בניגוד להחלטת ממשלה, בניגוד למה שנאמר - - -
כרמל שאמה-הכהן: מהו היתרון שיש ללול החדש שנפתח בגידול המשותף עליך?
גלעד וקסמן: איזה יתרון, בזה שהוא גדול יותר?
כרמל שאמה-הכהן: אני אומר, זוהי תחרות הוגנת, ואתה אומר לא.
גלעד וקסמן: אני אתן לך דוגמה: לול גידול משותף שהיה לשני אנשים, ועכשיו הוא לעשרה אנשים.
גלעד וקסמן: אצלו, אין הבדל כמעט בין עלות התפעול של עשרה אנשים ובין עלות התפעול של שני אנשים.
גלעד וקסמן: אצלי יש 100 מגדלים ויש הבדל משמעותי בתפעול.
כרמל שאמה-הכהן: להיפך, אתה אמור להיות יעיל יותר.
גלעד וקסמן: אני עומד בתנאים ובסטנדרטים גדולים יותר.
גלעד וקסמן: בדיוק הפוך.
גלעד וקסמן: המשמעות היא שאתה נותן לו עדיפות על פני סתם, ללא שום סיבה.
כרמל שאמה-הכהן: לא, אני נותן עדיפות ללולים יותר יעילים, זה הכול.
גלעד וקסמן: לא, זה לא לולים יעילים יותר, ואם תפתח את רשימת כל מי שרוצה לגדל משותף – אל תגדיל עוד את הגידול המשתף, ונלך על יעילות, ונלך על תחרות חופשית.
כרמל שאמה-הכהן: אז יהיה מונופול.
גלעד וקסמן: לא מונופול.
גלעד וקסמן: תחרות חופשית.
גלעד וקסמן: מי שרוצה יוכל להצטרף לגידול משותף ונמלא את המקומות.
כרמל שאמה-הכהן: אם מספר המגדלים שנתונים לגידול המשותף שווה למספר המקומות בגידול משותף, אז אין פה תחרות.
גלעד וקסמן: לא, תגדיל אותם ללא סוף.
גלעד וקסמן: להיפך.
גלעד וקסמן: בוא נפתח את הכול.
קריאה: בטח, בטח נפתח את הכול.
קריאה: 3,000 משפחות בצפון יוכלו להתקיים אם תפתח את הכול.
גלעד וקסמן: לא, תאפשר לי להתחרות אתו – כפי שאתה אומר, אני הולך על הגישה שלך, תפתח, ואל תגיד, הוא יכול לקחת כמה שהוא רוצה ומאיפה שהוא רוצה, אבל אתה יכול רק מלולים של גידול משותף שנסגרו.
גלעד וקסמן: מה זה ההגבלה הזאת?
כרמל שאמה-הכהן: יש לנו עיקרון בסיסי יותר והוא שאנחנו לא רוצים להגדיל את הגידול המשותף.
כרמל שאמה-הכהן: מהעיקרון הזה יצאנו, וזו נקודת המוצא.
גלעד וקסמן: אבל הגדלת, זה מה שעשית בשנתיים האחרונות.
גלעד וקסמן: ב-30%.
קריאה: לא גדל.
קריאה: מאיפה - - -
כרמל שאמה-הכהן: רגע, חבר, אל תעזור לי.
כרמל שאמה-הכהן: הגידול המשותף מבחינתנו לא נמדד לפי מספר הלולים שמגדלים גידול משותף, אלא לפי מספר המכסות שמשחקות במגרש הזה.
גלעד וקסמן: ומה עם לפגוע במי שקיים והשקיע סכומים משמעותיים לבניית לול?
גלעד וקסמן: לא מגיע לו להתקיים?
כרמל שאמה-הכהן: אתה מתחיל מעמדת יתרון.
גלעד וקסמן: לא מתחיל מעמדת יתרון.
גלעד וקסמן: איזו עמדת יתרון?
קריאה: שהולכת ונשחקת.
כרמל שאמה-הכהן: אם היית מוכן לשלם יותר, את מה שהשכן שלך מוכן לשלם, לא היתה לך שום בעיה.
כרמל שאמה-הכהן: אתה רוצה הגנה.
כרמל שאמה-הכהן: אתה הגדול, ואתה רוצה הגנה?
אבשלום רביבו: רגע, הוא לא מבין משהו בסיסי.
כרמל שאמה-הכהן: תסביר לי מה אני לא מבין.
אבשלום רביבו: אם אתה מאפשר לי להתחרות אתו במחיר אל מול כל המגדלים, אז זה בסדר.
אבשלום רביבו: אבל ההצעה פה אומרת שהוא יכול לקחת מגדלים כמה שהוא רוצה, ואני יכול לקחת, כדי להשלים, רק מלולים של גידול משותף, שנסגרו, וחיה כזאת אין בשוק.
כרמל שאמה-הכהן: אתם יכולים לקחת עוד כמה אנשים.
אבשלום רביבו: אבל אני לא אוכל להשלים.
אבשלום רביבו: אין לי אפשרות להתמודד.
כרמל שאמה-הכהן: הלול שמצטרף לגידול המשותף, ואתה, מתחרים בדיוק על אותם אנשים.
אבשלום רביבו: לא.
אבשלום רביבו: הוא יכול לקחת מאיפה שהוא רוצה, הוא יכול לקחת גם ממני.
כרמל שאמה-הכהן: הוא יכול לקחת ממך – יותר קשה לו לקחת ממך מאשר לך לשמור על שלך.
גלעד וקסמן: אבל לא ענית על הדוגמה שנתתי.
גלעד וקסמן: נתתי לך דוגמה, לול של שני אנשים שהפך להיות עשרה אנשים.
גלעד וקסמן: לי יש מאה איש בגידול, ואם אני יורד לתפוקה של 80% או 85%, למשל, - - -
כרמל שאמה-הכהן: אני לא אתווכח אתך על הנתונים.
כרמל שאמה-הכהן: השאלה היא מי יעיל יותר.
גלעד וקסמן: זו לא יעילות.
גלעד וקסמן: בתפוקה של 85% אין הצדקה לקיום הלול יותר, אם הוא יורד לאחוזים מסוימים.
גלעד וקסמן: לעומת זאת, להגדיל לול ל-2, ל-4, ל-5 או ל-6, לא קרה כלום, להיפך.
גלעד וקסמן: זאת אומרת, יצרת מצב שזו לא תחרות הוגנת.
גלעד וקסמן: התנאים שאני עובד בהם הם לא אותם תנאים של לול שעובד עם ארבעה או חמישה מגדלים, ואי אפשר להשוות ביניהם.
גלעד וקסמן: אז אתה יוצר סיטואציה שלו יש אינטרס רק להגדיל, ועבורי, ככל שאני קטן המשמעות היא פגיעה בתפעול שלי.
גלעד וקסמן: אם אתה רוצה עדיין לשמור על תחרות, תגדיל לא ב-30%, תגדיל ב-10%, 15%, 20%, אבל לפחות שתהיה אפשרות לאייש.
גלעד וקסמן: אני רוצה שתסתכל מעוד נקודת מבט, ויושבים פה - - - שיכולים להעיד על זה.
גלעד וקסמן: מי הולך לגידול המשותף?
גלעד וקסמן: אנשים אמיתיים שזו הפנסיה שלהם, אנשים שהם נכים, אנשים שקשה להם.
גלעד וקסמן: למה לא לתת להם את האפשרות לנצל את המכסות?
גלעד וקסמן: הרי אנחנו לא לוקחים ממישהו שבאמת מגדל באופן עצמאי.
גלעד וקסמן: הם לא באים אלינו לגידול משותף, הם מגדלים באופן עצמאי.
כרמל שאמה-הכהן: אתה מדבר על להרחיב את הרשימה של אלה שזכאים להשתתף בגידול המשותף?
גלעד וקסמן: כן, זה מה שאנחנו מבקשים, ובצורה נורמלית, ותשימו פה גג.
כרמל שאמה-הכהן: מהי עמדת משרד החקלאות בעניין הגדלה מבוקרת?
יוסי ישי: האמת היא שאני יושב כאן ולא מבין מה אני עושה פה, בגלל שאני שומע פה דברים, שאני לא רגיל למונחים האלה.
יוסי ישי: אני נולדתי בהתיישבות, נולדתי בחקלאות, מהיום הראשון שאני מכיר את עצמי אני בתחום הזה, ואני שומע מושגים כמו: מחיר מכסה, תחרות בין הלולים הגדולים בעניין לקוחות שלהם – על מה אנחנו מדברים?
כרמל שאמה-הכהן: זה מה שקורה בפועל בענף.
יוסי ישי: אחת מהשתיים: או שזה ענף חקלאי מתוכנן, ואז יש מכסות ייצור למגדלים ובמקרים חריגים מאוד, ובגלל שהיתה תקלה בשנה מסוימת ואפשרו לולים גדולים, אז נשמר אותם ולא נגדיל אותם, או שמפוצצים את הכול.
יוסי ישי: מה שמספרים פה ומדברים פה זה חיסול התכנון בענף הזה.
יוסי ישי: בשום פנים ואופן לא.
יוסי ישי: היתה תקלה, נתנו למספר מגדלים להקים לולים גדולים, נתנו למספר מגדלים מסיבה כזו או אחרת להצטרף ללולים המשותפים.
יוסי ישי: אין לנו שום כוונה להגדיל את המספר הזה.
יוסי ישי: ברגע שהמספר הזה יגדל, התכנון בענף הזה יתחסל.
יוסי ישי: הוא יתחסל.
שלמה שטרית: למה יש הצעה שלך, שהבאת לפה לדיון, ובה כתוב גידול של 5%?
שלמה שטרית: אתה כתבת את זה, לא אני.
שלמה שטרית: אני לא מבין, אתה מדבר ככה ועושה ככה, כל הזמן מתהפך.
שלמה שטרית: אני רוצה שתהיה פעם אחת יציב בדעות שלך.
כרמל שאמה-הכהן: סליחה, שקט.
קריאה: הכי קל להגיד, כשאין תשובות, שהיתה תקלה.
כרמל שאמה-הכהן: שקט, שקט.
כרמל שאמה-הכהן: כמה מכסות היו כשסגרנו את זה בגידול המשותף, ב-2010?
קריאות: 700, פחות מ-700.
יוסי ישי: 700 היה?
יוסי ישי: 700–800?
יוסי ישי: כמה היה?
יוסי ישי: 700.
כרמל שאמה-הכהן: וכמה יש היום?
יוסי ישי: אותו הדבר.
כרמל שאמה-הכהן: אני מבקש לא לעזור לי.
כרמל שאמה-הכהן: טומי ישיב, בבקשה.
טומי מנור: זה היה 700.
טומי מנור: אותו הדבר.
כרמל שאמה-הכהן: לא נגרעו אנשים?
טומי מנור: חלק אולי נגרעו.
כרמל שאמה-הכהן: אז אני שואל כמה נגרעו.
קריאה: נגרעו לפחות 10%.
קריאה: תגידו מספרים.
קריאה: למה סיסמאות?
קריאה: למה אתה אומר שזה לא נכון?
קריאה: אני אומר לך שנגרעו לפחות 10%.
עמרם דהן: 691 או 692 מכסות, ובנוסף, בערך עוד 13 מכסות שנכנסו בשנה האחרונה.
עמרם דהן: בסך הכול, אנחנו מגיעים ל-703 או 705 בערך.
שמעון ביטון: - - - חזרו לגדל.
שמעון ביטון: ומה יקרה אם ועדת הכלכלה תבקשו שחקלאים שחזרו הביתה - - - אותם עוד פעם?
כרמל שאמה-הכהן: ביטון, לא קיבלת רשות דיבור.
טומי מנור: כ-700 היו וכ-700 נותרו.
טומי מנור: יש תנודה, כל הזמן, של פלוס-מינוס עשרה אנשים, כאלה שהם מצטרפים חדשים או כאלה שנפטרו.
קריאה: זה לא נתון מדויק.
קריאה: לי יש נתונים אחרים של 10%.
כרמל שאמה-הכהן: עונה לי מנכ"ל מועצת הלול.
כרמל שאמה-הכהן: אני יכול להגיד לו שהנתון לא מדויק?
כרמל שאמה-הכהן: אני אלך לספור תרנגולות במקומו עכשיו?
אבשלום רביבו: אבל מנכ"ל מועצת הלול לפני רגע לא ידע בכלל.
אבשלום רביבו: שיציגו מסמכים, שיציגו נתונים.
אבשלום רביבו: לפני שנתיים זה היה קרוב ל-800.
אבשלום רביבו: אין כאן שום מסמך שהוא יכול כרגע להציג ולהראות את הדבר הזה.
כרמל שאמה-הכהן: אני חייב להסתמך על מה שהוא אומר.
עמרם דהן: עורך-דין, אנחנו בוועדת מכסות, אני אומר לך, אני לא יודע מאיפה אתה ממציא את הנתונים האלה.
עמרם דהן: 800 לא היה, לא נברא.
עמרם דהן: תאמין לי, יש בתכנון פה את דוד שלום שבקי אחד לאחד.
עמרם דהן: היושב-ראש, ברשותך שנייה, יש אנשים שנפטרו במהלך השנים האחרונות והעבירו לבנים, ויש בודדים מהמרכז – אני יכול לספור לך אותם, שבעה או שמונה – שמכרו את המכסות שלהם לצפון.
גלעד וקסמן: ומה הכמות שיש למקומות שפעם היו מקומות גידול משותף?
גלעד וקסמן: שייתנו את הנתונים.
גלעד וקסמן: כמה משרד המשפטים שמתנגד לגידול משותף, ומשרד החקלאות, הגדיל אותם?
גלעד וקסמן: למה אתה לא שואל את הנתונים האלה?
כרמל שאמה-הכהן: את מה, את מספר הלולים?
גלעד וקסמן: כן, את מספר הלולים הגדילו בשנתיים האחרונות בניגוד להחלטות ממשלה, והכול כאילו זה לא קיים.
גלעד וקסמן: למה את זה לא שואלים פה?
אבשלום רביבו: בניגוד למצגים פה.
כרמל שאמה-הכהן: לולים זה לא גידול משותף.
גלעד וקסמן: מה זה, לא?
כרמל שאמה-הכהן: לולים לא.
כרמל שאמה-הכהן: כי אם אין ללול מכסה, אז מה זה נותן?
כרמל שאמה-הכהן: שייבנו מיליארד לולים.
גלעד וקסמן: אבל הם מאשרים את זה ונותנים לו גידול משותף.
כרמל שאמה-הכהן: אבל מי שנהנה לבנות לולים - - -
גלעד וקסמן: הם מאכלסים אותם.
כרמל שאמה-הכהן: במה הם מאכלסים?
גלעד וקסמן: באותם 700.
אבשלום רביבו: באותם 700.
עמרם דהן: כבוד היושב-ראש, אני רוצה ברשותך להגיד משפט.
כרמל שאמה-הכהן: רגע, קודם כל מר אלמליח, בבקשה.
יוסי אלמליח: אני מבין שבדיון הזה, בשיח הזה, לא כל אחד ייצא עם כל תאוותו בידו.
יוסי אלמליח: אבל ישנם פתרונות שהם למרחק.
יוסי אלמליח: יש תקנות צער בעלי-חיים, הן ממילא יקטינו את האפשרויות בתוך הלולים.
קריאה: איזה שטויות.
יוסי אלמליח: זה נפח שקיים היום, זה נפח וירטואלי.
יוסי אלמליח: מחר בבוקר כשיהיו תקנות צער בעלי-חיים, אני מניח שכל אחד יצטרך להקטין ממילא, אז לא צריך לדבר גבוהה-גבוהה.
יוסי אלמליח: זה דבר שצריך לקחת אותו בחשבון, ואני מניח שלוקחים אותו בחשבון.
קריאה: זה חזון אחרית הימים.
יוסי אלמליח: אני רוצה לבקש מהאדונים הנכבדים, שאולי לתקנות 2014 תקום ועדת חריגים שתאפשר כניסה מבוקרת, מסודרת, של מכסות נוספות לאנשים חולים, חולי סרטן, אנשים זקנים על כסאות גלגלים - - -
כרמל שאמה-הכהן: אין מנגנון כזה?
קריאה: הם פיטרו אותו גם.
כרמל שאמה-הכהן: אני מבקש לא לענות לי.
כרמל שאמה-הכהן: אני שואל את משרד החקלאות.
אורי צוק-בר: יש מנגנון - - -
יוסי אלמליח: אין גם את המנגנון הזה, סליחה, אורי, אתה יודע שאין.
יוסי אלמליח: אתה יודע שאין כי לא קבעת מחיר למכסה או מחיר שהאדם יוכל לעזוב ולפרוש בכבוד.
יוסי אלמליח: אני מציע שאולי תקום ועדת חריגים שתהיה מורכבת – אני חושב שוועדה כזאת יכולה לתת פתרונות לעתיד.
יוסי אלמליח: שתהיה ועדת חריגים בראשות משרד החקלאות, ארגון מגדלי העופות שהוא המייצג הבלעדי של הענף - - -
יוסי אדוני: קודם כל, אל תגיד "מייצג בלעדי".
יוסי אדוני: אל תשכח שיש עמותה להצלת המשק החקלאי-משפחתי בצפון, ויש את נציגי המגדלים שנבחרו בדמוקרטיה, בבחירות הארציות.
יוסי אדוני: זה לא רק הארגון.
יוסי אדוני: אל תשכח את הגורמים האלה, יוסי אלמליח.
דוד עגיל: יאללה, תחזור בך וזהו.
יוסי אלמליח: אני מציע – משרד החקלאות, ארגון מגדלי העופות, מועצת הלול ונציג מגדלים, נציג מהעמותה.
קריאה: אבל איך זה קשור לעכשיו?
יוסי אלמליח: ואם אפשר אולי לצרף נציג ציבור אחד, וזו תהיה ועדה קשוחה מאוד שתבחן את כל המקרים.
יוסי אלמליח: לפני חודשיים ימים פניתי למנכ"ל המועצה עם מקרה של סרטן ריאות – לצערי, הוא נפטר לפני שלושה שבועות – הוא לא יכול היה להיכנס ללול.
כרמל שאמה-הכהן: ומה עשו אתו?
כרמל שאמה-הכהן: מה אמרו לו?
יוסי אלמליח: אמרו לו, לא.
כרמל שאמה-הכהן: מה זה, אדם מקבל סרטן והוא לא יכול - - -
יוסי ישי: אני מתחייב, כפי שעשינו את הדבר הזה בענף החלב, ליצור מנגנון, אם הוא לא קיים, שמאפשר למי שרוצה לפרוש פתרון הולם לפרישה.
יוסי ישי: אין לזה שום קשר - - -
יוסי אדוני: אנחנו מתנגדים בתוקף לפרישה.
יוסי אדוני: פרישה זה חיסול משק חקלאי, זה החלשת היישובים בצפון.
יוסי אדוני: אנחנו מדברים על ועדת חריגים שתאפשר לאותה משפחה, לבן ממשיך שלה, להמשיך, תנו לו פתרון.
יוסי אדוני: מה זה, לפרוש?
יוסי ישי: לזה התכוונתי, יוסי.
לאה יוגב: אמרת, פרישה.
לאה יוגב: זה לא אותו דבר.
אלקנה אפרתי: אני מנסה להבין.
אלקנה אפרתי: אני קורא את תקנות 2012 - - - תקנה 8: "לא ייצר בעל מכסה את מכסתו בלול שאינו מצוי במשקו אלא אם כן אישרה ועדת המכסות לבעל מכסה כאמור, בנסיבות חריגות ומטעמים מיוחדים שיירשמו, לגדל את מכסתו ביישוב הסמוך ליישוב שבו נמצא" - - -
יוסי ישי: אני לא רוצה את זה בכלל.
קריאה: אין ועדת חריגים.
קריאה: זה נכון רק לגבי החדשים.
קריאה: לא, אנחנו מדברים על ותיקים.
יוסי ישי: הפיקציה של גידול משותף היא פיקציה זוועתית שתהרוס את הענף הזה.
יוסי ישי: אם יש מקרים, כפי שנאמר כאן – אדם שאין לו בן ממשיך, אדם חולה – הפתרון הוא לא גידול בלול משותף.
יוסי ישי: אם הוא הגיע למצב שבשום פנים ואופן לא יכול לגדל, אז הוא יפרוש.
יוסי ישי: מדובר בבודדים.
לאה יוגב: מה אתה אומר?
לאה יוגב: כפי שעשית ברפת.
יוסי ישי: בלי פיקציות, בלי פיקציות.
שמעון ביטון: אני חושב שהסעיף שהקראת רצה לעזור לכל המכסות שהוקצו ב-2012, לתת להם פתרון להיכנס לגידול מיידי.
שמעון ביטון: בגלל שלא ניתן היה לבנות לולים חדשים, אפשרו להם להיכנס לתוך גידולים קיימים, כי בכל זאת, הוקצו מכסות גם במגזר וגם למכסות הנוספות של יישובי הגדר, ובשביל להשאיר להם את המקום הזה, לגדל את המכסות, נכנס הסעיף הזה.
שמעון ביטון: אני חושב שצריך לפתוח את הגידול המשותף למכסות נוספות, כפי שאמר אדוני היושב-ראש.
שמעון ביטון: גם אם היה 800 וירד ל-700, זה אומר שחקלאים חזרו לגדל.
שמעון ביטון: אי אפשר לשמר את הכמות שהלולים הגדולים מגדלים לנצח.
שמעון ביטון: אי אפשר להתחייב על הגב של החקלאים הקטנים.
שמעון ביטון: כשהם בנו אותם, אף אחד לא אמר להם מראש, אתה תגדל תמיד 200,000.
שמעון ביטון: זה שוק פתוח.
שמעון ביטון: אני יכול להשכיר את המכסה שלי.
שמעון ביטון: מי שהיה בגידול משותף יכול היה להיות בגידול משותף, יכול היה לבחור להיות בגידול משותף, יכול היה לבחור לחזור לגדל.
שמעון ביטון: אנחנו כמגדלים נעודד את כולם לחזור לגדל במשק המשפחתי.
מיכאל לסר: בעניין מה שמשרד החקלאות אמר – בפועל, היום, מי שלא מסוגל לגדל ורוצה לגדל, לא יכול לגשת לגידול משותף כי הגבלנו את זה.
מיכאל לסר: אז בפועל, הוא משכיר אתה מכסה שלו בבית שלו.
מיכאל לסר: ויגידו לך ממועצת הלול אם אני טועה או לא טועה.
מיכאל לסר: בפועל היום, אנשים במושבים, מושבים שלמים כמעט, לא מגדלים, ובא מישהו ומגדל אצלם במשק, שזה הרבה יותר חמור מהגידול המשותף עליו מדברים, בגלל תנאים וטרינריים וכולי.
קריאה: חבל על ההתיישבות.
שמעון ביטון: אדוני היושב-ראש, אני רוצה להוסיף רק דבר אחד.
שמעון ביטון: זה שהחקלאים הקטנים שהיו בגידולים משותפים החליטו לחזור לגדל במשק, הם מאמינים בשלוחה, יש פרנסה, יכולים להתפרנס בכבוד, הבינו שאפשר להתפרנס בכבוד, וחזרו לגדל.
כרמל שאמה-הכהן: אתה חוזר על עצמך.
שמעון ביטון: אני מחזק את זה, כי זה בנפשנו.
קריאה: תקבעו, עד 1,000 מגדלים.
עמרם דהן: אתה רוצה לעבור לגור בצפון?
עמרם דהן: בוא תגור אתנו.
עמרם דהן: מה, אתה פוגע לנו בבית?
יוסי גליקסמן: זה מחזק את פתיחת הגידול המשותף, כי מי שרוצה, חוזר.
יוסי גליקסמן: אין בעיה, אף אחד לא מכריח.
יוסי גליקסמן: כפי שעכשיו אמרת.
שמעון ביטון: אדון גליקסמן, - - -
כרמל שאמה-הכהן: אל תענה לו.
כרמל שאמה-הכהן: הוא אמר, אתה אמרת.
יוסי אדוני: אני רוצה לומר ככה: קודם כל, בעניין ידידי, בעלי הלולים הגדולים, שאני קורא להם: טייקונים – אנחנו מכבדים אותם ורוצים שימשיכו להתפרנס בכבוד, אבל שיישארו במצב הקיים.
יוסי אדוני: בוא לא נשכח שכבוד היושב-ראש בעצמו אישר החלטה ב-1.1.2011 לעשות את הנושא הזה מועדון סגור, ובעלי הלולים הגדולים קיבלו תוספת של 10% למכסות הקיימות שלהם.
יוסי אדוני: תיזכרו בדבר הזה, ובוא לא נשכח אותו.
יוסי אדוני: דבר שני, הסיכום אליו הגענו עם מועצת הלול ומשרד החקלאות ללכת על הנושא של אורח-מארח בלבד, עם הגבלת התוספת של ה-5%, זה מקובל על מועצת הלול, על משרד החקלאות, על כל נציגי המגדלים וגם על ארגון מגדלי העופות.
יוסי אדוני: וזה מה שצריך להיעשות, לא מעבר לזה.
יוסי אדוני: אני חושב שצריך לקבל את ההצעה והפשרה, מה שהעלה יוסי ישי, גם בהסכמתנו, לא לאפשר יותר לפתוח את המועדון הסגור הזה, לאפשר אך ורק את הפתיחה של האורח-מארח, ובגידולים המשותפים הקיימים לא יעברו את ה-5%.
כרמל שאמה-הכהן: כן, מר כהן.
קריאה: הייתי מוסיף לזה גם את הפנסיונרים שהגיעו לגיל 70, שגם הם יוכלו ללכת לגידול משותף.
עמרם דהן: אני יכול להוסיף לכל מכסה שנשארת, ונכון אמר הבן של לסר שמשאירים את המכסה בתוך היישוב ומישהו אחר מגדל אותה.
עמרם דהן: אז שתישאר בתוך היישוב ויגדלו אותה, כי ככה, הבן שלו חוזר מהצבא, לוקח את המכסה אליו, וההתיישבות מתחזקת.
עמרם דהן: אנחנו לא נפורר את ההתיישבות.
עמרם דהן: נכון מה שאמר מנכ"ל משרד החקלאות, ככה צריך לעשות.
עמרם דהן: אין לנו אינטרס ואנחנו באמת קטנים, אני ושמעון שמדברים פה, לנו יש אינטרס לשמור על ההתיישבות.
עמרם דהן: זו אחת המלחמות שלנו.
כרמל שאמה-הכהן: יש לנו נוסח סופי?
קריאה: אפשר לבחון גם את החוקיות של העניין?
כרמל שאמה-הכהן: בוא נבחן את הכול.
כרמל שאמה-הכהן: אל תדאג, לא רצים עם זה.
טומי מנור: סעיף 9:
קריאות: לא ברור.
יוסי ישי: זה ברור, זה ברור.
יוסי ישי: תמשיך, תמשיך, זה ברור.
יוסי ישי: זה בסדר גמור, זה בדיוק.
לאה יוגב: אדוני, אני מבקשת - - -
כרמל שאמה-הכהן: רק היועץ המשפטי מדבר.
אלקנה אפרתי: אתה יכול להסביר שוב את המשמעות של החלק השני שהקראת?
טומי מנור: אתה מדבר על הסיפה האחרונה?
טומי מנור: דהיינו, כל מי שעובר ללול קיים, בין אם הוא עובר מכוח זה שהוא מגדל בלול אחר, ובין אם מכוח, מה שקראתם, מארח שנטשו אותו, עדיין יש מגבלה שלא תגדל הכמות בלול שאליו הוא עובר מעבר ל-5% לעומת מה שגודל בשנת 2012.
אלקנה אפרתי: למעשה, יש כאן שני עקרונות.
אלקנה אפרתי: יש תנועה חופשית בתוך המשק של המגדלים המשותפים – זה הרישה של מה שהקראת, ותוך מגבלה של אי גדילה מעל 5%.
לאה יוגב: אני מבקשת שיהיה מפורש וכתוב שלא יקרה מצב שבעוד שנה נבוא לכאן ויגידו שהיתה החלטה והיתה פרצה.
לאה יוגב: אז כדי שלא תהיה פרצה, צריך לכתוב באופן מפורש שלא יאושרו ולא יאוכלסו לולים חדשים, שיהיו הגבלות, ולא יורחבו ולא יאוכלסו לולים חדשים.
לאה יוגב: שלא נבוא לפה בעוד שנה ויגידו לנו, הרחיבו את הלולים ועכשיו תגדילו את המכסה.
טומי מנור: אלה תקנות מכסות, לא תקנות לולים.
גלעד וקסמן: אני רוצה להגיד שוב, שזה יהיה ברור: התוספת השנייה אינה מגדילה כמעט במאום את כמות המגדלים המשותפים, ולמרות שהגדילו את כמות המקומות.
גלעד וקסמן: המשמעות היא לא שמירה על מצב קיים, אלא גריעה מכמות המגדלים שיש בלולים הקיימים.
גלעד וקסמן: זו למעשה פגיעה ישירה אך ורק בלולים הקיימים.
גלעד וקסמן: המונח "מארחים" – אין כאלה שהפכו להיות פתאום גידול משותף, זה לא קיים, ואם יש כאלה הם בודדים.
גלעד וקסמן: אז הניסוח הזה הוא חסר משמעות.
גלעד וקסמן: הפתרון היחיד הוא לאפשר גידול מבוקר של כמות המגדלים המשותפים במדרגות, במשהו שיוכל לצמצם את הפער שנוצר בגלל שלא הקפידו על הצד השני של המשוואה, ושהיום מוסיפים לו את מגבלת ה-5%.
עמרם דהן: גידול מבוקר הוא בעייתי.
כרמל שאמה-הכהן: טוב, חברים, אנחנו מאשרים את הסעיף.
כרמל שאמה-הכהן: אני מבקש ממנהלת הוועדה לא לשחרר את התקנות עד ליום רביעי בשבוע הבא.
כרמל שאמה-הכהן: בשבוע הזה, כל מי שירצה להגיש לי בקשות לדיון מחדש עם טיעונים בכתב, מוזמן לעשות זאת, אני אקבל את כל הבקשות ואשקול אם לקיים את הדיון מחדש.
כרמל שאמה-הכהן: ולכן התקנות לא ישוחררו בשבוע הקרוב, אלא שאני אבצע מחשבה מחדש.
כרמל שאמה-הכהן: כרגע הן אושרו.
כרמל שאמה-הכהן: על סדר היום: צו משק החשמל (דחיית מועדים), התשע"ג-2012.
רועי גולדשטיין: אני מהלשכה המשפטית במשרד התשתיות, משרד האנרגיה והמים.
רועי גולדשטיין: אנחנו מבקשים דחיית מועדים לפי סעיף 60(ד)(11) לחוק משק החשמל בשני נושאים: נושא של הארכת רישיונות חברת החשמל ונושא של צווים שעל השרים לקבוע בנוגע לאחזקה ואמצעי שליטה בבעל רישיון הולכה לחברה ממשלתית או חברה בת ממשלתית שמחזיקה אמצעי שליטה בבעלי רישיון ייצור וחלוקה.
רועי גולדשטיין: כן לגבי חברה שהיא בעלת רישיון חלוקה לעניין אחזקה ברישיון אספקה.
רועי גולדשטיין: אלה שני העניינים שנוגעים לדחיית המועדים ולבקשה הנוכחית שלנו.
רועי גולדשטיין: הנושא קשור לשינוי מבני.
רועי גולדשטיין: הנושא עלה גם לפני שנה.
רועי גולדשטיין: לצערנו הרב לא הגענו לשלב שאנחנו יכולים לבוא עם הצעה אחרת, או בקשה אחרת, מהבקשה שמוגשת כעת.
כרמל שאמה-הכהן: מה התקדם עם הנושא של הרפורמה בשנה האחרונה?
כרמל שאמה-הכהן: מה נעשה כדי לקדם את הרפורמה בשנה האחרונה?
דורון אהרון: אולי כדאי שנהיה קולגיאליים ונפנה את השאלה למשרד האוצר?
אהרון גולדמן: אני סגן מנהל רשות החברות הממשלתיות.
אהרון גולדמן: לצערי עד שהרפורמה לא חתומה, היא לא חתומה.
אהרון גולדמן: כל פעם מדווחים שיש התקדמות ויש דיונים ושיחות.
אהרון גולדמן: זה יכול להישמע לא סופי כי זה לא חתום אבל, אם אני מסתכל על השנה וחצי האחרונות, אז היו הרבה מאוד דיונים מול הוועדים ומול ההנהלה.
אהרון גולדמן: יש נושאים שלמים שסוכמו.
אהרון גולדמן: ישנם גם סיכומים פרטניים, בעיקר בתחום הוצאת פעילות ניהול המערכת מחברת החשמל.
אהרון גולדמן: התקיימו בנושא זה הרכבה דיונים פרטניים, בוודאי מול ההנהלה וגם מול העובדים.
אהרון גולדמן: יש עדיין נושאים אחרים שפתוחים שמתקיימים עליהם דיונים, גם בנושא של התייעלות, שינויים ארגוניים ובנושאים אחרים שקשורים במקטעי הפעילות האחרים של משק החשמל.
אהרון גולדמן: אני חושב שמה שהעסיק את משק החשמל בשנה האחרונה בעיקר, אם נרצה או לא, זה המשבר התזרימי, משבר הדלקים.
אהרון גולדמן: אי הגעת הגז הטבעי גרמה למשבר תזרימי מאוד חמור בחברת חשמל ובמשק החשמל.
אהרון גולדמן: התשומות הניהוליות של כל הגורמים, באופן טבעי היו נתונות לשם.
אהרון גולדמן: חברת החשמל פרסמה תשקיף במהלכו.
אהרון גולדמן: היו הרבה מאוד הישגים גם בדברים האלה.
אהרון גולדמן: בעיקר היא הצליחה להתמודד עם המשבר וזה הדבר החשוב.
אהרון גולדמן: אני מעריך שבחודשים הקרובים, כשהשיפור התזרימי יגיע, אפשר יהיה לחזור בצורה יותר אינטנסיבית ולסיים את הדיונים שנמצאים בעיצומם.
כרמל שאמה-הכהן: שני דברים שהוועדה עסקה בהם בהקשר של חברת חשמל.
כרמל שאמה-הכהן: רצינו לקבל דיווח על ההתקדמות בנושא החשמל המסובסד.
כרמל שאמה-הכהן: מה ביצוע?
אהרון גולדמן: חשמל מסובסד לעובדי החברה?
כרמל שאמה-הכהן: לא, לאוכלוסיות נזקקות.
אהרון גולדמן: אולי נציגי רשות החשמל יוכלו לענות.
כרמל שאמה-הכהן: נציגי רשות החשמל?
כרמל שאמה-הכהן: מה מידת הביצוע של החלטות של ועדת הכלכלה בעניין החשמל המסובסד?
מיכאל מקייה: אני היועץ המשפטי של הרשות.
מיכאל מקייה: לא הבאנו נתונים.
מיכאל מקייה: לא נתבקשנו להביא נתונים להיום.
מיכאל מקייה: אין בעיה לספק את הנתונים לוועדה בהקדם.
כרמל שאמה-הכהן: כמה זמן אתה צריך כדי להביא נתונים?
מיכאל מקייה: ביום ראשון.
כרמל שאמה-הכהן: לגבי הנושא השני.
כרמל שאמה-הכהן: ועדת הכלכלה דנה איתכם בנושא של מעבר לשיטת גבייה הדומה לשיטה במים, בלי תשלום קבוע.
כרמל שאמה-הכהן: אתם זוכרים את הדיון הזה?
כרמל שאמה-הכהן: אם צרכן לא משתמש בתשתיות המים הוא משלם תשלום קבוע.
כרמל שאמה-הכהן: אם הוא משתמש יש לו חשבון חודשי והוא משלם פר צריכה.
כרמל שאמה-הכהן: כך יוצא שיש תשלום קבוע.
כרמל שאמה-הכהן: התשלום פר קילוואט שעה, הוא הרבה יותר גבוה לצרכנים החלשים מאשר לצרכנים החזקים והכבדים יותר.
כרמל שאמה-הכהן: זאת שיטת גבייה שהיא פחות חברתית.
כרמל שאמה-הכהן: לא דיברנו על שינוי שיטה שמצריכה מקורות תקציביים חדשים או להגדיל את הגירעון של חשמל.
כרמל שאמה-הכהן: פשוט,.
כרמל שאמה-הכהן: כמו שיש במים, שזה די דומה, נעבור לאותה שיטה.
כרמל שאמה-הכהן: אז היה יוצא שהצרכנים הממוצעים ומטה, ככל שאתה יורד מהממוצע, נהנים מהנחה בחשבון החשמל של 10% והצרכנים הכבדים משלמים עוד 1.5%.
כרמל שאמה-הכהן: העלינו את זה.
כרמל שאמה-הכהן: אמרתם שתבדקו ותחזרו.
כרמל שאמה-הכהן: היה דיון שלם בוועדת הכלכלה בנושא הזה.
מיכאל מקייה: אני חייב להודות שאני לא מכיר את הנושא הזה באופן אישי.
מיכאל מקייה: זה לא נושא שנתבקשנו לתת עליו את הדעת היום.
מיכאל מקייה: הייתי מגיע מוכן עם כל החומר וגם עם תשובות.