GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אופיר אקוניס: גם הישיבה ההיא הסתיימה, אם אינני טועה, ב-11 בלילה, והנחנו את זה כמה ימים - - -
אסף אמיר: אתה מדבר על ירושלים?
אופיר אקוניס: ירושלים היה בסוף.
אופיר אקוניס: זה היה - - -
יוחנן פלסנר: עושים טלאי על טלאי כי לא רוצים לפתור את הבעיה.
יוחנן פלסנר: אפשר היה לפתור את הבעיה, אבל ראש הממשלה רוצה להזחיל את - - -
אופיר אקוניס: אני אענה על זה.
אופיר אקוניס: מכיוון שהדיון הפך, לצערי, פחות ענייני ויותר פוליטי - - -
יוחנן פלסנר: זה הכול פוליטי - - -
כרמל שאמה-הכהן: יוחנן.
אופיר אקוניס: הטענה שאנחנו מצמידים את זה לבחירות היא טענת שווא, משום שהכנסת הזאת הייתה אמורה לסיים את דרכה בסוף השנה אבל אנחנו הקדמנו את הבחירות ולכן זה הצטלב.
אופיר אקוניס: אין לזה שום קשר לבחירות.
אופיר אקוניס: אני אומר גם להנהלת ערוץ 10 וגם לפוליטיקאים וחברי הכנסת שנמצאים פה שאין שום קשר, זה הצטלב במקרה.
יוחנן פלסנר: אבל למה זה קורה לאורך כל הקדנציה?
אסף אמיר: למה זה קורה בשלוש שעות?
אופיר אקוניס: אני אענה לך.
אופיר אקוניס: אם היושב-ראש ירצה, והיועצת המשפטית ודאי תתמוך, אפשר לדחות את זה גם לשבוע הבא.
אופיר אקוניס: אבל אנחנו רוצים לסיים את זה הלילה.
אסף אמיר: אבל זה נסגר במשרד ראש הממשלה בשלוש שעות.
כרמל שאמה-הכהן: אני אומר לך שזה ייגמר מחר.
כרמל שאמה-הכהן: היום זה כבר לא ייגמר.
אסף אמיר: לא, אבל הפתרון שאתו באו הנה הוא מדיון שנעשה בין ארבעה או חמישה אנשים, ואף אחד מאלה שפה לא היה שם.
אתי בנדלר: אסף, לאחר מכן יהיה דיון בכל סעיף.
אתי בנדלר: הממשלה תיתן את התשובה להצעות שלכם.
אופיר אקוניס: מכיוון שהחוק הזה יעבור הלילה.
אופיר אקוניס: .. אני מקווה שהיושב-ראש יסיים את הישיבה כמה שיותר מהר.
אופיר אקוניס: כולכם, תפתחו יומנים: אנחנו ניפגש פה מחדש, כולם, כל שוק התקשורת, במרץ או באפריל או במאי שנה הבאה.
אופיר אקוניס: לא כי אנחנו רוצים בזה.
אופיר אקוניס: אנחנו בטח לא רוצים בזה, כי אני באמת מאמין במצב שבו הזכיינים והמפיקים והפוליטיקאים לא יתערבבו.
אופיר אקוניס: אנחנו צריכים שהדבר הזה יהיה פתוח.
אופיר אקוניס: אנחנו צריכים להסדיר במהירות, בתחילת שנת 2013, שוק שמותאם לתחילת העשור הקודם.
אופיר אקוניס: זאת הבעיה כרגע.
אופיר אקוניס: זאת לא בעיה של ממשלת נתניהו, יואל, זו לא בעיה של ממשלת אולמרט, זאת לא בעיה של שתי ממשלותיו של מר שרון – הבעיה הזאת של ערוץ 10 נמשכת בערך - - -
יואל חסון: למה הבאתם את זה ברגע האחרון?
אופיר אקוניס: הסברתי לך את עניין התאריכים, חבל לפתוח את זה מחדש.
אופיר אקוניס: הבעיה לא קשורה לממשלה כזו או אחרת.
אופיר אקוניס: מה שקורה בעולם וגם במדינת ישראל – ואני שמח שאנחנו חלק מן העולם – זה שאנחנו חיים בעולם משתנה - - -
יואל חסון: בסוף העולם.
אופיר אקוניס: לא בסוף העולם.
אופיר אקוניס: תפסיק להיות כזה פטליסט, תהיה קצת יותר אופטימי.
אופיר אקוניס: אנחנו חיים בעולם שמשתנה בכל הגזרות.
אופיר אקוניס: גם אם עיתון כזה או אחר עומד תחת.
אופיר אקוניס: .. ואני לא רוצה שאף עיתון ייסגר פה.
אופיר אקוניס: אגב, בהערת סוגריים, אני לא זוכר שבתקופת הממשלה של יצחק רבין, כשנסגרו שני עיתונים, "דבר" ו"חדשות", האשימו את הממשלה בסתימת פיות.
אופיר אקוניס: הם נסגרו כי היו צרכים שהצריכו אותם להיסגר.
כרמל שאמה-הכהן: חבר הכנסת אקוניס, נא לסיים.
אופיר אקוניס: אני אגיד לך מה אנחנו נעשה פה בעוד מספר חודשים.
אופיר אקוניס: קודם כול, אני חושב שהערב יש פה הסכמה מלאה.
אופיר אקוניס: יואל, שינויים בעולם אינם קשורים לממשלתו של מר נתניהו או מישהו אחר.
אופיר אקוניס: הרגולציה הזאת, שהתחילה להיכתב פה, בתחילת שנות ה-90, צריך לשנות אותה בצורה מאוד רחבה.
אופיר אקוניס: וכן, אנחנו ניפגש פה בתחילת 2013, בכנסת ה-19, כדי להביא לשינוי ארוך טווח.
אופיר אקוניס: ומי ישנה את זה?
אופיר אקוניס: הרי מדברים פה על זה שלא יהיה קשר בין פוליטיקה ל...
אופיר אקוניס: אבל מה לעשות שחברי הכנסת הם אלה שמחוקקים.
אופיר אקוניס: זה הקשר.
אופיר אקוניס: ולכן הפגישות תימשכנה, ואני מקווה שלזמן קצר.
אופיר אקוניס: ברגע זה אני אומר לערוץ 10, למר חודורוב, שמודאג מאוד, אתם באמת יכולים למשוך את כל מכתבי הפיטורים ולהסיר דאגה מוצדקת מלבם של עובדי ערוץ 10, כי החוק הזה יעבור בהסכמה רחבה.
אופיר אקוניס: את העניין הרחב יותר, הכללי יותר, נתחיל בתחילת הכנסת הבאה.
עמית ליאור: אתה יכול להבטיח גם ל - - - ?
אופיר אקוניס: לכולם.
אופיר אקוניס: לכולם אפשר להבטיח - - -
עמית ליאור: אתה יכול לחזור - - - ?
אופיר אקוניס: נחזור כדי לעשות - - -
נסים זאב: אדוני היושב-ראש, אני רוצה לומר לחברים שלא מכירים את המערכת הפוליטית ואת איך שהיא מתנהלת, והם מודאגים מכך שכל הנושא הזה הוא זמני ומכך שנראה את עצמנו בשנה הבאה באותו מצב:
נסים זאב: אני רוצה לומר לכם שהחוקים הכי קיימים ונצחיים בכנסת הם אלה שקשורים להוראת שעה.
נסים זאב: כל מה שהוא הוראת שעה, הוא בא כל שנה כהוראת שעה.
נסים זאב: הוא כבר 50 שנה קיים.
נסים זאב: זאת אומרת, הוא לא משתנה.
נסים זאב: אז קחו את זה כהוראת שעה.
נסים זאב: אני לא חי באשליות: לא יהיו רישיונות.
נסים זאב: כי איך שאני שמעתי פה את החברים ואיך שאני רואה את ההתמודדות של ערוץ 2 ו-10, אני לא רואה שהם הולכים לשלם את החובות.
נסים זאב: הממשלה בסופו של דבר תגיד לכם: "מחולים לכם, שרויים לכם", ולא יהיו כאן לא חובות ולא הדברים שאתם כל כך חוששים מהם.
נסים זאב: כי בסופו של דבר הממשלה צריכה את הערוצים ורוצה בקיומם, וטוב שכך.
נסים זאב: אני רוצה להתייחס לרון לאודר, שאני חושב שהוא עושה מעשה נכון, חכם ואמיץ.
נסים זאב: אני מקווה שהוא לא יברח יום אחד מהמערכת.
נסים זאב: יש מושג בהלכה: "בא עוזר ונפל עזור".
נסים זאב: כלומר, לפעמים אדם בא לתמוך במישהו, ובסוף הוא מתמוטט ומשאיר אותו למעלה.
נסים זאב: אני אומר לכם שטוב שהוא באמת מנסה לרומם ולתמוך.
נסים זאב: אני לא אוהב לשמוע כאן את ההתקפות על הממשלה.
נסים זאב: לדעתי עושים כאן פופוליזם זול ביותר.
נסים זאב: כפי שאמר חבר הכנסת אקוניס, עם ממשלת קדימה כפי שהתחייבה לתמוך בראש הממשלה לפחות עד 2013, היינו שלווים ומאושרים בממשלה רחבה שבה יכולנו להעביר כל חוק שקדימה רק הייתה חפצה בו, בוודאי כדי לשפר את המצב של העובדים בערוצים השונים.
נסים זאב: אבל מה עשיתם?
נסים זאב: נתתם בעיטה לראש הממשלה, ועכשיו אתם אומרים - - -
שלמה מולה: לא הבנתי את ההערה.
אופיר אקוניס: הוא דיבר על הקדמת הבחירות.
נסים זאב: אתם באים ואומרים - - -
מתן חודורוב: מה זאת אומרת "בעיטה לראש הממשלה", חבר הכנסת זאב?
מתן חודורוב: מי נתן בעיטה לראש הממשלה?
כרמל שאמה-הכהן: הוא התכוון שאלוהים יסלח לפלסנר.
יוחנן פלסנר: הוא התכוון שיציאתנו מהממשלה היא הסיבה לכך שאין רפורמה שמסדירה את השוק החופשי ואת עצמאות הטלוויזיה המסחרית.
נסים זאב: אני מתכוון לאנשי קדימה - - -
שלמה מולה: לא המשכנו להיות חברים בקואליציה.
כרמל שאמה-הכהן: תנו לו לסיים בבקשה.
נסים זאב: ולכן, אדוני היושב-ראש, בוודאי שאף אחד לא תכנן את הדיון הזה ערב הבחירות.
נסים זאב: תסתכלו על הצד החיובי, על זה שבאים לפה כל החברים בערב הבחירות, במאמץ רב, למרות שלכל פוליטיקאי יש את העבודה שלו, באים ודנים שעות ארוכות בכובד ראש.
נסים זאב: זה לא כדי להיות בתקשורת, אלא בגלל שזה באמת חשוב לכל אחד ואחד מאתנו.
נסים זאב: אני אמרתי כבר במליאה שאני באמת חושב שאתם, גם ערוץ 2 וגם ערוץ 10, צריכים לשפר...
נסים זאב: אתם רוצים להחליף פרה בחמור, סוגה עילית בתכנית כזאת או אחרת.
שלמה מולה: אתה רואה טלוויזיה בכלל?
נסים זאב: אני לא רואה טלוויזיה, ברוך השם.
נסים זאב: לתכניות מהסוג הזה אין לי זמן, אבל אני רואה חדשות, כי כפוליטיקאי חשוב לי לראות את זה.
כרמל שאמה-הכהן: חבר הכנסת זאב, יש לך עוד משהו לומר בעניין?
נסים זאב: אני חושב שצריכים לשנות את התכנים.
נסים זאב: אני חושב שסוגה עילית זו הזדמנות לתת תכנים אמתיים, חינוכיים יותר, ברמה גבוהה - -
יוחנן פלסנר: נו, אבל פה מצמצמים את זה.
נסים זאב: - - יותר מ"האח הגדול" הזול והנלוז.
כרמל שאמה-הכהן: אלי פולק, יו"ר האגודה לזכות הציבור לדעת, בבקשה.
אלי פולק: כבוד היושב-ראש, ישבנו פה הרבה זמן ושמענו המון אנשים, אבל לא שמענו אדם אחד שאמר שאת החוק הזה צריך לדחות.
אלי פולק: זה כמו בית דין של 23, שכשאומרים "כולו חייב", הוא יוצא זכאי אבל בכיוון ההפוך.
אלי פולק: הרי אנחנו באמצע מערכת בחירות.
אלי פולק: כולם יודעים מדוע חתן וכלה נכנסים לחופה.
אלי פולק: וכולם יודעים מדוע החקיקה הזאת עוברת.
אלי פולק: היא עוברת משום שהערוץ השתמש בערוץ שלו בצורה לא חוקית, כפי שהיועצת המשפטית של הרשות השנייה הבהירה לו, כדי להפעיל לחץ על פוליטיקאים.
אלי פולק: בגלל זה היועץ המשפטי, יושב-ראש הכנסת, אמר שאין לחוקק חוקים חפוזים בתקופה הזאת.
אלי פולק: ולמרות האמירה הזאת, אין לי ספק שהחוק הזה יעבור הערב, משום שהלחץ שיש לתקשורת על הפוליטיקאים הוא כזה שאין פוליטיקאי שיכול להרשות לעצמו לעמוד בפני ערוץ אחד או שני ערוצים ולומר להם: אני מצטער, ערוץ 10, היו לך שלוש שנים לסדר את מה שהיה צריך לסדר.
אלי פולק: ערוץ 10, אתה לא קיימת את המחויבויות שלך לעבור לירושלים, אפילו לא לנווה אילן.
אלי פולק: ערוץ 10, אתה ניצלת לא רק עכשיו אלא גם לפני כמה חודשים, ואתה יודע שאת המדיום שלך אסור לך לנצל למטרותיך, אבל אתה עושה את זה.
אלי פולק: אנחנו היינו כאן לפני שנה-שנתיים-שלוש והתרענו שהערוץ הזה לא יצא מהבוץ שהוא נמצא בו.
אלי פולק: לא משום שחלו תמורות בשוק התקשורת.
אלי פולק: שוק התקשורת באמת צריך רפורמה ובאמת צריך לדון בו, אבל הערוץ הזה נוהל מאז תחילתו בצורה כושלת, וכל אקמול שאתם נותנים היום לא יעזור לו, וחבל לבוא ולתת - - -
שלמה מולה: אז אתה מציע ש-600 עובדים ילכו הביתה?
אלי פולק: אז בוא נדבר על 600 עובדים שילכו הביתה.
אלי פולק: אנחנו ראינו לא - - -
אבי בלשניקוב: רוע, רוע, רוע לב.
אבי בלשניקוב: בגלל אנשים כמוך בית המקדש נחרב.
אבי בלשניקוב: שנאת חינם.
אבי בלשניקוב: לך לבג"ץ.
אבי בלשניקוב: את מי אתה מייצג?
אבי בלשניקוב: אנחנו חתמנו עם ד"ר יובל שטייניץ, שהיה נשיא הארגון שאתה עכשיו מייצג.
אבי בלשניקוב: הוא חתום לנו.
אבי בלשניקוב: איש ישר והגון.
אבי בלשניקוב: איש ישר והגון, הד"ר יובל שטייניץ, שר האוצר, שהיה נשיא הארגון שאתה מייצג אותו.
אבי בלשניקוב: אתה רוע, רוע, רוע לב.
אבי בלשניקוב: 600 איש הביתה?
אבי בלשניקוב: תתבייש לך.
אבי בלשניקוב: חוצפן.
אלי פולק: אנחנו ראינו יותר מפעם - - -
אבי בלשניקוב: בית המקדש נחרב בגלל אנשים כמוך.
אבי בלשניקוב: שנאה.
כרמל שאמה-הכהן: מר בלשניקוב, זה כבר עצבים חינם.
אלי פולק: אנחנו ראינו יותר מפעם אחת במדינת ישראל, ובצדק, שאת החוק צריך לכבד, גם כאשר המחיר הוא מחיר מאוד מאוד כבד, הרבה יותר כבר מאשר 500 עובדים.
אלי פולק: אבל כאן נוצר מצב שבו אתם יוצרים דוגמה לאומה, שאומרת: חבר'ה, לפני בחירות אפשר להפעיל לחץ, החוק הוא צחוק, לא צריך לכבד אותו.
אלי פולק: וחבל.
אלי פולק: בעצם העובדה שהדבר הזה נדון כאן, אתם פוגעים בדמוקרטיה הרבה יותר מהפגיעה שיש בדמוקרטיה מכך שערוץ שני נסגר.
אלי פולק: יש רק להצר על כך.
אלי פולק: אני מסכים אתך, מר בלשניקוב, אנחנו הולכים לבג"ץ על הדבר הזה.
אלי פולק: הגשנו עתירה לבג"ץ על הדבר הזה, כי אנחנו חושבים שלא היה ראוי שהדיון הזה יתקיים עכשיו, אלא רק לאחר הבחירות.
אלי פולק: ואם אתם עשיתם טעות בחשבון של הלחצים שלכם, אתם צריכים לשלם את המחיר.
מתן חודורוב: זה אנחנו עשינו טעות, או ששנה וחצי אף אחד לא הסכים לדון בחוק שלנו למרות שאנחנו התרענו מראש על הבעיה בערוץ 10?
מתן חודורוב: סליחה - - -
כרמל שאמה-הכהן: מר חודורוב, אתה לא ברשות דיבור.
מתן חודורוב: יש גבול גם לשקרים.
כרמל שאמה-הכהן: אני רק אומַר שהדיון הזה והצעת החוק הזאת מתקיימים ומקודמים באישורו של היועץ המשפטי לממשלה והיועץ המשפטי לכנסת ועוד כמה יועצים משפטיים מכובדים, ולא פחות מכל מי שהזכרתי עכשיו – היועצת המשפטית של ועדת הכלכלה.
שלמה מולה: רק אזכיר לאדוני שזו סמכותו של יושב-ראש הכנסת לכנס את הכנסת היום, ולכן החוק נדון.
שלמה מולה: אז אני מציע לא לזרוק אבנים.
שלמה מולה: אתה מקדם אג'נדה ועמותה, אז לך תקדם...
כרמל שאמה-הכהן: אתה יכול אולי לחשוד בנו, אבל לא בכל מי ש - - -
אלי פולק: אני מבין שבצוק הימים ובצוק העתים יש החלטות שמתקבלות כפי שהן מתקבלות, אבל זה עדיין לא הופך אותן - - -
כרמל שאמה-הכהן: זה לא השלמות - - -
מתן חודורוב: בצוק הימים יש עתירות מטופשות שמוגשות לבית משפט.
כרמל שאמה-הכהן: יש כאן איזונים בין דברים.
אלי פולק: אני חושב שהדיון הזה מראה עוד דבר: במקום להתייחס לדברים בצורה עניינית, אתם בערוץ 10 מעולם לא ידעתם איך להתייחס עניינית, אלא להשמיץ - -
מתן חודורוב: יש לך ביקורת על הערוץ, והיא שורש הקו האנטגוניסטי שאתה מוביל.
אלי פולק: - - ולומר דברים שהם פשוט לא לעניין, וחבל.
אלי פולק: וזאת אולי אחת הסיבות שאתם נקלעתם למצב שנקלעתם.
אתי בנדלר: אני רק רוצה לחזור על דבריו של יושב-ראש הוועדה.
אתי בנדלר: מפאת לחץ הזמן לא אפרוס כאן בפני הוועדה חוות דעת מדוע אנחנו סבורים שאין מניעה להתעסק בחוק הזה.
אתי בנדלר: אני לא אדבר כרגע על כל פרטי החוק, האם כולם קשורים לצוק עתים או לא, אבל בהינתן העובדה שללא תיקון חוק לא ניתן יהיה להמשיך בשידורי ערוץ 10, ובהינתן העובדה שהמצב שאליו נקלע ערוץ 10, מקורו לא במחדלים שלהם, כפי שהוסבר לנו, אלא בתמורות שחלו, בעיקר בשוק הפרסום – בהינתן אלו, אנחנו סברנו שבהחלט ניתן לדון בחוק הזה בנקודת הזמן הזאת.
אלי פולק: אני מניח שניפגש בבית המשפט העליון.
כרמל שאמה-הכהן: הדובר האחרון לפני שאנחנו מתחילים בחקיקה – ג'עפר פרח, ערוץ "הלא TV", בבקשה.
ג'עפר פרח: אני יושב פה, הערבי הנוסף, ומקנא: יש פה מישהו שדואג לתעשייה גוססת.
ג'עפר פרח: לנו, הציבור הערבי, אין תעשייה.
ג'עפר פרח: זה אולי לא משהו חדש, אבל הוועדה ורוב משרדי הממשלה לא התעסקו בהקמת תעשיית קולנוע וטלוויזיה ערבית.
ג'עפר פרח: כל הנתונים מראים שזה בשולי השוליים.
ג'עפר פרח: אני מציע שאם הדיון הזה באמת יתקיים אחרי הבחירות, יילקח בחשבון שתעשיית הטלוויזיה לא תהיה יהודית בלבד, אלא תתייחס לחמישית מאזרחי המדינה, שצריכים גם השקעות בהפקות מקור.
ג'עפר פרח: זה הכישלון של כל גופי הרגולציה עד היום – הם לא הבינו שצריך להקים את התעשייה הזאת גם בשפה הערבית.
ג'עפר פרח: הנושא הזה, חברי הכנסת, הרגולציה, יכול להיות שהוא לא מעניין אתכם - - -
אלכס מילר: אתה מצפה שאנחנו נקים ערוץ פרטי?
ג'עפר פרח: הרגולציה במשך 30 שנה הקימה פה כבלים, הקימה פה ערוצים פרטיים, הקימה פה תעשייה שלמה - - -
אופיר אקוניס: נדמה לי שהוועדה הזאת - - - את המכרז.
ג'עפר פרח: נכון.
ג'עפר פרח: ואני אומר לך שהערוץ הזה גוסס - - -
אופיר אקוניס: זה לא שייך אל - - -
ג'עפר פרח: גם ערוץ 10 לא שייך אליך, נכון?
ג'עפר פרח: יש פה תעשייה שלמה שדורשת התערבות, כולל מה שקורה בתוך האוכלוסייה הערבית.
אופיר אקוניס: הכול דורש התערבות.
ג'עפר פרח: ואני מבקש את עזרתך, חבר הכנסת אקוניס.
ג'עפר פרח: אולי פעם אחת תקדיש קצת זמן לראות איך מצמיחים תעשייה של טלוויזיה גם בשפה הערבית ולא רק בשפה העברית.
אופיר אקוניס: בזמן האחרון אני הקדשתי המון לעניין הזה.
אופיר אקוניס: "המון".
ג'עפר פרח: חבר הכנסת אכרם דיבר על כך שיש פה ערוצים שמדברים על זה שאנחנו רוצים פה פלורליזם ורב-תרבותיות.
ג'עפר פרח: חבר'ה, ערוץ 10, בפעם האחרונה שראיתי ערבי אצלכם זה לא היה ב-24 השעות האחרונות.
ג'עפר פרח: וגם בערוץ 2 אני כמעט לא רואה ערבים, גם לא כתבים.
ג'עפר פרח: וגם מעט מאוד אתיופים, וכמעט ואין חרדים, ובקושי יש רוסים.
ג'עפר פרח: הערבים, חמישית מאזרחי המדינה, לא נראים אצלכם.
ג'עפר פרח: אז בשם הדמוקרטיה והפלורליזם אני מבקש מכם שתתחילו להתייחס לחמישית מאזרחי המדינה.
אופיר אקוניס: סליחה, חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה הופיע אתי אתמול בתכנית הבוקר, והוא קיבל הרבה יותר זמן - - -
ג'עפר פרח: לא צריך לספור כל ערבי - - -
אופיר אקוניס: לא, אני במקרה הייתי אתו.
אופיר אקוניס: במקרה.
אופיר אקוניס: אז למה אתה אומר שהוא לא הופיע?
אופיר אקוניס: הזמינו, הוא הופיע, טען את טיעוניו יפה מאוד - - -
ג'עפר פרח: תסתכל על הנתונים: כמה עובדים ערבים יש בכל הערוצים בישראל?
כרמל שאמה-הכהן: אילן אבישר, ואחרי זה הפסקה קלה.
יואל חסון: למה הפסקה?
אופיר אקוניס: אולי היושב-ראש רוצה להתרענן.
יואל חסון: שיחליפו אותו בינתיים.
כרמל שאמה-הכהן: אילן אבישר, בבקשה.
כרמל שאמה-הכהן: ואחרי זה אנחנו יוצאים להפסקה קלה.
אילן אבישר: אני רוצה להגיד כמה דברים מהפרספקטיבה של הרשות השנייה.
אילן אבישר: לפעמים גם אנחנו מתוסכלים מכך שסוגיות של רגולציה נדונות על ידי המחוקק.
אילן אבישר: מצד שני, אנחנו גם מכירים את ההיררכיה שקיימת במספר נתונים בסיסיים שהוגדרו בחוק ושלגביהם הרשות השנייה היא לעתים זרוע מבצעת בלבד ולעתים אפילו לא רלוונטית.
אילן אבישר: דיברו על דרישות רגולטוריות מפליגות, בעיקר בהקשר של כספים.
אילן אבישר: אנחנו פנינו בקריאה להורדת התמלוגים, גם לפני כשנה וחצי, קריאה שנענתה, וגם לאחרונה.
אילן אבישר: ואנחנו צריכים לראות את ההתקדמות בכיוון הזה.
אילן אבישר: העניין העיקרי שלנו הוא בתוכן, אבל אנחנו עוקבים אחר הסיטואציה הלא קלה של הזכיינים שלנו זה זמן רב.
אילן אבישר: כדאי לשים את הדברים בקונטקסט, כדי שלא ניכנס להיסטריה חסרת גבולות.
אילן אבישר: המשבר הכלכלי החריף בצורה מאוד דרמטית אחרי המחאה החברתית.
אילן אבישר: אם הייתה איזושהי ציפייה להתאוששות לאחר הגל שהמחאה החברתית חוללה בתעשייה ובמשק, הסתבר שהיא לא קרתה, ו"עמוד ענן" היה עוד איזשהו פרק שהמחיש את הקשיים הגדולים של הזכיינים.
אילן אבישר: אני חייב להגיד שבאופן כללי, עם כל הבעיות ולמרות שהזכייניות הן לא מושלמות, אנחנו בהחלט מודעים לזה שהן מעניקות שירות עצום לאזרחי מדינת ישראל, הן מבחינת שירותי החדשות, הן מבחינת הבידור, הן מבחינת יצירה.
אילן אבישר: בעיקר במפת תקשורת שבה הערוץ הציבורי בקושי מתפקד.
אילן אבישר: אני חושב שגם מבחינת תכניות המקור הן עושות מעל ומעבר – המסך שלהן הוא בדרך כלל מסך עברי.
אילן אבישר: אני חושב שמה שנעשה כאן היום בחוק הזה, ההקלות שיינתנו, יש בהן הרבה צדק.
אילן אבישר: זה מגיע להן.
אילן אבישר: הן בהחלט השקיעו לא מעט בשנים האחרונות, והייתי אומר שיש גם הישגים בין-לאומיים.
אילן אבישר: בקשר להקלה או הדחייה של סוגה עילית, אני רוצה להגיד לחברינו היוצרים שגם בסוגה העילית יש עילית-עילית ויש עילית-תחתית.
אילן אבישר: העילית-עילית זה הדרמה והסרטים הדוקומנטריים, והעילית-תחתית זה תכניות התעודה והתכניות המיוחדות.
אילן אבישר: הכוונה של הרשות השנייה היא להבטיח שהפגיעה בעילית-עילית, בדרמה ובסרטים הדוקומנטריים, תהיה מינימלית, אם בכלל.
עמית ליאור: ובקולנוע.
אילן אבישר: קולנוע זה גם כן משהו - - -
אסף אמיר: אנחנו מאוד נשמח - - -
אילן אבישר: אני לא בטוח שאפשר לנתח את זה כאן, אבל זה בהחלט הדבר - - -
אתי בנדלר: לא בטוח שתהיה לכם זכות לעשות את זה אם זה לא ינוסח כאן.
אסף אמיר: בדיוק.
אילן אבישר: זו בדיוק הנקודה, אתי, שהייתי מעדיף שתהיה לנו הסמכות.
אתי בנדלר: אז כשהסעיף הזה ייקרא, יהיו הערות והוועדה תחליט.
אתי בנדלר: יישמעו הערות למיניהן.
אילן אבישר: אפשר לדחות את הדיון הפרטני בזה לדיון בחוקים.
אילן אבישר: אבל הגישה העקרונית היא לתת לנו את המנדט לקבוע את זה לפי הכללים הקיימים.
קריאה: זה יהיה לפי הכללים הקיימים ברשות השידור.
אילן אבישר: אבל זה יהיה עם איזושהי מדיניות מאוד ברורה, כדי להבטיח שהפגיעה בז'אנר האיכותי, העילי, תהיה מינימלית או אפסית.
אילן אבישר: תודה.
כרמל שאמה-הכהן: אנחנו יוצאים להפסקה עד רבע לתשע.
כרמל שאמה-הכהן: סיימנו עם ההערות הכלליות להצעת החוק, ואנחנו עוברים לדיון והצבעה בסעיפי הצעת החוק.
כרמל שאמה-הכהן: אנחנו נדון סעיף-סעיף ונצביע.
כרמל שאמה-הכהן: אם יהיו אחרי זה הצעות לסעיפים נוספים, אנחנו נשמח לדון בכך.
כרמל שאמה-הכהן: אמרתי שהמגמה היא לבחון את הרחבת הסיוע במגבלות האפשר, ולכן לכל מי שתהיה הצעה נוספת, יהיה רשאי להציג אותה ולהגישה.
כרמל שאמה-הכהן: נא לקרוא את ההצעה.
טל רוזנפלד: "הצעת חוק הרשות השנייה לטלוויזיה ורדיו (תיקון מס' 37), התשע"ג-2012
כרמל שאמה-הכהן: מה המהות של הסעיף הזה?
דנה נויפלד: הוא מוסיף את ההגדרה של התיקון שאנחנו עושים עכשיו.
כרמל שאמה-הכהן: למישהו יש הערות לסעיף הספציפי הזה?
כרמל שאמה-הכהן: הצבעה בעד אישור הסעיף – פה אחד הסעיף התקבל.
כרמל שאמה-הכהן: נא לקרוא את הסעיף השני.
דנה נויפלד: אנחנו קוראים עכשיו נוסח של סעיף שלא היה בוועדה, שהוא שיפור של הנוסח שהיה בפני הוועדה.
דנה נויפלד: הסעיף הזה הוא סעיף שמתקן את תוקף הזיכיון לשידורים.
דנה נויפלד: היום לקשת ולרשת, בעלי הזיכיון בערוץ 2, יש תקופת זיכיון של עשר שנים, והסעיף הזה מאפשר להם להאריך את זה בשנתיים נוספות, ובלבד שהם עומדים בתנאים שנמנו בסעיף.
דנה נויפלד: התנאי הראשון הוא שבעל זיכיון אחד ביקש והשני נתן את הסכמתו לכך; ושהבקשה הוגשה עד 31 באוקטובר 2014.
אתי בנדלר: דנה, אני מבינה שבהתאם לנוסח המתוקן שהעברתם עכשיו, לא מדובר בהארכה דווקא של שני בעלי הזיכיון, אלא יכולה להיות סיטואציה שבה בעל זיכיון אחד מבקש להאריך את זיכיונו והשני אינו מעוניין בהארכת זיכיונו אלא רוצה לעבור לרישיון למשל.
אתי בנדלר: אבל הוא עדיין יכול להסכים לכך שבעל הזיכיון המבקש, זיכיונו אכן יוארך.
אתי בנדלר: כלומר, יכולה להיות סיטואציה שבה רק זיכיון של אחד מבעלי הזיכיונות יוארך והשני יעבור לרישיון, נכון?
דנה נויפלד: זה דומה למצב היום, גם ללא תיקון הזה.
דנה נויפלד: לו היה אחד מבעלי הזיכיון בוחר לעבור לרישיון ב-2013, הוא היה יכול לצאת, בעוד השני נשאר.
דנה נויפלד: זה לא קרה כי ב-2012 אף בעל זיכיון לא ביקש לעשות את זה.
אתי בנדלר: נזכור את ההערה הזאת בפסקה 4, שאליה תגיעי עוד מעט.
דנה נויפלד: אז אם ביקש בעל זיכיון להאריך את זיכיונו, מה שיחול עליו זה ההתחייבויות והתנאים שחלו עליו בשנת הזיכיון העשירית, וחוץ מזה הוא ישלם תמורה למדינה בעד הארכת הזיכיון.
דנה נויפלד: התמורה תיקבע על ידי שר האוצר, לאחר המלצה של הרשות השנייה, בהסכמת שר התקשורת ובאישור הוועדה.
דנה נויפלד: אם הוא לא שילם את התמורה האמורה, זיכיונו יפקע.
דנה נויפלד: חוץ מזה, באותו אופן מוארך גם הזיכיון שניתן לטלוויזיה הלימודית.
דנה נויפלד: כמו כן, סעיף קטן (4) מתייחס למצב שבו פקע או בוטל הזיכיון שתוקפו הוארך.
דנה נויפלד: במצב כזה, מועצת הרשות השנייה תקבע הוראות לעניין השימוש ביחידת השידור שנותרה, על ידי בעל הזיכיון שנותר.
דנה נויפלד: זה במקרה שבו יש שני בעלי זיכיון, ואחד מהם פוקע והשני לא.
דנה נויפלד: הוא לא חייב להתקיים.
דנה נויפלד: אבל במידה שהוא כן מתקיים, או אז תחול ההוראה הזאת.
אתי בנדלר: אם כך צריך להשלים את זה, כי זה מכוון לסיטואציה שבה שני בעלי הזיכיון ביקשו את הארכת הזיכיון, נכון?
כרמל שאמה-הכהן: תסבירי את התיקון הזה.
אתי בנדלר: פסקה 4 מדברת על סיטואציה שבה יש בעלי זיכיון באותו ערוץ, וזיכיונו של אחד מהם פקע או בוטל.
אתי בנדלר: אבל צריכה להיות הנחה - - -
דנה נויפלד: אתי, יש פה התייחסות לשניים: בעל זיכיון לשעבר, שהוא זה שפקע או בוטל זיכיונו; ובעל זיכיון שנותר.
דנה נויפלד: זאת אומרת, הסעיף מניח שיש אחד שנותר, ואחד שהוארך ואז בוטל או פקע.
אתי בנדלר: טוב, נבהיר את זה בנוסח בהמשך.
כרמל שאמה-הכהן: אז לא צריך תיקון פה?
אתי בנדלר: אנחנו נתקן את זה ברמה של הנוסח.
טל רוטשטיין: לי.
טל רוטשטיין: אני יועצת משפטית מהרשות להגבלים עסקיים.
טל רוטשטיין: אנחנו רוצים להתייחס לסוגיה של הצורך בהסכמת בעל הזיכיון השני.
טל רוטשטיין: (ב3).
טל רוטשטיין: כדי להאריך זיכיון, צריכה להינתן הסכמת בעל הזיכיון השני, ויש עם זה בעיה בהיבט התחרותי.
טל רוטשטיין: אני יכולה להצביע על שני היבטים.
טל רוטשטיין: הצורך בהסכמה בין שני בעלי זיכיון מופיע פעמיים בתיקון הזה.
טל רוטשטיין: מדובר בהחלטה מאוד משמעותית ודרמטית לכל בעל זיכיון.
טל רוטשטיין: הצורך לקבל הסכמה מהמתחרה הישיר שלך, יכולה להיות לו השלכה על יתר השדות התחרותיים של שני בעלי הזיכיון.
טל רוטשטיין: מעבר לכך, אם המעבר לרישיון נועד לקדם תחרות, אז הצורך בהסכמה בין שני המתחרים הוא צורך שקצת מקשה על הרצון לקדם את התחרות.
אתי בנדלר: - - - שמעו אתכם לפני שהציעו את ההצעה הזאת?
טל רוטשטיין: אנחנו למדנו על ההצעה הזאת היום.
אתי בנדלר: כולנו למדנו על ההצעה הזאת היום.
שלמה מולה: מה החלופה שאתם ממליצים עליה?
טל רוטשטיין: שלא צריך לבקש הסכמה.
טל רוטשטיין: זכות הווטו הזו - - -
כרמל שאמה-הכהן: למה יש צורך בהסכמה?
אבי דיכטר: כי אחרת יש מועד אחד בלבד על פי החוק היום.
אבי דיכטר: אני גם לא מבין את ההיגיון – אם אחד יוצא לרישיון לפי כן אז הדעת נותנת שיש יותר תחרות, לא פחות תחרות.
אבי דיכטר: לכן אני לא מבין את ההיגיון.
אבי דיכטר: ב-15 ממילא שניהם יכולים ללכת הביתה, ואז לא תהיה תחרות אולי בכלל.
אבי דיכטר: כאן, לפני 15, יש אפשרות להתחרות.
אבי דיכטר: היום אם מישהו רוצה לצאת לרישיון, הוא לא יכול.
טל רוטשטיין: אבל למה הוא צריך הסכמה?
טל רוטשטיין: אם אתה צריך לקבל הסכמה מהמתחרה שלך, שזה דבר כל כך משמעותי, הדעת נותנת שהתחרות ביניכם במקומות אחרים אולי - - -
אבי דיכטר: להפך, הדעת נותנת שאחד מוכן להיות ברישיון אחר, ואחד נשאר בזיכיון.
אבי דיכטר: זה בדיוק ההפך.
טל רוטשטיין: זו החלטה שלדעתנו צריכה להיות לה הצדקה.
שלמה מולה: אבי, למה זה מפריע לך?
אבי דיכטר: כי ברגע שיש שני בעלי זיכיון שחיים תחת חוק, תחת זיכיון שהמדינה נתנה להם עד 2015, אתה לא יכול לשנות את הכללים באופן חד צדדי על ידי אחד מהם.
אבי דיכטר: זה בלתי אפשרי.
כרמל שאמה-הכהן: יש לך פתרון לזה?
אתי בנדלר: אני יכולה להבין מדוע מבקשים את הצורך בהסכמה: משום שאם אחד מבעלי הזיכיון רוצה לצאת לרישיון, הוא משפיע בהחלטה שלו על בעל הזיכיון הנותר.
אתי בנדלר: יכולים למשל לתת לו, כבעל זיכיון, הוראה להתחיל לשדר בכל יחידת השידור.
אתי בנדלר: כלומר, שבעה ימים בשבוע במקום שלושה או ארבעה.
אתי בנדלר: יש לזה השלכות מאוד משמעותיות על בעל הזיכיון שנשאר.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מה אם הוא לא מסכים?
אבי דיכטר: אם הוא לא מסכים, החוק מתקיים כהוראתו היום.
אבי דיכטר: כלומר, הזיכיונות פוקעים בנובמבר 2015.
אבי דיכטר: ולכן זה הגיוני.
דוברת: זה חוק בעל מבנה מאוד מיוחד, שבו שתי הזכייניות קשורות אחת בגורל השנייה.
דוברת: בגלל המאפיינים המאוד מיוחדים האלה של החוק, נדרשת ההסכמה.
כרמל שאמה-הכהן: מה המשקל של ההערה של ההגבלים העסקיים מבחינתך?
אתי בנדלר: בדרך כלל אנחנו נוטים לתת בוועדה הזאת משקל מאוד משמעותי להערות ההגבלים העסקיים, משום שאחד הדברים שהוועדה שוקדת עליהם הוא פיתוח התחרות, ומי כמוהם אמונים על העניין הזה.
אתי בנדלר: אבל אין לי כרגע פתרון שמונע את המצב הזה.
כרמל שאמה-הכהן: אז נדלג בשלב הזה - - -
אלכס מילר: אם יש בעיה עקרונית מיוחדת, אם תרצו לבטל או לשנות משהו, אתם יכולים להביא אחרי הבחירות תיקון נוסח בעניין הזה.
אלכס מילר: אם עכשיו נתחיל להתעסק בעניין הזה, אנחנו פשוט ניתקע עם איזשהו סעיף טכני עד מחר בבוקר.
דנה נויפלד: אני רוצה להעיר שאמנם ההערה של חברתי היא טובה, אבל צריך לשים לב שהפגיעה מוגבלת בזמן, כי אנחנו מדברים בסך הכול על תקופת הארכה של שנתיים, והמשטר עצמו כבר היום מאפשר לאחת להישאר ולאחת לצאת.
דנה נויפלד: לכן הפגיעה, ככל שהיא קיימת, מוגבלת במשך שלה.
אתי בנדלר: הפגיעה הזאת קיימת לתקופה מוגבלת, עד 2015, ואת אומרת שאם יש כבר פגיעה, אז בואו נמשיך את זה לעוד שנתיים.
דנה נויפלד: לא, אתי, זה לא מה שאני אמרתי.
אתי בנדלר: צריכים לזכור שיש לזה השלכות מרחיקות לכת על הבעל הרישיון שנשאר.
דנה נויפלד: סליחה, זה ממש לא מה שאמרתי.
דנה נויפלד: המצב עד 2015 הוא מצב שהחוק מאפשר – מצב של שני בעלי זיכיון.
דנה נויפלד: אם מדובר על פגיעה, זו פגיעה בין 2015 ל-2017, שזו תקופת ההארכה שעליה מדובר כרגע.
רון גזית: אני רוצה להוסיף משפט בעניין הזה.
רון גזית: הסעיף הזה הא סעיף חשוב, בלי הסעיף הזה אף אחד לא יֵצא לרישיון.
רון גזית: אם מישהו יצא לרישיון, קשת או רשת, התחרות תגבר.
רון גזית: ואם לא יצאו לרישיון, אז תהיה פחות תחרות והמצב ימשיך כמו עכשיו, מצב "אינוולידי" שהמחוקק יצר לפני הרבה שנים.
רון גזית: לכן הסעיף הזה הוא חיוני מבחינת התחרות, ואני חושב שהגברת מההגבלים העסקיים פשוט טועה במקרה הזה.
דנה נויפלד: לא, היא לא טועה, אבל הפגיעה היא פגיעה מוגבלת.
כרמל שאמה-הכהן: בואו ניתן לרשות להגבלים עסקיים לבצע עוד בדיקה של הנושא ולתת לנו חוות דעת סופית בהמשך הדיון.
כרמל שאמה-הכהן: נעובר לסעיף הבא.
דורלי אלמגור: יש לנו עוד הערה לסעיף.
דורלי אלמגור: בסעיף קטן (1) יש אמירה שההתחייבויות שחלו בשנה העשירית יחולו גם בתקופת ההארכה הנוספת אלא אם כן המועצה קבעה שהתנאים האלה לא יחולו.