GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
גיל אוריון: חוק הגנת הצרכן קובע שההוראות של החוק, ובכלל זה ההוראות של התיקון שבו אנחנו עוסקים, יחולו על כל ויתור או הסכם נוגד.
אתי בנדלר: עורך-דין אוריון, מציע חבר כנסת יואל חסון לא לקבוע בחוק הוראה כלשהי בהקשר הזה בקשר להשבה, ולכן אין כאן התניה על הוראה שתיקבע, כי לא תהיה הוראה.
גיל אוריון: אז אני מציע שנאמר במפורש שהעוסק יוכל לקבוע במסגרת מערכת היחסים שלו עם הלקוח או עם הצרכן הוראה לפיה - - -
גיל אוריון: אחרת זה לא יעבוד בסוף.
רעות אושעיה: חוק החוזים לא מאפשר זאת – מעבר לחוק החוזים - - -
רני נויבואר: למה חוק החוזים לא מאפשר זאת?
אתי בנדלר: למה חוק החוזים לא מאפשר את זה?
גיל אוריון: לא, בחוק הגנת הצרכן יש הוראה בסעיף 36 שאומרת שהוראות החוק הזה - - -
רעות אושעיה: ביטול – תרופות.
רני נויבואר: לא, אבל היא אומרת, לא תהיה - - -
אתי בנדלר: אבל אני אומרת לך שהחוק - - - את העניין, לכן אין כאן התניה על החוק.
גיל אוריון: אני מבין.
גיל אוריון: רק אני אומר שמעצם החוק - - -
רעות אושעיה: ביטול ישתמע השבה.
גיל אוריון: מעצם העובדה שאתה עושה אקט של ביטול – משמיע לנו הדין שלביטול נלווה השבה.
אתי בנדלר: אז אתה הולך עכשיו לחוק החוזים.
אדיר ענבר: מה שהוא אומר זה מה שחבר הכנסת חסון אומר.
אתי בנדלר: אבל חוק החוזים הוא כן חוק שאפשר להתנות עליו.
רני נויבואר: נכון, למעט על הצעה וקיבול.
אתי בנדלר: למעט על הצעה וקיבול.
אתי בנדלר: ואומר חבר כנסת חסון, תכניס לחוזים, לחוזה ההתקשרות שלך הוראה שלא תהיה השבה.
גיל אוריון: בכדי להסיר ספק בעניין הזה.
גיל אוריון: ואני חושב שאנחנו בבעיה בסוגיה הזו.
גיל אוריון: אני מציע שנכניס סעיף מפורש שאומר, שעוסק יכול לקבוע שבעת ביטול אין צורך בהשבה, ואז אוכל - -
אדיר ענבר: של עסקה כזאת.
גיל אוריון: - - להיות סמוך ובטוח שהמחוקק נתן על זה את דעתו והתיר לי לעשות את זה.
רני נויבואר: לא, אדוני, אני רוצה להתייחס.
רני נויבואר: לפחות ממה שאנחנו חושבים כרגע לא נראה לנו, אלא אם כן במהלך הדיון נעלה – אין לנו בעיה בדבר הזה, שהם יקבעו בחוזים שלהם מה ההשבה שהם מוכנים לתת.
רני נויבואר: אבל נראה לי שפה מנסה חברי לומר, שאם הוא כותב את זה פה בחוק הגנת הצרכן, שיש לו את הזכות המלאה שלא להשיב כסף – המשמעות היא שהוא כתב את זה בחקיקה.
רני נויבואר: ואם הוא יכתוב את זה בחוזה שלו, זה נתון לבחינה גם של סעיף 30 של חוק החוזים – שמדבר בתקנת הציבור וגם בחוק החוזים האחידים, שבעיקרן מאחר שלפי חוק החוזים יש לי זכות לקבל השבה, ולפי דיני עשיית עושר יש לי זכות לקבל השבה – המשמעות היא שצריך לבחון את זה במבחני הקיפוח של חוק החוזים האחידים, ואז זה אומר שיכול להיות שהוא לא יקבל השבה מלאה, אבל יכול להיות שהוא יקבל השבה מסוימת.
רני נויבואר: יכול להיות שהוא לא יחזיר, וכל הנושא הזה יישאר לביקורת של חוק החוזים האחידים.
אתי בנדלר: הוא לא רוצה להשיב.
אתי בנדלר: הוא רוצה לקבוע באופן ברור שלא תהיה השבה.
רני נויבואר: הוא רוצה לשריין פה את הזכות שלו שלא להחזיר שקל.
אתי בנדלר: זה איום ונורא.
קריאה: הם רוצים שייקבע שאין השבה.
קריאה: אתם לא מוכנים.
רני נויבואר: הוא לא רוצה להיכנס לזה.
יואל חסון: כל הרעיון שנאפשר לו לכתוב שיש לו את הזכות לכתוב שאין השבה.
רני נויבואר: כן, אבל אנחנו לא מוכנים לזה, כי אם זה מקפח ואנחנו שוב - - -
גיל אוריון: גב' בנדלר, כל הרעיון של סעיף 14 זה שקיפות וגילוי לצרכן.
רני נויבואר: אנחנו חושבים שזה מקפח, אז צריך לתת לזה להיבחן.
אתי בנדלר: נכון, אבל לא הרעיון של הסעיף של ביטולי עסקה, בפירוש לא.
אתי בנדלר: ולכן אני כל כך התנגדתי לקביעה שלא תהיה השבה, כי אני בהשקפה האישית שלי חושבת שיש בזה משום קיפוח לקוחות.
אתי בנדלר: אז אני מוכנה לבלוע בחוסר ברירה – מאחר שלכך חותר ממלא-מקום יושב-ראש הוועדה – את שתיקת החוק בעניין הזה, אבל אני לא רוצה התייחסות מפורשת.
רעות אושעיה: כל שתיקת החוק באמת גם תחריג את הסעיף שכרגע על שולחן הוועדה.
גיל אוריון: אבל השתיקה, לפי התפיסה המשפטית שלך, משמעה שאני בעצם לא אוכל לעשות את זה.
רני נויבואר: זה לא מה שהיא אמרה.
רני נויבואר: היא אמרה שאם זה לא יהיה מקפח אתה יכול לעשות את זה.
אתי בנדלר: רק אמרתי, ייתכן שזה יהיה נתון אחר כך לבחינה משפטית.
רני נויבואר: אם זה יהיה מקפח, זה יהיה מקפח במשקפיים המקובלות.
גיל אוריון: משעה שאת קובעת זכות לבטל, את משפיעה במשתמע גם חובה להשיב.
רני נויבואר: מה שתכתוב בחוזה זה מה שתכתוב החוזה, וזה יהיה נתון לביקורת.
רני נויבואר: אתה מבקש חסינות מפני אותה ביקורת שיפוטית שמקובלת בחוק החוזים האחידים.
גיל אוריון: אני לא מבקש חסינות.
רני נויבואר: אתה מבקש, כי אתה מבקש להנציח בחוק הגנת הצרכן שנועד להגן על צרכנים את הזכויות שלך.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אל תכעס עלי, אני חושבת שלא צריך לעשות את זה עכשיו, אני מצטערת, זה יותר מדי רציני, אנחנו יכולים לפגוע באנשים עם הצעת החוק כשאנחנו כל כך מהירים.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לא ידענו שיש בחירות, נהיה בחירות, נחזור אחרי הבחירות.
יואל חסון: אם אני דופק בפטיש וסוגר את הישיבה החוק לא עובר.
יואל חסון: שיהיה לכם ברור.
יואל חסון: כל ההישגים שהשגנו היום, הישגים משמעותיים מאוד בזכות חברי הכנסת החרוצים שהיו פה, יושב-ראש הוועדה המכהן, בזכות הנכונות של "קלאב הוטל", בזכות הנכונות של המייצגים, בזכות כולם והממשלה כמובן, משרד המשפטים, התמ"ת, וכל מי שמייצג את המועצה לצרכנות, אני אומר לכם, אם אני דופק בפטיש זה נגמר.
יואל חסון: אם אנחנו היום לא מגיעים לאיזו נוסחה בנושא הזה, כל החוק יורד לטמיון.
אדיר ענבר: נו, אז?
ניצן חרותי: מותר?
יואל חסון: יש לך הצעה לפני שאני מוריד את זה לטמיון?
ניצן חרותי: אין לי הצעה.
ניצן חרותי: הם מאוד ישמחו אם תוריד את זה לטמיון.
אדיר ענבר: התעשייה הזאת לא תתקיים, הענף הזה לא יתקיים עם זכות השבה, זה עובדתית, זה כלכלית.
אדיר ענבר: אפשר לחוקק מה שרוצים, פשוט לא יהיה Time-sharing.
אדיר ענבר: הכול בנוי על הרעיון הזה.
אדיר ענבר: לכן אני חושב – מאחר שאני מניח שאיש לא רוצה שיקרה מה שאמרתם - -
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: למה כל כך חשוב ה- Time-sharingהזה?
אדיר ענבר: - - שפשוט צריך לקבוע שללא זכות השבה ועם אותה נוסחה שקבעת מה שקבעת, אבל זכות השבה לא יכולה להיות מעורבת בזה.
אלקס הרטמן: אני חושב שאפשר לכתוב משהו ביניים, שאין זכות השבה בכפוף לטענות על-פי חוק החוזים האחידים, או אינני יודע, על-פי - - -
אתי בנדלר: לא, את זה אני לא צריכה לכתוב.
אתי בנדלר: אם אני קובעת את זה בחוק הזה, אז אין לי כאן שום כפוף.
רני נויבואר: לא, אין דבר כזה בחקיקה, זה לא סעיף.
יואל חסון: אין, זה לא יכול להיעשות.
אלקס הרטמן: החוק להגנת הצרכן לא מוליד את זכות ההשבה.
רני נויבואר: בכל מקרה חוק הגנת הצרכן הוא תת-תת קטגוריה של חוק החוזים הכללי.
רני נויבואר: וכמו שהעליתם קודם שיש לכם חשש בדבר ההשבה עכשיו, אנחנו לא מתערבים בחוזים אקטיבית, אלא אנחנו - - -
אלקס הרטמן: קודם כל אני עושה הפרדה בין חוזי עבר וחוזי עתיד.
רני נויבואר: לא, חוזי עבר – אנחנו לא מחילים הוראות.
רני נויבואר: אתה מבקש בעצם לבוא ולומר שבהסדר המוצע, שבכל חוק הגנת הצרכן יש השבה, כי זו התוצאה הכוללת של חוק החוזים, אתה מבקש להוציא את עצמך.
אלקס הרטמן: לא בטוח שבכלל היה נכון להתערב ב-Time-sharing, אני חייב לומר.
אלקס הרטמן: חייבים להתחשב במהות של ה- ,Time-sharingוהמהות של Time-sharing שונה מאשר חדרי כושר.
יואל חסון: התפשרתי מעל ומעבר, תאמיני לי.
רני נויבואר: חשבתי שבחדרי כושר הרבה יותר מסובך להתערב מאשר ב-Time-sharing.
אלקס הרטמן: אני טוען מלכתחילה שאין הצדקה לכל העניין.
אלקס הרטמן: זאת אומרת, בעצם אנחנו נמצאים פה כל הימים האלה בגלל "קלאב הוטל", חוזי העבר בעצם, זאת הבעיה.
אלקס הרטמן: ומאלצים את כל המערכת לתוך זה.
רעות אושעיה: אתם מאלצים פה מערכת שלמה של קבוצות וחברות שמוכרות עדיין Time-sharing בארץ ובעולם, כמובן חברות ישראליות בארץ.
רעות אושעיה: לצורך העניין קביעה כזאת פוגעת לא רק ב"קלאב הוטל", שעליה התחיל החוק, אלא ב"ישרוטל" וב"פתאל" ובחברות נוספות שהולכות לפי המודל הכלכלי הזה שהומצא לא במדינת ישראל, הוא הומצא בחוץ-לארץ.
רני נויבואר: יש במדינת ישראל, לדעתי, משהו שאולי לא הבחנתם בזמן האחרון, שהכנסת והממשלה מבקשות להימנע מכבילות של צרכנים, חוזים ל-36 שנה, גם אם נראה לך תקופות זמן - - -
רעות אושעיה: בגלל זה אנחנו מאפשרים את הביטול.
יואל חסון: עורכת-דין נויבואר, יש לך הצעה?
רני נויבואר: אני לפחות חושבת שההצעה של היום מקובלת עלי.
יואל חסון: שלי?
רני נויבואר: כן, האחרונה שאומרת שנתיים ואומרת שאין בכך כדי לבוא ולומר משהו לעניין ההשבה, אם הם רוצים שיכתבו משהו, מה שהם יכתבו בחוזים כפוף לבחינת חוק החוזים האחידים, זהו.
אתי בנדלר: זאת אומרת שהחוק ישתוק בקשר לזה.
רני נויבואר: אנחנו בסדר.
אלקס הרטמן: החוק יאמר שהחוק להגנת הצרכן לא יכפה את זכות ההשבה.
אדיר ענבר: לא יוצר זכות השבה.
אתי בנדלר: אני רוצה להבין בדיוק את מה שאמרת, זה בדיוק מה שחשבתי, ההצעה שלהם שייאמר בחוק במפורש שהם רשאים לכתוב בחוזה, לקבוע בחוזים הוראות ש - - -
אלקס הרטמן: בכפוף לכל דין אחר.
רני נויבואר: אנחנו חושבים שזה לא נכון כל עוד לא נכתב - - -
יואל חסון: בכפוף לכל דין אחר.
רני נויבואר: חברי מלומדים בלכתוב חוזים.
רני נויבואר: אנחנו כותבים הרבה חקיקה.
רני נויבואר: בחקיקה לא כותבים מלים מיותרות בחזקה שהמחוקק לא השחית מלותיו לריק וזה ודאי יודעים לצטט מפסיקת בית-המשפט.
יואל חסון: אבל למה הם אמרו לכם בכפוף לכל דין?
רני נויבואר: לכן לא צריך לכתוב "בכפוף לכל דין" בגלל שאפשר להצהיר הסדר שלילי.
רני נויבואר: ההסדר השלילי אומר שכל מה שלא מוסדר בחוק הגנת הצרכן אפשר ללכת לקבוע בו הסדרים מקובלים.
רני נויבואר: הקוגנטיות רק לגבי המילים הכתובות, לא לגבי המלים הלא כתובות, אז אם אתה שותק המשמעות של זה שאין הסדר.
רני נויבואר: אין הסדר, המשמעות היא שזה דיס-פוזיטיבי ואפשר לכתוב מה שהם רוצים, הם יכתבו מה שהם רוצים, אבל בחקיקה אנחנו לא מקנים את הזכות, כי הרי כל מה שלא כתוב בחוק הזה במלים האלה אפשר לקבוע דברים אחרים בחוזים.
רני נויבואר: אף אחד לא כותב, יש לך זכות לכתוב משהו אחר בחוזה אם לא כתבת - - -
אלקס הרטמן: סליחה, תרשו לי שנייה אחת כדי פשוט לנסות לגמור את זה, האם אי-אפשר לומר, לא יהיה זכאי להשבה מכוח ביטול כאמור בחוק זה, וזאת מבלי לגרוע מזכותו על-פי דין אחר.
רני נויבואר: אבל יש לו זכות להשבה לפי הביטול הזה.
רני נויבואר: כל הוויכוח זה אם אתה תכתוב בחוזה שאין לו זכות להשבה, כמה זה שווה.
רני נויבואר: יכול להיות שזה שווה מעט, יכול להיות שזה שווה הרבה.
רני נויבואר: אתה מבקש שאכתוב לך שזה שווה הרבה.
רני נויבואר: אני לא מוכנה לכתוב את זה.
רעות אושעיה: אבל את גורמת לכך שקיימת השבה.
אלקס הרטמן: הרי אנחנו לא יכולים להסכים להשבה, כי זה נוגד את כל התפיסה של .
אלקס הרטמן: Time-sharing
רעות אושעיה: את כל התפיסה של ה-Time-sharing כרגע ביטלתם.
יוסף מנירב: זה וידוא הריגה לענף ה-Time-sharing בארץ.
רעות אושעיה: החוק שותק מבחינתנו כבר שנה.
יואל חסון: מישהו רוצה להיות יצירתי או שאנחנו זורקים את כל החוק לפח?
ניצן חרותי: אני חושב שההצעה האחרונה שלך מצוינת.
אלקס הרטמן: בסוף אנחנו מגנים על החוק.
יואל חסון: החוק הזה עוזר גם לכם, תאמין לי.
רעות אושעיה: כשהחוק שותק, מבחינתנו זה כמו השבה, אותו דבר.
רעות אושעיה: אני לא רואה בזה שינוי.
גיל אוריון: עורכת-דין בנדלר, מה עם ניסוח כדלקמן – אין בעצם הזכות המוקנית לביטול במסגרת סעיף זה כדי למנוע מהעוסק לקבוע שאין זכות להשבה במקרה של ביטול.
רני נויבואר: כן, אבל זה עלול להיות מקפח.
רני נויבואר: אבל אז המשמעות של זה שבעצם אם בית-המשפט היום במשקפיים של עצמו חושב שזה מקפח, אז הסעיף הזה אומר, לא זה לא מקפח, וזו המשמעות של זה.
רני נויבואר: אתה אומר, לי יש זכויות.
רני נויבואר: ואדוני כותב בחוק הגנת הצרכן - - -
רעות אושעיה: אז קבעתם השבה.
אתי בנדלר: לא קבענו השבה או לא השבה.
אתי בנדלר: לא קבענו כלום.
אתי בנדלר: וכאמור, אתם יכולים לקבוע בחוזים מה שאתם רוצים וייתכן שזה יהיה נתון לבחינה משפטית אחר כך לפי חוק - - -
רני נויבואר: באותם משקפיים - - -
רעות אושעיה: אבל באותה בחינה משפטית יעברו על יתר סעיפי החוק ויראו שיתר סעיפי החוק מאפשרים השבה.
יואל חסון: נתקן את זה.
יואל חסון: אם אני מתקן - - -
חנה וינשטוק-טירי: אתי, אז את רוצה להוריד את הסעיף שמדבר על השבה בכלל באופן כללי?
חנה וינשטוק-טירי: אם את אומרת תהיה השבה ולגבי יחידות נופש לא תהיה השבה, אז מה הפרשנות?
אדיר ענבר: כי זה סוג אחר לגמרי של דבר.
רעות אושעיה: זה סוג אחר.
רעות אושעיה: זה לא כמו ללכת ולהירשם - - -
אתי בנדלר: זה פשוט מחייב ניסוח אחר לגמרי ואת העקרונות לקבוע בתוספת לגבי כל אחד מהעסקאות.
יואל חסון: מצטער לומר לכם שאצטרך לפנות ליושב-ראש ועדת הכלכלה ולבקש ממנו לפצל ולא להכניס לחוק הזה את נושא יחידות הנופש, ולהעביר את זה כדי שהחוק עצמו יעבור בלי יחידות הנופש.
יואל חסון: אני לא חושב שאנחנו יכולים בזמן הזה שנותר לסכם.
יואל חסון: זו טרגדיה גדולה בעיני.
יואל חסון: אם יש מישהו שיכול להציל את המצב.
קריאה: אל תתרום לטרגדיה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: הצעתי לך.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: תעשה את זה מודולרי, למה אתה לא עושה את זה מודולרי?
אתי בנדלר: אי-אפשר.
אדיר ענבר: אני לא מבין, חבר הכנסת חסון, אתם נותנים זכות שלא קיימת היום לבטל – אם בן-אדם משתמש בזכות הזאת, אז אין לו זכות השבה, אבל גם היום אין לו זכות לבטל.
אדיר ענבר: אתם מייצרים לו רק זכות, זה הסדר - - -
יואל חסון: החלטתי, חבר'ה, מספיק.
יואל חסון: אני רוצה להצביע, יוליה, תהיי אתי פה, תסמכי עלי – אני מאמין, אני לא יודע מה יהיה, לא יודע אם יושב-ראש ועדת הכלכלה יעשה רוויזיה על הדברים שלי, יכול להיות שהוא לא, אני לא יודע, יכול להיות שזה בכלל לא יעבור, כן יעבור, אני לא רוצה להראות שבגלל לחץ זמן או משהו כזה לא נתתי סיכוי או הזדמנות לחוק הזה לעבור.
יואל חסון: חבר'ה, אני לא מתייאש, אני לא טיפוס שמתייאש, אני משאיר את הדבר הזה יחד עם "לא תושב לצרכן כל תמורה שהיא".
יואל חסון: אני משאיר את הניסוח הזה, כמו שהקראתי, יוליה.
יואל חסון: אם יש למישהו הסתייגויות בהמשך, שיגיש הסתייגויות אולי במליאה.
יואל חסון: יש עדיין במליאה אפשרות להגיש הסתייגות.
יואל חסון: יכול להיות שבמליאה היושב-ראש יגיש הסתייגות וזה יתקבל.
יואל חסון: אני לא רוצה שעל הדבר הזה כל החוק עצמו ייפול, זו תהיה טרגדיה ואני לא רוצה שזה יקרה.
יואל חסון: לכן, זה הנוסח שאני מציע לאשר – צרכן רשאי לקצר - - -
אתי בנדלר: זה לא הנוסח, אם מותר לי.
אתי בנדלר: מה שאתה מציע זה שהצרכן יהיה רשאי לבטל בכל עת את ההסכם בהודעה מראש של שנתיים, שתיכנס לתוקפה בתום שנתיים שלאחר השנה שבה נמסרה ההודעה.
יואל חסון: בתום השנה בה נמסרה ההודעה.
חנה וינשטוק-טירי: הודעה מוקדמת של שנתיים, זה מה שאמרת.
יואל חסון: תני לקרוא את מה שכתבתי, תראי שאת מבינה אותי.
יואל חסון: צרכן רשאי לקצר את תקופת החוזה בעניין רכישה של יחידות נופש בהודעה בכתב שתימסר לעוסק בכל עת, אשר בה ינקוב הצרכן את המועד המבוקש על-ידו בסיום החוזה, ובלבד שהמועד האמור יהיה לפחות שנתיים מתום השנה בה נמסרה ההודעה, ובתום השנה שתנקב כאמור יבוטל החוזה עם אותו הצרכן.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: יואל, קשה לי להצביע על הדבר הזה, כי אני חושבת שרצינו - - -
יואל חסון: אוקיי, אז זה לא התקבל.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: רגע, אני רוצה להסביר לך משהו.
יואל חסון: אז אני סוגר את הדיון.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: חכה רגע, שנייה, אתה לא יכול ככה.
יואל חסון: אני יכול.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני חושבת שאנחנו צריכים לחלק את הדיון לשניים, אלה שנפגעו מ"קלאב הוטל" - -
יואל חסון: יש זמן לחלק את הדיון?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: - - וצריך לעזור להם, ואלה שיעשו את זה בעתיד.
יואל חסון: אי-אפשר, ניסינו.
יואל חסון: אומרת היועצת המשפטית שאם הייתי יכול כרגע לא להתייחס לנושא של עסקאות עתידיות של יחידות נופש הייתי שם את זה בצד.
יואל חסון: את אומרת לי שאני לא יכול לעשות את זה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: למה אתה לא מוסיף דמי ביטול במידה שבן-אדם ביטל את העסקה בתוך שנה, בתוך שנתיים, בתוך שלוש – אתה בעצם מציע שבן-אדם שקנה עסקה כזאת תמורת 50,000 שקל שלוש שנים נסע לשבוע - - -
יואל חסון: אני אומר שהוא לא יעזוב את זה בכלל.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אבל אתה לא יודע, ואם הוא חולה, ואם יש לו בעיה, ואם הוא שבר את הראש, ואם מישהו מת אצלו, מה אתה מציע בעצם?
רעות אושעיה: אז הוא ימכור או ישכיר או יעביר או יוריש.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: ואם הוא לא יכול?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: ואם יש לו בעיה?
רעות אושעיה: אבל זה חלק מעסקאות לתקופות ארוכות, וזה חלק מהסכנות שאתה לוקח כשאתה מתקשר בעסקה כזאת.
יואל חסון: סליחה, אני שואל את היועצת המשפטית, ואני מבקש ממך – יכול להיות שאני לא קולע בכלל –לגלות את מלוא הגמישות שאת יכולה בעניין הזה, כי בכנות, לחלוטין עיוותו את מטרת המחוקק.
יואל חסון: באתי לפתור את בעיית המסכנים שיצאו, אחר כך בדרך באנו לפתור את אלה שיש להם הסכמים ישנים, לא באתי להתייחס לנושא "קלאב הוטל" קדימה או יחידות נופש קדימה, אני אומר לכם את האמת.
יואל חסון: את נושא חדרי הכושר שביקשתי אני מכיר, אני עוסק בעניין, אני מתאמן בעצמי, אני מכיר את השוק הזה על בוריו.
יואל חסון: אני לא מכיר את הנושא הזה, לא התכוונתי להתייחס עתידית, אין לי את הכלים האלה.
יואל חסון: באו נציגי הממשלה, באו נציגים אחרים שרוצים לחלץ את אותם אנשים מהעסקאות הישנות.
יואל חסון: האם אני חייב בהצעת החוק הזאת כרגע לתת מענה עתידי ליחידות הנופש?
לאה ורון: אין לך פלטפורמה.
יואל חסון: שהממשלה והתמ"ת יבואו - -
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: שתעשה חוק חדש.
יואל חסון: - - ויעשו חוק חדש בנושא של עסקאות עתידיות.
חנה וינשטוק-טירי: זה בתוספת.
יואל חסון: בתוספת.
יואל חסון: בוא נעשה את זה ככה, אני רוצה את זה ככה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מה זה קשור לעתידי?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה דברים ממש חשובים.
יואל חסון: אין לנו יכולת.
יואל חסון: אם אזרוק לפח עכשיו – מצדי שהממשלה הבאה תבוא עם הצעה חדשה לגבי יחידות נופש - - -
אתי בנדלר: חבר הכנסת חסון, תציע לי את המנגנון - - -
יואל חסון: את צריכה לעזור לי בזה.
אתי בנדלר: אני מנסה להסביר לך מדוע זה בלתי אפשרי.
אתי בנדלר: אגיד לך מה הבעיה שלי ואז תציע לי פתרון אם אפשר.
אתי בנדלר: יש הוראת חוק שהכנסת מחוקקת, שקובעת נורמות או נורמה מכאן ואילך, ואז באה כהשלמה הוראת מעבר ואומרת, רגע – חוקים בדרך כלל חלים מכאן ואילך על חוזים שנחתמים מכאן ואילך – אבל אנחנו רוצים לקבוע משהו לגבי חוזים שנכרתו לפני כן.
אתי בנדלר: אז הם אומרים, הנורמה העתידית היא כזאת, אבל אני קובעת הוראת מעבר, זו הוראה משלימה להוראה העיקרית שאומרת, לגבי חוזים שנכרתו לפני לא תחול ההוראה שקבעתי, אלא הוראה אחרת או הוראה בשינוי וכיוצא באלה.
יואל חסון: את צריכה את הבסיס.
אתי בנדלר: אבל אם אין לי הוראה צופה על פני העתיד, אז על מה אני קובעת הוראת מעבר?
יואל חסון: יש לי הצעה – לגבי ההוראות העתידיות של יחידות הנופש צריך לדבוק כרגע במה שהקראת פה.
יואל חסון: זה הבסיס.
לאה ורון: זה כבר קיים בחוק.
אתי בנדלר: לא, זה לא דן בכלל בביטול עסקה ליחידות נופש.
יואל חסון: זה מתעסק בנושא של הסכמים של יחידות נופש.
אתי בנדלר: הוראת המעבר היא לגבי ביטול של הסכמים שנכרתו לפני.
אתי בנדלר: ההוראה הקבועה שהכנסת אמורה או שבהתאם להצעת חוק - - -
חנה וינשטוק-טירי: סליחה, אדוני היושב-ראש, אנחנו רוצים להציע הצעה.
חנה וינשטוק-טירי: הרי נעשה את זה כל כך ספציפי, בתוספת הרביעית נכתוב בדיוק את ההוראות גם לגבי הודעה מוקדמת, גם לגבי השבה, הכול יהיה בתוספת הרביעית.
חנה וינשטוק-טירי: עכשיו אפשר לקבוע בתוספת הרביעית את ההצעה של היושב-ראש, שזו הודעה מוקדמת של שנתיים וכו'.
חנה וינשטוק-טירי: את סוגיית ההשבה להשיב ואחר כך לתת לשר סמכות בצו לשנות את התוספת ולא להכריע בזה עכשיו.
רני נויבואר: בהשבה.
אתי בנדלר: בסדר, אבל זו היתה ההצעה שהצדדים שם התנגדו.
אתי בנדלר: זה מה שהיושב-ראש הציע קודם.
רני נויבואר: לא, אנחנו רק נעשה את זה כך שלשר תהיה הזדמנות לשבת עם הגורמים ולקבוע את ההוראות לעניין ההשבה.
יואל חסון: למה שהשר לא יקבע את ההוראות בכלל להסכמים חדשים ליחידות הנופש?
חנה וינשטוק-טירי: לא, כי אומרת היועצת המשפטית שאם אתה קובע הוראת מעבר למשהו, אז אתה חייב לקבוע גם את מה שהולך מכאן ואילך.
חנה וינשטוק-טירי: אי-אפשר לשתוק לגמרי.
רני נויבואר: אתה קובע בעצם תחולה.
רני נויבואר: הרי מה קרה, קבעת לגבי החוזים העתידיים ועכשיו אתה מחיל הסדר על החוזים הקיימים מכאן ולהבא.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: ואם השר לא הגיע למסקנות אתם או שיש להם אי-הבנות, אז עוד פעם החוק הזה נעלם?
רני נויבואר: בסדר, החוק שותק.
רני נויבואר: נשאיר כרגע את החוק שותק, לא נתייחס.
חנה וינשטוק-טירי: החוק שותק.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה אומר שהחוק איננו, שכל מה שעשינו - - -
רני נויבואר: אותו פתרון של היום, כשבעצם השר יהיה מוסמך לקבוע את ההוראות להשבה.
רני נויבואר: אפשר מכאן פשוט לפתור את הוויכוח של ההשבה בגלל שהיושב-ראש כרגע לא חושב שהוא יודע בדיוק לנקוב את הדבר הנכון, ואנחנו מפחדים מלעגן - - -
גיל אוריון: יש לי הצעה יצירתית.
גיל אוריון: אני פונה לגב' בנדלר, סעיף 14א קובע שיש לתת במסגרת הסכם Time-sharing הוראות לגבי זכות הביטול, מה שאנחנו קוראים "זכות חרטה", ""Calling off.
גיל אוריון: בוא נרחיב ונאמר שבהסכמים העתידיים יהיה צריך להתייחס להוראות ביטול באופן כללי, לא רק ביחס לעניין של החרטה, ואז הבעיה שאת מזכירה לגבי הוראות המעבר לא תקום מהסיבה שאנחנו מתייחסים בתיקון גם לסוגיה של תיקון באופן כללי.
רני נויבואר: לא, זה לא קשור.
אתי בנדלר: זאת אומרת, מה שאתה מציע זה בכלל לא לחוקק סעיף חדש שעניינו ביטול עסקאות, לעזוב בכלל את כל הנושא של ביטול עסקאות - -
אדיר ענבר: למחוק שלוש מלים בסוף הסעיף הזה.
אתי בנדלר: - - לתקן רק את סעיף 14א הקיים, ולומר שבטופס הגילוי יספרו גם לצרכן מה העוסק מציע לו בקשר לביטול העסקה.
אמיר שפיצר: שזה קל, הוא לא מציע לו כלום.
גיל אוריון: מאחר שבהסכמים הישנים לא סיפרו, ואז פתרתי לך את הבעיה - - -
רני נויבואר: אין לך שום יתד בחוק.
יואל חסון: תתייחסו להצעת הממשלה לגבי זה שהשר יקבע - - -
רני נויבואר: אנחנו כרגע נשתוק והשר יקבע.
רני נויבואר: הוראות ההשבה יכנסו לכל אחד מפריטי התוספת בנפרד.
רעות אושעיה: שתיקה או קביעה נוספת לאחר מכן של השבה ממוטטת את הענף.
יואל חסון: השר יקרא לכם, ישב אתכם, ילמד את הסוגיה ויקבע את נושא ההשבה.
גיל אוריון: המחוקק הראשי אמר את דברו ולזה - - -
רני נויבואר: לא, ההתייחסות להשבה תהיה בכל אחד מהפרטים שבתוספת, פרט שליחידות נופש לא תהיה התייחסות להשבה.
חנה וינשטוק-טירי: כן, זאת לא תהיה הוראה כללית.
רני נויבואר: זה מה שהיושב-ראש הציע, ואז לשר תינתן סמכות – השבה או אי-השבה.
רעות אושעיה: מעלים את אותה בעיה עוד מעט שוב.
גיל אוריון: יש לי רעיון אחר – אפילו לא דיברתי על זה עם הלקוח, לא יודע אם בכלל זה סביר – שנקבע שהדרישה שלנו לאי-קיומה של השבה תחול על הסכמים רק במקרה שבו הצרכן השתמש ביחידת הנופש לפרק זמן של חמש שנים ומעלה, ואז פחות מחמש שנים - - -
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אבל הצעתי את זה מההתחלה, לפני שעתיים כבר הצעתי את זה.
רעות אושעיה: לא, חמש שנים זה מאוד קצר.
גיל אוריון: אני מדבר רק על הזכות להשבה.
רעות אושעיה: זכות להשבה, חמש שנים זה מאוד קצר.
גיל אוריון: אז תקבעי פרק זמן אחר.
אלקס הרטמן: קצר את אומרת.
רעות אושעיה: בוודאי.
אתי בנדלר: נכון, את צודקת, זה מאוד קצר, זה צריך להיות לפחות 15 שנים.
רעות אושעיה: בתור מי שמתעסקת בשוטף ב"פתאל" ויודעת לאן אותם כספים ממונפים, חמש שנים להשבה ממוטט את ענף יחידות הנופש.
רעות אושעיה: אנחנו לא נמשיך למכור אם תהיה זכות להשבה לאחר חמש שנים, כי אם אני לוקחת את ה-50,000 שקלים האלה ומחלקת אותם על החמש שנים, לצורך העניין אותו אדם שהתקשר עם "פתאל" באותו הסכם הרוויח מאותו הסכם והחברה הפסידה סכומים ניכרים.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: רגע, מה אתה מציע לתת - - - לתוך חמש שנים.
גיל אוריון: אני אומר x, היא אומרת שה-x צריך להיות אחר.
אדיר ענבר: הרבה יותר, אבל זה כיוון מאוד נכון.
אדיר ענבר: תחבר את זה עם ה-15, 20 ותראה שזה עובד.
רעות אושעיה: ה- xצריך לשאוף ל-20.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: רגע, חמש שנים זה לא מספיק באמת, היא צודקת.
גיל אוריון: אבל זה הכיוון.
אתי בנדלר: שלא תהיה זכות להשבה - - -
רעות אושעיה: לא תהיה זכות להשבה עד x שנים - -
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני כבר לפני שעה אמרתי את זה.
יואל חסון: לא, לא אמרת את זה ככה.
רעות אושעיה: - - מ- xשנים הזכות להשבה היא זכות יחסית בעבור אותם - - -
אתי בנדלר: אז דווקא בשנים הראשונות לא תהיה זכות השבה, רק בסוף תהיה זכות השבה.
חנה וינשטוק-טירי: מה ההיגיון?
אתי בנדלר: לצורך העניין בשנים הראשונות לא תהיה זכות השבה.
אתי בנדלר: זאת אומרת שבן-אדם שבקושי ניצל את הזכות שלו לא תהיה לו זכות השבה.
קריאה: בגלל זה היא אמרה שזה קצר.
רעות אושעיה: אבל אז לצורך העניין שיקנה יחידת נופש לא כיחידת נופש, אלא כיחידת נופש רגילה, שהוא מתקשר למרכז ההזמנות ב"פתאל" ולוקח יחידה.
אתי בנדלר: אז אולי צריכים דמי ביטול הרבה יותר גבוהים, את זה אני מקבלת, את זה קיבלתי מלכתחילה, באמת כדי לא לגרום לאדם לעשות התקשרות ליחידת נופש, ואז הוא משלם כאילו פר כל שנה מעט מאוד ומנצל את זה שנתיים ואחר כך מבטל.
רעות אושעיה: אבל אז זה דיון שלם על כמה נחשבים דמי ביטול יותר גבוהים ומה נחשבת - - -
יואל חסון: הרעיון לא מקובל לצערי, הוא לא מקובל.
ניצן חרותי: תחליט יואל, תחליט.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: הכול יוצא בדיוק הפוך, שאם הוא מבטל בשנתיים הראשונות יש לו זכות השבה, בשלוש שנים זכות השבה קצת רחוקה - - -
רעות אושעיה: אז כל מדינת ישראל במקום להתקשר למוקד ההזמנות של "פתאל", תעשה התקשרות עם חברות - - - ב-2,000 שקל סוף שבוע לארבע נפשות.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לכן הצעתי לכם – יואל, אתה לא שומע.
יואל חסון: יוליה, את יכולה להסתייג.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: רגע, אתה גם לא הקשבת קודם, תקשיב לי, אני חושבת שבמידה שיש ביטול עסקה מסוג זה ב-x שנים ראשונות והבן-אדם ניצל, הוא צריך כמו בחדר כושר לשלם את מחיר הניצול לפי מחיר השוק – אם הוא היה שנה, זה 7,000 שקל, היה חמש שנים, 7,000 כפול חמש שנים, זה מה שצריך להיות.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: רגע, את מבינה, את יורדת לסוף דעתי.
אתי בנדלר: אני מבינה.
אתי בנדלר: מה שאת אומרת במלים מאוד-מאוד פשוטות – אדם ביטל את החוזה בחמש השנים הראשונות, ניצל חמש שנים, ישלם בעד כל אחת מהשנים האלה דמי ביטול בגובה מחיר האירוח למתארח מזדמן.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לפי מחיר השוק.
רעות אושעיה: אבל אז ענף יחידות הנופש לא בנוי בעצם - - -
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אבל תשמעי, אנחנו מנסים למצוא פשרה.
רעות אושעיה: אני מבינה את הפשרה, אבל מצד שני אני יכולה להגיד לך, אנחנו כעוסק לא יכולים לבנות על ענף ה- Time-sharing- - -
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אז מה את רוצה שאגיד לך, תשני מקצוע?
רעות אושעיה: ככל הנראה, זה בדיוק מה שאתם אומרים פה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אז תשני מקצוע.
רעות אושעיה: אתם באים ואומרים פה - - -
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אתם באמת חושבים שבן-אדם עכשיו ייתן לך 50,000 בשלוש שנים - - -
רעות אושעיה: אז שלא יתקשר אם הוא צופה שהוא עוד שלוש שנים מבקש לבטל - - -
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אבל הוא לא יודע.
רעות אושעיה: אנחנו מדברים במקרים של שנת 2012 - - -
פנינה פרץ: יש מקרים שאי-אפשר לצפות אותם.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: תקשיבי, יקירתי, כשהוא מתקשר הוא חושב שחייו בסדר, הכול בסדר, שום דבר לא קרה לו.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: יכול להיות מצב - - -
רעות אושעיה: אבל מקרים סוציאליים קיימים לנו.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אבל מקרים סוציאליים יש לך 1,200, נקודה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מה קורה עם עתידיים?
רעות אושעיה: 1,200 – את מדברת על "קלאב הוטל", את לא מדברת עלי כעוסק.
רעות אושעיה: ה-1,200 הם חוזי עבר, הם לא חוזים עתידיים.
רעות אושעיה: ה-1,200 שדובר עליהם הם בכלל ועדה שמוקמת על-ידי "קלאב הוטל" - - -
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: תאמיני לי, ההצעה שלי לא תגרום לכך שבן-אדם לא ירצה להפסיק.
רעות אושעיה: היא תגרום לנו להפסיק למכור.
רעות אושעיה: כי לנו לא יהיה מודל כלכלי בנוי לתקופה מסוימת על בסיס חוזים שאנחנו הולכים למכור, כי אנחנו נפסיק למכור.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני מציעה, תקשיבי, שזה יקרה ב-x שנים ראשונות, אחרי זה כבר אין זכות השבה.
רעות אושעיה: אבל זו הבעייתיות שלי.
רעות אושעיה: אני הרי סומכת על x השנים הראשונות.
רעות אושעיה: אני סומכת על כניסה של סכום של רווח מסוים שעל בסיסו אוכל להקים את ענף ה-Time-sharing.