GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
רעות אושעיה: ברגע שאת באה ואומרת לי, שבשנה הבאה אדם יכול לבטל בעבור אותו מחיר שוק, מחירון, לא משנה לאן נגיע, הבעייתיות שנוצרת לי כאן היא שאין לי את הפריסה של אותם תשלומים שעליהם אני בונה.
רעות אושעיה: יש לי זכות נופש רגילה שקיימת לי במרכז הזמנות.
רעות אושעיה: ואז מרכז ההזמנות היא נושא אחר לחלוטין.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אבל את יכולה לבנות את המודל העסקי שלך, לקחת בחשבון ש-%x עלולים להחזיר את - - -
ניצן חרותי: נכון, זה לא כל האנשים שקנו.
אדיר ענבר: אבל לא יהיה שוק.
רעות אושעיה: יוליה, הרסת את השוק.
רעות אושעיה: אתם הרסתם את השוק.
ניצן חרותי: מדובר על יוצאים מהכלל.
פנינה פרץ: אבל מדברים על מקרים חריגים, לא על מאות אנשים, מה קרה?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: להגיד לך את האמת, השוק שלך פחות מטריד אותי מאשר מכוני הכושר, כי שם מדובר על עסקים קטנים ובאמת אני אומרת לך, שם אני יותר מודאגת.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אבל במקרה שלכם תעשי מודל עסקי שונה - - -
רעות אושעיה: המודל העסקי הזה רץ כבר המון שנים, הוא רץ בחוץ-לארץ המון שנים והוא עובד יפה.
פנינה פרץ: כמה רצו לבטל אחרי שנה-שנתיים-שלוש?
רעות אושעיה: לא יודעת להגיד לך.
ניצן חרותי: אף אחד לא רוצה לבטל.
פנינה פרץ: מדברים על דברים חריגים, לא מדברים על אנשים שמבטלים אחרי שנתיים-שלוש.
רעות אושעיה: לא משנה.
רעות אושעיה: ברגע שקיים לי חוק, אני כוודאות כלכלית לא קיימת.
רעות אושעיה: אם ודאות כלכלית לא קיימת לי, אז אני לא חושבת רק על שנה-שנתיים, אני חושבת על תקופה ארוכה.
ניצן חרותי: עסקים זה לא רק ודאות כלכלית, זה גם ניהול נכון.
רעות אושעיה: בסדר, אנחנו לא אומרים.
רעות אושעיה: אני יכולה להגיד לך שאצלי אין ביטולים.
רעות אושעיה: אני עדיין כאן.
ניצן חרותי: עסק הוא לא ודאות כלכלית מאל"ף עד ת"ו.
רעות אושעיה: אצלנו אין ביטולים.
ניצן חרותי: אם אין ביטולים אז למה המלחמה שלך?
פנינה פרץ: אז יופי, אז מה את מודאגת?
פנינה פרץ: יכול להיות מקרה אחד שמישהו יהיה לו אסון - - -
רעות אושעיה: ממה אני מודאגת?
רעות אושעיה: אז עד היום המקרה הזה נוהל באופן פרטי, אם הוא היה וכשהוא היה.
רעות אושעיה: היום כשמחוקקים חוק במדינת ישראל שהולך לגעת בכל החברות ובכל העסקים, סליחה - - -
ניצן חרותי: הרי מדובר על חוזים מהיום ואילך.
ניצן חרותי: לא מדובר על רטרואקטיבי בעניין הזה.
ניצן חרותי: לא מבין את הבעיה שלך.
ניצן חרותי: אף אחד לא יכנס לדבר כזה אם הוא ידע בדיוק למה הוא נכנס.
רעות אושעיה: לצורך העניין חיסלתם את הענף.
פנינה פרץ: מדברים על חריגים כל הזמן עכשיו.
רעות אושעיה: זה בדיוק העניין.
רעות אושעיה: על חריגים דיברנו עד עכשיו, היום אנחנו מדברים על - - -
פנינה פרץ: אבל אף אדם לא יעשה עסקה ל-25 שנה כשהוא יודע שאחרי שנה-שנתיים הוא יצא.
פנינה פרץ: למה הוא צריך להיכנס לזה בכלל?
רעות אושעיה: אז זה בדיוק העניין.
רעות אושעיה: יש לו את כל הרצון בעולם להיכנס.
ניצן חרותי: לכן מדברים פה על איזה אחוז קטן מאוד.
ניצן חרותי: אנשים שיש להם בעיה, על זה מדברים.
יואל חסון: - - - אבל אפשר להגיש את זה בשבועיים הקרובים בהסכמה.
יואל חסון: את יודעת שזה לא לחוץ למחר.
אתי בנדלר: אני לא יודעת שזה לא לחוץ למחר.
יואל חסון: זה לא יפעל בלי חדרי הכושר.
יואל חסון: יהיו גם חדרי כושר בנפרד.
יואל חסון: הנושא של יחידות הנופש יסויג בכל הסעיפים "למעט יחידות נופש".
אתי בנדלר: בסדר, אבל אין לך הוראת מעבר ליחידות הנופש אם אין לך הוראה עיקרית.
יואל חסון: תיצרי לי הוראה מסוימת כללית, לא מחייבת והיא מחייבת אותי בהמשך לעשות חוק שיוסיף את זה ויתקן את זה.
יואל חסון: זה הכי טוב.
יואל חסון: חבל לזרוק לפח את כל ההישגים הקודמים שעשינו.
יואל חסון: זה פשוט לזרוק לפח.
יואל חסון: אני לא יוצא מפה רק בגלל זה.
אתי בנדלר: הוא רוצה שאמצא דרך לעשות הוראת מעבר בלי הוראה עיקרית?
יואל חסון: כן, משהו כללי.
יואל חסון: אולי שהשר יתקין תקנות או יגדיר באישור ועדת הכלכלה לגבי עסקאות.
אתי בנדלר: אבל כך וכך יש לך את זה.
גיל אוריון: אתי, יש לי איזשהו פתרון משפטי.
ניצן חרותי: תן החלטה, יואל.
יואל חסון: לא, אני לא יכול לתת החלטה.
יואל חסון: מה הפתרון?
גיל אוריון: רציתי להציע לגב' בנדלר אולי להיסמך על 13ג רבתי, סעיף קטן (ב), סעיף קטן (1), ולומר שהסעיף הזה, סעיף קטן (ב), סעיף קטן (1) יחול גם על עסקאות Time-sharing.
אתי בנדלר: מה, בחובת הגילוי אתה מדבר?
גיל אוריון: ואז את פותרת את בעיית הוראת המעבר.
גיל אוריון: מבינה?
יואל חסון: תסביר לה.
אתי בנדלר: ההוראה הקבועה מתייחסת לביטול עסקאות, הוראת המעבר מתייחסת לביטול עסקה מסוימת שמתייחסים אליה במסגרת ביטול העסקאות.
אתי בנדלר: אם אני לא מתייחסת לאותה עסקה, אני לא יכולה עכשיו נניח לדבר בהוראת מעבר על ביטול עסקה לרכישת דירה.
אתי בנדלר: כי אני לא מתייחסת לנושא של רכישת דירה בעסקאות הקבועות.
אתי בנדלר: אין לזה משמעות.
אתי בנדלר: אחרת אף אחד - - -
גיל אוריון: אז זה מה שאני מציע, שתתייחסי.
אתי בנדלר: אבל אני לא נוגעת בסעיף 13ג עכשיו.
רעות אושעיה: לצורך העניין ב-14א רבתי - - -
אתי בנדלר: אני גם לא מתייחסת לביטול.
רעות אושעיה: ב-14א רבתי (ג) בעסקה בעניין רכישה של יחידת נופש "רשאי הצרכן לבטל את החוזה בתוך 14 ימים מיום חתימת החוזה על-ידי שני הצדדים", לזה כן אפשר לקשר, כי זה כן מדבר על הוראת ביטול.
יואל חסון: אני רוצה לומר לוועדה דבר כזה – אבקש ואשוחח עם היושב-ראש וגם עם היועצת המשפטית שנמצא דרך.
יואל חסון: תראו, בנושאים האחרים התעמקנו, למדנו, אנחנו מכירים את הנתונים, אין לי מספיק נתונים שבהם אני יכול לקבל החלטה לגבי העתיד בשוק הזה של יחידות הנופש בלי שלוועדה יש מידע.
יואל חסון: אני אומר לכם, אם היה לי זמן נורמלי, אז הייתי פונה למרכז המחקר של הכנסת, הייתי עושה עבודה, הייתי מבקש גם שיבדקו בחוץ-לארץ, הייתי עושה עבודה מעמיקה.
יואל חסון: אני חושב שזה חוסר אחריות מצדנו לחוקק חוק שמתייחס לעסקאות האלה בעתיד בלי שיש לנו את הכלים.
יואל חסון: אני לא מרגיש שיש לי את הכלים.
יואל חסון: בהיגיון שלי, יכול להיות שאני טועה לחלוטין, לא נראה לי הגיוני שיתייחסו לזה כאילו זו עסקה שמישהו עושה מלון – אז הישראלי המצוי יבוא, יעשה, ואחרי שלוש שנים יבטל ויחזור.
יואל חסון: בסדר, מכירים את זה.
יואל חסון: אני לא בא לעשות את זה ואני לא רוצה לגרום נזק, מצד שני אני לא רוצה לפגוע בצרכן גם.
יואל חסון: לכן אני מבקש שהוועדה תתכנס פעם נוספת, אנחנו נחושים להעביר את החוק הזה בכנסת הזאת, בוודאי את ההישגים שהשגנו קודם.
יואל חסון: היום היה יום מאוד מכריע ומאוד חשוב בהישגים, יש לנו גם את ההסכם הסוציאלי, שגם אותו אני מקווה שנקדם בימים הקרובים.
יואל חסון: אני כרגע נועל את הדיון.
יואל חסון: אנחנו נמצא את הדרך שבה בחוק הסופי לא נתייחס בשלב הזה לעסקאות העתידיות.
יואל חסון: אני גם מבקש ופונה לממשלה, שבמידה שלא נתייחס לעסקאות העתידיות, שהממשלה תיקח על עצמה את היוזמה להציע הצעת חוק שמסדירה את העסקאות העתידיות של יחידות הנופש.
יואל חסון: אני חושב שאין לנו את הכלים המספקים.
יואל חסון: אני לא רוצה לגרום פה נזק.
יואל חסון: לכם יש כלים הרבה יותר מאתנו, משאבים, יכולות, לבדוק, ללמוד, לעשות, ייקח אולי קצת יותר זמן, אבל בואו נזכור, במקור לא התכנסנו בשביל זה.
יואל חסון: הכנסנו את יחידות הנופש על הדרך כדי לפתור את הבעיה של האנשים שדיברנו עליהם, המסכנים, והאנשים שמרגישים כבולים לעסקאות הישנות.
יואל חסון: לא אחוקק חוק עתידי כשאין לי מספיק בסיס כדי לעשות אותו ברצינות.
יואל חסון: נעשה מאמץ, אני פונה אלייך, היועצת המשפטית, זה באמת גורל של עשרות אלפי אנשים, לנסות למצוא את הפתרון, סעיף שיאפשר לנו לקפוץ לכנסת הבאה בעזרת השם לחוקק עם הממשלה, אולי אני בכלל אשב בממשלה הבאה, מי יודע, אז מבטיח שאעשה את זה.
יואל חסון: תהיי חיובית.
אתי בנדלר: אדוני, אני רוצה לענות לך, כי יש איזושהי תחושה שאני רק צריכה לגלות רצון טוב, ואז העניינים יסתדרו.
יואל חסון: לא, אני יודע שזה עמוק יותר, אני יודע שזה לא זה.
אתי בנדלר: ואם לא, אז זה הכול בגלל היועצת המשפטית שהסעיף הזה נפל.
אתי בנדלר: אני חושבת שדרך הצגת הדברים האלה - - -
לאה ורון: היא צודקת.
יואל חסון: אני מתנצל, לא התכוונתי לזה.
יואל חסון: התכוונתי לאיכויות המקצועיות, שאת יכולה לעשות את זה.
אתי בנדלר: ניסיתי להסביר בכוחותי הדלים מה משמעותה של הוראת מעבר ולגבי מה קובעים הוראת מעבר ושיש טכניקה חקיקתית, שכך עובדת חקיקה.
אתי בנדלר: אני לא ממציאה את הגלגל מחדש מה משמעות של הוראת מעבר.
אתי בנדלר: בדרך כלל אני מוצאת הרבה מאוד פתרונות יצירתיים, ואני חושבת שיש לי שם בעניין הזה.
אתי בנדלר: לצערי אני לא מוצאת כאן דרך.
אתי בנדלר: אני מוכנה להיוועץ מחר בבוקר, להקדיש לזה עוד מחשבה ולנסות למצוא פתרון.
אתי בנדלר: אני אומרת מראש שהסיכויים, להערכתי, למצוא פתרון לקביעת הוראת מעבר לגבי יחידות נופש בלי שיש התייחסות, ולו חלקית, לנושא של יחידות הנופש במסגרת סעיף ביטול עסקה, הסיכוי למצוא לזה פתרון הוא קלוש.
אתי בנדלר: אולי אמצא, אבל הסיכוי למצוא לזה פתרון קלוש, ולא בשל חוסר רצון טוב.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: יואל, אני אתך רגע.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני רוצה להגיד לך משהו.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: תראה, אני חושבת שאם עכשיו לא נעביר את הצעת החוק הזאת בגלל הסעיף שאתה רוצה להכניס, אפגע בכל אלה שאנחנו מנסים לעזור להם, ובגלל שאני בעצם חושבת עכשיו על העתידיים שיבואו, אני יכולה לפגוע באלה שכבר חתמו על העסקאות.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: יכול להיות שאני צריכה ללכת אתך על ההצעה שאתה מגיש, ואני לא יודעת, בכנסת הבאה בעוד שלושה חודשים נגיש הצעת חוק לעסקאות עתידיות בתחום הזה ופשוט נשנה אותה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: יכול להיות שזה הפתרון, כי אני מבינה שאני עכשיו תוקעת בעצם את כל הדיון, את כל אלה שעבדנו למענם, את הסוציאלי ולא סוציאלי, ולכן אלך על מה שנקרא על ההווה, על ההוויה, והעתיד – אלוהים גדול.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה מה שאני חושבת, שאני הולכת עם יואל.
יואל חסון: אוקיי, אז מה שאמרתי.
אתי בנדלר: אז ללא השבה כלשהי.
יואל חסון: כל תמורה שהיא.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: כרגע כן, ואחרי זה אלוהים גדול.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: עוד שלושה חודשים נחזור - - -
הילה דוידוביץ-בלומנטל: אז בשביל הפרוטוקול הממשלה מתנגדת, ואם אחד השרים יסכים - - -
יואל חסון: אם השר ירצה להגיש הסתייגות, שיגיש הסתייגות.
הילה דוידוביץ-בלומנטל: השר, או שר התמ"ת או שר המשפטים.
יואל חסון: או שר המשפטים או שר התמ"ת אם ירצה להגיש הסתייגות על מה שאמרתי, מאה אחוז.
יואל חסון: מי בעד – ירים את ידו.
יואל חסון: – אין.
יואל חסון: אני קובע שזה אושר פה אחד.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אבל שיירשם בפרוטוקול, שאני בעתיד הולכת להגיש הצעה לטפל מחדש בנושא של עסקאות עתידיות לטווח ארוך.
יואל חסון: אני רק קובע דבר נוסף, במידה שיהיה פתרון טוב יותר מהפתרון הזה, שלא יכריח אותנו להיכנס לסוגיה העתידית, אני עדיין מעדיף אותו.
יואל חסון: אני פונה לכולכם להיות יצירתיים בעניין, אם יהיו לכם הצעות בנושא הזה, לא להיכנס עדיין לנושא העתידי ובכל זאת לאפשר את הטיפול באנשים שטיפלנו בהם בהסכמי העבר, אם זה יהיה אלך לכיוון הזה ואבקש רוויזיה לנושא הזה.
יואל חסון: אם יהיה פתרון, אני מעדיף את זה.
יואל חסון: אני מעדיף שהסעיף שאישרנו עכשיו לא יהיה בינתיים, לא תהיה בכלל התייחסות לעסקאות עתידיות, אבל אם זה במחיר של לאבד את הכול, אני לא רוצה לאבד את הכול.
יואל חסון: עדיף לחשוב על מי שקיים ולא על מי שבעתיד.
חנה וינשטוק-טירי: זה אמור לעלות מחר להצבעה?
יואל חסון: עכשיו הצבענו.
יואל חסון: בכנסת?
הילה דוידוביץ-בלומנטל: במליאה.
כרמל שאמה-הכהן: אנחנו פותחים את הישיבה של ועדת הכלכלה.
כרמל שאמה-הכהן: על סדר-היום, הצעת חוק רשות השידור (תיקון מס' 28) (תקצוב שידורי רשת מורשת), התשע"ב-2012, של חברי הכנסת דוד אזולאי וישראל אייכלר.
כרמל שאמה-הכהן: מדובר בהצעת חוק קצרה, שהיא מעגנת בחקיקה את ההסכמות וההתחייבויות שהיו כאן במהלך הדיונים ברפורמה ברשות השידור.
כרמל שאמה-הכהן: יש קונצנזוס מלא סביב השורה הזו.
כרמל שאמה-הכהן: אני מציע שנסיים את זה כמה שיותר מהר.
כרמל שאמה-הכהן: הצעת החוק.
משה זמיר: שלום עליכם.
משה זמיר: משה מרשת מורשת, קול ישראל.
כרמל שאמה-הכהן: כן, משה.
משה זמיר: - - - מלווים את כל הנושא הזה כבר שנים, ואתה יודע את זה.
משה זמיר: אל"ף, אני רוצה להגיד לכם: באמת, מכל הלב, בעקבות הדיונים ובעקבות כל מה שנעשה פה, הנהלת רשות השידור שינתה את פניה לגבי רשת מורשת, וזה ייאמר לזכותו של מר מיקי מירו, שהוא הפך.
משה זמיר: היום להגיד שרשת מורשת היא אותו דבר כמו כל הרשתות, זה עדיין לא כי אי-אפשר.
משה זמיר: כי יש דברים שהתקבעו ולא יכולים לזוז.
משה זמיר: הבעיה שלנו בחוק הזה, כן?
משה זמיר: - - - דיברנו מההתחלה שתהיה תוספת לתקציב רשת מורשת, ולא התקציב של רשת מורשת.
משה זמיר: וזה דובר מההתחלה בנושא הזה.
משה זמיר: ומשום מה, בניסוח של החוק, מצוין שזה יהיה התקציב, ובזה זה תוקע אותנו.
נחמן שי: - - - לא תיחשב כתוספת על - - -
ישראל אייכלר: - - -, אחרת יכניסו אותם, כולם, בסד כזה, שרק את זה יש לכם, לא יותר.
ישראל אייכלר: ויכניסו את כל הדברים שקשורים למורשת ישראל לפה, ויגידו: הכול כלול במורשת.
ישראל אייכלר: אתה יודע, בערוץ 10, - - -
כרמל שאמה-הכהן: לא הבנתי, אז מה הנוסח הראוי שמשקף?
ישראל אייכלר: הוא רוצה שזה יהיה - -
משה זמיר: תוספת לתקציב.
ישראל אייכלר: - - תוספת לתקציב.
כרמל שאמה-הכהן: כמה התקציב היום?
משה זמיר: היום התקציב הוא שלושה מיליון שקלים בערך, וצריכה להיות תוספת לתקציב על-מנת שיהיה חופש פעולה לרשת, כי אין לנו היום חופש פעולה.
ישראל אייכלר: שלא יכניסו את כל - - -
כרמל שאמה-הכהן: אני לא יודע, אני לא זוכר אם זו הייתה ההסכמה או שההסכמה הייתה - -
כרמל שאמה-הכהן: - - שלא יפגעו לכם בתקציב.
כרמל שאמה-הכהן: אני לא - - -
ערן הורן: ההסכמה הייתה שלושה מיליון שקל.
לאה ורון: בוא, אדוני, תעבור בבקשה לשבת פה, שההקלטה תקלוט את דבריך, וגם תבקש רשות דיבור ותגיב.
כרמל שאמה-הכהן: אני לא רוצה לסטות מההסכמות.
כרמל שאמה-הכהן: מה שהיו ההסכמות, הוועדה תחליט.
אלקנה אפרתי: אני רק אזכיר, אדוני היושב-ראש, שבמהלך הדיון הקודם הסוגיה הזאת עלתה במהלך ההכנה לקריאה הראשונה.
אלקנה אפרתי: ונצטט מהפרוטוקול – אדוני אמר: "לא כתוב תוספת תקציב".
אלקנה אפרתי: ואחר-כך העיר חבר הכנסת אייכלר, שכיום התקציב הוא פחות משלושה מיליון שקלים, ולכן הנוסח נעשה כפי שנעשה.
אלקנה אפרתי: בידי חברי הכנסת יש הזכות לשנות, אבל זה היה הנוסח שנקבע לראשונה.
ישראל אייכלר: אולי היועץ המשפטי יעזור לנו להבהיר, שלא יכניסו את כל הסלים של הדברים שנקראים מורשת ישראל – זה מונח כל-כך רחב – להכניס על השלושה מיליון שקלים האלה.
ישראל אייכלר: אלא להשאיר את זה באמת, כמו שהיום יש שני מיליון שקלים וחצי, שזה יהיה שלושה מיליון שקלים.
ישראל אייכלר: זו הייתה ההסכמה.
אלקנה אפרתי: הנוסח, כפי שאני מבין אותו – אם לזה מתכוון אדוני – - - -
כרמל שאמה-הכהן: כתוב: "- - - לשידורים בנושא מורשת ישראל, ברשת מורשת".
אלקנה אפרתי: "- - -, ברשת מורשת".
כרמל שאמה-הכהן: כלומר, שידורים בנושא מורשת ישראל ברשת בי"ת, זה לא כלול.
משה זמיר: אבל פה מדובר על קטע של הרחבת שידורים.
משה זמיר: והיום השידורים הקיימים זה בעצם לא להרחיב את השידורים – זה להעמיד את זה כמו שזה.
משה זמיר: ודיברנו על זה מההתחלה, במשך שנים אנחנו מדברים: מדובר על קטע של תוספת לתקציב רשת מורשת, לצורך הרחבת השידורים.
ישראל אייכלר: אני רוצה לשמוע מה אומרת רשות השידור.
ישראל אייכלר: מה אומר מנהל הרדיו בעניין?
ישראל אייכלר: אם הוא רוצה לומר.
כרמל שאמה-הכהן: כן, מנהל הרדיו.
מיקי מירו: תראו, הכוונה ההתחלתית הייתה – לנו יש משאבים מאוד מוגבלים, ברשות השידור.
מיקי מירו: היום אני הצלחתי, בסיוע עם אנשי הכספים: מר ערן הורן, מודי והמנכ"ל, לגייס, פחות או יותר, את השלושה מיליון שקלים שיהיה לרשת מורשת כדי להתקיים.
מיקי מירו: אנחנו, במצב הקיים, מתקשים מאוד-מאוד להרחיב.
מיקי מירו: אני יודע כמה הרשת הזאת חשובה.
מיקי מירו: היא חשובה לי מאוד.
מיקי מירו: אני רואה את זה כאחת המטרות החשובות שלי, להרים את הרשת הזאת וגם להפוך אותה לרשת שמשדרת 24 שעות ביממה, לא רק חצי יממה.
מיקי מירו: אנחנו, היום עם ה-D.T.T.
מיקי מירו: כבר התחלנו לעשות את המהלך הזה של השלמת השידור.
מיקי מירו: כבר בלילה השידורים ב-D.T.T., במערכת "עידן פלוס", הם באמצעות.
מיקי מירו: הכוונה הייתה – יש תקציב של רשת מורשת, ממשלתי.
מיקי מירו: תקציב שאומרים שאנחנו רוצים לקדם.
מיקי מירו: מה שהייתה הבקשה שלי, זה לתת תגבור חיצוני כדי לתת לדבר הזה להתרומם למשך כמה שנים.
מיקי מירו: והיה ואנחנו נשתקם בעוד חמש-שש שנים, בעזרת השם – אנחנו מאוד מקווים לעמוד בפני עצמנו – לראות את זה כסטארט-אפ ממשלתי.
מיקי מירו: זה דבר חשוב.
מיקי מירו: הרשת הזאת חשובה לכל המדינה הזאת.
מיקי מירו: ואז להוסיף עוד שלושה מיליון שקלים יעודיים, חיצוניים, למטרת הזרקת חיים לרשת.
מיקי מירו: כרגע מה שקורה זה הנצחת הקיים.
נחמן שי: הבטחת הקיים.
מיקי מירו: הבטחת הקיים.
נחמן שי: יכול לבוא גם יום שחור, שירצו לקצץ בתקציב הזה – גם זה יכול לקרות, היו דברים מעולם: שביטלו רשתות, והזיזו תקציבים.
מיקי מירו: אבל המחשבה שלי אופטימית.
מיקי מירו: אני מבין מה אתה אומר.
נחמן שי: לא, לא, - - -
מיקי מירו: חבר הכנסת שי, אני רואה את המטרה שלי לקדם את הדבר הזה, להצעיד.
מיקי מירו: ואגב, גם בסקרי ה-T.G.I.
מיקי מירו: רואים עלייה של אחוז גם ברשת אל"ף וגם ברשת מורשת, שזה דבר משמעותי.
מיקי מירו: זה אומר שיש יותר ביקוש.
מיקי מירו: ואני אומר שברגע שגם ניכנס ל-D.T.T., ל"עידן פלוס", שזה דבר שיכול להיות פיתרון אדיר להרחבת השידורים, אז נצטרך עוד תקציבים.
מיקי מירו: אם אתם שואלים אותי מה האידיאלי, אני הייתי רוצה את אותה זריקת עידוד שבאה מבחוץ כתקציב ייעודי, חיצוני, שנועד לחזק את המורשת.
מיקי מירו: אמרתי – יש תקציבי מורשת ישראל, ממשלתיים.
ישראל אייכלר: יש 400 מיליון שקל - - -
מיקי מירו: יש את הכסף שנותנים לאתרי מורשת, ופה בדיוק זה "מתלבש" אחד על השני.
נחמן שי: זה אתרי מורשת.
נחמן שי: זה לא - - -
ישראל אייכלר: לא, לא, - - -
מיקי מירו: לא, זה גם על הזיכרון.
מיקי מירו: גם על הזיכרון.
מיקי מירו: אני אתן דוגמה: זה בדיוק כמו שנותנים כסף, למשל, לארכיון הסרטים של הטלוויזיה.
מיקי מירו: המטרה היא לשמר את הדברים לעתיד.
מיקי מירו: אז גם פה, אני חושב שהיה מקום לבקש את הדבר הזה.
מיקי מירו: זאת הייתה המטרה הבסיסית, ואני מקווה שהיא תמומש.
ישראל אייכלר: אני אשאל את היועץ המשפטי: איך מנסחים את מה שאמר המנהל?
ישראל אייכלר: אפשר בחוק להכניס את הרעיון הזה?
ישראל אייכלר: או שהחוק הוא ככה - - -
אלקנה אפרתי: כאן אנחנו מדברים – אם אני מבין נכון את דברי מנהל הרדיו – הוא מדבר על תקציבים חיצוניים.
אלקנה אפרתי: והסעיף הזה, עניינו הוא תקציב רשות השידור.
אלקנה אפרתי: אני לא בטוח שבחוק - - -
ישראל אייכלר: זאת אומרת שזה בכלל לא שייך - - -
אלקנה אפרתי: אנחנו מדברים כאן על תקציב רשות השידור.
אלקנה אפרתי: אני חושב שאנחנו לא יכולים כל-כך - - -
אבי שמיט: אולי, ברשותכם, - - - למה שאמר מנהל הרדיו – אם היו כתובות המילים: לא יפחת משלושה מיליון שקלים, - - -
ערן הורן: כתוב.
ערן הורן: זה מה שכתוב.
מיקי מירו: זה כתוב.
אבי שמידט: אז זה בסדר גמור.
אבי שמידט: אז ברצותו ירחיב.
ישראל אייכלר: אם היועץ המשפטי אומר שזה מבטיח – אתה לא הפחדת, אני סומך עליך.
ישראל אייכלר: אז, אדוני היושב-ראש, מבחינתי אפשר להצביע.
כרמל שאמה-הכהן: על זה, על הנוסח הזה.
ישראל אייכלר: כן, כי הוא אומר שבכל רשות השידור הוא לא יכול לבקש תוספת נוספת.
ישראל אייכלר: הוועדה אולי יכולה לבקש ממשרד האוצר.
מיקי מירו: זהו, כי אני אשמח מאוד שתהיה קריאה של הוועדה או שיש אפשרות לעשות, כדי שיקצו לנו את הכסף.
מיקי מירו: כי אנחנו נמצאים בתנופה, בתנופה אדירה.
מיקי מירו: זה פרויקט לאומי, ואנחנו רוצים לשים אותו על המפה.
מיקי מירו: נפתחה לי עכשיו האופציה של ה-D.T.T., ואני רוצה להתחיל ולהפעיל אותה, ואני יכול לתת.
מיקי מירו: כי כל האוכלוסייה, ניקח את החרדים: עדיף להם לקבל איזה צ'יפ קטן של D.T.T., שהוא יכול לשים אותו גם במחשב.
מיקי מירו: הוא לא צריך בשביל זה טלוויזיה ולא שום-דבר.
מיקי מירו: אני יכול להגדיל את ההאזנה בעשרות אחוזים.
מיקי מירו: אז חבל לא לקחת את ההזדמנות הזאת ולרוץ עכשיו.
מיקי מירו: אנחנו בתנופה, כרגע.
כרמל שאמה-הכהן: אני מקריא: הצעת חוק רשות השידור (תיקון מס' 28) (תקצוב שידורי רשת מורשת), התשע"ב-2012.
כרמל שאמה-הכהן: בחוק רשות השידור, התשכ"ה-1965, בסעיף 31(ב), אחרי פסקה (2) יבוא: "(3) סכום שנתי של שלושה מיליון שקלים חדשים לשידורים בנושא מורשת ישראל, ברשת מורשת".
אבי שמיט: איפה כתוב "לא יפחת"?
אלקנה אפרתי: איך אתה יכול להבין שלושה מיליון שקלים כפחות משלושה מיליון שקלים?
משה זמיר: אבל שזה יהיה מינימום.
אבי שמיט: לא, אמרו פה - - - יש אופציה להרחיב את זה רק - - -
ישראל אייכלר: שאם הם ירצו להוסיף, שיוכלו להוסיף.
ישראל אייכלר: שזה לא יהיה מקסימום.
אבי שמיט: שלא יפחת.
כרמל שאמה-הכהן: סכום שנתי שלא יפחת.
ישראל אייכלר: שלא יפחת.
כרמל שאמה-הכהן: ההערה התקבלה.
נחמן שי: זה נותן להם ביטחון גדול, כי מחר יכול לבוא מנהל חדש ולהגיד: אני רוצה - - -
כרמל שאמה-הכהן: אנחנו בעד שיהיה להם ביטחון.
ישראל אייכלר: זו מטרת החוק.
נחמן שי: כן, אני בעד.
נחמן שי: זה העניין.
נחמן שי: הלוואי.
מרינה סולודקין: כמה מקדימה?
כרמל שאמה-הכהן: כולם יכולים להצביע.
לאה ורון: חברת הכנסת סולודקין מצביעה במקום חבר הכנסת טיבייב, וחבר הכנסת אכרם חסון מצביע במקום חבר הכנסת ישראל חסון.
קריאה: אנחנו, שנינו?
כרמל שאמה-הכהן: אתם עדיין מפלגה גדולה.
מרינה סולודקין: אנחנו גם נהיה.
כרמל שאמה-הכהן: אני מאחל לכולם להצליח.
מרינה סולודקין: כן, גם אני.
נחמן שי: נעשה כינוס.
נחמן שי: הצבעה בעד הצעת חוק רשות השידור (תיקון מס' 28) (תקצוב שידורי רשת מורשת), התשע"ב-2012 – 5 נגד – אין נמנעים – אין הצעת החוק נתקבלה.
לאה ורון: פה אחד.
כרמל שאמה-הכהן: ההצעה אושרה פה אחד לקריאה שנייה ושלישית.
כרמל שאמה-הכהן: שיהיה לכם בהצלחה, רשת מורשת.
ישראל אייכלר: אני רק רוצה להודות ליושב-ראש הוועדה, - -
כרמל שאמה-הכהן: זה חשוב.
ישראל אייכלר: - - ולחברי הוועדה, ולמנהלת הוועדה, ולכל אלה שעמלו, ולמנהל הרדיו – שנתנו יד להבטחת הדבר החשוב הזה לכל עם ישראל.
כרמל שאמה-הכהן: על סדר-היום: בחינת "התשלום הקבוע" בחשבונות החשמל.
כרמל שאמה-הכהן: בכל חשבון חשמל יש אלמנט של מחיר קבוע שאינו תלוי בצריכה.
כרמל שאמה-הכהן: לצרכנים הביתיים זה יוצא מעל 30 שקלים בכל חודשיים.
כרמל שאמה-הכהן: מדובר בתשלומים המגיעים לקרוב לחצי מיליארד שקלים בשנה.
כרמל שאמה-הכהן: ביקשתי לבחון את הנושא הזה.
כרמל שאמה-הכהן: הבעיה עם התשלום הזה, כפי שאני רואה אותו, הוא שאדם שצורך מעט חשמל, בין אם הוא ערירי שחי לבד ובין אם הוא במצוקה כלכלית, חוסך ולא צורך חשמל, התשלום הקבוע מייקר לו את התעריף בפועל של צריכת החשמל ביחס למי שצורך הרבה חשמל.
כרמל שאמה-הכהן: למשל, למי שיש בית גדול, וילה מרובת חדרים וכדומה.
כרמל שאמה-הכהן: שם התעריף הקבוע מייקר את תעריף צריכת החשמל ב-1% או 2% בעוד שלצרכן הקטן, החלש יותר, זה מייקר את התעריף ב-10% ויותר.
כרמל שאמה-הכהן: במים אין תשלום קבוע אלא אם כן אתה לא צורך.
כרמל שאמה-הכהן: לא צרכת ואתה מחובר, אתה תשלם תשלום קבוע.
כרמל שאמה-הכהן: צרכת, ועברת את הרף המינימלי של צריכה, אז דמי השימוש כבר קבועים בתוך החשבון.
כרמל שאמה-הכהן: אין פה רצון להוזיל את כלל העלויות על הציבור אלא להפוך את תמחור החשמל ליותר חברתי.
כרמל שאמה-הכהן: יש פה איזה סוג של סבסוד הפוך, שהחלשים מסבסדים את החזקים בצורה הזאת.
כרמל שאמה-הכהן: ישנו מחקר של מרכז המחקר והמידע של הכנסת שהוכן לבקשתי.
כרמל שאמה-הכהן: על-פי המחקר, בעשירון הראשון התשלום הקבוע הוא 1.8% מתוך חשבון החשמל, שזה סכום מזערי, בעוד שבעשירון התחתון 23% מהחשבון זה התשלום הקבוע.
כרמל שאמה-הכהן: זה דבר שנשמע לי לא הגיוני, מצריך התייחסות ואולי אפילו שינוי.
כרמל שאמה-הכהן: בטח אם זה לא גורר גירעון לחברת החשמל או לכל גוף אחר, אלא פשוט הסטה בין אוכלוסיה לאוכלוסיה.
כרמל שאמה-הכהן: היינו רוצים לשמוע את התייחסות לשאלה למה המדינה דוגלת בשיטה הזאת?
מירב יוסף: אני רוצה לעשות קצת סדר.
מירב יוסף: אמרת שקרוב לחצי מיליארד שקלים זה התשלום הקבוע.
מירב יוסף: אנחנו מדברים היום רק על הביתיים.
מירב יוסף: התשלום הקבוע שאליו התייחסת, כולל בעצם את התשלומים הקבועים שמשלמים כלל האוכלוסייה ולאו דווקא הביתיים.
כרמל שאמה-הכהן: כמה צרכנים ביתיים יש?
מירב יוסף: יש לנו היום 2.2 מיליון צרכנים ביתיים.
מירב יוסף: הם משלמים 13 שקלים תשלום קבוע.
מירב יוסף: אבל יש לך צרכנים גדולים מאוד שהתשלום הקבוע שלהם הרבה יותר גדול.
כרמל שאמה-הכהן: עכשיו אני רוצה לעשות סדר.
כרמל שאמה-הכהן: אני הסתכלתי בחשבון החשמל של ההורים שלי.
כרמל שאמה-הכהן: הם משלמים בערך 4,000 שקלים, יש להם בית מאוד גדול.
כרמל שאמה-הכהן: התשלום הקבוע שלהם הוא אותו דבר.
מירב יוסף: יכול להיות שלא הבהרתי את עצמי נכון.
מירב יוסף: כשאנחנו מדברים על הסל של 440 מיליון שקל, הם לא מתייחסים רק לצרכנים הביתיים.
כרמל שאמה-הכהן: לכן שאלתי אותך כמה צרכנים ביתיים יש?
מירב יוסף: יש לך 2.2 מיליון צרכנים ביתיים שמשלמים 13 שקלים לחודש.
כרמל שאמה-הכהן: אם אני מכפיל את זה כפול 12 ומוסיף את המע"מ - - -
מירב יוסף: יש לך צרכנים גדולים שמשלמים תשלום קבוע של 600 שקלים.
כרמל שאמה-הכהן: מי זה הצרכנים הגדולים האלה?
מירב יוסף: המפעלים, למשל.
כרמל שאמה-הכהן: לא מעניין אותי כרגע.
כרמל שאמה-הכהן: אני מדבר רק על המגזר הביתי.
מירב יוסף: כאשר אנחנו שואלים למה המדינה רוצה שזה יהיה כך או אחרת, אז אני מזכירה שהכנסת חוקקה בשנת 1996 את חוק משק החשמל.
מירב יוסף: שם כתוב שלא יהיה סבסוד צולב בין מגזרים.
מירב יוסף: אחד הדברים הראשונים שנדרשנו לעשות כרשות, בשנת 1997-1998, לקחנו את השירותים הצרכניים הקבועים, שלפנו אותם מתוך הקווט"ש.
מירב יוסף: הראינו לציבור בדיוק שיש קווט"ש שקשור לצריכת חשמל ויש תשלום קבוע, שזה עלויות קבועות שלא קשורות בכלל לצריכת החשמל.
מירב יוסף: כל הנושא של גביית חשבון, קריאת מונה, עלות מונים, כל הדברים האלה - - -
כרמל שאמה-הכהן: למה הדבר הזה לא קיים במים?
מירב יוסף: אני לא יודעת מה קורה במים.
מירב יוסף: אני לא מצויה שם.
מירב יוסף: אני מצויה בחוק משק החשמל ושם חוק משק החשמל אמר לנו בצורה ברורה: דעו לכם שאתם לא יכולים לעשות סבסוד צולב וכל צרכן צריך לשלם את העלות שהוא מחולל במערכת.
מירב יוסף: אם יש לנו שירותים צרכניים שלא קשורים לצריכת החשמל, הצרכן, מתוך שקיפות – זה היה הרעיון של החוק, שתהיה שקיפות לצרכן.
מירב יוסף: אתה דיברת קודם על שקיפות לציבור וזה ממש נכון.
מירב יוסף: כאשר צרכן מסתכל בחשבון שלו הוא יודע: אני צרכתי בחשמל כך וכך קווט"ש והעלויות הצרכניות שלי הם כך וכך.
מירב יוסף: יש את המוקד שעומד לרשותי בלי שום קשר לכמה שאני צורך, קריאת המונה שעושים לי כל חודשיים בלי שום קשר לכמה אני צורך, המונה שיש אצלי, עלויות הפקה וגביית חשבון.
כרמל שאמה-הכהן: כל הדברים האלה קיימים גם במים.
כרמל שאמה-הכהן: אז אולי כדאי שתבחנו.
כרמל שאמה-הכהן: מי אמר שהשיטה שלכם יותר טובה?
מירב יוסף: יכול להיות שיש עיוות במים.
יהודה ניב: אולי העיוות קיים במים?
כרמל שאמה-הכהן: אז תוכיחו שהעיוות קיים במים.
כרמל שאמה-הכהן: בינתיים אתם אומרים שאתם לא יודעים.
מירב יוסף: אנחנו לא עוסקים במים.
כרמל שאמה-הכהן: המים זה מוצר די דומה.
כרמל שאמה-הכהן: זה מוצר יסודי שמגיע לכל בית.
כרמל שאמה-הכהן: יש חיבור של תשתיות, יש חשבון דו חודשי, יש מונה, יש צריכה, יש צרכנים קטנים וצרכנים גדולים.
כרמל שאמה-הכהן: אני לא מצליח להבין איפה ההבדל.
מירב יוסף: אני זוכרת שהיה דיון עם היו"רית שלנו בנושא של התעריף הדיפרנציאלי.
מירב יוסף: היא הסבירה לך פה בוועדה, למה התעריף בחשמל לא יכול להיות דיפרנציאלי לביתיים.
מירב יוסף: אם אנחנו עושים השוואה בין משק המים למשק החשמל, זה אותו דבר.
מירב יוסף: כאשר יש לך חוק שאומר שאתה לא יכול לעשות סבסוד צולב בין מגזרים משום שמשק החשמל הוא משק סגור - - -
כרמל שאמה-הכהן: אם זה שינוי בחוק, זאת עבודה שלנו.
כרמל שאמה-הכהן: אני מדבר על הרציונאל הכלכלי.
מירב יוסף: מנחם, ראש מחלקת הכלכלה אצלנו יסביר את הרציונאל הכלכלי.
מירב יוסף: אני יכולה לומר לך שהרציונאל החברתי שאותו אני מייצגת ברשות, הנושא של השקיפות – אני יודעת שאנשים שפונים אלינו, מאוד חשובה להם השקיפות ושחשבון החשמל יהיה מאוד מאוד ברור.