GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
רועי ברית: (ג) סבר המפקח כי החברה הבת או החברה לא תיקנה את ההפרה בתוך התקופה שנקבעה לכך לפי סעיף זה, רשאי הוא להורות לה, לאחר שנתן לה הזדמנות להשמיע את טענותיה, להימנע מהפעילות שבקשר אליה בוצעה ההפרה, כל עוד לא תוקנה, בהתאם לתנאים שיקבע.
רועי ברית: (ד) על אף הוראות סעיפים קטנים (א) עד (ג), סבר המפקח כי בנסיבות העניין ומטעמים שבטובת הציבור, נדרשת באופן מיידי הפסקת הפעילות שבקשר אליה בוצעה ההפרה, כדי למנוע פגיעה מיידית בעניינם של מקבלי השירותים הכספיים או ביכולתה של החברה הבת לקיים את התחייבויותיה, רשאי הוא, באישור השר, לתת לחברה הבת או לחברה, לפי העניין, הוראה להימנע מהפעילות כאמור כל עוד לא תוקנה ההפרה, וזאת גם בלי שנתן לה הזדמנות להגיש את הערותיה והשגותיה כאמור בסעיף קטן (א) או להשמיע את טענותיה כאמור בסעיף קטן (ג), ובלבד שייתן לה הזדמנות כאמור, בסמוך, ככל האפשר בנסיבות העניין, לאחר מתן ההוראה.
יונה גוטשטיין: כן, יש לנו כמה הערות.
יונה גוטשטיין: אנחנו מסכימים עם הסמכות, חושבים שהיא מופעלת באופן זה.
יונה גוטשטיין: ר ראשון, ב-(א) אנחנו מבקשים שיהיה מינימום לתקופה הזאת, כדי שיהיה לנו זמן סביר.
יונה גוטשטיין: 60 יום אמרנו?
נתי ביאלסטוק: תלוי באיזו הפרה מדובר.
נתי ביאלסטוק: אם ההפרה גורמת נזק בכל רגע נתון ללקוחות?
יונה גוטשטיין: אז לא 60 יום, 30 יום.
יונה גוטשטיין: אם אני זוכרת נכון – אני לא רוצה לחטוא כי לא קראתי את זה לפני חמש דקות – גם בפיקוחים אחרים נותנים זמן.
יונה גוטשטיין: אז קודם כול, אנחנו מבקשים שיהיה פה זמן.
יונה גוטשטיין: הסמכות של המפקח פה היא מאוד גורפת.
יונה גוטשטיין: זה בסדר ואנחנו מקבלים על עצמנו את זה.
יונה גוטשטיין: אנחנו מבקשים שיהיה לנו זמן מינימלי.
יונה גוטשטיין: אם הוא רוצה לתת יותר – אחלה, אבל אם לא – אנחנו רוצים זמן מינימלי.
כרמל שאמה-הכהן: מה זה מינימלי?
יונה גוטשטיין: 30 יום, אלא אם יש סיבות מטעמים שיירשמו.
אורן לביאן: יש סוגי הפרות שדורשים לתקן במיידי.
אורן לביאן: ככל שההפרה מסכנת את היציבות או מסכנת את היכולת של בנק הדואר - - -
יונה גוטשטיין: אבל יש לך את (ד).
יונה גוטשטיין: יש זמן לעשות שימוע.
אורן לביאן: (ד) זה רים שלא מאפשרים שימוע.
אורן לביאן: לדוגמה, אם לקחתם את הכסף וקניתם ניירות ערך - - -
אתי בנדלר: אני רוצה לדעת מה הן סמכויות המפקח לפי חוק הבנקאות.
אורן לביאן: זה לפי פקודת הבנקאות.
אתי בנדלר: אלה סמכויות מקבילות לסמכויות המפקח על-פי פקודת הבנקאות?
כרמל שאמה-הכהן: אחד לאחד מבחינת המנגנון?
נתי ביאלסטוק: זה כדי לשמור על היציבות של הבנק.
כרמל שאמה-הכהן: לבנקים אין זמן?
אורן לביאן: המפקח, בהודעה, קובע את הזמן.
אורן לביאן: נבדוק.
כרמל שאמה-הכהן: בודקים את זה.
כרמל שאמה-הכהן: מה ההערה השניה שלך?
יונה גוטשטיין: הר השני, אנחנו רוצים שתהיה לנו איזושהי סמכות לערער על זה.
יונה גוטשטיין: המפקח סבר שהפרנו או לא הפרנו, אין לנו למי ללכת.
יונה גוטשטיין: נניח שאנחנו חולקים עליו.
כרמל שאמה-הכהן: למי את רוצה ללכת?
אורן לביאן: יש בסעיף (ב).
כרמל שאמה-הכהן: ביקורת שיפוטית תמיד עומדת, לא?
אתי בנדלר: כן, אבל השאלה היא אם יש כאן הוראות מכוח החוק הזה?
יונה גוטשטיין: אין כאן שום הוראות מכוח החוק הזה.
אתי בנדלר: מה יש בפקודת הבנקאות?
אורן לביאן: בפקודת הבנקאות מתייעצים עם הוועדה המייעצת.
יונה גוטשטיין: בפקודת הבנקאות הסמכויות של המפקח, עד שהוא מפעיל אותן יש לו התייעצויות, אפשר להגיע לנגיד, צריך להגיע לוועדה המייעצת.
יונה גוטשטיין: אני מודה ומתוודה שרק אתמול מאוד מאוחר ידעתי שזה יהיה דיון כזה ארוך ולא עשיתי את ההשוואה אחד לאחד.
יונה גוטשטיין: אבל אני יודעת מהפרקטיקה, כי אני באה משם, שיש כל מיני ועדות שאפשר להגיע אליהן.
יונה גוטשטיין: לא יכול להיות שהמפקח יהיה גם האוסר, גם המחליט, גם הקובע וגם השופט.
אורן לביאן: אקרא לכם את פקודת הבנקאות, סעיף 8א(א):
אורן לביאן: היה המפקח סבור שבנק פלוני עשה בעסקיו בדרך העלולה לפגוע ביכולתו לקיים התחייבויותיו או בניהולם התקין של עסקיו, ישלח לבנק הודעה בכתב ובה יפרט את הפגמים, ידרוש תיקונם או מניעת פגיעתם תוך תקופה שיפרש בהודעה, וייתן לו הזדמנות להגיש תוך אותה תקופה או תוך תקופה קצרה מזו כפי שיפרש בהודעה, הערותיו והשגותיו לגבי הפגמים או הדרישות לתיקונם.
אורן לביאן: (ב) הגיש הבנק הערות והשגות כאמור בסעיף קטן (א), יחליט בהן המפקח סמוך ככל האפשר לאחר שקיבל אותן ויודיע על החלטתו לבנק, ואם דרש את תיקונם של הפגמים או את מניעת פגיעתם יקבע את התקופה בה על הבנק לעשות כאמור.
יונה גוטשטיין: אני מבקשת, אם אפשר, לדון אתכם על הסעיף הזה.
יונה גוטשטיין: אני חושבת שצריך למצוא איזשהו מנגנון - - -
אורן לביאן: אני רוצה להגיד לוועדה, מדובר בליקויים שיכולים לסכן את היציבות של החברה.
דנה נוייפלד: יש לכם את (ד).
יונה גוטשטיין: לא כל מקרה זה (ד).
יונה גוטשטיין: שימו לב מה אנחנו עושים - אין פה איזון.
יונה גוטשטיין: כל ר, לפני שאנחנו עושים אותו אנחנו צריכים לקבל אישור מכל כיוון.
יונה גוטשטיין: אנחנו בעד בקרה.
יונה גוטשטיין: אחר כך אותו גוף, שקודם אישר לנו ואחר כך נתן לנו את ההוראות, גם יכול להחליט אם אנחנו כן או לא.
יונה גוטשטיין: לי זה נראה קצת קיצוני.
אתי בנדלר: שאלו אותי אם אני רוצה לבדוק עכשיו את ההשוואה בין שני החוקים, אז אמרתי שקצת קשה לי בלחץ זמן כזה, תוך כדי ישיבה, לעשות השוואות מושכלות.
יונה גוטשטיין: אם אפשר להציע, כיוון שאני מבינה שיהיה עוד דיון, שלפחות על הסעיף הזה נקיים בינינו עוד דיון ונראה אם אפשר לעשות משהו שהוא גם מתאים למבנה של החוק הזה.
יונה גוטשטיין: אני חושבת שצריכה להיות סמכות כלשהי שאליה אפשר לגשת, אני חושבת שצריך להיות זמן סביר כדי להתמודד עם הרים האלה, כי לא פעם יש מחלוקת על השאלה אם יש הפרה או אין הפרה.
ברוריה מנדלסון: אז זה יהיה: בתוך תקופה סבירה שיקבע בהודעה?
יונה גוטשטיין: אני לא יודעת - - -
אורן לביאן: בהתחשב בנסיבות העניין.
אורן לביאן: זה תמיד חייב להיות סביר, תלוי בנסיבות העניין.
אתי בנדלר: מה שאמרתי קודם בשקט, אני אומרת עכשיו בקול קצת יותר חזק.
אתי בנדלר: בנסיבות סבירות ורגילות הייתי בודקת, לומדת את הנושא כמו שצריך, משווה את זה לפקודת הבנקאות, בודקת את השינויים, האם הם מתחייבים או לא, באה אתכם ברים.
אתי בנדלר: נבצר ממני לעשות את כל זה, לכן אני לא יכולה לומר אם הסעיף הזה הוא סביר או לא סביר.
אתי בנדלר: לי אין עמדה.
נתי ביאלסטוק: המבנה של החוק לא רלוונטי לשאלה הזאת.
נתי ביאלסטוק: מדובר פה במצב שיכול להיות שהפעולות שהבנק עושה מסכנות את היציבות שלו.
נתי ביאלסטוק: בנסיבות כאלה, המפקח רוצה - - -
יונה גוטשטיין: לא כתוב פה "יציבות".
אורן לביאן: תסתכלי מה כתוב בהוראות ניהול בנקאי תקין.
אורן לביאן: הכול כדי למנוע את הפגיעה ביכולתה - - -
יונה גוטשטיין: לגופו של עניין, אנחנו מרים עכשיו על משהו שמותר לכם לעשות הוראות ניהול – ודרך אגב, אנחנו מברכים על זה, אנחנו חושבים שטוב שיהיו הוראות ניהול - אבל אנחנו חושבים שההגדרה פה היא מאוד רחבה.
יונה גוטשטיין: אצל המפקח זה "יציבות".
אורן לביאן: לא, אקרא לך כי את לא מדייקת.
יונה גוטשטיין: אורן, אני לא רוצה להתווכח אתך.
יונה גוטשטיין: אתה צודק.
יונה גוטשטיין: בגלל שידעתי רק אתמול בערב שהוועדה הזאת תגיע עד לכאן לא עשיתי את כל עבודת ההשוואה מילה למילה.
יונה גוטשטיין: אבל אני כן יכולה להגיד שעל פני הרים הסמכות הזאת היא בלתי סבירה.
יונה גוטשטיין: מדובר פה על מפקח, שכמונו, גם הוא לומד עדיין את הטריטוריה.
יונה גוטשטיין: זה פיקוח חדש, זה לא מפקח עם הרבה מאוד שנים, אין לו ועדה מייעצת והוא צריך לקבל פה סמכויות.
יונה גוטשטיין: זו סמכות מאוד גורפת, שהמפקח יכול גם לקבוע, גם לאסור וגם להיות הרשות השופטת של עצמו.
אתי בנדלר: כל מקום שיש היוועצות של המפקח על הבנקים בוועדה מייעצת - למה אין משהו מקביל לנושא הזה כאן?
אורן לביאן: עשינו את הסכמת שר האוצר.
אתי בנדלר: שר האוצר יהיה במקום הוועדה המייעצת?
אורן לביאן: כן, כי אנחנו לא יכולים להקים.
אתי בנדלר: זאת אומרת, בכל מקום שיש בפקודת הבנקאות היוועצות בוועדה המייעצת כאן יש שר אוצר?
כרמל שאמה-הכהן: לא נכריע בסעיף הזה.
כרמל שאמה-הכהן: נאפשר לכם לבחון את זה מחדש, גם ליועצת המשפטית לבחון את זה לעומק ונמשיך עם זה בישיבה הבאה.
רועי ברית: "הסמכת פקחים 88טז.
רועי ברית: (א) השר רשאי, להסמיך, מבין עובדי משרדו, פקחים לצורך הפעלת הסמכויות לפי סעיפים 88יז ו-88יח; הפעלת הסמכויות כאמור בידי הפקחים תעשה בהתאם להנחיות המפקח.
רועי ברית: (ב) לא יוסמך פקח לפי הוראות סעיף קטן (א), אלא אם כן מתקיימים בו כל אלה: (1) הוא לא הורשע בעבירה אשר מפאת מהותה, חומרתה או נסיבותיה אין הוא ראוי, לדעת השר, לשמש כפקח; (2) הוא קיבל הכשרה מתאימה בתחום הסמכויות שיהיו נתונות לו לפי סעיפים 88יז ו-88יח, כפי שהורה השר, בהסכמת השר לביטחון הפנים; (3) הוא עומד בתנאי כשירות נוספים, ככל שהורה השר, בהסכמת השר לביטחון הפנים.
אתי בנדלר: לגבי פסקה (1): "הוא לא הורשע בעבירה אשר מפאת מהותה, חומרתה או נסיבותיה אין הוא ראוי, לדעת השר, לשמש כפקח" – הנוסח הזה סוטה מהנוסחים המקבילים הקיימים בחוקים האחרונים.
אתי בנדלר: אני רוצה להפנות לחוק לתיקון פקודת מסילות הברזל שנחקק לא מזמן: משטרת ישראל הודיעה כי אינה מתנגדת להסמכתו מטעמים של ביטחון הציבור, לרבות בשל עברו הפלילי.
אתי בנדלר: אותו נוסח יש גם בחוק בנק ישראל.
דנה נוייפלד: הנוסח הזה הוא הנוסח החדש.
אתי בנדלר: מה שקראתי כרגע זה משנת 2011.
ענת זוהר: מה שאת מפנה אליו זה הבדלי הנוסח מבחינת הגורם שאחראי לאשר?
אתי בנדלר: מה מודיעה משטרת ישראל.
אתי בנדלר: כאן בעצם אין מעמד בכלל למשטרת ישראל בעניין הזה.
ענת זוהר: נכון, כי בזמנו התקיימה התייעצות בנקודה הזו במשרד המשפטים והוחלט - - -
אתי בנדלר: מה זה "בזמנו"?
אתי בנדלר: כמה זמן?
ענת זוהר: בחודשים האחרונים.
ענת זוהר: בכל חוק שבו נקבעות סמכויות פיקוח בשונה מסמכויות אכיפה, הגורם שאחראי לבדוק את הרים הללו לא יהיה משטרת ישראל אלא השר הממנה, מי שממנה את המפקח.
אתי בנדלר: ואז מדובר אך ורק בהרשאות?
אתי בנדלר: כי לפעמים יש, למשל, תיקים תלויים ועומדים, מתנהלים נגדו הליכים פליליים וכו'.
נתי ביאלסטוק: אז הוא זכאי.
אתי בנדלר: הוא זכאי, אבל יש חוקים שנחקקו רק בשנה האחרונה שגם במקרה הזה יש שיקול דעת.
אתי בנדלר: תלוי, למשל, באיזו עבירה הוא כתב האישום.
דנה נוייפלד: זה שונה.
דנה נוייפלד: עכשיו זה הנוסח הסטנדרטי שמשרד המשפטים קובע.
אתי בנדלר: אני לא יודעת מה זה הנוסח הסטנדרטי.
אתי בנדלר: הנוסח הסטנדרטי משתנה כנראה ברבעונים ואנחנו לא מעודכנים בכך.
ענת זוהר: ההחלטה שהתקבלה היא שלגבי - - -
אתי בנדלר: אני אומרת לך שאני מתייחסת כרגע להצעת חוק שטרם נתקבלה משנת 2011 והשני זה חוק שהתקבל בשנת 2011.
ענת זוהר: אני יכולה לחזור אלייך עם נקודת הזמן שבה התקבלה ההחלטה.
ענת זוהר: אבל כפי שעודכנתי, ההחלטה שהתקבלה היא שלגבי חוקים שבהם נכללות אך ורק סמכויות פיקוח ולא סמכויות אכיפה, הגורם שיחליט הוא הגורם הממנה ולא משטרת ישראל.
אתי בנדלר: שתיים, האם הוא רק על סמך הרשעות בפועל או האם הוא רשאי, במקרים מסוימים, גם בשל הגשת כתב אישום?
אתי בנדלר: אלה שתי סוגיות שונות.
ענת זוהר: אבדוק את הנקודה הזו ואחזור אלייך.
ענת זוהר: מהנוסח רואים בבירור שבחוקים שבהם המשטרה מבצעת את הבדיקה הבדיקה היא אכן יותר רחבה ממה שמבצע השר הממנה.
ענת זוהר: נראה לי שלא בכדי נכתב: בודק שלא היתה הרשעה.
ענת זוהר: אבל אחזור עם תשובה לגבי הר הזה.
אתי בנדלר: מדובר רק על פסקה (1) שבסעיף קטן (ב).
כרמל שאמה-הכהן: אז את השאר אפשר לאשר?
כרמל שאמה-הכהן: תודה, סעיף 88טז מאושר.
ענת זוהר: דרך אגב, זה אותו ר בהצעת חוק התקשורת, שדנו בה ביום ראשון.
דנה נוייפלד: עוד לא הגענו לסעיף הזה, אבל גם שם נעשה שיקול דומה.
אתי בנדלר: גם שם לא קראתי, כידוע.
רועי ברית: "כניסה לחצרים 88יז.
רועי ברית: לשם פיקוח וביקורת על פעילותה של החברה הבת, רשאי המפקח או פקח, להיכנס לכל מקום שבו החברה הבת, החברה או סוכן דואר מנהלים את עסקיהם, ובלבד שלא ייכנס למקום המשמש למגורים אלא לפי צו של בית משפט.
אתי בנדלר: סוכנות דואר משמשת אך ורק כסוכנות דואר או שייתכן שמישהו מנהל איזשהו עסק קטן, שבמסגרתו יש לו גם סוכנות דואר?
הרצל בר-מג: חלק מסוכנויות הדואר הן בתוך עסק קיים.
נתי ביאלסטוק: "מנטה" למשל.
הרצל בר-מג: לדוגמה, אבל לא רק "מנטה".
אתי בנדלר: אדוני, אני חושבת שאי-אפשר לאשר סעיף כזה בלי לשמוע את סוכני הדואר אם כך.
דנה נוייפלד: מה מטריד את היועצת המשפטית?
אתי בנדלר: יכול להיות שזו ההוראה הכי נכונה שניתן להעלות על הדעת.
אתי בנדלר: אבל עדיין, כשמאפשרים סמכות כניסה למקום מסוים אני חושבת שצריך לשמוע את מי שזה נוגע אליו.
אתי בנדלר: אם הם מוזמנים ולא הגיעו – זה עניין אחד.
כרמל שאמה-הכהן: סוכני הדואר מאורגנים?
הרצל בר-מג: יש להם ארגון.
הרצל בר-מג: יש לנו הסכם עם 24 חנויות "מנטה".
הרצל בר-מג: אין לי ספק שמנהל החנויות לא יראה בעין יפה את הסעיף הזה, כי הוא מנהל שם עסק אחר לגמרי ופתאום נכנסים אליו לעשות פיקוח.
הרצל בר-מג: אני לא יודע.
הרצל בר-מג: אבל צריך לשאול אותו, אני לא רוצה לר בשמו.
אורן לביאן: מי שרוצה להתעסק עם כספי ציבור צריך לקחת את זה בחשבון.
אתי בנדלר: אני אומרת לך, יכול להיות שההוראה לגופה נכונה להפליא, ויכול להיות שמנהל חנויות "מנטה" יגיד: יודעים מה?
אתי בנדלר: מוחל טובות, לא רוצה להתעסק בכספים ואל תיתנו זכות כניסה למפקח של משרד התקשורת אליי.
כרמל שאמה-הכהן: אוקיי, נעבור לסעיף הבא.
רועי ברית: "דרישת מסמכים ומידע 88יח.
רועי ברית: המפקח או פקח רשאי לדרוש מהחברה הבת, מכל נושא משרה בה, ממי שמועסק על ידה, ומגורם אחר הפועל מטעמה של החברה הבת, לרבות החברה, רואה החשבון המבקר של החברה הבת או סוכן דואר, כל ידיעה או מסמך הנדרשים לדעתו לצורך פיקוח או ביקורת על פעילותה של החברה הבת, והכל בתוך התקופה שנקבעה בדרישה ובאופן הקבוע בה; לעניין זה, "מסמך" - לרבות פלט כהגדרתו בחוק המחשבים, התשנ"ה-1995.
כרמל שאמה-הכהן: טוב, גם את זה נעביר לישיבה הבאה כשיהיו סוכנים.
כרמל שאמה-הכהן: סעיף 88יט.
כרמל שאמה-הכהן: סעיף 88כ.
יואל נוה: אפשר להתייחס?
יואל נוה: אני לא מבין למה יש חובה בחוק שהחברה תפרסם את הדוחות הכספיים שלה.
יואל נוה: זאת חברה פרטית והדוחות הכספיים מוגשים - - -
כרמל שאמה-הכהן: פרטית?
יואל נוה: ברור, היא לא ציבורית.
יואל נוה: היא מוחזקת על ידי - - -
נתי ביאלסטוק: חברה פרטית בבעלות הממשלה.
יואל נוה: חברה פרטית בבעלות ממשלתית.
יואל נוה: יש כללים שחלים על חברות ממשלתיות שכמובן החברה עומדת בהם לפי חוק החברות הממשלתיות.
יואל נוה: אני אומר, בחוק החברות הממשלתיות אין חובה היום לפרסם את הדוחות באופן מלא, יש הגדרות מוגדרות, יש כל מיני נושאים.
יואל נוה: החברה הזו פועלת בתחום שהוא תחרותי ואין - - -
כרמל שאמה-הכהן: בוא נשאל למה אתם רוצים את הפרסום?
יואל נוה: הרי הם מקבלים את כל האינפורמציה, הם לא חייבים לפרסם את זה.
אורן לביאן: אנחנו חושבים שחברה שמחזיקה בכספי ציבור צריכה ככלל לפרסם את הדוחות הכספיים שלה.
אורן לביאן: יחד עם זאת, אנחנו מודעים למה שיואל אמר, שיקולים תחרותיים וכו', אז קבענו באותו סעיף: החברה תפרסם את הדוח השנתי המבוקר שלה, באופן, במועד ובהיקף שיורה המפקח.
אורן לביאן: דהיינו שכן נתחשב בבקשות שלהם.
אורן לביאן: אבל חברה שמחזיקה כספי ציבור, ככלל, העיקרון הוא של שקיפות.
אורן לביאן: יכול להיות שיואל לא ירצה לפרסם דברים מסוימים ונשחיר, בסדר, אבל השקיפות פה נדרשת.
יואל נוה: אני חושב שזה לא תאגיד מדווח ואני לא צריך לעשות את זה.
אורן לביאן: אני חושב שגם רשות החברות הממשלתיות מפרסמת את הדוח הכספי שלכם בהיקף מסוים.
ענת זוהר: לא לגבי הסעיף הזה, אם תרצו לחזור לסעיף הקודם שהקראנו?
כרמל שאמה-הכהן: לא, בואי נסיים קודם כל את הסעיף הזה.
כרמל שאמה-הכהן: עוד הערות לסעיף זה?
כרמל שאמה-הכהן: סעיף 88כא.
אתי בנדלר: אגב, גם כאן יש: אין בהוראות סעיף זה כדי לגרוע מהוראות – מה שאני הצעתי בסעיף הקודם.
דנה נוייפלד: בגלל הוראות הדיווח.
אתי בנדלר: בסדר, זה הנוסח שהצעתי בסעיף הקודם.
אורן לביאן: בגלל הוראות הדיווח, אם הם יונפקו בבורסה אנחנו מסתכנים - - -
כרמל שאמה-הכהן: כן, מה רצית?
ענת זוהר: יצאתי לרגע לעשות את הבדיקה שנתבקשתי לעשות.
כרמל שאמה-הכהן: לגבי איזה סעיף?
ענת זוהר: סעיף 88טז(1), לגבי העובדה שמי שמבצע את הבדיקה זו לא משטרת ישראל אלא השר הממנה.
ענת זוהר: ראשית, לגבי פרק הזמן שבו המדיניות היא כזו, לגבי השנה האחרונה, אין לי בדיוק נקודת זמן, אבל בשנה האחרונה כפי שאמרתי בחוקים שבהם מוסדרות אך ורק סמכויות פיקוח.
ענת זוהר: בדוגמה שנתת מפקודת מסילות הברזל, שהיא באמת דוגמה חדשה יחסית, יש גם סמכויות עיכוב ולכן שם בכל זאת משטרת ישראל מבצעת את הבדיקה ולא השר הממנה.
ענת זוהר: לגבי השאלה השנייה שנשאלתי, היקף הבדיקה שרשאי לבצע השר הממנה, זו בדיקה של היעדר הרשעות קודמות לרבות מב"דים.
ענת זוהר: ההבדל בין סמכויות השר הממנה לסמכויות המשטרה בהקשר הזה הוא שהמשטרה גם בודקת מידע מודיעיני, מה ששר לא יכול לעשות.
אתי בנדלר: אני מדברת על הגשת כתבי אישום, אני לא מדברת על מידע מודיעיני.
ענת זוהר: תיקים תלויים ועומדים.
ברוריה מנדלסון: מה זה מב"ד?
כרמל שאמה-הכהן: ממתין לבירור דין.
אתי בנדלר: הגשת כתב אישום.
ענת זוהר: אז אני אומרת: תיקים תלויים ועומדים ולא רק הרשעות.
ענת זוהר: כלומר כל מידע שניתן להשיג אותו לפי חוק המרשם הפלילי, זה למעשה קנה המידה, וזה כולל הרשעות וגם תיקים שנפתחו ועדיין לא הוכרעו.
כרמל שאמה-הכהן: כתב אישום זה בעיה.
אתי בנדלר: אני רוצה לומר לאדוני שהיה, לפי מה שאני מבינה ממה שהיא אומרת, דיון פנימי במשרד המשפטים, לא הובא לידיעתי דבר הדיון הזה ולא תוצאותיו וייתכן שיש צדק בדברים.
אתי בנדלר: אני חושבת אבל שהיה ראוי להפנות את תשומת הלב שלנו לפני הדיון כדי שגם אנחנו ניתן את דעתנו לעניין הזה.
אתי בנדלר: אני אגיד לך למה, כי ההבחנה בין סמכות מפקח שיש לו סמכות לעכב לבין סמכות מפקח אחר – אני לא בטוחה שמפקח שנכנס לחצרים של כל סניפי בנק הדואר לצורך העניין הזה, סניפי הדואר בכלל, זה ברור מאליו שזה יכול להיות גם אדם שהוגש למשל כתב אישום נגדו בהונאה או מרמה והוא בא לבדוק ספרי חשבונות.
ענת זוהר: אני יכולה רק להשיב על זה, אני יודעת שבמצב אידיאלי ראוי היה שמשטרת ישראל תעשה את הבדיקה לגבי כל הסמכויות המופעלות.
ענת זוהר: בכל אופן, אם אנחנו משווים סמכויות פיקוח לסמכויות אכיפה, אין ספק שמדובר בסמכויות מינוריות יותר וההחלטה הזו התקבלה, ככל שידוע לי, לאור הקושי של המשטרה להתמודד עם כל החוקים בכל הסמכויות - - -
אתי בנדלר: אז בעצם כדי להסיר את הנטל ממשטרת ישראל החליטו לאפשר גם לגורמים שלפעמים ייתכן שהם לא בדיוק נמנים על ל"ו הצדיקים לבצע סמכויות פיקוח, העיקר להסיר את הנטל ממשטרת ישראל.
נתי ביאלסטוק: לא, אתי, למה את אומרת את זה?
ברוריה מנדלסון: השר הוא זה שעושה את הפיקוח.
אתי בנדלר: השר לא יכול לעשות את הבדיקה הזו, זה מה שאתם אומרים.
אתי בנדלר: הוא לא יכול לעשות את הבדיקה אלא רק לגבי תיקים שהסתיימו בהרשעה.
כרמל שאמה-הכהן: הוויכוח עכשיו מיותר.
כרמל שאמה-הכהן: סעיף 88כא, בבקשה.
ענת זוהר: לא, גם לגבי תיקים תלויים ועומדים.
ענת זוהר: כל שהשר לא יכול לעשות הוא לבדוק מידע מודיעיני שנמצא בידי המשטרה.
אתי בנדלר: אבל תראי מה כתוב בנוסח.
כרמל שאמה-הכהן: אתי, את רוצה להכריע בזה עכשיו?
אתי בנדלר: "הוא לא הורשע".
ענת זוהר: אבל "לא הורשע" הכוונה בדיקה לפי המרשם הפלילי.
כרמל שאמה-הכהן: סעיף 88כא, בבקשה להקריא.
אתי בנדלר: זה גם סעיף שמגיע מפקודת הבנקאות?
אתי בנדלר: איזה סכום נקבע שם?
אורן לביאן: בפקודת הבנקאות לא כתוב סכום, לפי הוראות המפקח זה "סכום מהותי".
אורן לביאן: סכום מהותי הוא לא בהכרח – יכול להיות שמעילה של 100 שקל נובעת מכשל בבקרה אז יש לזה את המהותיות.
אתי בנדלר: זו לא מעילה.
אורן לביאן: מעילה אני מתכוון.
אורן לביאן: מעילה של 100 שקל אבל נובעת מכשל שחוזר בבקרה אז זה כן מהותי.
אורן לביאן: המבחן הוא מבחן מהותי.
יונה גוטשטיין: המבחן שם הוא חשש סביר?
אורן לביאן: איזה סעיף זה, ברוריה?
ברוריה מנדלסון: 8ד1:
ברוריה מנדלסון: נודע לתאגיד בנקאי כי קיים חשש סביר שעובד מעובדיה או נושא משרה בו.
כרמל שאמה-הכהן: סעיף 88כב.
כרמל שאמה-הכהן: כמה הקנס, דרך אגב?
יונה גוטשטיין: זה אותו קנס שמוטל על סוכן הדואר המסכן שגילה משהו.
ברוריה מנדלסון: הוא לא כל כך מסכן, אני מכירה סיפורים - - -
כרמל שאמה-הכהן: כמה הקנס הזה?
יונה גוטשטיין: אני חושבת שיש פה איזו דיספרופורציה מסוימת, פה זה המפקח ושם זה סוכן.
אתי בנדלר: 29,200
אורן לביאן: למה, זו אותה הפרופורציה?
יונה גוטשטיין: זה אותו דבר, זה בלי פרופורציה, פה זה מפקח מכוח הסמכות שלו ופה זה מישהו - - -
כרמל שאמה-הכהן: מה הקנס הבא?
אתי בנדלר: (א)(3) זה 75,000, א(4)זה 226,000.
כרמל שאמה-הכהן: (א)(3).
כרמל שאמה-הכהן: הסעף אושר עם התיקון.
רועי ברית: שני תיקונים, כן?
כרמל שאמה-הכהן: כן, שני התיקונים.
כרמל שאמה-הכהן: תיקון שאתם ביקשתם והתיקון הבא.
אורן לביאן: אני רוצה שיפוי.
כרמל שאמה-הכהן: שלח לי סעיף איסור שיפוי על איסור ביטוח - - -
יונה גוטשטיין: לא התכוונתי לזה, התכוונתי שנמחק שם את הסעיף.
יונה גוטשטיין: ממש לא התכוונתי שיעלו.
ברוריה מנדלסון: לא, מהותית זה לא נכון.
ברוריה מנדלסון: גם סוכן דואר צריך לדעת שיש לו חובת סודיות, יש לו המון מידע ואני חושבת שהקנס יוצר פרופורציה.
נתי ביאלסטוק: הוא לא מסכן.
כרמל שאמה-הכהן: סעיף 25.
כרמל שאמה-הכהן: טכני או יש מהות?
אורן לביאן: טכני.
כרמל שאמה-הכהן: סעיף 26.
יונה גוטשטיין: יש לנו שתי הערות, אפשר?
יונה גוטשטיין: אחד, אנחנו מבקשים שזה יהיה "עד" כי לפעמים "רשאי" זה שחור לבן, זה איקס עיגול כזה.
יונה גוטשטיין: אנחנו מבקשים שזה יהיה "עד" בגלל שלפעמים ההפרה היא מזערית ורוצים לעשות נו-נו-נו אבל לא רוצים לשים את כל - - -
ברוריה מנדלסון: יש לנו בהמשך סעיף שקובע שאפשר יהיה להפחית בהתאם לתקנות אז אנחנו נקרא את זה.
יונה גוטשטיין: לא, אנחנו לא רוצים בתקנות, אם יש לו כבר שיקול דעת - - -
דנה נוייפלד: אין לו שיקול דעת.
רועי ברית: אין לו שיקול דעת לגבי גובה הסכום.
יונה גוטשטיין: אנחנו מבקשים שלמפקח יהיה שיקול דעת כדי שזה יהיה יותר אפקטיבי, זה הכול.
יונה גוטשטיין: אנחנו מבקשים שזה יהיה "עד" ולא "רשאי", למה אי אפשר?
אתי בנדלר: אני מבקשת לצמצם ככל הניתן – ככל שמדובר בהטלת עיצומים כספיים – את שיקול דעתו של המפקח.
אתי בנדלר: לקבוע לו בדיוק איך להפעיל את שיקול דעתו, את ההפחתה בנסיבות שיקבעו בתקנות או לפי אמות מידה, נגיע לזה בסעיף שמדבר על הפחתת האמצעים הכספיים.
אתי בנדלר: אם רוצים לתת שיקול דעת זה מבנה אחר ואז זה לא צריך להיות החלטה של אדם אחד.
דנה נויפלד: אנחנו לא מבקשים כרגע שיקול דעת אלא בהתאם למה שכתוב כאן.
יונה גוטשטיין: ואנחנו מבקשים להוריד את (ד)(7).
נתי ביאלסטוק: את (ד)(7) לא להוריד אלא אנחנו נחזור ונדון בו אחרי שנגמור את הטיפול.
יונה גוטשטיין: אנחנו מבקשים להשאיר אותו ונקבל את התיקון שלך, מבקשים להשאיר אותו.
ברוריה מנדלסון: לא נצביע.
כרמל שאמה-הכהן: על (ד)(7) אנחנו לא מצביעים אם אתם רוצים עוד זמן לחשוב עליו.
כרמל שאמה-הכהן: כל השאר, עוד הערות?
כרמל שאמה-הכהן: הסעיף אושר למעט סעיף (ד)(7).
כרמל שאמה-הכהן: סעיף 28.
אתי בנדלר: בזמן המאוד קצר אציין שני דברים לגבי סעיף 190ב2.
אתי בנדלר: אל"ף, מדוע רק בכתב?
אתי בנדלר: בחוק בנק ישראל נאמר לי שיש אפשרות גם בעל-פה.
אתי בנדלר: בי"ת, מדוע 30 ימים ולא תקופה ארוכה יותר או לפחות סמכות למפקח להאריך את התקופה הזאת?
כרמל שאמה-הכהן: מהי תשובת
כרמל שאמה-הכהן: כם לעניין הכתב?
אתי בנדלר: תקראי בקול רם מה כתוב.
אביגיל כספי: בחוק בנק ישראל כתוב:
אביגיל כספי: מפר שנמסרה לו הודעה על כוונת חיוב וכו' רשאי לטעון את טענותיו בעל פה או בכתב לפני הנגיד באופן שיקבע הנגיד.
כרמל שאמה-הכהן: אוקיי, אז גם פה בעל פה ובכתב.
דנה נויפלד: באופן שיקבע המפקח, אם זה כמו בנק ישראל.
נתי ביאלסטוק: המפקח הוא המנהל לפי העניין.
כרמל שאמה-הכהן: כן, באותו נוסח, אותו פורמט.
כרמל שאמה-הכהן: מה לעניין הימים?
אביגיל כספי: לעניין הימים – גם פה, בחוק בנק ישראל, זה 30 יום אבל בחוקים אחרים זה אחרת, בחוק הטיס זה 60 יום, הגבלים עסקיים זה היה גם 60.
אתי בנדלר: זה החריג.
אתי בנדלר: שם זה 60 פלוס הארכה ל-90 אבל שם המטריות הרבה יותר מסובכות.
כרמל שאמה-הכהן: כמה אתם ממליצים?
אביגיל כספי: בביטוח זה 45 יום.
אתי בנדלר: לא אכפת לי להשאיר את זה 30 ימים אבל שתהיה סמכות להאריך את התקופה הזאת אם יש נסיבות.
יונה גוטשטיין: אנחנו מבקשים שזה יהיה 60 יום מראש כיוון שהסמכויות האלה מאוד רחבות.
יונה גוטשטיין: הרי אין פה סיכון לאף אחד.
כרמל שאמה-הכהן: אוקיי, 60 ימים.
נתי ביאלסטוק: 60 ימים בלי הארכה, בסדר.
יונה גוטשטיין: גם ככה אנחנו מבקשים גם לבדוק את האפשרות לערער על זה, אנחנו מבקשים שלקראת הפעם הבאה לבדוק את האפשרות - - -
כרמל שאמה-הכהן: זה ברור, עוד הערות?
יונה גוטשטיין: לא, לערער על סמכויות המפקח.
כרמל שאמה-הכהן: תשכנעו אותנו?
כרמל שאמה-הכהן: נערער על זה.
ברוריה מנדלסון: לא, שיהיה להם סמכות לערער, לזה הם מתכוונים.
ברוריה מנדלסון: לא לערער על ההחלטה שלך.
אתי בנדלר: שיהיה להם סמכות לערער, לא לדון בזה מחדש.
כרמל שאמה-הכהן: אה, במקרה שזה יופעל?
ברוריה מנדלסון: שיהיה להם סמכות בחוק לערער.
ברוריה מנדלסון: יש להם תמיד סמכות.
ברוריה מנדלסון: אבל תמיד יש לך סמכות, יש לך תמיד סמכות.
נתי ביאלסטוק: היא מבקשת שבחוק יקבע הליך שבו הם יכולים לערער על ההחלטה של המפקח להקפיא - - -
אתי בנדלר: הם מבקשים שבפעם הבאה נדון בנושא של מתן זכות ערעור.
כרמל שאמה-הכהן: תצטרכי לשכנע אותנו לקראת הפעם הבאה ואז נעשה דיון מחדש.
אתי בנדלר: לא, לא דיון מחדש, הם רוצים להוסיף הוראה.
כרמל שאמה-הכהן: כדי להוסיף צריך דיון מחדש.
אתי בנדלר: לא, לא קשור לנושא הזה.
אתי בנדלר: זכות טיעון – זכות טיעון.
אתי בנדלר: משהחליט - - -
כרמל שאמה-הכהן: אוקיי, אז זה אפילו לא מצריך דיון מחדש אחר כך.
כרמל שאמה-הכהן: אם זה לא סעיף סעיף לא צריך דיון מחדש?
אתי בנדלר: ככל הנראה לא, אתם לא מדברים על דיון מחדש בסעיף מסוים?
יונה גוטשטיין: יש שני דברים שונים.
יונה גוטשטיין: אם את שואלת באמת אני גם הייתי רוצה לעבור על - - -
כרמל שאמה-הכהן: לא, אבל זה לא עכשיו.
דנה נויפלד: אפשר להעיר לגבי הסעיף?
דנה נויפלד: ה-60 יום נראים לנו נורא ארוכים בהתחשב בכך - - -
כרמל שאמה-הכהן: אתם כבר הסכמתם.
דנה נוייפלד: הסכמנו?
כרמל שאמה-הכהן: אי עוד פעם אצביע על אותו איש שהסכים.
נתי ביאלסטוק: הוא פזיז מאוד.
נתי ביאלסטוק: אנחנו מעדיפים לעבור לפורמט של 30 יום.
דנה נויפלד: אתה רואה אבל שהוא מסכים מהר עם - - -
כרמל שאמה-הכהן: צריך טיעון מאוד מאוד מיוחד כדי שאני לא - - -
אורן לביאן: האפקטיביות, האפקטיביות של ההליך.
דנה נוייפלד: זה אומר שרק חודשיים אחרי זה.
יונה גוטשטיין: רבותי, זה עיצום, זו לא פעילות שאתם רוצים להפסיק לנו, זה לא ערעור על היציבות, "כולה" עיצום כספי שזה יכול אדם - - -
רועי ברית: עיצום כספי אמור להיות הליך מנהלי קצר וזריז.
יונה גוטשטיין: נו, אז מה?
יונה גוטשטיין: אז 60 יום?
ברוריה מנדלסון: למה צריך כל כך הרבה זמן?
ברוריה מנדלסון: מילא להשאיר שירות זה 60 יום.
רועי ברית: בהצעת חוק אחרת שאנחנו מקדמים קבוע 30 יום שאפשר להאריך ב-30 ימים נוספים.
יונה גוטשטיין: מדובר על כסף של חברה, מה אכפת לכם לתת להם 60 יום?
כרמל שאמה-הכהן: זה יהיה דרמטי מאוד מצידכם?
נתי ביאלסטוק: זה מאבד את האפקטיביות, מדובר על 13,000 שקל, 27,000 שקל.
יונה גוטשטיין: על מה אתם מתווכחים?
ברוריה מנדלסון: זה המון זמן.
נתי ביאלסטוק: על זמן.
ברוריה מנדלסון: אנחנו בזמן הזה מאשרים שירותים.
הרצל בר-מג: תזכירי לי איזה שירות דואר אתם אישרתם לנו תוך 60 יום?
הרצל בר-מג: תזכירי לי אולי אני לא זוכר טוב, איזה שירות דואר אישרתם לנו תוך 60 יום?
כרמל שאמה-הכהן: אנחנו נעשה כך: זה יהיה 45 יום פלוס 30.
אתי בנדלר: לפי שיקול דעת.
אתי בנדלר: רשאי המפקח להאריך את המועד ב-30 ימים נוספים.
כרמל שאמה-הכהן: רשאי המפקח להאריך.
יונה גוטשטיין: והוא לא יסרב מטעמים לא סבירים.
נתי ביאלסטוק: הוא לא יסרב מטעמים לא סבירים.
כרמל שאמה-הכהן: סעיף 28 מאושר עם השינויים.
כרמל שאמה-הכהן: סעיף 29, נא להקריא.
ברוריה מנדלסון: אלה תקנות ההפחתה, שככל שיקבעו תקנות אפשר יהיה בנסיבות מסוימות לקבוע עיצום כספי מופחת.
אתי בנדלר: גם כאן, למיטב זכרוני, מיד עורכת הדין כספי תראה, יש מספר דגמים לעניין תקנות ההפחתה.
אתי בנדלר: יש דגם שקובע את אמות המידה כבר בחוק עצמו, יש דגם אחד שקובע את שיעורי ההפחתה שניתן.