GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
רני נויבואר: יש שחיקה של 3%-2% לשנה, מוגבלת ל-12-10 שנים.
יואל חסון: זאת אומרת, אם נגיד הייתי עשר שנים, 30% מהכסף נשחק, - -
יואל חסון: - - אחרי עשר שנים אני מחזיר.
יואל חסון: אם הייתי 30 שנה, נשחק - - -
ביתיה גוטל: עדיין.
ביתיה גוטל: זה מוגבל לעשר שנים.
רני נויבואר: זה מוגבל.
רני נויבואר: השחיקה מגיעה לזה שבסוף, כשאתה רוצה לעזוב את בית הדיור המוגן למחלקה הסיעודית - - -
כרמל שאמה-הכהן: יש רצפה לנושא הזה?
כרמל שאמה-הכהן: יש רצפה לשחיקה?
רני נויבואר: יש.
רני נויבואר: הרצפה לשחיקה היא בדרך-כלל בין 12-10 שנה.
כרמל שאמה-הכהן: כפול 3%-2%?
רני נויבואר: בדיוק.
כרמל שאמה-הכהן: יש לזה מספר?
כרמל שאמה-הכהן: אה, בין 3%-2%?
רני נויבואר: בין 3%-2% לשנה.
כרמל שאמה-הכהן: אז השחיקה המקסימאלית היא שליש, בערך.
רעות אושעיה: ההשוואה לא נכונה.
שחר עקה: ההשוואה לא נכונה.
רני נויבואר: הכספים האלה הולכים לבניית בית הדיור המוגן.
רעות אושעיה: אבל אדם שמגיע לדיור מוגן, האינטרס שלו לבטל את העסקה שונה לחלוטין מאדם שמגיע ליחידת נופש.
רעות אושעיה: בכלל, ההנחה הבסיסית, לטעמי, היא הנחה מוטעית: יחידות הנופש שנחתמות היום, בשנת 2012, נחתמות אחרי שענף זכויות הנופש ספג מהלומה לא קלה.
רעות אושעיה: אני לא רוצה להיכנס לעוסקים מסוימים, אבל בעיקר בגלל אפשרויות הביטול של חוזי עבר של "קלאב הוטל".
רעות אושעיה: יחידות הנופש – השיווק שלהן – אחוזים רבים מתוך הרווח שנצבר לזכות החברות, הולכים על השיווק של אותן יחידות נופש.
רעות אושעיה: אין לעוסק את הכסף בצד כדי להחזיר לאותו בעל יחידה שרכש את הסכום שהוא רכש.
כרמל שאמה-הכהן: טוב, את זה הבנו.
כרמל שאמה-הכהן: אנחנו לא דורשים שהוא יחזיר מיד.
כרמל שאמה-הכהן: הוא לא צריך את הכסף בצד.
רעות אושעיה: אבל אם הוא לא יחזיר היום, הוא יצטרך להחזיר בעוד שנה.
רעות אושעיה: אין מבחינתנו הבדל בין זה.
רעות אושעיה: גם בעוד חמש שנים.
כרמל שאמה-הכהן: לא, גם לא אמרנו בעוד שנה.
כרמל שאמה-הכהן: גברתי, תיצמדי לעובדות.
יואל חסון: זה לא משנה מתי הוא יחזיר.
רעות אושעיה: אבל גם בעוד חמש שנים.
רעות אושעיה: לצורך העניין - - -
כרמל שאמה-הכהן: אז בעוד חמש שנים הוא יכול להשיג את הכסף.
כרמל שאמה-הכהן: יש לו יחידה.
רעות אושעיה: אבל להשיג את הכסף, לא מהכיס שלו.
שחר עקה: ובחמש שנים בעל היחידה לא מגיע, זו הכוונה?
שחר עקה: הוא לא מגיע בחמש השנים האלה?
כרמל שאמה-הכהן: לא, הוא מגיע.
שחר עקה: הוא מגיע.
רעות אושעיה: מגיע.
רעות אושעיה: הוא מגיע, ולצורך העניין, אתם עשיתם איזושהי בשורה צרכנית של אפשרות של ביטול, שזו בשורה שלא הייתה לפני-כן.
רעות אושעיה: מעבר לזה, אנחנו מדברים כאן שוב על שנת 2012.
רעות אושעיה: אנשים שחותמים על עסקאות כאלה, הם אנשים שמקבלים דף גילוי נאות.
רעות אושעיה: דף הסכם מפורט שמסביר את התקופה, שמסביר מה מקבל אותו בעל יחידה שמתקשר באותה עסקה.
רעות אושעיה: אפשרות הביטול לכשעצמה פוגעת בעוסק.
ניצן חרותי: אבל אחרי זה אחוז קטן מאוד של אנשים שבכלל יבטלו, אם יבטלו.
רעות אושעיה: אבל אנחנו כחברה וכעוסק - - -
קריאה: למה בחוזים שלכם אין זכות ביטול?
קריאה: למה בחוזים אין זכות ביטול?
רעות אושעיה: אל"ף, זה לא מדויק.
קריאה: אחרי 30 שנה - - -
רעות אושעיה: זה לא מדויק.
קריאה: יש זכות ביטול?
שחר עקה: יש חוק הביטול בלי השבה.
רעות אושעיה: יש, בלי השבה.
שחר עקה: בלי השבה.
שחר עקה: יש זכות ביטול בלי השבה.
רעות אושעיה: והביטול לא נעשה לפי חוזה.
רעות אושעיה: יש מקרים סוציאליים.
כרמל שאמה-הכהן: תודה, תודה.
כרמל שאמה-הכהן: רואה החשבון אדיר ענבר.
עמיר פרץ: רגע, תן לי.
כרמל שאמה-הכהן: כולם רוצים כל הזמן.
עמיר פרץ: אני לא דיברתי.
עמיר פרץ: אבל לא משנה.
עמיר פרץ: תן למי שכבר נקבת בשמו.
כרמל שאמה-הכהן: רואה החשבון אדיר ענבר מ"קלאב הוטל".
כרמל שאמה-הכהן: אחריו, חבר הכנסת עמיר פרץ.
אדיר ענבר: תודה.
אדיר ענבר: אני, קודם-כל, סבור, כמו חבר הכנסת חסון, שכרגע יש פה מעט מאוד הבנה כלכלית לגבי המהות הכלכלית של העסקה הזאת, שהיא עסקה יחסית מורכבת בהשוואה לרוב העסקאות שאנחנו עושים – כל עסקת ה-time sharing.
אדיר ענבר: ואני שמעתי את זה גם אתמול – כאילו, לעשות את זה מהר, חפוז, לטפל במשהו, שאולי פשוט יחסל את כל התעשייה.
אדיר ענבר: אני רוצה קצת – על קצה המזלג – לשים טיפה הבנה כלכלית, עכשיו, על המהות של העסקה הזאת, שממנה אנחנו יכולים להגיע למקום אחר לגמרי.
אדיר ענבר: אגב, לפני זה, אם אפשר אולי, עדיין, לא לכלול הוראה לעסקאות עתידיות, אלא אחרי שילמדו אותה, אולי בעזרת הפיצול שלה.
כרמל שאמה-הכהן: למדנו, למדנו.
כרמל שאמה-הכהן: מי שלא למד שלא יצביע.
כרמל שאמה-הכהן: מי שלמד שיצביע.
אדיר ענבר: אולי בעזרת הפיצול, אני מתכוון, אפשר, אולי, עכשיו להגיע לזה שלא חייבים הוראה קדימה.
אדיר ענבר: אני לא יודע.
אדיר ענבר: זה כבר עניין משפטי.
אדיר ענבר: זה היה הפיתרון הכי טוב.
כרמל שאמה-הכהן: ההוראה קדימה היא אכן פחות דחופה מההוראה אחורה, אבל אין מניעה מלהחליט עליה.
אדיר ענבר: אתמול הייתה אווירה, שזה הדבר הכי טוב כדי לא לצלול לזה.
אדיר ענבר: עכשיו כבר עשו פיצול.
אדיר ענבר: זה רק זה.
אדיר ענבר: אז אולי אפשר שזה לא הוראת מעבר, אלא משהו אחר.
אדיר ענבר: זה רק - - -
רעות אושעיה: גם הפיצול נעשה - - -
אדיר ענבר: בכל אופן, אני רוצה להסביר את המהות הכלכלית, אדוני.
אדיר ענבר: חשוב לי מאוד שתבינו את המהות הכלכלית החדשה.
יואל חסון: כולם רוצים את זה.
יואל חסון: - - - רוצים את זה.
יואל חסון: - - - לטפל בזה.
עמיר פרץ: זה פיצול.
יואל חסון: אז בוא נתכנס ביחד ונחשוב.
כרמל שאמה-הכהן: מה נתכנס ביחד?
יואל חסון: למצוא פיתרון משפטי.
עמיר פרץ: למצוא פיתרון משפטי.
יואל חסון: לא יכול להיות שאין פיתרון משפטי.
יואל חסון: אין דבר כזה.
עמיר פרץ: אנחנו דנים בנושא כל-כך מהותי.
יואל חסון: אני אומר לך: יש כאן - - -
כרמל שאמה-הכהן: פיתרון משפטי זה עורכת הדין אתי בנדלר.
עמיר פרץ: רגע, אני מבקש.
יואל חסון: לא, תן לי רגע.
יואל חסון: זה חשוב לי, חבר הכנסת פרץ.
קריאה: - - - את העניין הכלכלי.
יואל חסון: אבל תן לי דקה.
יואל חסון: גם לך חשוב, ואתה לא מוותר על - - -
יואל חסון: אבל אנחנו באותו צד.
עמיר פרץ: זה לא קשור לצד.
יואל חסון: תקשיב רגע, אנחנו מסכימים על אותו דבר.
יואל חסון: תקשיב, אדוני היושב-ראש, אני אומר לך: הרי לא יכול להיות.
יואל חסון: מדברים פה על - - -
כרמל שאמה-הכהן: לא, אל תחזור על הטיעונים.
יואל חסון: לא, לא חוזר.
כרמל שאמה-הכהן: השאלה אם - - - להציע לה פיתרון משפטי.
יואל חסון: אז אני אומר לך: אי-אפשר לעוות פה את הכול, שמעוותים פה בסוף את רצון המחוקק.
יואל חסון: המחוקק – שזה אני בהקשר הזה – רצה לתקן את בעיות העבר.
יואל חסון: לא הייתי נכנס לבעיות העתיד, לא מכיר את העתיד – לא רציתי לעסוק בזה בכלל.
יואל חסון: למה לא אמרו לי בתחילת הדרך את זה?
אתי בנדלר: אמרו.
יואל חסון: לא אמרו.
אתי בנדלר: אני אמרתי - - -
יואל חסון: אז אני מקבל על אחריותי שלא הבנתי את העניין הזה, בסדר?
יואל חסון: יכול להיות שאמרת ואני לא הבנתי, בסדר?
יואל חסון: אני לוקח על אחריותי את העניין הזה.
יואל חסון: אבל, בשורה התחתונה אני המחוקק, אדוני היושב-ראש.
כרמל שאמה-הכהן: גם חבר הכנסת איתן כבל הוא היוזם.
לאה ורון: גם חבר הכנסת איתן כבל.
עמיר פרץ: לא, חבר הכנסת כבל לא העלה את יחידות הנופש.
יואל חסון: אבל את יחידות הנופש אני העלתי.
יואל חסון: - - - זו בקשה שלי.
עמיר פרץ: המכתב - - -.
עמיר פרץ: אם לא, זה לא היה עולה בכלל.
כרמל שאמה-הכהן: אבל לעניין.
יואל חסון: לעניין, לעניין.
יואל חסון: אדוני זה הכי לעניין.
עמיר פרץ: סליחה, הוא צודק.
עמיר פרץ: הוא העלה את זה.
יואל חסון: את יחידות הנופש אני ביקשתי.
יואל חסון: אף-אחד אחר לא ביקש.
יואל חסון: לכן, אני ביקשתי לטפל בבעיות העבר.
כרמל שאמה-הכהן: אתה יודע איך להפריד את זה היום?
יואל חסון: אני הייתי מציע, עכשיו, לעשות הפסקה.
יואל חסון: לשבת עם היועצת המשפטית, ועם מנהלת הוועדה.
יואל חסון: לחשוב בצורה יצירתית, איך אנחנו – לפחות, אתה יודע מה?
יואל חסון: – שמים את הנושא של העתיד לדיון אחר-כך.
יואל חסון: לא מתנים אותו בחקיקה הזאת.
יואל חסון: ובכנסת הבאה נבקש מחקר, נזמין את כולם, נבדוק, נלמד את הנושא ונעסוק בזה.
יואל חסון: לעשות את זה היום, אני אומר לך: זו אחריות כבדה, זה קל, זה פופוליסטי.
יואל חסון: הושבה, השבה, נשיב לכולם, זכות השיבה.
יואל חסון: זה הכי קל.
יואל חסון: זה פופוליסטי וזה.
יואל חסון: מה ההשפעה של זה?
יואל חסון: לכן, אני חושב שיש לזה דרך.
יואל חסון: אני חושב שאנחנו צריכים לעשות הפסקה.
יואל חסון: להתכנס כולנו לישיבה רק שלנו – נבקש מהאחרים לצאת.
יואל חסון: נתכנס משפטית, ולחשוב על פיתרון משפטי.
כרמל שאמה-הכהן: למה, זו צריכה להיות ישיבה סודית?
יואל חסון: אני לא חושב שבפורום כזה אפשר לעשות.
יואל חסון: זה לא סודי בכלל.
כרמל שאמה-הכהן: היועצת המשפטית יודעת בשנייה להגיד לך או בדקה - -
יואל חסון: אני לא רוצה שהיא תעשה בשנייה, אני רוצה שהיא תחשוב.
יואל חסון: אני רוצה שנחשוב ביחד.
כרמל שאמה-הכהן: - - אם יש צורך בדיון כזה שיכול להביא לפיתרון.
כרמל שאמה-הכהן: אם דיון כזה יקדם פיתרון משפטי של הפרדה.
יואל חסון: אין מצב כזה - - -
עמיר פרץ: אנחנו מחוקקים.
עמיר פרץ: אני חושב שמה שחבר הכנסת חסון מעלה כאן – גם אני מרגיש מאוד לא נוח.
עמיר פרץ: כי ביחידות העבר התעסקנו - - - אדוני היושב-ראש.
עמיר פרץ: בשאלת העבר באמת עסקנו לעומק, וניסינו למצוא פיתרון כמעט לכל סוגיה מתפצלת: כולל סוציאליים, כולל העניין של החובות.
עמיר פרץ: פה אנחנו עוסקים בשוק העתידי שהוא הרבה יותר משמעותי מהעבר, ועוסקים בו באמת בחופזה.
עמיר פרץ: גם אני מרגיש פתאום.
עמיר פרץ: אני לא יודע להגיד.
עמיר פרץ: יכול להיות שאתה צודק שהרווחים שלהם הם כאלה, שאפשר להשית עליהם את העניין ואין שום בעיה.
עמיר פרץ: הרי ממה התחיל כל הדיון?
עמיר פרץ: הזעקה הגדולה שכולנו לא השלמנו איתה, שבן-אדם כבול.
עמיר פרץ: עמדו פה אנשים ואמרו: אנחנו לא רוצים מכם כלום, תנו לנו ללכת.
יואל חסון: כבול היום, לא כבול עתידי.
עמיר פרץ: תנו לנו ללכת.
עמיר פרץ: זה מה שהם אמרו.
עמיר פרץ: מה הם רוצים מאיתנו?
עמיר פרץ: ואנחנו אמרנו: מה זאת אומרת?
עמיר פרץ: לא נותנים ללכת?
עמיר פרץ: לא נותנים לכם ללכת, אפילו שאתם לא רוצים כלום?
עמיר פרץ: אמרו: לא, לא.
אמיר שפיצר: אז בעוד שנה יהיו עוד כאלה.
שחר עקה: לא.
שחר עקה: אבל זה לא נכון.
שחר עקה: זה לא נכון.
רעות אושעיה: אבל ההבדל הבסיסי הוא שאנשים שרכשו בשנות התשעים, הם לא האנשים שרכשו - - -
עמיר פרץ: למה אתה מפריע?
עמיר פרץ: למה את מפריעה כל הזמן?
עמיר פרץ: 20 דיונים ישבת בצורה יוצאת מן הכלל.
עמיר פרץ: פתאום התחלת לדבר, ואת מפריעה לכולם.
רעות אושעיה: כי היום זה באמת נוגע למי שמוכר.
עמיר פרץ: אז תירגעי.
רעות אושעיה: אני איתך.
עמיר פרץ: אני חושב שמה שאומר חבר הכנסת יואל חסון, גם מבחינת האחריות שלנו, להתחיל עכשיו לעשות בינינו תחרות מי תומך בצד הזה ומי בצד הזה.
עמיר פרץ: אני מאמין שכולנו תומכים, שהשוק הזה יוכל להתפתח.
עמיר פרץ: כי בסוף הוא שוק שנותן אופציה לרכוש מקום להבראה ולנופש, - -
כרמל שאמה-הכהן: בוא נשמע את היועצת המשפטית.
עמיר פרץ: - - יותר מאשר בתי-מלון.
כרמל שאמה-הכהן: היועצת המשפטית, יש לך משהו לומר בעניין הזה?
אתי בנדלר: כפי שאני הסברתי אתמול, והסברתי במספר מילים היום, הוראת מעבר לא יכולה להיוולד, אלא אם-כן זו הצעת חוק נפרדת שדנה - - -
עמיר פרץ: בוא נעשה ממנה הצעת חוק נפרדת לעניין יחידות הנופש בעבר.
עמיר פרץ: לא קשור לכלום.
אתי בנדלר: - - - תיקון לחוק הגנת הצרכן.
יואל חסון: אפשר לעשות את זה?
עמיר פרץ: נקרא לה: הצעת חוק יחידות הנופש.
עמיר פרץ: בעבר, נקודה.
עמיר פרץ: והיא תעמוד בפני עצמה.
עמיר פרץ: לא צריך שהיא תהיה קשורה לשום חוק אחר.
יואל חסון: זו המהפכה שרצינו לעשות, אדוני.
יואל חסון: זו המהפכה.
יואל חסון: לזה באנו.
יואל חסון: לזה אני באתי.
יואל חסון: לא באתי לשום דבר אחר.
יואל חסון: חדרי הכושר – למדתי את הנושא, אני מכיר אותו.
יואל חסון: את הנושא הזה אני לא מכיר.
יואל חסון: אני לא אקח אחריות פה.
אתי בנדלר: כל הסיפור של פיצול הצעת החוק – אני יכולה לפצל או להניח לקריאה שנייה ושלישית הצעת חוק מלאה או הצעת חוק מפוצלת – לא משנה – אבל שנולדת מהצעת החוק שפורסמה ב"רשומות" לקריאה הראשונה.
אתי בנדלר: הנושא של יחידות הנופש – התקשרויות העבר של יחידות הנופש – לא היה כלול בכלל בהצעת החוק, כפי שאדוני יודע.
יואל חסון: המקורית.
אתי בנדלר: לא היה כלול בכלל.
אתי בנדלר: לכן, אינני יכולה להניח היום הצעת חוק שמדברת אך ורק על התקשרויות עבר של יחידות נופש.
אתי בנדלר: אני יכולה להוסיף את זה כתיקון להצעת החוק במסגרת - - -, ולכן גם הוועדה החליטה על פיצול שמדבר על העקרונות הכלליים, כן?
אתי בנדלר: ובתוספת הרביעית תהיה: יחידות נופש, ההתקשרויות העתידיות, ותהיה לזה הוראת מעבר.
אתי בנדלר: זה מקסימום הגמישות המשפטית והלוליינות שאני יכולה לעשות בנתונים הקיימים.
אתי בנדלר: דבר שני, אני שבה ומזכירה לחברי הכנסת שבדיון אתמול אני הצעתי – ונדמה לי שאפילו משרד המשפטים או נציגי הממשלה הסכימו לקבל את ההצעה הזאת – לשתוק לגמרי ביחס לזכות ההשבה.
אתי בנדלר: זאת אומרת, לא לכתוב – לא שלא יהיה זכאי להשבה, ולא שיהיה זכאי להשבה.
אתי בנדלר: בהמשך, כשהוועדה תדון בחלק השני של הצעת החוק, היא יכולה לתקן את הנושא הזה ולהתייחס שוב לנושא של יחידות הנופש, העסקאות העתידיות.
אתי בנדלר: הרי הצעת החוק פוצלה עכשיו.
אתי בנדלר: יהיה עוד חלק שאם הכנסת מקבלת היום את החלטת הפיצול, אז אפשר יהיה להכיל על החלק שנשאר, שמיועד בעצם לטיפול בחדרי-הכושר או בכל מרכזי הספורט ואולי בעסקאות נוספות.
אתי בנדלר: היא יכולה אז לתקן גם את מה שהוועדה תקבל היום.
יואל חסון: את מציעה עכשיו לעשות את הסעיף שאנחנו אישרנו אתמול, רק בלי - -
אתי בנדלר: לא להתייחס.
יואל חסון: - - התייחסות בכלל - -
יואל חסון: - - לכל תמורה שהיא.
אתי בנדלר: לנושא ההשבה.
אתי בנדלר: לא להתייחס בכלל לנושא ההשבה.
יואל חסון: ואז את אומרת שאת משאירה את זה פתוח - - -
אתי בנדלר: כרגע, זה מה שיהיה בקשר לעסקאות של יחידות נופש.
אתי בנדלר: כשבמסגרת הדיון, בחלק השני של הצעת החוק, אפשר יהיה להעלות את זה שוב לדיון, ואפשר יהיה לתקן את זה.
אתי בנדלר: כך וכך, בנוסח, כפי שאני הקראתי, כפי שאני אניח היום – ואם אני אספיק להניח היום את הנושא הזה – יהיה כלול סעיף שאומר שהשר, באישור ועדת הכלכלה, רשאי לתקן את התוספת הרביעית.
אתי בנדלר: ככה שבכל מקרה אי-אפשר יהיה לעשות את זה – או במסגרת חקיקה ראשית בחלק השני של הצעת החוק, או במסגרת תקנות שיובאו לאישור הוועדה לצורך תיקון התוספת הרביעית.
אתי בנדלר: כך וכך.
עמיר פרץ: זה אומר, ומה שאת אומרת שאם לא מתייחסים להשבה – מה שבעצם מחייב ביניהם זה מה שיהיה כתוב בחוזה.
קריאה: לא, לא, זהו.
קריאה: זה נותח אתמול.
אתי בנדלר: יש עכשיו עניין של פרשנות.
עמיר פרץ: נו, אני שואל אותה.
עמיר פרץ: לא אתם.
עמיר פרץ: אתם כבר לא בדיון.
עמיר פרץ: אנחנו רוצים לסגור.
עמיר פרץ: אם אני יושב-ראש, אני מוציא את כולם.
עמיר פרץ: שמענו מספיק, אני אומר לכם.
עמיר פרץ: היושב-ראש מוציא את כולם.
עמיר פרץ: אנחנו כבר לא בעסק הזה.
שחר עקה: לא דיברנו.
עמיר פרץ: עם כל הכבוד.
עמיר פרץ: אני אומר לכם: אם אני יושב-ראש, אף-אחד לא נשאר פה, רק חברי הכנסת.
עמיר פרץ: אף-אחד לא נשאר פה.
עמיר פרץ: אבל הוא יושב-ראש נחמד.
אתי בנדלר: חבר הכנסת פרץ, יש עכשיו עניין של פרשנות.
אתי בנדלר: כי, לכאורה, אם החוק שותק בקשר לעניין הזה, הם יכולים להכניס הוראות בקשר להשבה, ולכתוב שלא תהיה השבה וכן תהיה השבה, תהיה השבה חלקית.
אתי בנדלר: הם יוכלו לכתוב מה שהם רוצים בהסכם.
אתי בנדלר: אבל, יכול צרכן, אם ירצה, או ארגון צרכנים, להביא את החוזה הזה לבחינה, או של בית-הדין לחוזים אחידים או של בית-משפט אחר במסגרת פרשנות של ביטול חוזה לפי חוק החוזים, ובית-המשפט יחליט אם הסעיף הזה – נניח שהם יכתבו שאין השבה – אם הוא חוקי או לא חוקי; אם הוא מקפח או לא מקפח; אם הוא פוגע בתקנת הציבור או לא פוגע בתקנת הציבור.
אתי בנדלר: זאת, כל עוד המחוקק שותק בקשר לעניין הזה.
יואל חסון: ואם בתוך החוק הזה אנחנו מעבירים שכרגע הבסיס של כל העבר יתבסס על סעיף – אם אני זוכר טוב זה היה 14, 13.
יואל חסון: זאת אומרת, את הבסיס לעניין של יחידות הנופש, במקום הסעיף הזה, העתידי, אנחנו נתייחס כרגע לכללים שהיום מתייחסים לכללים למכירת יחידת הנופש – סעיף 14 או 13.
אתי בנדלר: זה סעיף חדש.
יואל חסון: אי-אפשר לחבר אותם?
אתי בנדלר: זה סעיף חדש שדן בביטול עסקה.
אתי בנדלר: הסעיף הזה יאמר שצרכן רשאי – פחות או יותר.
אתי בנדלר: אני לא אומרת את הנוסח הסופי, אוקיי?
אתי בנדלר: – צרכן רשאי לבטל, בכל עת, עסקה מהסוג המנוי בתוספת הרביעית, ובלבד שהודיע על כך מראש לעוסק תקופה המנויה בתוספת האמורה, ושילם דמי-ביטול בשיעורים הנקובים באותה תוספת.
אתי בנדלר: ויש סעיף נוסף שאומר שהשר, באישור ועדת הכלכלה של הכנסת, רשאי לשנות בצו את התוספת הרביעית.
אתי בנדלר: ואז תהיה תוספת רביעית שתאמר: יחידות נופש, הודעה מוקדמת – אני אתייחס גם לנושא – ובלבד שמסר הודעה מוקדמת בתקופה הנקובה בתוספת הרביעית.
אתי בנדלר: ואז יהיה כתוב שבתוספת הרביעית, העסקה לרכישת יחידות נופש – אני מדברת על משהו מאוד-מאוד כללי – עסקה לרכישת יחידות נופש, הודעה מוקדמת – נניח שהוועדה לא תשנה את מה שהוועדה החליטה אתמול בדיון, שיוצבע על הבקשה לדיון מחדש – הודעה מוקדמת תיכנס לתוקפה בתום שנתיים, לאחר שנה שבה נמסרת ההודעה, אוקיי?
יואל חסון: בלי התייחסות להשבה.
אתי בנדלר: בלי.
אתי בנדלר: לא התייחסתי.
אתי בנדלר: ואז יש לי הוראת מעבר לגבי כל הסיפור של הנוסחאות שהוועדה החליטה לגביהן.
עמיר פרץ: אם זה הפיתרון המשפטי, לא נראה לי שיש.
עמיר פרץ: אין לנו דרך.
יואל חסון: אני - - - תמכנו בפעם הקודמת, אתמול.
יואל חסון: אבל אם אין פיתרון אחר – פשוט זה הולך עוד פעם לבתי-משפט ולעניינים, וזה מה שמטריד אותי בסוף.
אתי בנדלר: ייתכן שהוועדה תשלים את דיוניה עוד לפני שהמקרה הראשון יגיע לבית-המשפט, ותקבע את ההוראות הנכונות.
לאה ורון: וגם ייתכן שהם לא יכתבו בחוזה - - - השבה.
לאה ורון: הם יבינו שהמחוקק יאמר את דברו אם הם יכתבו את זה בחוזים שלהם.
אתי בנדלר: לא ייתכן שיקבעו זכות השבה, - -
לאה ורון: משא-ומתן עם לקוח - - -
אתי בנדלר: - - עם איזשהו סכום סביר.
אתי בנדלר: נניח, לצורך העניין, החלק היחסי שנעשה שימוש, - -
אתי בנדלר: - - בתוספת x אחוזים.
עמיר פרץ: מה, ביניהם?
אמיר שפיצר: העוסקים.
אתי בנדלר: זה מה שיהיה כתוב בחוזה, - -
עמיר פרץ: בחוזה ביניהם - - -?
אתי בנדלר: - - ובית-הדין לחוזים אחידים יגיד שזו הוראה סבירה.
יואל חסון: הם יכולים לכתוב בחוזה עכשיו.
עמיר פרץ: בחוזה יכתבו מה שהם רוצים.
עמיר פרץ: אנחנו לא מתערבים בחוזה.
אהוד פלג: זה מה שהם עשו עד היום, ולאן זה הביא אותנו?
אהוד פלג: חשבתי שאנחנו הולכים ללמוד ממקרי העבר.
עמיר פרץ: אבל עד היום הוא לא היה יכול להשתחרר.
עמיר פרץ: באמת.
עמיר פרץ: באנו להשיג עיקרון.
עמיר פרץ: עכשיו, כשהשגנו אותו, אז אנחנו - - - נחמד.
שחר עקה: רוצים עוד.
שחר עקה: תיאבון.
עמיר פרץ: רק אני, כמו חבר הכנסת יואל חסון, מרגיש שבנושא של העבר התעסקנו מאות שעות, ובנושא של השוק העתידי, שיותר – יכול להיות שאתם צודקים.
עמיר פרץ: אני לא מרגיש יכולת לקבל החלטה.
עמיר פרץ: אין לי יכולת.
עמיר פרץ: אבל את הדבר העיקרי, שכולם התקוממו שכובלים מישהו, גמרנו את העניין.
עמיר פרץ: אין כבילה יותר.
אהוד פלג: יש כל-מיני צורות של כבילה.
אתי בנדלר: זו כבילה, חבר הכנסת פרץ.
אתי בנדלר: אי-אפשר להתעלם מזה שברגע שיש קנס יציאה כל-כך גבוה, זו כבילה.
יואל חסון: שאתה יודע עליו מראש.
אתי בנדלר: אני יודעת על זה מראש, אבל עדיין זו כבילה.
אתי בנדלר: גם בחדרי הכושר אני יודעת מראש.
יואל חסון: לא, אבל לא הייתה לי אופציה בחדרי הכושר.
יואל חסון: את נותנת את הדוגמה הזאת.
אתי בנדלר: יש אופציה.
אתי בנדלר: האופציה - - -
יואל חסון: סליחה, את מעוותת.
רעות אושעיה: - - - לא נכון.
יואל חסון: תני לי, בבקשה.
יואל חסון: את מעוותת.
יואל חסון: את נותנת דוגמה של חדרי הכושר כל הזמן, וזה לא נכון.
יואל חסון: ברשותך, אין לי אופציה.
יואל חסון: בחדרי הכושר, יש לי מה שהיה עד היום – שגם כנראה לא יתוקן בינתיים – זה שעשו לי מחיר חודשי יקר ביותר, וכפו עליי ללכת למסלול שנתי.
יואל חסון: אין לי אופציה אחרת.
יואל חסון: אם אני רוצה ללכת היום, ללכת ולעשות, מלון באופן פרטי, אני לא יכול ללכת ליחידת נופש.
יואל חסון: יש לי אינספור אפשרויות - - -
אתי בנדלר: אבל אני אסביר לך: - -
יואל חסון: זה לא נכון שזה אותו דבר.
יואל חסון: - - - זה חדר כושר.
אתי בנדלר: - - גם בחדר כושר שילמת מנוי לשנה, אוקיי?
אתי בנדלר: ואתה רוצה לבטל את זה - - - לחצי שנה, תבטל.
אתי בנדלר: אתה רק משלם קנס יציאה על חצי השנה שאתה לא עושה שימוש.
אתי בנדלר: זו המשמעות - - -
יואל חסון: - - - בפרופורציה אפילו.
יואל חסון: זה לא אותו דבר.
עמיר פרץ: שאלה אחת, לשאול את היועצת המשפטית: מה שתיארו כאן לגבי בתי-אבות, כן?
עמיר פרץ: האם, נניח, שמישהו שהשתמש ביחידת נופש שלו במשך 15 שנים.
עמיר פרץ: הרי היום, אם הוא רוצה למכור אותה הוא מוכר אותה במחיר מלא, נכון?
עמיר פרץ: הוא יכול למכור אותה בכל מחיר שהוא רוצה, את הזכות הזאת.
עמיר פרץ: האם את אומרת שאם אחרי, נניח, תקופה שהוא השתמש ורצה למכור, אז מחיר המכירה יהיה מוגבל או שהוא יהיה חייב להחזיר את זה לבעלים?
עמיר פרץ: יהיה מותר לו למכור?
רעות אושעיה: הוא לא מוגבל.
אתי בנדלר: הכול תלוי בהסכם.
עמיר פרץ: כי בבתי-האבות הוא חייב להחזיר לבעלים.
עמיר פרץ: הוא לא יכול למכור בעצמו.
אתי בנדלר: חבר הכנסת פרץ, אין היום הוראת חוק המגבילה את העוסק מלקבוע בחוזה סעיף המגביל את העבירות.
אתי בנדלר: דהיינו, גם היום הם יכולים בחוזה לומר - - -
עמיר פרץ: אז זה לא טוב.
עמיר פרץ: זה נגד הצרכן.
קריאה: - - - הסכמה.
יואל חסון: זה עמוק.
רעות אושעיה: - - - time sharing.
רני נויבואר: אדוני, אני יודעת על תיק בבית-משפט שהתנהל נגד אחת החברות פה, שהם סירבו, שאדם מצא לו את הקונה כבר, הם סירבו להעביר.
רני נויבואר: הם מתלים את ההעברה בהסכמה, על אף שבעצם הסכום הראשוני כבר שולם; על אף שבעצם לא בדקו את היכולת הפיננסית.
רעות אושעיה: עסקת time sharing - - -
עמיר פרץ: זה לא בסדר.
רעות אושעיה: - - -.
רעות אושעיה: אני לא יודעת על איזו חברה ספציפית את מדברת, אבל עסקת time sharing כעסקה - - -
אהוד פלג: זה הכול?
אהוד פלג: אין יותר דברים שלא בסדר?
אהוד פלג: מה עם דמי האחזקה שהם - - - עכשיו?
אהוד פלג: איך הגיעו למצב הזה?
עמיר פרץ: אנחנו כבר גמרנו עם זה, הלו.
יואל חסון: אבל פתרנו את זה.
עמיר פרץ: פתרנו - - -
אהוד פלג: - - - עוד לא פתרת שום דבר.
רעות אושעיה: אבל כן נגמר.
רעות אושעיה: אתה לא היית אתמול בערב כדי לדעת - - -
יואל חסון: פתרנו.
יואל חסון: פתרנו אותם.
כרמל שאמה-הכהן: קדימה לא פתרנו.
עמיר פרץ: זה שירצה, - - - מדמי-אחזקה.
עמיר פרץ: הוא לא משלם.
כרמל שאמה-הכהן: קדימה זה מורכב, כן.
ביתיה גוטל: זה לא פיתרון מה - - -
אדיר ענבר: אדוני, אני הייתי ברשות דיבור, - -
אדיר ענבר: - - רציתי להגיד משהו על העניין הכלכלי.
עמיר פרץ: - - - לנו פיתרון.
כרמל שאמה-הכהן: כן, אבל די, חבר הכנסת פרץ.
כרמל שאמה-הכהן: דיברתם חצי שעה.
אדיר ענבר: תראו, הוועדה - - -
עמיר פרץ: אני לא רוצה לדון בעתיד.
יואל חסון: אני לא רוצה גם.
עמיר פרץ: רוצים לבטל את הכול, נבטל את הכול.
עמיר פרץ: זה חוסר אחריות.
יואל חסון: שאני אמשוך את ההצעה?
יואל חסון: אני יכול למשוך - - -
כרמל שאמה-הכהן: מה אתה יכול?
יואל חסון: אני יכול למשוך את ההצעה - - -
עמיר פרץ: לא, אתה לא יכול.
עמיר פרץ: זה כבר בידי הוועדה.
כרמל שאמה-הכהן: אתה לא יכול
יואל חסון: אני יודע שאני לא - - -
עמיר פרץ: זה חוסר אחריות מצידנו לדון בעתיד.
יואל חסון: אני לא רוצה לדון בעתיד.
עמיר פרץ: לא אחריות כלפי הצרכנים ולא כלפי העוסקים.
עמיר פרץ: אנחנו לא רוצים להחליט בעתיד.
עמיר פרץ: אתם מאלצים אותנו להחליט החלטות בלוח-זמנים בלתי ראוי לחלוטין.
עמיר פרץ: אם אין פיתרון משפטי, יכול להיות שהכול יתבטל, אז מה נעשה.
עמיר פרץ: כל מה שהשגנו ילך.
יואל חסון: שעוד לא התייחסנו למכתב של השר, שמעוות לחלוטין את מה שהסכמנו.
יואל חסון: אבל זה סיפור אחר.
יואל חסון: אבל, אדוני, לא רוצים לדון בעתיד.
יואל חסון: תמצאו לנו פיתרון לדבר הזה.
יואל חסון: יש כאן החלטה עקרונית ללכת למהלך דרמטי, שיציל את האנשים בעבר.
יואל חסון: צריך לחשוב כאן חשיבה יצירתית.
כרמל שאמה-הכהן: די, אני לא יכול.
כרמל שאמה-הכהן: יש שחוזרים על טענות 200 פעם.
יואל חסון: אבל תתייחס.
כרמל שאמה-הכהן: תאמין לי שאני אתייחס.
כרמל שאמה-הכהן: את אותן הטענות – אם אני אנתק מהפרוטוקול הזה – אפשר להלביש בכל דיון של ועדת הכלכלה.
כרמל שאמה-הכהן: בכל דיון אפשר להגיד: זה מורכב, זה מסובך, בואו לא נחליט.
כרמל שאמה-הכהן: בוא, תאמין לי.
כרמל שאמה-הכהן: אבל עזוב, לא משנה, הטענות שלכם עומדות.
כרמל שאמה-הכהן: רואים שאנחנו לא מתקדמים.
אדיר ענבר: אני רוצה רק להגיד את העניין הכלכלי, וממש על קצה המזלג: במה שהוועדה - - -
עמיר פרץ: - - - חשובה.
כרמל שאמה-הכהן: אני בסוף מצביע.
עמיר פרץ: תסמס לי.
עמיר פרץ: תסמס לי, אני חוזר.
עמיר פרץ: אני לא יכול לשמוע את זה.
עמיר פרץ: אני הבנתי את העיקרון, ואני מוכרח ללכת לפגוש - - -
אדיר ענבר: במה שהוועדה החליטה אתמול, היא כבר עצם הרעיון של הכנסת זכות ביטול.
אדיר ענבר: אפשר לבטל פרוצדורה כזאת ואחרת כל הזמן.
אדיר ענבר: הוועדה שינתה כבר את המשמעות של מה זה time sharing, ואני אגיד מדוע – מבחינה כלכלית פשוטה מאוד: עד עכשיו הייתה עסקה שהיא כובלת, לא במובן השלילי של המילה כובלת, אלא שני הצדדים צריכים לקיים אותה.
ניצן חרותי: כובלת גם במובן השלילי - - -
אדיר ענבר: סליחה, אני לא הפרעתי לך כשדיברת.
ניצן חרותי: אני לא דיברתי.
אדיר ענבר: הייתה עסקה, ששני הצדדים חייבים לקיים אותה.
אדיר ענבר: העסקה הפכה עכשיו – אם לוקחים את זכות הביטול, היא הפכה להיות עסקה אחרת לגמרי – שהיא עסקה שנותנת אופציה.
אדיר ענבר: זאת העסקה.
אדיר ענבר: אין צל צילו של ספק מבחינה כלכלית.
אדיר ענבר: כל כלכלן יגיד את זה.
אדיר ענבר: מה קרה?
אדיר ענבר: היות ובכל פעם מחליט הצרכן מחדש אם הוא רוצה לקחת את השוטף, העסקה היא עסקה שנותנת אופציה לצרכן לקנות במשך כך וכך זמן – יש עוד עסקאות כאלה בשוק – שירות במחיר מאוד מוזל באופן יחסי לכמה שזה מלון רגיל: וזאת על האופציה הזאת, להחליט לקנות את השירות הזה, הוא משלם סכום בהתחלה.
אדיר ענבר: הסכומים לא יהיו כמו שהיום, כי זו עסקה חדשה שהמהות הכלכלית שלה – השוק ייצור משהו אחר.
אדיר ענבר: אין שום תקדים בכל הדברים שאתם מכירים שמחזירים, משיבים עלויות של אופציה.
אדיר ענבר: אופציה, ברגע שקנית את עצם האופציה, אתה יכול אחר-כך לא לקנות את השירות.
אדיר ענבר: אתם רוצים להחזיר השבה על האופציה?
אדיר ענבר: אז אני אגיד לכם שתווי שי של "קו-אופ" ושל "שופרסל", שזו תעשייה של, נדמה לי, שבעה מיליארד שקל או משהו כזה, זאת רק אופציה לקנות מוצרים.
אדיר ענבר: יש לו תאריך סיום.
אדיר ענבר: לא השתמשתי, שיחזירו לי את מה שקניתי.
אדיר ענבר: לא מחזירים.
לאה ורון: הוועדה עובדת גם על זה.
אדיר ענבר: אז אני אגיד לכם שהקופונים שאני מקבל כל - - -
לאה ורון: ישנה הצעת חוק שמונחת על שולחן הוועדה בנושא.
אדיר ענבר: סליחה, רגע.
אדיר ענבר: אבל אני לא מפריע לך, גברתי, מנהלת הוועדה.
אדיר ענבר: אני לא מפריע לך, אל תפריעי לי.
אדיר ענבר: אני אגיד לכם שכשאני מקבל כל יום למייל קופונים כאלה: "גרופון" או לא יודע איך קוראים להם, שאומרים לי: תשמע, שלם 3,000 שקל, ותוכל לקנות תוך שלושה חודשים, "אם יבוא לך", מכונית, במקום ב-150,000 שקל, ב-120,000 שקל.
אדיר ענבר: זאת האופציה.
אדיר ענבר: שילמתי 3,000 שקל, התחרטתי, מישהו נפטר במשפחה.
אדיר ענבר: משהו קרה.
אדיר ענבר: מחזירים לי את ה-3,000 שקל?
אדיר ענבר: על מה אתם מדברים?
אדיר ענבר: לבטל אופציה?
אדיר ענבר: אין צל של תקדים לעניין הזה.
אדיר ענבר: אופציה נרכשת, ובאותו רגע היא של הזה.
אדיר ענבר: זה לא חלק מהשירות.
אדיר ענבר: העסקה תתומחר אחרת לגמרי.
אדיר ענבר: השוק העתידי שאתם מדברים עליו, אם קיימת הוראת ביטול, הוא שוק של רכישת אופציה, ואחר-כך ניצול האופציה.
אדיר ענבר: אתם נותנים לבן-אדם לבטל, אז אי-אפשר להחזיר את עלות האופציה.
כרמל שאמה-הכהן: אפשר להסתכל על כל עסקה כעסקה לרכישת - - -
אדיר ענבר: אני לא מדבר על הכמות, אבל זה בפירוש ככה.
ניצן חרותי: אין רכוש - - -
אדיר ענבר: אגב, זה גם יימדד ככה.
אדיר ענבר: העלות של האופציה היא לא 37,500 שקלים, נגיד, מתוך 50,000 שקל או משהו כזה.