GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
שי אולשביצקי: את זה תכניסו טוב לראש.
שי אולשביצקי: אין פה איזו פרה חולבת, אין פה עשירים שיושבים סביב השולחן.
כרמל שאמה-הכהן: זה בהתנדבות הכול, הכול תרומה לציבור.
כרמל שאמה-הכהן: אתה לא בא להרוויח.
שי אולשביצקי: אני עורך דין אבל אני מלווה את הענף הזה יותר מ-12 שנים.
שי אולשביצקי: אני יודע בדיוק מה קורה, אני גם מתאמן.
כרמל שאמה-הכהן: מה זה ענייננו?
שי אולשביצקי: זאת בדיוק הבעיה.
אבי אלמוג: אתם שותפים שלנו לניהול עכשיו.
שי אולשביצקי: אתה לא רואה את האיש הזה שנמצא כאן - - -
כרמל שאמה-הכהן: אני לא מפקח לך על המחירים, אדוני.
כרמל שאמה-הכהן: אם הייתי מפקח, היית אומר לי מה העלויות שלך.
כרמל שאמה-הכהן: תגבה כמה שאתה רוצה.
שי אולשביצקי: אתם לא יכולים לשחרר אנשים בכזאת קלות כי יהיה ניצול לרעה של מה שנותנים להם.
שי אולשביצקי: זה יפגע בחדרי הכושר, זה יפגע בעלויות גיוס ובעלויות שיווק.
שי אולשביצקי: זה יפגע ברווחיות ואז מה יקרה לכל האנשים פה?
שי אולשביצקי: הם יוגדרו כמו ענף הביגוד לדוגמה, כמו ענף המסעדנות, כמו בתי הקפה.
שי אולשביצקי: הם לא יקבלו אשראי מהבנקים.
שי אולשביצקי: מי ייתן להם מימון לחדרי כושר?
שי אולשביצקי: מה ייצא?
שי אולשביצקי: יבוא שחקן חדש למגרש והוא לא יקבל מימון מהבנק ואז לא תהיה תחרות.
כרמל שאמה-הכהן: לא הבנתי למה הוא לא יקבל מימון מהבנק?
כרמל שאמה-הכהן: יוליה, לא כמוך, קורה גם שאני לא מבין.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לפי איך שאתה מקדם את החוק, אתה מבין מאוד.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: יש פה הרבה בעיות שאנחנו לא מתייחסים.
שי אולשביצקי: אתם צריכים להבין את הגלגל העסקי.
שי אולשביצקי: אם לא תעשו מחקר - - -
כרמל שאמה-הכהן: מה הבנק ישאל אותך לגבי החוק הזה?
כרמל שאמה-הכהן: עבר החוק.
כרמל שאמה-הכהן: מה יש לבנק עם החוק הזה?
יואב סלע: אתה לא יכול להראות תזרים.
יואב סלע: בלי תזרים אתה לא יכול לקבל אשראי.
יואב סלע: זה אלף בית של כלכלה.
שי אולשביצקי: זה תזרים פיקטיבי.
גיא בלנקשטיין: בעבר הבנקים היו מתייחסים ליתרות כרטיסי האשראי כי הם היו מוגנים.
גיא בלנקשטיין: היום אין את הדבר הזה.
גיא בלנקשטיין: אפשר לצאת בכל עת ואין יתרות כרטיסי אשראי.
יואל חסון: עכשיו הבנקים הם הבעיה, הבנתי.
יואל חסון: תגיד לי, מה אני אמור להגיד לזוגות הצעירים היום, שבנק ישראל קיבל החלטה שבנק למשכנתאות לא יכול לתת יותר מ-60% משכנתא.
יואל חסון: אז מה אני אגיד לבנק ישראל?
יואל חסון: בנק ישראל יגיד: אם אני אפתח את זה ל-90% אז אני אביא לקריסה של כל השוק.
יואל חסון: אתה רוצה שאני אכנס עכשיו לענף הבנקאות?
יואל חסון: אני לא יכול לשלוט בבנקאות ובאשראי של הבנקים.
אבי אלמוג: לא, אבל אתם נכנסים לנו לניהול העסק.
יואל חסון: אני נכנס לצרכנות הוגנת, שזה תפקידי כמחוקק.
יואל חסון: לבוא ולאזן בינך לבין הצרכן.
אבי אלמוג: העיקרון שלך מקובל, אני נותן.
אבי אלמוג: בוא תחייב אותי בחוק לתת את זה.
שי אולשביצקי: אתם אמרתם שהצרכן לא טיפש והוא לא טיפש.
שי אולשביצקי: במיוחד אלה שבאים להתאמן, במיוחד אלה שחיים דרך מודעות לאיכות חיים.
שי אולשביצקי: ירצה, ישלם מידי חודש בחודשו, ייהנה חודשיים-שלושה או יעשה שנה.
שי אולשביצקי: אף אחד לא ימנע ממנו.
שי אולשביצקי: אתם מציגים אותנו כמי שמכניסים אותם במכוון למלכודת שהם לא יכולים לצאת ממנה.
כרמל שאמה-הכהן: אז לא צריך בכלל חוקי הגנת הצרכן.
כרמל שאמה-הכהן: הכול זה אם הצרכן ירצה או לא ירצה?
כרמל שאמה-הכהן: כך זה מתנהל בחיים?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אם יש ערכים, לא צריך חוקים.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני אומרת את זה בכל מקום.
שי אולשביצקי: אני אומר שתתמכו גם באינטרס העסקי.
שי אולשביצקי: אתם מבטלים אותו כאילו הוא לא חשוב.
שי אולשביצקי: לטעמי, אתם לא מבינים את ההשלכות.
שי אולשביצקי: יש לי הצעה אופרטיבית.
שי אולשביצקי: יש פה מספיק אנשים שיכולים להרים מחקר.
שי אולשביצקי: אתם תקבעו את גוף המחקר, ותקבלו תוך חודשיים שלושה מחקר שכולם יסכימו לו.
שי אולשביצקי: הם יממנו אותו.
כרמל שאמה-הכהן: מיוני יכולתם לעשות מחקר.
שי אולשביצקי: זה לא גוף מאורגן.
כרמל שאמה-הכהן: אדוני, כל הצעות למסמוס הצעת החוק - - -
שי אולשביצקי: ממש לא.
כרמל שאמה-הכהן: אל תלמד אותנו מה שאנחנו שכחנו.
שי אולשביצקי: דבר נוסף לגבי אפליה.
שי אולשביצקי: יש פה את חדרי החוגים לעומת חדרי הכושר, שגם הם ספקים של חוגים.
שי אולשביצקי: הם מתחרים.
שי אולשביצקי: חדרי הכושר שיש להם חוגים וחדרי חוגים הם מתחרים.
שי אולשביצקי: חדרי הכושר משקיעים הון עתק בשביל להרים את העסק, לשווק אותו ולגייס לקוחות.
שי אולשביצקי: אי-אפשר להשוות מה הם משקיעים לעומת מה שאלה משקיעים.
שי אולשביצקי: אתה פוטר אותם.
שי אולשביצקי: נעזוב כרגע את התגובה של היועצת המשפטית אבל לכאורה אתה מאפשר להם שהחוק הזה לא יחול עליהם.
כרמל שאמה-הכהן: מי שעושה את אותה פעילות זה יחול עליו.
שי אולשביצקי: בדיוק את אותה פעילות ולא חשוב איך הוא מתמחר אותה.
כרמל שאמה-הכהן: אם כללת את החוג במנוי, זה עניין שלך.
כרמל שאמה-הכהן: אם לא כללת אותו במנוי ועשית רישום לחוג כחוג, יחולו אותם כללים על הביטול של החוג כמו ביטול של חוגים אחרים.
שי אולשביצקי: זאת הליבה של הקאנטרי קלאב, שהכול כלול.
כרמל שאמה-הכהן: אתה מכליל מה כלול ומה לא.
שי אולשביצקי: צריך לעשות מחקר.
שי אולשביצקי: ברגע שהחוק הזה ייחתם, אי-אפשר יהיה לבטל אותו.
כרמל שאמה-הכהן: נתנו סמכות לשר התמ"ת שהוא יכול בכל עת להביא הצעה לוועדת הכלכלה לבטל את הסעיף.
בתיה גוטל: מה המחקר יוכיח?
בתיה גוטל: אם תרשה לאנשים להשתחרר מחוזה שהם חתמו עליו יפלו מכוני הכושר ולכן צריך להחזיק אותם בכוח?
בתיה גוטל: זה לא ברור לי.
שי אולשביצקי: מה הפער?
שי אולשביצקי: מה הקנס הרצוי?
ינאי קרנצל: העמדה של המשרד שלנו היא לאפשר למכוני כושר לייצר את המחויבות אצל הלקוחות שלהם.
ינאי קרנצל: לאפשר להם לקבוע מחיר שבאמת יגרום ללקוח לחשוב פעמיים לפני שהוא יוצא מהמסלול שהוא קבע לעצמו מראש.
ינאי קרנצל: דבר שני, לאפשר למכוני כושר לחבק את אותם לקוחות בתקופת ההתחלה כי באמת זאת תקופה משמעותית עבורם.
ינאי קרנצל: אם אני לוקח מהם את היכולת למשוך ולהשאיר את הלקוחות, אז באמת פגעתי בחיבוק הזה שבאמת חיוני לעידוד הלקוחות לבצע פעילות גופנית.
נעמי רייש: אני מהסוכנות לעסקים קטנים ובינוניים במשרד התמ"ת.
נעמי רייש: אני רוצה לשים דגש על המכונים הפרטיים, הקטנים, לא הרשתות.
נעמי רייש: בעקבות הדיונים על החוק הזה בדקנו עם כמה מכונים לגבי המשמעויות של זה על הפעילות שלהם.
נעמי רייש: הם מציינים שהבעיה העיקרית שלהם, במיוחד עם ההבחנה בין החודשי והשנתי וההגבלה של הפער ביניהם, היא שגיוס לקוחות זה דבר שעלותו יכולה להגיע ל-3 חודשי מנוי.
נעמי רייש: לכן, עסק שמגייס לקוח והוא עוזב אחרי חודש, הוא בעצם מפסיד.
נעמי רייש: המנוי החודשי הוא מנוי הפסדי מבחינתם.
נעמי רייש: הם יכולים לתת את זה בפער שהם יתמחרו אותו לפי השיקולים הכלכליים שלהם.
נעמי רייש: אנחנו חושבים שזה נכון לאפשר שני מסלולים, שהלקוחות יבחרו ביניהם אבל הפער צריך להיות כזה שהם יצליחו להתמודד איתו.
נעמי רייש: עלויות הפרסום של המכונים הפרטיים הם הרבה יותר גבוהים מעלויות של הרשתות.
נעמי רייש: לכן הדברים שנאמרו פה על-ידי הרשתות הם עוד יותר חמורים ביחס לקטנים.
נעמי רייש: אם הדבר יוביל לזה שיצטרכו לתמחר את המנוי כך שיעלו את המחיר של המנוי החודשים ובמקביל יעלו גם את המחיר של המנוי השנתי, כדי לשמור על הפער של 10%, לא הועלנו בזה לצרכנים.
נעמי רייש: באותה מידה גם לא הועלנו לחדרי הכושר, במיוחד במקומות פריפריאליים שבהם לאנשים אין יכולת לשלם כל מחיר עבור חדר כושר, האיזון פה בין מה שהמכון יכול להציע לבין מה שאנשים יכולים לשלם מופר וזה יכול לגרום להם נזק.
אתי בנדלר: אשר על כן, מהי עמדת הרשות?
נעמי רייש: עמדתנו היא שלא להגביל את הפער.
אתי בנדלר: לא להגביל בכלל?
אתי בנדלר: יכול להיות פער של 90% להערכתם?
נעמי רייש: להערכתנו זה לא יקרה כי יש דברים שהשוק עושה - - -
אתי בנדלר: לא בכל מקום יש תחרות.
נעמי רייש: במקומות שבהם אין תחרות בין מכונים יש גם תחרות של המכון מול הלקוחות.
נעמי רייש: ההליכה לחדר כושר היא מותרות.
נעמי רייש: זה לא משהו שהלקוח חייב לעשות אותו.
נעמי רייש: זה לא כמו טלפון סלולארי שהוא ירכוש בכל מקרה.
אתי בנדלר: אז עמדתכם היא שצריך רק לאפשר מסלול חודשי ושנתי אבל אין מקום לקבוע את האחוז שביניהם.
נעמי רייש: זה המצב האופטימאלי מבחינתנו.
נעמי רייש: בכל מקרה הגבלה של 10% זה מעט מידי כי מדובר בתוספת של 20 שקלים לאדם.
נעמי רייש: זה לא מהו שמכסה עלויות של החזקה של חדר כושר, עם כל הציוד, המקום, השכירות.
נעמי רייש: בסופו של דבר זה עובד על פיקים.
נעמי רייש: זה דבר שהוא משמעותי במיוחד לחדרי הכושר הקטנים הפרטיים.
נעמי רייש: גם אם הוא בודד באזורו, אם הוא יהיה יקר מידי, הוא לא יצליח לגייס לקוחות.
קריאה: יש כאן שני בעלי מועדונים שעוד לא דיברו.
אהוד פלג: אפשר אולי, על כל כמה מועדונים, לתת גם לצרכנים לדבר?
כרמל שאמה-הכהן: הבנתי מה הם עושים פה, זה לא יהיה, אל תדאג.
כרמל שאמה-הכהן: אנחנו גמרנו, אנחנו מתקדמים.
כרמל שאמה-הכהן: אנחנו מכירים דיונים, יש לנו קצת ניסיון.
שי אולשביצקי: אז אנחנו לא מכירים.
כרמל שאמה-הכהן: 80 דוברים זה לא הולך.
שי אולשביצקי: זה רק מראה לך שיש תחרות, מראה לך שזה שוק משוכלל וכולם נפגעים, אחרת הם לא היו מגיעים.
כרמל שאמה-הכהן: שמענו את הטיעונים של המועדונים הקטנים.
כרמל שאמה-הכהן: גם פריפריה וגם קטן, זה יילקח בחשבון.
כרמל שאמה-הכהן: קראתי גם את המכתב שכתבת.
כרמל שאמה-הכהן: תאמין לי ותראה שזה יילקח בחשבון.
דוד ביטון: שאלה ליועצת המשפטית.
דוד ביטון: דיברנו פה על האפליה בין הסטודיואים למכוני הכושר.
דוד ביטון: אדוני היושב ראש ציין בסוף שככל שלא יהיה תמחור בתוך מכון הכושר, זה בעצם משהו לא אפשרי, לחוגים ולמנוי של מכון כושר, אז זה לא ייכלל בהגדרה.
כרמל שאמה-הכהן: אמרתי כך: אם סטודיו משווק חוגים, כלומר, מספר אנשים בקבוצה מסוימת עם תאריכים ומועדים מסוימים, יחולו עליו כללים אחרים.
כרמל שאמה-הכהן: אם במכון כושר אדם נרשם לחוג ספציפי, יחולו עליו אותם כללים של סטודיו סי.
כרמל שאמה-הכהן: אם לא יהיו כללים על סטודיו סי, אז גם עליו לא יחולו הגבלות, שיקבע מה שהוא רוצה כי זה חוג.
כרמל שאמה-הכהן: כל מנוי שנתי, יחול עליו גם פה וגם פה.
דוד ביטון: זאת אומרת, לא יכול שהחוק הזה יעבור בלי שתהיה לו קורלציה למה שקורה ב"סטודיו סי".
כרמל שאמה-הכהן: "סטודיו סי" לא מעניין אותי.
יוסי בנימין: אני רוצה שתדעו.
יוסי בנימין: אין לי תחרות באריאל ולא תהיה לי תחרות באריאל כי אף אחד לא יתקרב לשם.
יוסי בנימין: זה נכס עירוני, זה לא נכס שלי.
יוסי בנימין: זה נכס שהשקעתי בו רק ב-BOT בחלק מסוים.
יוסי בנימין: אני רוצה שתדעו שכבר ברגע שהחוק הזה יוצא, בחורף הקרוב הוא לא יפעל.
כרמל שאמה-הכהן: בחורף הקרוב הוא עוד לא חל, אז אין לך בעיה.
יוסי בנימין: בסדר, אז בחורף הבא.
יוסי בנימין: נעשה מחירון קיץ ובזה יסתיים הסיפור.
יוסי בנימין: לא תהיה לו זכות קיום.
יוסי בנימין: חד וחלק, מתוך 3,000 מנויים, 2,000 יבטלו.
יוסי בנימין: יהיה מועדון שיעבוד 54 חודשים ממאי עד סוף אוקטובר, כמו שהיה בקציר.
יוסי בנימין: זה אמיתי.
יוסי בנימין: אני לא לבייב ואני לא אי.
יוסי בנימין: די.
יוסי בנימין: בי שאתם מקצצים להם ועושים להם.
יוסי בנימין: כמו שאמר הנציג מהולמס פלייס, זה קבלנים פרטיים.
יוסי בנימין: הולמס פלייס לא היו מתקרבים לשם.
יוסי בנימין: הם לא יבואו למעלות.
יוסי בנימין: הם לא יבואו בשביל 190 שקלים.
יוסי בנימין: באריאל זה 170 שקלים ו-350 שקלים לכל המשפחה.
יוסי בנימין: זה מקום מפואר, מגיעים למקום הכי יפה.
יוסי בנימין: כולם שם בלחץ.
יוסי בנימין: גם אם זה יהיה בחורף הבא, זה יהיה מצילים, מדריכי חדר כושר וסטודנטים.
יוסי בנימין: תיקחו את זה בחשבון.
יוסי בנימין: אני מנהל עסק כלכלי.
יוסי בנימין: אם ממאי עד נובמבר מספיק לי, אני אסגור את השערים כי זה עסק שלי.
יוסי בנימין: אבל תיקחו את זה בחשבון.
יוסי בנימין: זה לא רק במעלות.
יוסי בנימין: אני אומר לכם שערד בדרך לשם.
יוסי בנימין: עצרו את הקמת הקאנטרי ביוקנעם.
יואל חסון: הכול יהיה נורא, גיהינום.
יוסי בנימין: אמרנו, לפחות שתדעו את זה.
יואל חסון: אף אחד מכם לא הציע הצעה אופרטיבית.
יואל חסון: אתם לא מציעים הצעות אופרטיביות.
אלעד הספרי: כל הזמן אנחנו מציעים.
אלעד הספרי: משרד הבריאות אמר לך משהו שאני אמרתי.
אלעד הספרי: משרד התמ"ת גם אמר לך.
אלעד הספרי: אני מוכן לקבל את מה שמשרד הבריאות אומר ואני מוכן לקבל את מה שמשרד התמ"ת אומר.
אלעד הספרי: זה לא אופרטיבי?
הילה דוידוביץ- בלומנטל: מה שמשרד הבריאות אמר, עולה בקנה אחד עם הנוסח היום וזה לא סותר.
הילה דוידוביץ- בלומנטל: אנחנו כממשלה באותה עמדה.
הילה דוידוביץ- בלומנטל: הנוסח מתיישב עם עמדת משרד הבריאות, הוא לא מונע.
כרמל שאמה-הכהן: חברים, 10 דקות הפסקה.
כרמל שאמה-הכהן: אני כינסתי את חברי הכנסת, את היועצת המשפטית ומנהלת הוועדה לדיון בהפסקה.
כרמל שאמה-הכהן: אנחנו נרצה לבצע שינויים בהצבעה הקודמת שקיימנו בדיון הקודם.
כרמל שאמה-הכהן: זה מצריך פרוצדוראלית את דחיית המשך הדיון בנושא חדרי הכושר למחר.
כרמל שאמה-הכהן: הודעה על מועד הדיון בנושא חדרי הכושר תפורסם עוד במהלך היום.
אתי בנדלר: חדרי כושר במובן הרחב, בכל המקומות שמיועדים לפעילות גופנית.
כרמל שאמה-הכהן: קאנטרי קלאבים והכול.
קריאה: מוסדרת, לא בפארקים פתוחים.
כרמל שאמה-הכהן: חברים, הנושא שלכם כרוך בנושא של יחידות נופש.
כרמל שאמה-הכהן: הנושא של יחידות נופש, מבחינתי, זה ייהרג ובל יעבור שזה יעבור מחר בקריאה שנייה ושלישית.
כרמל שאמה-הכהן: הנושא הזה חייב לעבור.
כרמל שאמה-הכהן: לכן, זה ייקבע למחר.
כרמל שאמה-הכהן: יכולנו לגמור את זה היום.
כרמל שאמה-הכהן: השינויים הם בעקבות חלק מההערות שנשמעו פה וחלק משיחות שקיימנו במהלך ההכנה לדיון הזה.
כרמל שאמה-הכהן: חלק מהדברים שנאמרו פה, קיבלו רוב בוועדה, במיוחד האלמנטים הבריאותיים, במיוחד עסקים קטנים, עסקים בפריפריה.
כרמל שאמה-הכהן: הליטושים האחרונים יעשו עד מחר אבל הרעיון יהיה אותו רעיון.
כרמל שאמה-הכהן: יכול להיות שיהיו החרגות לכאן ולכאן אבל לא החרגות של קבוצות כגופים, לא ענפים שלמים.
כרמל שאמה-הכהן: לכן חברי הכנסת יגישו את הפרוצדורות.
כרמל שאמה-הכהן: יוליה שמאלוב-ברקוביץ נבחרה על ידנו להגיש את הבקשה לדיון מחדש.
כרמל שאמה-הכהן: את תגישי את זה טכנית.
אתי בנדלר: היא יכולה להודיע את זה עכשיו לפרוטוקול.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני רוצה להודיע כרגע שאני מבקשת דיון מחדש בהצבעות שהתקיימו בפעם שעברה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מדובר בשני נושאים: דמי ביטול – דיברנו על 10% ולעשות דיון מחדש בנושא האחוזים.
כרמל שאמה-הכהן: לא נושא חדש.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: בקשה לדיון מחדש.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: הנושא השני זה תחילת החוק.
כרמל שאמה-הכהן: אני מבקש מהנהלת הוועדה לפרסם בקשות לדיון מחדש בכל ההצבעות שהתקיימו.
כרמל שאמה-הכהן: מנהלת הוועדה תפרסם בקשות לדיון מחדש בכל הנושאים שהוצגו.
כרמל שאמה-הכהן: שלא תהיה לנו חסימה טכנית מחר.
כרמל שאמה-הכהן: תודה לרבה לכל מי שעניין מכוני הכושר והקאנטרי קלאבים מעניין אותו.
כרמל שאמה-הכהן: אנחנו עוברים עכשיו לנושא של יחידות נופש.
כרמל שאמה-הכהן: אנחנו מחדשים את הדיון ועוברים לנושא יחידות הנופש בתיקון 36 לחוק הגנת הצרכן.
לאה ורון: היועצת המשפטית העבירה נוסח.
אתי בנדלר: יש שני נושאים, כזכור, בהקשר של יחידות נופש – העניין הראשון הפשוט לכאורה זו ההוראה הצופה פני עתיד; וההוראה הנוקשה יותר שבקשר אליה היו מספר דיונים עד כה היתה הוראת המעבר.
אתי בנדלר: דהיינו, תחולת הצעת החוק על התקשרויות שנעשו ערב תחילת החוק המוצע לפני תחילת החוק המוצע במועד כלשהו.
אתי בנדלר: אני יכולה לומר שבנוסח שהנחתי ממש לפני תחילת הישיבה על שולחן הוועדה, סעיף 2 תחילה ותחולה, ניסיתי לסכם את מה שדובר עד כה.
אתי בנדלר: בסעיף קטן (ג) של סעיף 2 נאמר כדלקמן: דהיינו, הסכום הראשוני הגבוה שהצרכן הפקיד בידי העוסק לא יושב לו, למרות ההוראות שמנסים לקבוע לגבי כלל העסקאות שהצעת החוק תחול עליהן.
אתי בנדלר: ויש כאן התייחסות לנושא שעדיין לא סוכם כמובן, אבל דובר עליו, וזה מביא לידי ביטוי גם את עמדת הממשלה בנושא הזה, מה קורה עם אותם צרכנים שבפועל הפסיקו לשלם את דמי האחזקה לפני תחילת החוק.
אתי בנדלר: ובכן, מה שמוצע כאן בפסקה 3: מדובר כמובן על שנה לאו דווקא בצמוד למועד התחילה – דהיינו, הוא לא יהיה זכאי בכל מקרה לקבל בחזרה את הסכום שהוא הפקיד מראש או מלכתחילה בעת עריכת ההסכם, את ההתקשרות בעסקה, בידי העוסק.
אתי בנדלר: זה בעצם בקצרה מאוד הנושאים שעליהם דובר עד כה, וכמובן שיש ניואנסים שונים שיעלו כאן במהלך הדיון.
כרמל שאמה-הכהן: מי מחברי הכנסת רוצה להתייחס?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני אישית רוצה להתייחס, אבל אני רוצה לשמוע.
כרמל שאמה-הכהן: אוקיי, אז את אחרי זה.
כרמל שאמה-הכהן: יואל, יש לך מה לומר?
יואל חסון: אתה לא רוצה שהנוכחים פשוט יציגו ואז אדבר?
כרמל שאמה-הכהן: הם דיברו.
יואל חסון: קודם כל אגיד ככה, אדוני היושב-ראש, אתה היושב-ראש, אתה קובע את סדר הדיון, אבל אני מאוד-מאוד מציע ומבקש שהדיון הפעם לא יחזור על מה שהיה בפעמים הקודמות.
יואל חסון: אני חושב שהכול נשמע, הכול דובר, צריך להתכנס לתוך הצעות ולהתמקד לדבר הזה.
יואל חסון: אני רוצה להגיד כמה דברי רקע בנושא הזה.
יואל חסון: כשנכנסתי לעניין הזה, כמובן שנכנסתי לתוך מקום מאוד-מאוד ברור וחד-משמעי – לשחרר קבוצה של צרכנים, שהם קבוצה חלשה, קבוצה במצוקה, קבוצה שרצתה לצאת ולא יכלה לצאת מהסיפור הזה.
יואל חסון: נכנסתי לשם ככה, להגיד את זה בדברי העם, ככה נדלקתי על העניין, ורציתי לעזור.
יואל חסון: כשנכנסתי לעניין והתעמקתי בעניין, אז ראיתי שיש עוד קבוצות אחרות, יש עמותות, יש קבוצות ויש לחצים והמערכת הזאת באמת-באמת מורכבת.
יואל חסון: אני מציע לך ומציע לעצמי ולוועדה לא להיגרר לתוך הדבר הזה.
יואל חסון: אני בסך הכול רוצה לייצר כאן בשורה לאותם אנשים שרצינו לחלץ.
יואל חסון: כשהיינו במצב רגיל, אז פעלתי, פעלנו בסדר-יום רגיל, דיברנו והכל.
יואל חסון: כשהבנתי שהולכים לבחירות, כשהבנתי שאנחנו עומדים על סף של בחירות, החלטתי להיכנס למשא ומתן ולנסות להגיע למשא ומתן גם עם באי כוח "קלאב הוטל", גם עם הבעלים של "קלאב הוטל", ולהגיע לסיכומים בנושא של העניינים הסוציאליים – אני לא נכנס לחקיקה כרגע, חקיקה זה בצד – ואחרי שיחות, החלפת דעות, ישיבות של עוזרים ויועצים משפטיים וכל מיני עניינים כאלה, קיבלתי הבוקר נייר, הצעה שלחלקה אני מסכים - - -
כרמל שאמה-הכהן: מה זה, על החלק הסוציאלי?
יואל חסון: על החלק הסוציאלי.
כרמל שאמה-הכהן: עם הסוציאלי אין לנו בעיה.
יואל חסון: אז אגיד לך מה אני מציג, אדוני, הרי הסוציאלי לא נכנס לחקיקה - - -
לאה ורון: אולי אדוני מוכן להסביר איזה נייר הוא קיבל הבוקר?
לאה ורון: הוועדה לא קיבלה וחברי הכנסת לא יודעים.
יואל חסון: תיכף אתן להקריא אותו לוועדה, אם היושב-ראש יאשר.
יואל חסון: הרי הנושא הסוציאלי לא יכנס לחקיקה - - -
יואל חסון: כי הוא לא יכול להיכנס לחקיקה.
כרמל שאמה-הכהן: מי אמר שלא?
אתי בנדלר: השאלה אם אתה מדבר על התקשרויות עתידיות או אלה שכבר קיימות?
כרמל שאמה-הכהן: על העבר.
יואל חסון: על העבר, לא על עתידיות.
אתי בנדלר: תראה, אדוני, הוועדה צריכה להחליט האם היא מאפשרת לכל מי שמעונין בכך לצאת מהעסקה הזאת בכל עת או רק לסקטורים מסוימים, והאם בכל עת או רק בחלונות.
אתי בנדלר: לכן, צריכים קודם לקבל את ההחלטה העקרונית הזאת ואחר כך להחליט אם יש מקום - - -
כרמל שאמה-הכהן: ההחלטה העקרונית היא קודם כל להחליט לגבי הכלל, אחרי זה נטפל במקרים דחופים יותר או קשים יותר, אם יהיה צורך.
כרמל שאמה-הכהן: בואו נחליט קודם כל לגבי הכלל.
כרמל שאמה-הכהן: יש את 40,000 בעלי היחידות, מה האפשרות שאנחנו פותחים בפניהם – זה העניין.
יואל חסון: אני חושב שההסדר הזה שמוצע פה, שהוא הסדר שלא צריך להיות קשור לחקיקה, אלא בהצהרה - - -
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אז לא צריך חקיקה בכלל.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אם אתה מטפל בבעיות סוציאליות למה צריך חקיקה?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: תבטל את הכול, נפתור את הבעיה הסוציאלית.
כרמל שאמה-הכהן: 20 שנה הם לא הצליחו להשתחרר.
יואל חסון: אין רק סוציאליות, יש גם לקוחות שהם לא סוציאליים שרוצים לצאת, וזה בסדר וצריך לאפשר להם את זה.
ביתיה גוטל: יש פה בעיה צרכנית.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: ויש אחריות לאותם אנשים שנכנסו ל"קלאב הוטל" שהם לא סוציאליים?
יואל חסון: יש אחריות, אבל שנייה, תני לי רגע, אל תפריעי לי.
יואל חסון: אדוני, אני חושב שבנייר הזה שהייתי מציע, באישורך, שמנהלת הוועדה תקרא אותו לפרוטוקול, יש בשורה חשובה מאוד לאוכלוסייה גדולה, חשובה, סוציאלית, נגדיר אותה ככה, במצוקה, שיכולה לקבל כאן קרן אור.
יואל חסון: אני לא יודע מה יקרה בחקיקה, אני מאוד חושש מזה.
יואל חסון: לא יודע אם נספיק, לא יודע אם נצביע, לא יודע לאן זה ילך.
יואל חסון: אם לא נספיק את החקיקה – ואני מאוד מקווה שנספיק ואני דוחף לזה, אתה יודע את זה, אדוני – לפחות שיהיה לנו ביד פה בהתחייבות כאן מול הכנסת הצעה שמשחררת את אלה שבמצוקה שצריכים להשתחרר, שגם היום לא יכולים להשתחרר.
יואל חסון: מזה אני חושש.
יואל חסון: אם תגיד לי היום שהחקיקה עוברת בוודאות והכל יקרה, אז אני הולך בסדר שלך, אבל זאת אמירה מצד הבעלים שהיא אמירה חשובה, שאפשר להגיע אתה פה לסיכום - - -
כרמל שאמה-הכהן: מה שלא מצריך חקיקה תמיד אפשר לעשות.
יואל חסון: אני חושב שאם באי הכוח של הבעלים יגידו כאן לפרוטוקול ומול המצלמות, ההסכם הזה יוסכם ויוכר ויכובד, יהיה לו משמעות.
כרמל שאמה-הכהן: לא, עלי זה לא מקובל.
כרמל שאמה-הכהן: אם משהו לא מעוגן בחוק, זה לא קיים.
ניצן חרותי: בדיוק ככה.
ניצן חרותי: אוי ואבוי לנו.
יואל חסון: אז אמור להיות חוק ונפספס את הכול, לכן אמרתי את שלי.
איתן כבל: תודה, אדוני היושב-ראש, האמת שחשבתי שאנחנו כבר בישורת האחרונה, לפחות על-פי הדיון הקודם, ולא חוזרים לאחור.
איתן כבל: אני רוצה להזכיר, ואני רוצה להעלות את ההצעה שהצעתי בסיום הדיון הקודם, ושוחחתי על כך גם כן עם נציגות משרד המשפטים והתמ"ת, ואני מקווה שאפשר יהיה להתאחד סביב העניין הזה.
איתן כבל: אם לא נצא עם סיכום או ננסה להתכנס לאיזושהי נקודה, לא נצליח להתקדם עם העניין הזה.
איתן כבל: קודם כל, היה לנו דיון עקרוני, והעיקרון קבע לגבי הזכות להשתחרר מההסכם בכל יום נתון.
איתן כבל: זאת אומרת, בסך הכול הכללי – לא רוצה להיכנס כאן לניואנסים – אני חושב שהצלחנו, חברי הכנסת לפחות, להגיע להסכמה.
איתן כבל: אני לא רוצה לדבר בשמו של אף אחד מהחברים שלי, אבל זה פחות או יותר הכיוון, זו גם עמדת הממשלה סביב העניין הזה.
איתן כבל: ולכן, אני גם באופן עקרוני – תקנו אותי, אני משתדל לדבר בדרך כלל בשם עצמי ואם יש כאן משהו שאני אומר שלא מדויק, אז נא להעמיד אותי על מקומי כשאני מצטט גופים אחרים – כך נדמה היה לי, שהבעלים אמר שמבחינתו באופן עקרוני להשתחרר מהחוזה לא צריכה להיות בעיה, אלא צריך לקבוע כללים כאלה ואחרים.
איתן כבל: לכן, הצעתי את ההצעה שמדברת על כך שייקבע שבשנה הראשונה, אדוני היושב-ראש, כל מי שירצה להשתחרר יוכל להשתחרר וייקבע סכום של – לא קראנו לו קנס – דמי יציאה.
איתן כבל: אני לא רוצה גם לעמוד מול בתי-המשפט אחר כך ולהפריע אם יש הליכים, שלא יצא שכרנו בהפסדנו.
איתן כבל: הנחת העבודה היא שבשנה הראשונה הרוב המכריע ירצה להשתחרר.
איתן כבל: יכול להיות שיהיו כאלה שלא ירצו להשתחרר בשנה הראשונה, ואז ההצעה שלי היתה שמי שירצה מהשנה הראשונה והלאה להשתחרר, דמי היציאה יגדלו על-פי הסכמה שתיקבע פה סביב השולחן, אבל אני מדבר קודם כל פה על העקרונות.
איתן כבל: אם לא נצא סביב העקרונות האלה אין גבול לסמטאות שמכל דבר ודבר שאנחנו נתחיל אותו.
כרמל שאמה-הכהן: כלומר, ההצעה שלך, בשנה הראשונה כל מי שרוצה משתחרר עם דמי ביטול מסוימים, לאחר מכן - - -
כרמל שאמה-הכהן: מספיק עם הרחש.
כרמל שאמה-הכהן: אני מנסה לסכם את הדברים.
איתן כבל: הוא בסך הכול מנסה להסביר.
כרמל שאמה-הכהן: לתמצת שורה תחתונה.
כרמל שאמה-הכהן: שנה ראשונה כל מי שרוצה – בלי שיש קשר סוציאלי כזה או אחר – משתחרר עם דמי ביטול שייקבעו בחוק.
כרמל שאמה-הכהן: מאחרי השנה הראשונה עדיין זכות תמידית להשתחרר עם דמי ביטול מוגדלים.
כרמל שאמה-הכהן: חבר כנסת עמיר פרץ, בבקשה.
עמיר פרץ: אדוני היושב-ראש, אני חושב שמה שיואל חסון מציג כאן הוא נושא שאולי צריך לעגן אותו בחקיקה, אבל אני מוטרד מדבר אחר, כי אנחנו רוצים לעשות תפסת מרובה, לא תפסת – בסופו של דבר הגענו לכאן באמת כדי להציל את אותם אנשים שהסתבכו, ואני חושב שצריך גם לבדוק מה הנוסחה שיכולה לסייע לאותם מקרים סוציאליים, ואני מדבר לא על עשרה-20, אלא על, אני מבין, מאות של אנשים שגם - - -
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: יש שמות של האנשים האלה?
עמיר פרץ: צריך להגדיר קריטריונים, הם יבואו.
לאה ורון: יש הרבה מאוד פניות לוועדה.
לאה ורון: אנחנו יכולים למסור לך אותם אם את רוצה.
אלקס הרטמן: אגב, אנחנו ביקשנו.
לאה ורון: אתה לא חבר כנסת.
עמיר פרץ: אנחנו לא עוסקים בשמות.
עמיר פרץ: חקיקה לא עוסקת בשמות.
עמיר פרץ: אני חושב שיש סעיף – אני לא יודע אם הוא מופיע במסמך של יואל, אני לא מכיר את המסמך – שהטריד אותי בפעמים הקודמות, שאם נניח יש כמה מאות שכלואים ורוצים ללכת, מקרים סוציאליים שהסתבכו ולא משלמים כבר הרבה מאוד שנים ונוצר להם חוב, אני חושב שנוצרה עכשיו נקודת זמן שנעשה מעשה שלם עם אותם אנשים שבאמת מצבם מאוד קשה.
עמיר פרץ: כי אנחנו פה בעצם נמצאים מול הבעלים ואומרים להם, חברים יקרים, יש לכם שתי אפשריות או שאתם פותרים את הבעיות הבוערות עכשיו, אבל בצורה מושלמת – כי מה החוכמה שעכשיו נשחרר מקרה סוציאלי שילך ומחר יתבעו אותו בבתי-המשפט על חוב כזה ואחר?
עמיר פרץ: אני רוצה שמקרה סוציאלי ששוחרר, ישתחרר גם בזה שמניחים לו לנפשו.
כרמל שאמה-הכהן: ולפתרון הכללי מעבר למקרים סוציאליים.
עמיר פרץ: רגע, אבל עם כל הכבוד אני לא מוכן שמשתמשים במסכנים בפתרון הכללי.
עמיר פרץ: לא, הפכנו את השיטה.
עמיר פרץ: כולנו דיברנו בשם המסכנים, מסכנים, מסכנים, עכשיו המסכנים משמשים מנוף כדי שכל אחד שאומר, אני לא רוצה לעזוב עכשיו – יש פה הרבה ששאלתי אותם, רוצים לעזוב?
עמיר פרץ: אומרים לי לא, אז בשביל מה באתם?
כרמל שאמה-הכהן: שיישארו.
עמיר פרץ: רגע, שיישארו ויצאו מתי שיהיה נוח להם, יש גבול גם לניהול – אתה המומחה הכלכלי פה.
עמיר פרץ: לכן אני חושב שכן צריך לדון בהצעה המפורטת של יואל חסון, אני לא יודע איך הוא הגיע, מה הגיע, אני חושב שיש גם סעיף נוסף שלא הקדשנו לו – אם יגיעו פה להסדר, אין לי שום בעיה, כל הסדר בתנאי שאותם – כמה מדובר?
עמיר פרץ: כ-1,000 איש שנמצאים בסיבוך כזה או אחר, או 500 או משהו כזה, שנמצאים ברשימות ובספרים של העמותות, כאלה שרוצים לצאת באופן מיידי, והם במצב סוציאלי מאוד קשה ולא מנצלים את יחידת הנופש שלהם.
עמיר פרץ: אם נסיים את החקיקה הזאת שהחברה האלה יהיו מאורגנים, כי מה שאמר משרד המשפטים בפעם הקודמת, אני חושב שזה מאוד-מאוד יפה, הבעיה שאף אחד לא יכול לתת לאזרח מין הבטחה כזאת, מה אמר משרד המשפטים?
עמיר פרץ: אמר, תראו, הבעלים או ההנהלה לא הגישה מעולם תביעה נגד מישהו שלא משלם - - -
עמיר פרץ: שנייה, אל תפריעו לי.
עמיר פרץ: אני אומר מה שנאמר פה לוועדה, אני לא יודע להגיד דבר אחר.
עמיר פרץ: חבר'ה, מה זה?
עמיר פרץ: ביקשתי את עזרתכם?
עמיר פרץ: אני לא צריך את עזרתו של אף אחד.
עמיר פרץ: אני בא לדיונים – פה המקום שכולם צריכים לדבר אמת ולהציג הכול, זה המקום, מאחורי הקלעים אפשר לעשות הרבה דברים.
עמיר פרץ: נציגי משרד המשפטים אמרו לנו שלא הוגשה תביעה, כלומר, אם לא הוגשה תביעה, הבעלים חוששים שאין להם case לתביעה, או לא רוצים תקדים בתביעה, שפתאום יפסידו באיזו תביעה וההפסד הזה ישליך להם על כולם.
עמיר פרץ: סליחה, אני מפרש את מה שאני רוצה, ואחר כך תגידו אם זה נכון.
עמיר פרץ: שמשרד המשפטים יצא בהודעה ויגיד לכל המשלמים, אל תשלמו, אל תדאגו, הכול בסדר, משפטית אנחנו עומדים על קרקע יציבה.
עמיר פרץ: כי כל פתרון שנעשה, אדוני היושב-ראש, כל חקיקה שתעשה לגבי העתיד, לא תצליח לפתור את הבעיה הרטרואקטיבית של החובות.
עמיר פרץ: אם אתה שואל אותי, אם קליינט מסוים באילת עכשיו, שאני צריך לאפשר לו להשתחרר או לא להשתחרר, חשוב לי יותר מאותו ההוא שהסתבך ונושא על גבו חוב של 10,000 או 30,000 או 40,000 שקלים.
עמיר פרץ: גם היועצת המשפטית לא תאפשר שידונו על חקיקה בענייני חובות.
עמיר פרץ: אם נצליח לבוא ולפתור את העניין ולקבוע עקרונות לגבי העתיד – אני לא אומר להתעלם.
עמיר פרץ: דבר נוסף, אדוני היושב-ראש, אני פעם אחר פעם ביקשתי לדעת מה ההשלכות על העובדים, עד היום לא הגיעו נציגי העובדים.
עמיר פרץ: הפעם אני סוף-סוף רואה שהם הגיעו, אז אבקש במהלך הדיון לאפשר גם להם לדבר, גם הם חלק מהעניין.