GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
זאב פרידמן: שני-שליש לטבריה?
עמיר פרץ: תחריג מה שתחריג, מקובל עלי.
אלקס הרטמן: אני אומר בתוך ה-1,100 - - -
אתי בנדלר: ב-2014 לא ימותו יותר אנשים.
אלקס הרטמן: - - זה לא שכולם מקבלים - - -
אתי בנדלר: יש הצעת חוק שלא ימותו אנשים ב-2014?
יואל חסון: טוב, הבנתי.
אלקס הרטמן: רגע, שאשלים, כי אחר כך יגידו שאנחנו התחייבנו.
אלקס הרטמן: בהתאם למסמך שנצא בידיך, חבר הכנסת חסון, זאת אומרת שהוועדה צריכה להחליט על – יש כמות מסוימת שזה פטור מלא.
אלקס הרטמן: בהתאם לקריטריונים כפי שנאמרו באותו מסמך, ואם צריך לעשות fine-tuning, כמובן, פתוחים לעניין.
יואל חסון: רגע, דמי האחזקה פה צריכים להשתנות, כי שינינו אותם בחוק.
אמיר שפיצר: לא הוצג המסמך.
אלקס הרטמן: זה דבר שצריך יהיה לדבר עליו.
יואל חסון: שינינו אותם.
יואל חסון: אי-אפשר שדמי האחזקה פה יהיו יותר גבוהים ממה שהכניסו בחוק.
אלקס הרטמן: נצטרך לדבר על הנושא הזה.
אלקס הרטמן: בכל אופן, המגבלה תהיה 1,100 עד סוף 2013.
אלקס הרטמן: יכול להיות שלא נגיע ל-1,100.
לאה ורון: 1,100 או 1,200 אדוני?
אלקס הרטמן: 1,100, כששני-שליש באים מטבריה, ושליש מאילת.
יואל חסון: אז אני קודם כל מודה על הרצון הטוב של הבעלים של "קלאב הוטל".
יואל חסון: אני חושב שהמגמה היא מגמה חיובית.
יואל חסון: כמובן שצריך לעדכן את הנושא של דמי האחזקה, שהם שונים ממה שאישרנו פה בחוק.
אלקס הרטמן: אתה מתכוון לדמי ביטול?
יואל חסון: דמי ביטול.
לאה ורון: הכול זה דמי ביטול, לא?
יואל חסון: לא, יש דמי ביטול מסוימים.
יואל חסון: אבל יש לוועדה פטור לפתור אנשים מדמי ביטול בגלל בעיות.
יואל חסון: זה הסיפור של הוועדה.
יואל חסון: זה הרעיון של הוועדה.
יואל חסון: זה כאילו כל אחד - - - דמי ביטול – מי שיש לו בעיה, יש לו יכולת לפנות לוועדה.
אלקס הרטמן: לפי המסמך הזה אפשר גם מיידית וגם לפתור מדמי ביטול.
יואל חסון: בדיוק, לצאת - - -
אתי בנדלר: זה היה הרעיון.
יואל חסון: אני מבקש מכם – על רוב המסמך יש היום הסכמה.
יואל חסון: הורדנו גם את ההתניה בחקיקה.
יואל חסון: אני רק מבקש מכם לשקול ולחזור לגבי תקופת עבודתה של הוועדה, זו באמת גישה חיובית מצד הבעלים שלכם, אנחנו מעריכים את זה מאוד.
יואל חסון: אנחנו רוצים שבלי קשר לחקיקה, לפחות הנייר הזה ייצא לפועל, וייחתם ותהיה עליו הסכמה.
יואל חסון: אני מבקש מכם – מכיוון שגם ככה מחר ב-12:00 יש המשך של הדיון בוועדה - - -
אתי בנדלר: זה לא על הנושא הזה.
יואל חסון: לא על הנושא הזה, על חדרי הכושר.
יואל חסון: אני מבקש מכם לחזור אלינו עם תשובה עד מחר בצהריים.
רני נויבואר: אדוני, אני מבקשת שישלחו את נייר הזה באופן שהוא יהיה חשוף לציבור, לא רק לחברי הכנסת.
רני נויבואר: היות שאנחנו לא ראינו אותו כממשלה, החברים פה – אז שישימו אותו באתר הוועדה בבקשה.
קריאה: זה הסדר חד-צדדי.
קריאה: כן, אבל אנחנו לא קיבלנו.
רני נויבואר: נכון, אז שיפרסמו את זה באופן פורמלי.
גיל אוריון: ההתייחסות כמובן תהיה בכתובים.
גיל אוריון: אנחנו לא נגיע לכאן.
גיל אוריון: אנחנו נעביר - - -
רני נויבואר: לא ניתנה לנו הזדמנות להתייחס לנייר, מעבר למה שחברי הכנסת אמרו פה?
לאה ורון: אפשר לבקש שזה יהיה מחר עד השעה 12:00?
גיל אוריון: אנחנו נעשה כל מאמץ.
יואל חסון: כן, אבל תשנו את דמי הביטול.
אלקס הרטמן: הדבר היחיד שאדוני מבקש כרגע התייחסות זה לגבי הנושא של השנה, התקופה של הוועדה?
יואל חסון: כן, רגע.
אתי בנדלר: אחרת צריכים להכין הצעת חוק שאחרי 2013 אנשים לא ימותו.
יואל חסון: רגע, שנייה, תני לי רגע.
אתי בנדלר: אולי גם עבירה פלילית למי שעושה את זה.
יואל חסון: אני רוצה להגיד לך כמה דברים.
יואל חסון: שנייה, לא ירדתי לזוטות, אבל אני רוצה לדבר על הזוטות.
יואל חסון: בסעיף 4.4 אני מבקש שבמקום 50% זה יהיה כל היתרה.
יואל חסון: אוקיי?
אלקס הרטמן: על זה צריך לדבר לא כרגע.
אלקס הרטמן: אפשר לעשות את זה Over night.
אלקס הרטמן: אין לי מה לעשות כרגע.
אלקס הרטמן: אני מציע, מאחר שאני לא ניהלתי את המשא ומתן, אנחנו צריכים ללכת באותו ערוץ.
קריאה: אנחנו יכולים לקבל העתק?
חנה וינשטוק-טירי: אנחנו גם לא ראינו את הנייר של הוועדה.
חנה וינשטוק-טירי: אנחנו לא יכולים להתייחס להצעה.
אתי בנדלר: גם אנחנו לא ראינו.
חנה וינשטוק-טירי: - - - ולא יכולנו להתייחס - - -
יואל חסון: אני מבקש מכם להעביר את הנייר As-is, כמו שהעברתם אותו עכשיו, כולל ההסכמה האחרונה שלכם על הכמויות, לכל חברי ועדת הכלכלה.
קריאה: ולאתר הוועדה.
לאה ורון: לא, תעביר את זה בבקשה למזכירות ועדת הכלכלה.
לאה ורון: אנחנו נעביר את זה לחברי הוועדה ולנציגי משרד המשפטים והרשות - - -
יואל חסון: אני רוצה להציע נוסח לוועדה.
קריאה: למה לא לפרסם את זה באתר הוועדה?
אתי בנדלר: כי זה חלף חקיקה.
יואל חסון: אין לי בעיה שזה יהיה באתר.
לאה ורון: ולפרסם באתר הוועדה.
יואל חסון: אני רוצה להציע נוסח נוסף, שהנוסח הזה לא מתערב בכמה שנים יהיה ההסכם, אלא הוא קובע גבייה, ואני רוצה לשאול אתכם על עמדתכם בעניין הזה.
יואל חסון: צרכן רשאי לקצר את תקופת החוזה בעניין רכישה של יחידת נופש בהודעה בכתב שתימסר לעוסק בכל עת, אשר בה ינקוב הצרכן את המועד המבוקש על-ידו לסיום החוזה, ובלבד שהמועד האמור יהיה לפחות שלוש שנים מתום השנה בה נמסרה ההודעה, ובתום השנה שתנקב כאמור יבוטל החוזה עם אותו הצרכן.
יואל חסון: בביטול החוזה כאמור לעיל לא תושב לצרכן כל תמורה שהיא.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה לעתידיים?
קריאה: זה לחוזים מכאן ואילך?
יואל חסון: חוזים חדשים.
רני נויבואר: אדוני, אני רוצה להבהיר שבמודל התמחור – אולי ידובר כאן.
רני נויבואר: מודל התמחור, וכמו שנאמר היום בוועדה, דמי האחזקה אמורים לשקף את ההוצאות שנגרמות לבעלי יחידות הנופש בגין הניהול של יחידות הנופש ובגין האירוח באותה שנה.
רני נויבואר: מה שמוצע כאן כרגע זה שבעלי המלונות יוכלו לקבל את כל הסכום הראשוני שמשקף את הרווח, כשבעצם הם מוותרים – כשהצרכן מצדו מוותר על הזכות להתארח, ומצב שני גם לא גורם הוצאות.
רני נויבואר: כלומר, מה שאתה מציע פה זה שהיות שהוא לא גורם הוצאות, הוא לא ימשיך לשלם דמי אחזקה.
רני נויבואר: אבל בפועל, כל הרווח כבר נשאר בכיס שלהם לגבי כל התקופה.
רני נויבואר: והשנה, באמת, כשהנחת המוצא היא – כפי שאמרו חברי המלומדים – שיש בביטולי חוזה השבה הדדית, ויש וכל הצעת החוק הזאת, למיטב הבנתי, הלכה עם הקונספציה שיש השבה, אם כי אמרה בוא נסתכל שלא יהיה – נתקן פה תיקונים מסוימים על מנת שלא נגרום הפסד גדול מדי.
רני נויבואר: עכשיו הנחת המוצא הזאת מבוטלת, והמשמעות היא שאת כל הרווח מקבלים, הוצאות לא גורמים, ולא משיבים את ההפסד.
רעות אושעיה: כל עסקת ה- Time-sharingבנויה על מודל כלכלי, שמעבר לתשלום הראשוני, מקבלים עוד ל-x שנים כסף תמידי עם לקוחות קבועים שמגיעים מדי שנה.
רני נויבואר: ומה הוא מכסה לך?
רני נויבואר: הוא מכסה לך רווח?
רעות אושעיה: הוא מכסה לי מעבר להוצאות גם – אני יכולה להגיד לך שלפחות אצלנו ב"הרודס" עתיד להיבנות בניין שלם עבור אותן יחידות נופש, כאשר מתוך הבניין הזה לא אמורים למכור את יחידות הנופש, אלא באישור אותו אדם שרכש את היחידה.
רעות אושעיה: ולכן אותם - - -
יואל חסון: תראו, הבנתי.
יואל חסון: די, אני מסכם את הדיון.
יואל חסון: תקשיבו, אני אומר דבר כזה, הנושא הבעייתי באמת הוא נושא ההשבה.
יואל חסון: הוא באמת הנושא הבעייתי.
יואל חסון: כי יש כאן שאלה – אני לא מכיר מספיק את התחום.
יואל חסון: אני לא מכיר מספיק את העניין.
יואל חסון: יש פה שאלה שאם אדם, לדוגמה, שילם על יחידת נופש 50,000 שקל, הוא חתם על הסכם ל-20 שנה.
יואל חסון: ובאמצעות החוק – נגיד שקיבלו את מה שהקראתי עכשיו, שלוש שנים הודעה מראש – אחרי שבע שנים הוא הפסיק.
יואל חסון: היחידה, דקה אחרי שהוא פינה אותה תימכר למישהו אחר.
יואל חסון: היא תרוץ למישהו אחר.
גיל אוריון: או שכן או שלא.
רעות אושעיה: או שכן או שלא.
יואל חסון: או שכן או שלא, כמו כל דבר בחיים.
רעות אושעיה: מעבר לזה שזה סיכון של העוסק - - -
גיל אוריון: בוא נניח שכשמישהו מבטל, אז כנראה שהתקופה הספציפית, מבחינה כלכלית בשוק, היא לא טובה, ו"קלאב הוטל" לא - - -
רני נויבואר: זה לא בהכרח.
יואל חסון: ממש לא בהכרח.
גיל אוריון: לא בהכרח, אבל יכול להיות.
יואל חסון: אבל אם אתה יודע את התנאים האלה מראש, אתה יודע להיערך גם בתמחור שלך, גם בלקיחת הסיכונים.
יואל חסון: יכול להיות שהיחידה תעלה קצת יותר יקר מ-50,000.
רעות אושעיה: אבל אז לא יהיה כדאי למכור אותה.
רעות אושעיה: זה בדיוק העניין, שלא יהיה כדאי למכור אותה.
יואל חסון: חבר'ה, שנייה.
יואל חסון: השאלה אם אתם במוחכם היצירתי מסוגלים לייצר לי פתרון להשבה.
רעות אושעיה: להשבה – בוודאי שלא.
רעות אושעיה: הכספים האלה לא נשארים בפיקדון מסוים.
רעות אושעיה: הם מושקעים לטובת אותם בעלי יחידות נופש.
אמיר שפיצר: מגיע להם, אדרבה.
רעות אושעיה: מתומחר מלכתחילה באותה עסקה שתהיה כדאית גם לצרכן במחיר - - -
יואל חסון: לכם יש פתרון בעניין ההשבה?
גיל אוריון: אני אומר יותר מזה.
גיל אוריון: אני אחדד אפילו את הדברים.
גיל אוריון: גובה דמי האחזקה מושפע מכך שאני יודע שאתה אתי, לצורך הדוגמה, ל-40 שנה.
גיל אוריון: אם פתאום עזבת אותי לאחר 20 שנה, נהנית מדמי אחזקה נמוכים מאוד, שאם הייתי יודע מראש - - -
ניצן חרותי: נו, באמת - - -
רני נויבואר: לכן בחוזה זה כתוב במפורש הוצאות בפועל.
יואל חסון: זה לא "בלומפילד" פה.
רעות אושעיה: זה קונספט ה- Time-sharing.
יואל חסון: גברתי, אני מבקש.
גיל אוריון: אם הייתי יודע מראש שאתה בא אלי ל-20 שנה ולא ל-40 שנה, אז הייתי גובה ממך דמי האחזקה גבוהים יותר.
גיל אוריון: אמרתי כבר מקודם, אין כאן ארוחות חינם.
גיל אוריון: מכיוון שכך, אין היגיון לדרוש השבה של הכסף.
רני נויבואר: אני לא מבינה, בחוזה שלכם זה לא הוצאות בפועל?
גיל אוריון: שמה?
רני נויבואר: הוצאות בפועל של "קלאב הוטל" על דמי אחזקה.
גיל אוריון: פלוס 10%.
רני נויבואר: ומי חברת הניהול?
גיל אוריון: נקודת המוצא היא שאני מרוויח מכם - - -
רני נויבואר: של חברת הניהול.
רני נויבואר: חברת הניהול מחויבת להיות "קלאב הוטל"?
גיל אוריון: מי שקובע מי חברת הניהול - - -
רני נויבואר: זה "קלאב הוטל" החליטה.
גיל אוריון: מי שקובע מי חברת הניהול זה "קלאב הוטל".
רני נויבואר: וזה רק משקף בדיוק כמה שצריך לעגן את החוזים האלה, שהם Cost-lost, ו"קלאב הוטל" גם מארגנת מיהי חברת הניהול, היא נהנית פעמיים.
גיל אוריון: היא נהנית – זה לא סוד, זה שקוף.
גיל אוריון: היא אומרת, לי יש שני מקורות הכנסה, מקור הכנסה אחד זה הקרן, מקור הכנסה שני זה הפרויקטים - - -
רני נויבואר: יש לה מטרה להגדיל את ה-cost על מנת להגדיל את הפלוס, מאוד פשוט.
רני נויבואר: כל כלכלן מתחיל יגיד לך, ואני לא כלכלנית.
גיל אוריון: אבל זו סוגיה אחרת.
רני נויבואר: בסדר.
רני נויבואר: לכן זה אומר שהמודל שלכם לא ראוי להגנה בכלל.
אתי בנדלר: דמי ביטול אדירים.
רני נויבואר: אנחנו טוענים את זה כאן.
רני נויבואר: הנה, טענתי את זה, ושזה ירשם בפרוטוקול.
רני נויבואר: וטענו את זה גם בבית-המשפט.
רני נויבואר: אדוני בחיים לא היה נכנס לגור בבית משותף שבו הוא יודע שחברת האחזקה מנוהלת על-ידי הקבלן וגובה ממנו Cost פלוס 10%.
קריאה: כל בתי - - -
רני נויבואר: לא נכון, כי אפשר להחליף אחרי שנה את המתחזק.
קריאה: אי-אפשר אחרי שנה.
קריאה: זה הסכמים של שלוש שנים.
רני נויבואר: כן נכון, זה כתוב בחוק המקרקעין.
גיל אוריון: חוב של 75%.
רני נויבואר: אז אני אומרת לך – אוקיי, אז כל שלוש שנים.
רני נויבואר: כמה שנים אתם תופסים את הצרכנים שלכם?
קריאה: אבל זה לא אותו דבר.
רני נויבואר: זה לא משנה.
רני נויבואר: זה אותו דבר.
רני נויבואר: זו הנחת המוצא של כל פלוס 10%.
רני נויבואר: זו הונאה.
רני נויבואר: זה רווח - - - לכן לא חייבים להכניס את זה לחקיקה כדי שזה יונצח לדיראון עולם.
גיל אוריון: אנחנו טוחנים מים מכיוון אחר.
גיל אוריון: מדברים עכשיו על הביטול כאן.
פנינה פרץ: באילת 3,000 שקל, וב"הרודס" 1,500.
פנינה פרץ: יחי ההבדל הקטן.
יואל חסון: אם אנחנו מוותרים על עניין ההשבה, זה אומר שאנחנו צריכים לתת לאזרח יכולת ביטול קלה יותר בלי דמי ביטול, כי בהצעה שאני הצעתי בהודעה של שלוש שנים מראש אין דמי ביטול.
יואל חסון: יש הודעה שלוש שנים מראש וזהו, אין דמי ביטול.
יואל חסון: אם אני מוותר על ההשבה, בהנחה שאני אומר שאני לא יכול להחזיר את ההשבה, ונגיד שאני מסכים לזה, אז אני צריך לתת פה נקודת יציאה קלה יותר לאותו אזרח ובלי דמי ביטול.
יואל חסון: דעתכם?
יואל חסון: אם אני מצמצם את זה בלי דמי השבה לשנה?
יואל חסון: שהוא תוך שנה צריך להודיע ולצאת?
אתי בנדלר: לא, זו הודעה מוקדמת מהיום למחר, אבל חילוט של - - - בלי השבה.
יואל חסון: מה אתן אומרות?
יואל חסון: אתן מבינות מה אני אומר?
יואל חסון: אגיד את זה עוד פעם?
יואל חסון: אני הקראתי פה עכשיו שלעזוב את היחידה צריך הודעה של שלוש שנים מראש ואין דמי ביטול בה, אלא הוא ממשיך לשלם שלוש שנים, נהנה מהיחידה, ואז זה נגמר.
חנה וינשטוק-טירי: הודעה מראש לשלוש שנים.
יואל חסון: זה מה שהצעתי פה עכשיו.
אתי בנדלר: בלי השבה.
יואל חסון: בלי השבה.
יואל חסון: אני אומר בלי השבה, אבל שנה.
רני נויבואר: אז בוא נשאל את "פתאל" כמה הם מוכרים היום יחידת נופש, וזה ההפרש.
רני נויבואר: אנחנו נוכל לעשות את החישובים בקלות.
רני נויבואר: כמה הסכום שאתם גובים?
רעות אושעיה: אתם לא מסתכלים על כמה משלמים בהתחלה.
רעות אושעיה: קודם כל, זה משתנה – איזה שבוע מכרו.
אמיר שפיצר: 50,000 שקל 1,500 דמי אחזקה.
רעות אושעיה: מעבר לזה, אתם צריכים לחשוב שבתוך 50,000 השקלים האלה שגבו, הוצאות השיווק של היחידות האלה – אנחנו מוכרים יחידות בחו"ל, אני אזכיר את זה שוב.
רעות אושעיה: זה אומר שאנחנו שולחים משווקים לרוסיה ולצרפת, משלמים להם כספים על - - -
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה לא צריך לעניין את הציבור, סליחה.
רעות אושעיה: אבל 50,000 השקלים האלה - - -
קריאות: - - - כבוד היושב-ראש.
רעות אושעיה: חייבים להבין ש-50,000 השקלים האלה - - -
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: רגע, תקשיבי, מה שהצעתי מהתחלה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה צריך להיות מודולרי.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אם בן-אדם סגר עסקה, ובתוך שנה הוא - - -
רעות אושעיה: אבל הכספים האלה לא נמצאים, אני מזכירה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: - - שנייה, רגע.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: דיברנו על חרטה, שזה תוך 60 יום, שלושה חודשים, וכולי.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: בעסקאות כאלה צריך להיות זמן שאם אחרי שנה קרה משהו, חס וחלילה, הגעתי למסקנה שאני לא יכולה לעמוד בזה, אז כן צריך לתת דמי השבה כי בסך הכול עברה שנה מאז שאני החלטתי - - -
רעות אושעיה: ואז את הופכת את זה לזכות נופש רגילה, שיכולת להזמין אותה במרכז ההזמנות.
רעות אושעיה: במקום לשלם עליה 10,000 שקל לסוף שבוע, שילמת עליה 1,500.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אז אני אגיד לך מה אני מציעה, שבמידה ובאותה שנה – הנה, יש לי הצעה.
יואל חסון: כן, אני שומע.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לך מפריע, גברתי היועצת המשפטית, הנושא שאין זכות השבה, נכון?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מה שהצעתי מההתחלה, צריך להיות פה משהו מודולרי.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: במידה והבן-אדם סגר ל-15 שנה, או 25 שנה, וביטל את העסקה שלו תוך שנה או תוך שנתיים, אבל הוא השתמש כבר בזכות שלו ב-1,500 באותו שבוע, ובמקביל הוא משלם את התמורה הראשונית, אמרו לו 50,000 שקל חלקי 36 חודשים, פלוס 1,500 שקל בשנה, ויש לך שבוע נופש, נכון.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אחרי שנה החליט הבן-אדם שהוא רוצה לצאת.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אנחנו נעשה את זה כמו בחדרי הכושר.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אבל בפועל, באותו שבוע של הנופש, זה לא 1,500 שקל, זה 9,000 שקל, כי כשרציתי לנסוע ל"קלאב הוטל" באמצע הקיץ זה היה אמור לעלות לי 7,000 או 8,000 שקל, אז יכול להיות שצריך במקרה כזה – רגע, יואל, תקשיב.
רעות אושעיה: כל השבה - - -
יואל חסון: לא, חבל על הזמן.
יואל חסון: זה מסובך מדי.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: למה זה מסובך?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: שישלם את המחיר שעלה לו.
יואל חסון: אין זמן, יוליה, זה לא רעיון טוב.
יואל חסון: אני לא מקבל את הרעיון.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מה הרעיון?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: תסביר לי.
יואל חסון: את מחלקת את הערך של כל - - - בפני עצמו.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לא, לא הבנת, סליחה.
יואל חסון: הבנתי מעולה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני אומרת שאם ב"פתאל" או ב"קלאב הוטל" שבוע עולה 7,000 שקל בלי יחידות נופש, שישלם עבור אותה שנה 7,000 שקל.
יואל חסון: אני מכריע, גברתי, אם אכנס לנושא ההשבה לא אצא מזה.
יואל חסון: אין אפשרות לסכם.
יואל חסון: תראו, אם אנחנו מפילים את זה על ההשבה, כל החוק נופל.
יואל חסון: כל הפרק של יחידות הנופש לא יכנס לתוך החוק, לא יהיה, לא יהיה קיים.
יואל חסון: לכן, אני מכריע, אני מקווה שיהיה לי רוב עם חברת הכנסת שמאלוב-ברקוביץ, ואם לא, אז לא.
יואל חסון: אני מקריא את ההחלטה שאני מציע.
יואל חסון: צרכן רשאי לקצר את תקופת החוזה בעניין רכישה של יחידת נופש בהודעה - - -
אתי בנדלר: רשאי לבטל את ההסכם.
יואל חסון: אני יכול לתת לך את זה אחר כך.
יואל חסון: בהודעה בכתב שתימסר לעוסק בכל עת, אשר בה ינקוב הצרכן את המועד המבוקש על-ידו לסיום החוזה, ובלבד שהמועד האמור יהיה לפחות – לא שלוש שנים – שנתיים מתום השנה בה נמסרה ההודעה, ובתום השנה שתנקב כאמור יבוטל החוזה עם אותו הצרכן.
יואל חסון: בביטול החוזה, כאמור לעיל, לא תושב לצרכן כל תמורה שהיא.
יואל חסון: זו ההצעה שאני מציע.
יואל חסון: להקריא לך עוד פעם?
יואל חסון: צרכן רשאי לקצר את תקופת החוזה בעניין רכישה של יחידת נופש בהודעה בכתב שתימסר לעוסק בכל עת, אשר בה ינקוב הצרכן את המועד המבוקש על-ידו לסיום החוזה, ובלבד שהמועד האמור יהיה לפחות – לא שלוש שנים – אלא לפחות שנתיים מתום השנה בה נמסרה ההודעה, ובתום השנה שתנקב כאמור יבוטל החוזה עם אותו הצרכן.
אתי בנדלר: אדוני, אני רק רוצה לומר, מה שהצעת זה בסך הכול לקצר קצת את תקופת ההודעה המוקדמת.
יואל חסון: נכון, אני יודע מה הצעתי.
אתי בנדלר: דהיינו, תקופת ההודעה המוקדמת תהיה שנתיים פלוס – פלוס פרק הזמן עד לתום השנה שבה נמסרת ההודעה.
אתי בנדלר: אם לצורך העניין, כפי שניתנה הודעה קודם - - -
חנה וינשטוק-טירי: זה בכל מקרה אחרי 15 שנה.
אתי בנדלר: לא מדובר על זה, זה בלי שום הגבלה, אין שום הגבלה.
אתי בנדלר: שיעשו חוזה לכמה שנים שהם רוצים.
יואל חסון: לא, לא מדובר על זה, אין בעיה.
יואל חסון: זה במקום ההצעה הקודמת.
אתי בנדלר: אם נעשה חוזה לצורך העניין ל-30 שנה, אינני יודעת מה מקובל בענף הזה, נדמה לי שאתם הזכרתם כ-30 שנה, ומישהו רוצה לבטל את החוזה מסיבות כלשהן – אתם יודעים מה, לצערי הוא ירד מהארץ, אינני יודעת מה, אחרי שנתיים לצורך העניין – והוא נותן הודעה בחודש נובמבר, אוקטובר, לא משנה מה, כעבור שנתיים וחודשיים, או ושלושה, החוזה בטל, הוא לא יצטרך לשלם דמי אחזקה – לא ברור לי מה בשנתיים האלה, אני מניחה שאתה מתכוון שהוא כן ישלם דמי אחזקה, אינני יודעת - - -
גיל אוריון: הוא משתמש.
יואל חסון: כן, הוא משתמש.
אתי בנדלר: הוא יכול שישתמש ויכול שלא.
אתי בנדלר: אני נותנת לך דוגמה שמישהו צריך לנסוע לחוץ-לארץ מסיבה כלשהי.
גיל אוריון: יש לו הזכות לעשות את זה, יש כבילה מבחינתה של "קלאב הוטל" להחזיר לו.
אתי בנדלר: יש הודעה מוקדמת עם תשלום דמי אחזקה של שנתיים פלוס, וכל הסכום ששילם עבור 30 שנה יחולק למרות שהוא עשה שימוש בסך הכול בשלוש שנים.
אדיר ענבר: זו אופציה שלו עכשיו.
יואל חסון: אענה לך על זה.
יואל חסון: אותו אדם, ואנחנו מדברים על שוק חדש, לא על השוק הישן המעוות, לא על התקנות, לא על החלטות של פשיטות רגל, לא על קנייה מ"קלרין", אנחנו מדברים על שוק חדש שירצה להיות תחרותי, אותו אדם יוכל - - -
הילה דוידוביץ-בלומנטל: לא בטוח.
יואל חסון: אל תפריעי לי, בבקשה.
יואל חסון: אותו אדם יוכל לבוא ויגיד, רגע, בוא נחשוב – כשהוא עשה את העסקה הוא ידע מה הוא עושה – והוא אומר, לבטל לא כדאי לי גם אם אני נוסע לחוץ-לארץ, אשכיר את זה, אעביר את הזכות למישהו, אעשה משהו – ואנחנו לא מדברים על טבריה שרקוב, אף אחד לא יעשה היום הסכם עם טבריה, אם לא ישימו 200 מיליון שקל על טבריה וישפצו את זה למיליון, אף אחד לא יחתום ומי שיחתום, מגיע לו.
פנינה פרץ: נכון.
פנינה פרץ: כל הכבוד.
יואל חסון: לכן, הוא לא מאבד את הזכות שלו.
יואל חסון: הוא יכול לגלגל אותה הלאה, הוא יכול למכור אותה, הוא יכול לסחור בה, הוא יכול לתת אותה מתנה לבן דוד, זה הכול.
אתי בנדלר: שתי התייחסויות.
יואל חסון: עזבי, אני רוצה להצביע, תני לי להצביע על זה.
אתי בנדלר: אם אדוני לא רוצה לשמוע ייעוץ משפטי, אז - - -
יואל חסון: לא, אם זה קשור להצבעה, אז אני רוצה.
אתי בנדלר: באותו סעיף 14א שהזכרתי קודם לגבי טופס הגילו בסעיף קטן (ב) נאמר בפירוש שבטופס הגילוי צריך גם לכלול, אני קוראת: "הגבלות בזכותו של הצרכן להשתמש, להעביר או לסחור בזכויותיו על-פי החוזה, אם קיימות", דהיינו, אין שום מניעה לעוסק לומר, שהוא לא יכול לעשות, למשל להעביר את הזכויות או למכור אותן למאן דהו או למשל לומר שהעברת זכויות - - -
יואל חסון: אפשר לבטל את זה בחוק הזה?
הילה דוידוביץ-בלומנטל: אולי לא יהיה - - -
אתי בנדלר: ככה בהינף יד בלי שבדקנו את ההשלכות של זה?
אתי בנדלר: או למשל שהעברת הזכות למישהו אחר כרוכה בתשלום דמי רישום של 2,000 שקלים, לצורך העניין הזה.
אתי בנדלר: אז יש כל מיני תנאים - - -
רעות אושעיה: עוסק שהחליט לעשות סעיף כזה לא מבין מה הוא Time-sharing.
יואל חסון: רגע, אני לא עוסק ב-Time-sharing והיא אמרה משפט נכון.
יואל חסון: ברגע שהם שמים סעיפים כאלה הם מגבילים את יכולת השיווק שלהם, כי לא אחתום על דבר כזה אם הוא לא סחיר, אם הוא לא עובר מייד לסוחר, לא אעשה את זה.
אתי בנדלר: אם ההנחה שלך שהצרכנים לא יחתמו על הסכמים לא הגיוניים אין צורך בכלל בהצעת החוק.
יואל חסון: אבל זה עניין של העוסק.
אתי בנדלר: הערה נוספת שרציתי לומר, יכול אדוני לומר שבסוג כזה של עסקאות צריכים לקבוע דמי ביטול מאוד גבוהים למספר שנים, הודעה, אבל שתהיה איזושהי יחסיות בין התקופה שבה נעשה השימוש לבין גובה הקנס של דמי הביטול.
יואל חסון: אבל אין פה קנס.
אתי בנדלר: זה קנס, למעשה, כי מחלטים לו את הזכות.
יואל חסון: הוא ממשיך להשתמש בזה.
אתי בנדלר: לא, מעבר.
אתי בנדלר: הוא השתמש בשנתיים הנוספות, הוא לא ירד מהארץ, אבל עדיין הוא שילם.
יואל חסון: הבנתי, בסדר.
יואל חסון: קודם כל תודה רבה על ההערות.
אתי בנדלר: אני חושבת שזה לא פרופורציונלי.
יואל חסון: ברור שאנחנו לא יכולים לגעת בנושא ההשבה, אין לנו יכולת לתמרן בזה, אף אחד לא לוקח ממנו את הזכות לסחור בזה, למכור את זה, לתת את זה מתנה למישהו אחר.
אתי בנדלר: הם רשאים לקבל את זה.
הילה דוידוביץ-בלומנטל: אולי לא יהיה שוק.
יואל חסון: אם אני יכול בחוק הזה, אם זה המקום בחוק הזה לבטל את האפשרות הזאת של העוסקים, אני עושה את זה עכשיו.
יואל חסון: אני יכול?
אתי בנדלר: איסור על הגבלת זכותו של צרכן להשתמש, להעביר או לשכור?
יואל חסון: אני יכול להחליט את זה?
אתי בנדלר: אני לא יודעת, זה קשור לסעיף אחר.
יואל חסון: אז אני לא יכול להכניס את זה לחוק הזה עכשיו, זה תיקון אחר.
יואל חסון: אז אני לא יכול לגעת בזה.
יואל חסון: אני מאמין שאין שם אינטרס.
יואל חסון: יוליה, את בעד הניסוח שאמרנו?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני מבינה שהיועצת המשפטית אומרת שזה כאילו שאין לך חוק.
יואל חסון: היא לא אמרה שאין חוק.
יואל חסון: היא מדברת על נושא ההשבה.
אתי בנדלר: היועצת המשפטית אומרת שההצעה של חבר כנסת חסון נראית לי כהצעה שמחמירה אולי את מצב הצרכנים לעומת הקיים היום, כי היום יש זכות השבה בחוק, בדין, כפי שהוזכר על-ידי עורך-דין הרטמן בעניין אחר, והיום אומרים בפירוש שלא תהיה - - -
רעות אושעיה: אבל אין ביטול.
רעות אושעיה: זה לא נכון.
אדיר ענבר: אין ביטול.
אדיר ענבר: יש ביטול תוך 14 יום.
רעות אושעיה: בענף ה- Time-sharingלא רק בארץ, אלא בכל העולם, אין ביטול.
רני נויבואר: גם אין ביטול במועדוני כושר לשנה.
אתי בנדלר: זכות הביטול הזאת היא חסרת משמעות ככל שרוצים לתת לה משמעות סמוך יותר למועד כריתת החוזה.
אתי בנדלר: ככל שהיא קרובה יותר למועד סיום התקופה, את צודקת שזה חסר משמעות, אם הוא שילם עבור 30 שנה והשתמש רק 28 שנים, אז ניחא, אז הוא שילם בנוסף לדמי אחזקה את הקנס של עוד שנתיים.
רעות אושעיה: לעוסק אין שום סיבה להמשיך למכור יחידות נופש אם לאחר שלוש שנים יבוא אדם, יבטל ויקבל השבה יחסית.
אמיר שפיצר: אם הוא יהיה בסדר ולא - - -
אתי בנדלר: אני מבינה אתכם, אני רק אומרת, אם כך הפתרון הוא גביית דמי ביטול יותר גבוהים, אבל לא בחילוט הסכום הראשוני ששולם לתקופה ארוכה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: את רוצה להגיד שאם הוא שילם 36 - - -
יואל חסון: סליחה, ניסיון אחרון.
יואל חסון: תראו, על פניו יכולים העוסקים בהסכמים להכניס שגם במידה שיבוטל ההסכם לא תהיה השבה.
יואל חסון: לא אתייחס לנושא ההשבה.
יואל חסון: יכולים העוסקים לכתוב בהסכם, גם במקרה של ביטול על-פי סעיף כך וכך וזה וזה - - -
לאה ורון: לפחות החוק מאפשר ללקוח לנהל ויכוח עם העוסק.
אמיר שפיצר: לא רציני.
פנינה פרץ: לא מתוגמלים.
גיל אוריון: ברגע שאתה מחוקק את החוק אתה מונע מ"קלאב הוטל" או מ"פתאל" לעשות את זה.
רעות אושעיה: כי יש לך סעיף כללי שקובע השבה באחוזים מסוימים.
יואל חסון: איפה זה נמצא?
אתי בנדלר: בחוק החוזים.
אתי בנדלר: עוד לא קראנו את זה.
רעות אושעיה: ומחר, לצורך העניין, יאושר לעניין חדרי כושר, אותו סעיף יחול גם עלי, כי אני מופיעה בתוספת הרביעית.
אדיר ענבר: אי-אפשר להתעסק עם השבה.
רעות אושעיה: ולכן כל עוד לא יופיע שסעיף 16 לא חל עלי, הוא חל.
יואל חסון: אם אני מתקן את הסעיף הזה עכשיו, אז אני מתקן גם את הסעיף שהיא קראה.
יואל חסון: הוא יתוקן בהתאמה.
אתי בנדלר: אתה לא תאשר אותו כרגע.
אתי בנדלר: כשנדון מחר בעניין חדרי הכושר - - -
גיל אוריון: צריך להחריג את ה-Time-sharing.
רעות אושעיה: צריך להחריג את יחידות הנופש מהסעיף.
אדיר ענבר: ה-Time-sharing במהותו זה סוג כזה של ענף שהוא - - -
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אבל אין פה בעיה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: תקשיב, אני חושבת שנשמעתי מאוד אובייקטיבית היום, מה שאתם אומרים בעצם, שאני עכשיו סגרתי עסקה אתכם ב-36 תשלומים, אמרת שתשלם לי 50,000 שקל, מה שאומר כרגע יואל, שסגרתי עסקה, שילמתי לך בשלוש שנים 50,000 שקל, נהניתי שלוש שנים מ"קלאב הוטל" או לא משנה מה שיש, וזהו.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: ועכשיו זה אומר שבעצם שבוע נופש עלה לי קרוב ל-15,000 שקל.
רעות אושעיה: שזה מה שהוא עולה היום.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לא, ממש מצטערת, לא.
רעות אושעיה: כי אם היום תלכי באוגוסט, ארבע נפשות ב"הרודס" אילת, תשלמי 15,000 שקלים.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: כמו שאומרת היועצת המשפטית, שהמצב נהיה יותר גרוע ממה שהיה קודם.
רעות אושעיה: המצב הרבה יותר טוב.
יואל חסון: חברים, שאלתי את היועצת המשפטית והיא תענה לי פה לפרוטוקול.
יואל חסון: באופן עקרוני, בהנחה שאני לא מתייחס לנושא ההשבה לא לטוב ולא לרע, הם יכולים לזכותם – זאת אומרת, בן-אדם שעושה חוזה יכול להתייחס לנושא של ההשבה וגם הצרכן במעמד חתימת החוזה יכול להתייחס בסעיף לנושא השבה, כן, לא, באופן יחסי, שלוש-ארבעה-20 שנה-30 שנה – נכון או לא נכון?
אתי בנדלר: יכולים.
יואל חסון: יכולים.
יואל חסון: דעתכם בנושא הזה.
יואל חסון: אם אין התייחסות בכלל להשבה, לא לטוב ולא לרע.
גיל אוריון: א.
גיל אוריון: יש פסיקה בישראל שאומרת שהתניה על זכות ההשבה, דבר שלא נכון לעשות אותו מהסיבה שזכות ההשבה היא זכות קוגנטית.
גיל אוריון: הוראה קוגנטית, המשמעות שאתה לא יכול להתנות עליה.
גיל אוריון: ו-ב.
גיל אוריון: אם ניקח את ההוראות של הצעת החוק כפי שהיא, היא לכאורה מורה על השבה ומשעה שזה מה ש - - -
אמיר שפיצר: אז זה עוזר.
יואל חסון: לא, את זה נתקן בהתאמה אם נחליט פה שהסעיף שקראתי עכשיו לא חל על הודעה - - -
גיל אוריון: לא חל.
רעות אושעיה: אז תהיה שתיקה.
יואל חסון: אם אני קורא את הסעיף שקראתי על הודעת הביטול בהודעה מראש של שנתיים חוץ ממשפט אחד, כאמור לעיל, לא תושב לצרכן כל תמורה שהיא.
יואל חסון: את הדבר הזה אני לא אומר.
יואל חסון: את זה אני משאיר לכוחות השוק, להסכם שאתה תכתוב, להסכם שתשווק, להסכם שתעשה.
יואל חסון: אני לא מתייחס לזה בחוק, לא לטוב ולא לרע.
יואל חסון: אני לא טוען שתושב תמורה ואני גם לא טוען שלא תושב תמורה.
יואל חסון: זה בעסקה שלך.
יואל חסון: כי מהי תמורה בעסקה הזאת?
יואל חסון: האם תמורה הם דמי אחזקה?
יואל חסון: האם תמורה היא הקנייה הראשונית של הזכות בשימוש?
יואל חסון: לא יודע מהי תמורה.
יואל חסון: יש הסכם, כל עוד הוא עומד בסטנדרטים שמדינת ישראל קבעה שצריך להיות בהם חוזה, אז זה עומד בסטנדרטים.
יואל חסון: אתה יכול לכתוב ככה ואתה יכול לכתוב אחרת, כל עוד אדם חתם.