GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אתי בנדלר: יכול להיות שיש מקום להשמטה, אבל צריכים להבין מה ההבדל.
כרמל שאמה-הכהן: איזה פסקאות השמטתם?
אורן לביאן: פסקה (5) לחוק הבנקאות (רישוי): "החסות, העידוד או ההרשאה שניתנו למתן השירות".
אתי בנדלר: אולי נציגי בנק ישראל או המפקח על הבנקים, אם הם נמצאים כאן, יוכלו להסביר.
אתי בנדלר: מכל מקום, אני מניחה שכשיש גורם מסחרי שעומד אחרי מתן שירות מסוים אז אדם שמקבל אותו שירות צריך לדעת שיש גורם מסחרי אחר שמאיץ את אותו שירות.
אתי בנדלר: זאת אומרת, ייתכן שיש כאן שיקולים שהם לא לגמרי שיקולים לטובת הלקוח אלא שיקולי גוף שלישי שלכן משווקים את המוצר שלו ולא מוצר אחר, שיכול אולי להיות בתנאים מיטיבים.
כרמל שאמה-הכהן: הסעיף הזה מוחזר?
כרמל שאמה-הכהן: מוחזר.
אתי בנדלר: אז תקראו שוב.
אורן לביאן: אז צריך להוסיף פסקה (9).
אתי בנדלר: בסדר, נעשה את זה לפי הסדר בחוק הבנקאות.
אורן לביאן: זה סעיף 3(5) לחוק הבנקאות (שירות ללקוח).
אורן לביאן: זו הפסקה היחידה שהושמטה.
ברוריה מנדלסון: כן, ויש פסקה אחת ששונתה.
ברוריה מנדלסון: פסקה (6) אומרת: "המחיר הרגיל או המקובל הוא מחיר שנדרש בעבר בעד השירות".
ברוריה מנדלסון: אנחנו כתבנו רק: "התשלום שנגבה בעד השירות".
ברוריה מנדלסון: לא הבנתי מה זה המחיר המקובל.
אתי בנדלר: גברת ואגו, את יודעת?
אורנה ואגו: לא, אני לא יודעת.
אורנה ואגו: אני מתנצלת.
אתי בנדלר: אין כאן נציגי המפקח על הבנקים?
יואל נוה: זה לא סתם הורד לדעתי, כי המנגנון הוא לא שאנחנו מייצרים את השירותים אלא אנחנו מפיצים אותם, ולכן נושא של עידוד ועניינים אחרים לא קשורים ליחסים בינינו לבין הלקוח, אלא - - -
ברוריה מנדלסון: לא הכול אתם מפיצים, אתם רוצים לתת שירותים פיננסיים בעצמכם.
ברוריה מנדלסון: כספת תיתנו בעצמכם, לא תפיצו.
יונה גוטשטיין: נוריד את החסות ואת העידוד ותשאירו את ההרשאה שנותנים למתן השירות, כי ודאי שאסור לנו להטעות בנוגע להרשאה שניתנה למתן השירות, אבל את החסות והעידוד, שהם לא בשליטה שלנו בהכרח וחלים על מי שנותן אותם חוקים משלו – נבקש את זה להוריד.
יונה גוטשטיין: כי איסור ההטעיה הוא לא רק במעשה, הוא גם במחדל.
יונה גוטשטיין: זאת אומרת, יכול להיות מצב שאני מפיצה שירות שהוא מטעמו מפרסם את זה בצורתו שלו.
יונה גוטשטיין: זה יכול להיות חסות ועידוד, לעומת הרשאה.
יונה גוטשטיין: אני לא רוצה שתהיה לי אחריות על מה שהוא עושה, יש לו את הרגולציה שלו.
יונה גוטשטיין: זה כל מה שאני מבקשת.
יונה גוטשטיין: מכיוון שאנחנו לא נותנים את השירותים היותר רגישים בעצמנו, אנחנו חושבים שהיה הגיוני - - -
אתי בנדלר: תקראי את הרישא של הסעיף.
אתי בנדלר: כל מה שהוא אומר זה שלא תטעי אותו בקשר לנושאים האלה, זה הכול.
יונה גוטשטיין: אחזור ואגיד – אם זה היה רק במעשה, לא היתה לי בעיה עם זה.
יונה גוטשטיין: ודאי שאסור לי במעשה להטעות בשום ר.
יונה גוטשטיין: מחדל זה גם אומר שאני צריכה לבדוק את הפרסומים של אלה שנותנים את השירות.
אתי בנדלר: מכוח מה את קוראת את זה?
יונה גוטשטיין: "מחדל" – זאת אומרת, אם אני מפיצה את השירות של בנק ירושלים - - -
אתי בנדלר: את לא תצטרכי לעשות את זה.
אתי בנדלר: אני חושבת שאת נותנת לזה פרשנות רחבה לחלוטין.
יונה גוטשטיין: אני לא רוצה לחזור למה שהיה קודם.
יונה גוטשטיין: מנקודת הראות שלי ההערות שלי הן גם הערות של הסיכון המשפטי שיכול להיות לבנק הדואר.
יונה גוטשטיין: זה גוף שצריך להיזהר מתביעות, כמו כל גוף אחר, בוודאי מתביעות ייצוגיות.
יונה גוטשטיין: אנחנו צריכים להיות בעולם שיכולים לחיות בו.
יונה גוטשטיין: אגב, זה קשור גם לסירוב הבלתי סביר אבל לא רציתי להעלות את זה גם שם, כי אחת הבעיות ברים האלה היא שברגע שנטל ההוכחה הוא עליך ברים שאין לך שליטה בהם או שלא סביר שתהיה לך שליטה בהם, אתה פותח את עצמך להרבה מאוד תביעות כשנטל ההוכחה עליך.
יונה גוטשטיין: אני דווקא הבנתי יפה ולא היו לנו שום הערות לגבי ההוספות לגבי איסור ההטעיה כי אנחנו חושבים שצריך שיהיה איסור הטעיה בחוק, זה בסדר.
יונה גוטשטיין: אבל אם כבר מגיעים לחסות ועידוד אני חושבת שבצדק השמטתם את זה.
יונה גוטשטיין: אני חושבת שהיה בזה חשיבה נכונה שקשורה לפרופיל השירותים שאנחנו נותנים, בשונה מהבנקים.
ברוריה מנדלסון: חשיבה נכונה – אני מסכימה אתך, אנחנו פשוט לא זוכרים מה חשבנו.
אורן לביאן: אני חייב לומר בכנות שישבנו והשמטנו את זה, זה בטוח היה בגלל איזו חשיבה.
אורן לביאן: לא מצליח לזכור ואני יותר מצליח להסכים עם מה שיואל אמר.
אתי בנדלר: אני מאוד מוטרדת מכך שבסופו של ר נניח יהיו שני שירותים פיננסיים שתשווקו של שתי חברות שונות, וחברה אחת תדחוף יותר עם הפרסומים שלה וכו'.
אתי בנדלר: בסופו של ר יסתבר שבהשוואה נכונה יסתבר שהמוצר השני יותר משתלם ללקוח.
יונה גוטשטיין: אבל אנחנו לא רוצים לעשות את זה.
יונה גוטשטיין: זו לא החובה שלנו.
אתי בנדלר: כל מה שאת צריכה זה לא להטעות בעניין הזה, שזה יהיה שקוף בפני הלקוח.
יונה גוטשטיין: אבל מחדל?
יונה גוטשטיין: אני מפיצה שירות שמישהו אחר מעודד, אני מפיצה שירות שמישהו אחר נותן לו את הפרסום.
יונה גוטשטיין: האם אני עכשיו צריכה לבדוק את כל הפרסומים שלו?
יונה גוטשטיין: לא יעלה על הדעת.
יונה גוטשטיין: מחדל - אני רוצה להגיד לך שבקלות אני יכולה לעשות מזה תביעה ייצוגית.
יונה גוטשטיין: "מחדל" זה למה לא בדקתי את הפרסומים שלו.
יונה גוטשטיין: זה לא הגיוני.
אתי בנדלר: עם כל הכבוד, מדוע זה רלוונטי לגבי כל תאגיד בנקאי ולגביך לא?
אתי בנדלר: מדוע את צריכה להיות חריגה?
יונה גוטשטיין: כי הוא מייצר את השירותים בעצמו.
אתי בנדלר: לא, מדובר כאן על חסות או הרשאה.
יונה גוטשטיין: חסות או עידוד - אם יורשה לי, אבל יש פה אנשים יותר מומחים ממני בעניין - אני באה מהמערכת הבנקאית, אז אני יכולה להגיד שבדרך כלל זה מפורש כשאני מפיצה משהו.
יונה גוטשטיין: למשל, כשאני נותנת הלוואות לרכישת דירות בפרויקט שאני מממנת.
יונה גוטשטיין: אלה רים שקשורים לשירותים משלימים, לא להפצת שירותים.
יונה גוטשטיין: בנק לא מפיץ שירותים של אחרים, לרוב.
אורן לביאן: בנק מפיץ מוצרים.
יונה גוטשטיין: הבנק מפיץ מעט מאוד מוצרים של אחרים, אצלנו זה שירות עיקרי.
יונה גוטשטיין: אמרתי את שלי, אני לא חושבת שיש לי עוד הרבה מה להגיד.
יונה גוטשטיין: דעתי היא שזה הושמט בצורה נכונה וזה מעלה את הסיכון המשפטי בצורה לא מוצדקת.
יונה גוטשטיין: להטעות ודאי לא נטעה.
אתי בנדלר: אני מבינה את החשש.
אתי בנדלר: עם זאת, אני חוששת עוד יותר מהשמטת העניין לעומת תאגידים בנקאיים אחרים.
אתי בנדלר: הייתי משאירה את זה.
אתי בנדלר: איזה עוד שינויים אמרתם שיש לעומת שירות ללקוח?
ברוריה מנדלסון: המחיר.
ברוריה מנדלסון: לא הבנו מה זה "המחיר הרגיל או המקובל או המחיר שנדרש בעבר בעד השירות".
ברוריה מנדלסון: אני מבינה מה זה "המחיר שנדרש בעבר בעד השירות".
ברוריה מנדלסון: כתבנו במקום זה: "התשלום הנגבה בעד השירות", שתהיה חובה לגלות מה התשלום הנוכחי.
יונה גוטשטיין: בסדר.
אתי בנדלר: אני יודעת מה אמרו כאן, אני לא יודעת מה המשמעות של זה.
אתי בנדלר: אם בנקאי אומר לי שכדאי לי מאוד לקבל ממנו שירות מסוים משום שהמחיר המקובל הוא X והוא לוקח ממני X מינוס Y - בקשר לזה אסור לו להטעות אותי.
אתי בנדלר: הוא לא חייב להגיד מה הוא המחיר המקובל, אבל הוא לא יכול להטעות אותי בקשר למחיר המקובל למתן אותו שירות.
אתי בנדלר: וזה שונה, כי מה שהם אמרו זה: אתם רק תגידו לי כמה זה ה-X מינוס Y. המחיר שאני גובה הוא מחיר מסוים.
אתי בנדלר: הסעיף, בהתאם לחוק הבנקאות (שירות ללקוח) אומר: אל תטעה אותי, אבל מה הוא המחיר המקובל בקשר למתן אותו שירות?
אתי בנדלר: לי זה מאוד ברור מה זה אומר, ברוריה.
נתי ביאלסטוק: זה ברור לך מחוק הגנת הצרכן, שגם פה יש הוראה דומה.
אתי בנדלר: לא עשיתי את ההשוואות.
אתי בנדלר: אלה רים שאני בדרך כלל עושה כשאני מכינה את עצמי.
אתי בנדלר: עכשיו אתה מחזק אותי עוד יותר.
נתי ביאלסטוק: בחוק הגנת הצרכן, הכוונה היא ברגע שאתה מפרסם מחיר מבצע אתה צריך - - -
אתי בנדלר: אני מרת על חוק הבנקאות (שירות ללקוח).
נתי ביאלסטוק: פה אני לא יודע.
נתי ביאלסטוק: אני לא מכיר סיטואציה כזאת של מבצע.
אתי בנדלר: לחלוטין לא מדובר על מבצע.
אתי בנדלר: למשל, עמלת רכישת מטבע זר.
אתי בנדלר: בנק הדואר יגיד: אצלי הכי משתלם, אני בכלל לא גובה עמלות או אני גובה את העמלה הנמוכה ביותר או אני לוקח שער חליפין הכי נמוך.
אתי בנדלר: יסתבר שהמידע הזה הוא לא מידע נכון, משום שמה שמקובל בגופים פיננסיים אחרים זה לתת את זה בעמלה עוד יותר נמוכה או בשערים יותר נמוכים.
אתי בנדלר: אם הוא אומר: אני גובה עבור השירות הזה X או Y או אני לא לוקח בכלל עמלה עבור העניין – זה בסדר גמור, זה המחיר שהוא גובה.
אתי בנדלר: אבל ברגע שהוא אומר לי: אני גובה פחות מהמקובל בשוק – אחרי סוג כזה של מידע הוא צריך לעמוד.
אתי בנדלר: אם מסתבר שזה לא נכון - - -
נתי ביאלסטוק: אני מבין מה שאת אומרת.
נתי ביאלסטוק: זה אמת בפרסום.
אתי בנדלר: זה נטל שמוטל על כל תאגיד בנקאי, ואתה אומר שגם לפי חוק הגנת הצרכן – לא בדקתי את זה – והשאלה היא אם ראוי לפטור דווקא את בנק הדואר מהעניין הזה.
אתי בנדלר: אני סבורה שהשמטה של חובות גילוי או איסור הטעיה שחלות על תאגידים בנקאיים היא לא נכונה בנסיבות העניין לגבי בנק הדואר.
נתי ביאלסטוק: אני הבנתי את זה אחרת, לא באופן שאת ראית את זה.
נתי ביאלסטוק: הבנתי שמדובר במחיר שגובים עכשיו לעומת מה שהיו גובים תמיד.
אתי בנדלר: אל תטעה אותי לגבי מה הוא המחיר הרגיל או המקובל.
אתי בנדלר: מותר לך לעשות כל פרסומת שאתה רוצה, לרבות השוואות, רק אל תטעה אותי בעניין הזה.
אתי בנדלר: זה נטל שמוטל על כלל העוסקים, זה הנטל המוטל על תאגידים בנקאיים, והשאלה אם ראוי לפטור מהנטל הזה את בנק הדואר.
ברוריה מנדלסון: אנחנו לא נתנגד להוסיף.
ברוריה מנדלסון: מוסיפים סעיפים קטנים (5) ו-(6).
יונה גוטשטיין: את הסעיף על חסות ועידוד נוריד?
כרמל שאמה-הכהן: הוספנו.
יונה גוטשטיין: בקשתנו אינה מתקבלת?
כרמל שאמה-הכהן: אני מאמץ את דעתה של היועצת המשפטית בעניין הזה.
ברוריה מנדלסון: אנחנו מוסיפים את סעיפים (5) ו-(6) מחוק הבנקאות, ובמקום (5) שלנו יבוא (6) של חוק הבנקאות.
כרמל שאמה-הכהן: את הסדר תתאמו.
כרמל שאמה-הכהן: סיכמנו על המהות.
כרמל שאמה-הכהן: תודה, סעיף 88ה3 אושר.
כרמל שאמה-הכהן: נעבור לסעיף הבא.
רועי ברית: "איסור פגיעה בנסיבות מיוחדות 88ה4.
רועי ברית: לא תעשה החברה הבת - במעשה או במחדל, בכתב או בעל פה או בכל דרך אחרת - ר שיש בו משום ניצול מצוקתו של לקוח, חולשתו השכלית או הגופנית, בורותו, אי-ידיעתו את השפה או חוסר ניסיונו, או הפעלת השפעה בלתי הוגנת עליו, הכל כדי לקשור עסקה של מתן שירות כספי בתנאים בלתי סבירים או כדי לתת או לקבל תמורה השונה במידה בלתי סבירה מהתמורה המקובלת.
אורן לביאן: זה כמו חוק הבנקאות (שירות ללקוח).
כרמל שאמה-הכהן: אחד על אחד?
אורן לביאן: צריך להסתכל.
אתי בנדלר: אגב, הסעיף הזה בחוק הבנקאות (שירות ללקוח) הוא סעיף שהיה בנוסחו מקביל, פחות או יותר, לסעיף בחוק הגנת הצרכן, שהוועדה אישרה את תיקונו באחד התיקונים האחרונים לחוק הגנת הצרכן.
נתי ביאלסטוק: הרבה פעמים אתם מתקנים את זה יחד כי חוק הגנת הצרכן לא חל על הבנקים.
אורן לביאן: בדקתי, זה אחד על אחד לפי חוק הבנקאות.
כרמל שאמה-הכהן: יש הערות נוספות על הסעיף הזה?
כרמל שאמה-הכהן: תודה, סעיף 88ה4 אושר.
רועי ברית: "גילוי נאות 88ה5.
רועי ברית: (א) השר, בהסכמת שר האוצר, רשאי, לקבוע בתקנות חובה על החברה הבת, לפי הפירוט והדרך שנקבעו בהן: (1) לגלות ללקוחותיה כל פרט מהותי לגבי תכנו, היקפו, תנאיו ומחירו של שירות כספי שהיא נותנת והסיכונים הכרוכים בו; (2) לציין פרטים מסוימים בכל פרסום שלה בר השירותים הכספיים; (3) ליתן ללקוחותיה, במועדים קבועים, דוחות על שירותים כספיים הניתנים להם ולציין בהם פרטים מסוימים.
רועי ברית: (ב) היה לשר יסוד סביר להניח כי הר דרוש למניעת הטעיה כאמור בסעיף 88ה3 או למניעת פגיעה בלקוח כאמור בסעיף 88ה4, רשאי הוא, בהסכמת שר האוצר, לחייב בתקנות את החברה הבת לערוך הסכם בכתב עם הלקוח, לציין בהסכם את הפרטים שנקבעו בתקנות ולמסור ללקוח העתק חתום של ההסכם; השר רשאי, בהסכמת שר האוצר, לקבוע בתקנות גם הוראות לעניין האותיות בהסכם, ובכלל זה הוראות לעניין הגודל המזערי של האותיות כאמור, היחס בינן לבין השטח שבו כלול המידע ואופן כתיבתן והצגתן, וכן רשימת תנאים מהותיים בהסכם, הבלטתם ואופן ניסוחם, לרבות החובה לצרף מסמך נפרד לגביהם.
אורן לביאן: זה כמו סעיף 5 בחוק הבנקאות (שירות ללקוח) בשינויים המחויבים – נגיד בנק ישראל, ועדה מייעצת וכדומה.
כרמל שאמה-הכהן: יש הערות נוספות לסעיף גילוי נאות?
כרמל שאמה-הכהן: מה אתם אומרים לגבי הטיעון שבסעיף המקביל שם יש חובה על הנגיד להתייעץ עם הוועדה המייעצת?
אורן לביאן: לנו אין ועדה מייעצת, לכן כתבנו: בהסכמת שר האוצר.
אתי בנדלר: ההתלבטות היא לגבי ביקורת של פורום רחב יותר, שזו ועדת הכלכלה לצורך העניין הזה, אבל אני לא בטוחה.
דנה נויפלד: על מה, על הגודל של הפונט?
אתי בנדלר: כן, בחוק הגנת הצרכן אנחנו בפירוש עוסקים בזה.
כרמל שאמה-הכהן: עסקנו כמה פעמים בגודל של הפונט.
אורן לביאן: אפשר לכתוב: "הודעה לוועדת הכלכלה".
אתי בנדלר: הודעה – לא, התייעצות – לא.
אתי בנדלר: או אישור או כלום.
דנה נויפלד: אפשר להזכיר שמדובר פה בחברה אחת?
דנה נויפלד: כלומר, להבדיל מתקנות הגנת הצרכן, שעוסקות - - -
כרמל שאמה-הכהן: אבל זו חברה חברה.
דנה נויפלד: אני לא מזלזלת, אבל זו רק חברה אחת.
כרמל שאמה-הכהן: זה סעיף מאוד צרכני.
הרצל בר-מג: היא עוד לא נולדה החברה הזאת.
הרצל בר-מג: בחוק הגנת הצרכן יש כבר התייחסות לגודל האותיות, אז אני לא מבין, בשביל מה צריך?
הרצל בר-מג: יש שם כבר - -
נתי ביאלסטוק: בתקנות מכוח חוק הגנת הצרכן יש.
כרמל שאמה-הכהן: זה סעיף מאוד צרכני, שאני חושב שדווקא פה יש רלוונטיות - - -
נתי ביאלסטוק: שם הותקנו תקנות עם גודל פונט והכול.
הרצל בר-מג: כן, אז למה צריך את זה עוד פעם?
כרמל שאמה-הכהן: מי בעד הסעיף, בכפוף לשינוי שייכנס האלמנט של אישור ועדת הכלכלה?
כרמל שאמה-הכהן: סעיף 88ה5 מאושר, בכפוף להכנסת האישור של ועדת הכלכלה.
כרמל שאמה-הכהן: אנחנו רואים בסעיף הזה סעיף מאוד צרכני.
כרמל שאמה-הכהן: בהתאם לעצת היועצת המשפטית, גם בסעיף קטן (א) וגם ב-(ב).
אתי בנדלר: והיועצת המשפטית אמרה שבסעיף המקביל בחוק הבנקאות יש ועדה מייעצת גם לגבי (א) וגם לגבי (ב).
אורנה ואגו: אבל ועדה מייעצת לענייני בנקאות זו ועדה ש- - -
כרמל שאמה-הכהן: למה זה מטריד אתכם, בנק ישראל?
אורנה ואגו: רק העמדתי רים על דיוקם, זה הכול.
אורנה ואגו: ועדה מייעצת יש בה גם בנקאים.
אורנה ואגו: זו רק חובת התייעצות.
אתי בנדלר: כן, זה נכון.
ברוריה מנדלסון: מכניסים פה גם את שר האוצר.
ברוריה מנדלסון: זאת אומרת, זה לא גורם אחד שמחליט, זה גם בהסכמת שר האוצר.
ברוריה מנדלסון: זאת אומרת, אנחנו מאוד-מאוד מכבידים פה.
ברוריה מנדלסון: המקבילה לוועדה שיש שם, נכון שזו לא ועדה וזה בסך הכול גורם אחד, אבל זה שר האוצר אפילו.
אתי בנדלר: אולי באמת אפשר להוריד את שר האוצר, כי אלה נושאים צרכניים, ולהוסיף את ועדת הכלכלה במקום זה.
דנה נוייפלד: אפשר לבקש את המועדים באישור הוועדה?
כרמל שאמה-הכהן: אני מאוד בעד.
ברוריה מנדלסון: אז הוועדה היא בסעיפים קטנים (א) ו-(ב)?
כרמל שאמה-הכהן: אנחנו יוצאים להפסקה עד 13:45, שבמהלכה אמור להגיע האוכל שלכם.
כרמל שאמה-הכהן: תתחיל לקרוא בבקשה.
רועי ברית: "מסירת מידע על התשלומים הנגבים בעד שירותים כספיים 88ה6.
רועי ברית: (א)
רועי ברית: בלי לגרוע מהוראות סעיף 88ה5, החברה הבת תמסור ללקוחותיה מידע בכתב על התשלום שהיא גובה בעד כל שירות כספי הניתן ללקוח; המידע יימסר בהתאם להוראות סעיפים קטנים (ב) ו-(ג).
רועי ברית: (ב) מידע על תשלומים שגובה החברה הבת בעד שירותים כספיים שהיא נותנת, כאמור בסעיף קטן (א), שאינו מתייחס ללקוח מסוים, יוצג במקום בולט לעין בכל מקום שבו ניתנים שירותי החברה הבת, לרבות באתר האינטרנט של החברה הבת.
רועי ברית: (ג) מדי שישה חודשים תשלח החברה הבת לכל בעל חשבון בחברה הבת שבמהלך ששת החודשים שחלפו נגבו ממנו תשלומים בעד שירותים כספיים שקיבל, הודעה שבה יהיה מידע מרוכז וסיכום של כל התשלומים שנגבו ממנו; קיבל בעל חשבון הודעה כאמור באמצעות מחשב, תהיה החברה הבת פטורה מהחובה לשלחה לבעל החשבון.
כרמל שאמה-הכהן: תמשיך לקרוא גם את הסעיף הבא.
רועי ברית: "התניית שירות88ה7.
רועי ברית: (א) לא תתנה החברה הבת מתן שירות כספי בקניית שירות אחר או נכס, ממנה או מאדם אחר שהחברה הבת ציינה, אלא אם כן קיים קשר עסקי סביר בין השירות המבוקש לבין קיום התנאי.
רועי ברית: (ב) בלי לגרוע מדרכי הוכחה אחרות בר הסבירות של קשר כאמור, תודיע החברה הבת למפקח על מדיניות עסקית שקבעה לעניין התנאת מתן שירות כספי בקניית שירות אחר או נכס כאמור בסעיף קטן (א), ואם אישר המפקח, את המדיניות האמורה, ייחשב קשר בין שירות מבוקש לבין קיום התנאי כקשר סביר אם הוא נובע מאותה מדיניות.
רועי ברית: מועדים לזקיפת חיובים לחשבון לקוח 88ה8.
רועי ברית: השר רשאי, בהסכמת שר האוצר, לקבוע בתקנות הוראות בר המועדים שבהם ייזקפו חיובים לחשבון של לקוח המתנהל אצל החברה הבת בשל תשלום שהחברה הבת גובה בעד מתן שירות כספי.
רועי ברית: אחריות להטעיה 88ה9.
רועי ברית: היתה הטעיה בפרסומת של החברה הבת, יראו כמטעה את החברה הבת ואת האדם שהביא את הר לפרסום וגרם בכך לפרסומו, ואם המוציא לאור, העורך, המדפיס, המפיץ או מי שהחליט בפועל על פרסום אותה פרסומת ידעו כי הפרסומת מטעה או אם על פניה הפרסומת מטעה - יראו גם אותם כמטעים.
כרמל שאמה-הכהן: תסביר את 88ה6.
אורן לביאן: מדובר על הוראה שנלקחה מחוק הבנקאות (שירות ללקוח).
אורן לביאן: הבקשה היא שהחברה הבת תמסור ללקוחות שלה מידע בכתב לגבי עמלות שהיא לוקחת.
אורן לביאן: אם המידע הוא לא ללקוח מסוים אלא לכלל הלקוחות, הוא יכול להימסר במקום בולט לעין בו ניתנים השירותים וכן באתר האינטרנט של החברה הבת.
אורן לביאן: הוראה נוספת היא שמדי חצי שנה החברה הבת תשלח הודעות ללקוחות שמהם גבו עמלות באותם שישה חודשים.
כרמל שאמה-הכהן: תודה, סעיף 88ה6 אושר.
כרמל שאמה-הכהן: תסביר את סעיף 88ה7.
מאורן לביאן: מדובר בכלל צרכני של איסור התניית שירות בשירות.
מאורן לביאן: יש סייג לכלל הזה – במידה שהתניית שירות בשירות נובעת מקשר עסקי הם יוכלו לעשות את זה.
מאורן לביאן: כמובן שהם יצטרכו לשלוח הודעה ולמפקח תהיה זכות להתנגד.
מאורן לביאן: זה בדומה להוראה שקיימת בסעיף 7 בחוק הבנקאות (שירות ללקוח).
טל רוטשטיין: יש לנו הערה.
טל רוטשטיין: למעשה הסעיף הזה פותח פתח רחב יחסית באפשרות להתנות וולא כולל שיקולי תחרות.
טל רוטשטיין: זה מתקשר לחשש כללי שיש לנו – ואנחנו כמובן לא חושבים ככה - שיכול היה להיטען שיש פה איזשהו הסדר ספציפי שגובר על חוק ההגבלים העסקיים.
טל רוטשטיין: רצינו שיובהר שגם ההסדר הזה וגם הסדרים אחרים בחוק כפופים לכל דין, ובכלל זה לחוק ההגבלים העסקיים.
דנה נוייפלד: מה שטל מבקש לעשות זה להבהיר לפרוטוקול את המובן מאליו מבחינתנו ולכן זה לא מצוין.
דנה נוייפלד: לצורך הבהרת הרים והעמדתם על דיוקם אנחנו - - -
כרמל שאמה-הכהן: ברשותך, אני רוצה שהיועצת המשפטית תשמע את ההערה לעניין התניית שירות בשירות.
טל רוטשטיין: התניית שירות בשירות זו דוגמה אחת.
טל רוטשטיין: הפתח שמאפשר התניית שירות בשירות הוא קיומו של קשר עסקי סביר, כשברור שבמקום ירצו להתנות וזה עלול לעורר קשיים תחרותיים יהיה קשר עסקי סביר.
טל רוטשטיין: לדוגמה, יבוא אדם ויבקש להעביר בעלות ברכב, אז יגידו לו: אין בעיה, אבל גם תעשה את הביטוח דרכנו.
טל רוטשטיין: כמובן שזה מעורר קושי תחרותי וזה לא יאושר.
כרמל שאמה-הכהן: אז למה הכוונה ב"קשר עסקי סביר"?
נתי ביאלסטוק: הכוונה היא שאם אתה רוצה לעשות העברה מחשבון לחשבון, אז שיהיה לך חשבון.
אתי בנדלר: אני מניחה שהעתקתם את זה שוב מחוק הבנקאות (שירות ללקוח), אבל בתאגידים בנקאיים נותנים רק שירותים כספיים.
אתי בנדלר: כאן מדובר במגוון רחב של שירותים שהם נותנים.
נתי ביאלסטוק: בחברה הבת.
אתי בנדלר: בחברה הבת, נכון.
אתי בנדלר: אני חוזרת בי.
אתי בנדלר: אבל, למשל, התאגידים הבנקאיים לא מורשים למכור ביטוחים.
ששי שילה: אנחנו רק מתווכים, לא מוכרים.
יואל נוה: על-פי החלטת הממשלה, כדי שקבוצת הדואר תוכל להפיץ שירותי ביטוח יש אישור ממשלה להקמת חברה בת ספציפית לצורך זה שהיא סוכנות ביטוח, וזה נמצא בתהליכי אישור.
יואל נוה: זו לא חברת הבת הזו שבחוק.
אתי בנדלר: ככל שמדובר אך ורק בשירותים שנותנת חברה הבת, בין בעצמה ובין מטעם אדם אחר, יש עם זה קושי?
טל רוטשטיין: אנחנו רק רוצים להבהיר שזה כפוף לחוק ההגבלים העסקיים.
טל רוטשטיין: כלומר, אם זה מעורר קושי תחרותי זה צריך להגיע לבחינת רשות ההגבלים העסקיים, על-פי הוראות החוק.
אתי בנדלר: גם בבנקאות זה כפוף לחוק ההגבלים העסקיים, אז מה הרבותא?
נתי ביאלסטוק: זו רק הבהרה לפרוטוקול.
דנה נוייפלד: כל הכוונה היא להבהיר את מה שנראה לנו מובן מאליו, שאין בהוראות האלה כדי לגבור על הוראות חוק ההגבלים העסקיים.
קריאה: או כל חוק אחר.
אתי בנדלר: וחוץ מזה הסעיף הוא אחד לאחד כמו חוק הבנקאות (שירות ללקוח)?
כרמל שאמה-הכהן: סעיף 88ה7 אושר.
כרמל שאמה-הכהן: הסבר לסעיף 88ה8 בבקשה.
אורן לביאן: מדובר בסמכות של השר לקבוע את המועדים שבהם חברת בנק הדואר תוכל לחייב את הלקוחות בעמלות.
אורן לביאן: מובן שהחברה מחייבת בעמלות רק לאחר מתן השירות, והכוונה היא שתהיה סמכות.
אורן לביאן: שוב, זה הועתק מחוק הבנקאות (שירות ללקוח).
כרמל שאמה-הכהן: תודה, סעיף 88ה8 אושר.
כרמל שאמה-הכהן: הסבר לסעיף 88ה9 בבקשה.
אורן לביאן: הסעיף הזה הועתק גם הוא מחוק הבנקאות (שירות ללקוח).
אורן לביאן: מדובר על החברה הבת להטעות את הלקוחות בפרסומת.
אורן לביאן: יש שם סעיף שגם אם החברה בת מתקשרת עם גורם שלישי למתן שירות והיא מאפשרת בפרסומת להטעות, אז נראה גם את החברה הבת כמטעה.
כרמל שאמה-הכהן: תודה, סעיף 88ה9 אושר.
רועי ברית: פרסומת המכוונת לקטינים 88ה10.
רועי ברית: השר רשאי, בהסכמת שר האוצר, לקבוע בתקנות, עקרונות, כללים ותנאים לפרסומת המכוונת לקטינים, לרבות איסור פרסומת העלולה להטעות קטין, לנצל את גילו, תמימותו או חוסר נסיונו; תקנות כאמור יכול שיתייחסו לקטינים דרך כלל או עד גיל מסוים.
כרמל שאמה-הכהן: תודה, הסעיף אושר, באישור ועדת הכלכלה.
רועי ברית: "סימן ג': הוראות כלליות לעניין מתן השירותים הכספיים".
רועי ברית: תיקון סעיף 88ו 1.
רועי ברית: בסעיף 88ו לחוק העיקרי, אחרי "מהחברה" יבוא "הבת";"
כרמל שאמה-הכהן: סעיף 88ו1 מאושר.
רועי ברית: "הוספת סעיף 88ז1 1.
רועי ברית: אחרי סעיף 88ז לחוק העיקרי יבוא: "שמירת מסמכים 88ז1.
רועי ברית: (א) החברה הבת תשמור כל מסמך המשמש לצורך מתן השירותים הכספיים לרבות מסמך המשמש לצורך העברה, קבלה או הוצאה של כספים, למשך שבע שנים לפחות מיום מתן השירותים הכספיים, בהתאם להוראות שייתן המפקח לעניין זה.
רועי ברית: (ב) על אף הוראות סעיף קטן (א), החברה הבת תשמור כל מסמך הנוגע לפתיחה ולסגירה של חשבון למשך שבע שנים לפחות ממועד הסגירה.
אתי בנדלר: לאיזה צורך הסעיפים האלה?
אתי בנדלר: זה לא בלאו הכי לפי חוק ההתיישנות?
אורן לביאן: לפי חוק ההתיישנות, חוק הארכיונים, יש מועדים שהם פחות משבע שנים.
אורן לביאן: רצינו להשוות את זה גם לסטנדרט בהלבנת הון.
כרמל שאמה-הכהן: גם יש פה הוראות שהמפקח ייתן איך לשמור.
אורן לביאן: איך לשמור – האם לשמור במדיה מגנטית ולסרוק ורים כאלה.
אורן לביאן: לזה זה נועד.
כרמל שאמה-הכהן: תודה, סעיף 88ז1 אושר.
רועי ברית: "החלפת סעיף 88ח 1.
רועי ברית: במקום סעיף 88ח לחוק העיקרי יבוא: "אחריות החברה הבת והחברה 88ח.
רועי ברית: (א) החברה הבת תהיה אחראית למילוי כל התחייבויותיה בנותנה את השירותים הכספיים, לרבות בנותנה את השירותים כאמור באמצעות החברה.
רועי ברית: (ב) בלי לגרוע מהוראות סעיף קטן (א), היתה החברה הבת לחדלת פירעון כאמור בסעיף 258(3) לפקודת החברות [נוסח חדש], התשמ"ג-1983, תהיה גם החברה אחראית לכספים כהגדרתם בסעיף 88יא.
רועי ברית: (ג) על אף הוראות סעיף קטן (ב) רשאים השרים, לאחר קבלת חוות דעתו של המפקח, לקבוע בצו, כי אחריות החברה לפי סעיף קטן (ב) לא תחול; קביעת צו לפי סעיף קטן זה תעשה בהתחשב באיתנות הפיננסית של החברה הבת ובמנגנוני הפיקוח והבקרה עליה, ובלבד שצו כאמור לא ייקבע בטרם חלפו 18 חודשים לפחות מיום תחילתו של חוק הדואר (תיקון מס' 11), התשע"ב-2012.
אורן לביאן: הכלל כאן הוא שהחברה הבת היא האחראית למילוי כל התחייבויותיה כלפי הלקוחות בנותנה את השירותים הכספיים.
אורן לביאן: זה סעיף (א).
אורן לביאן: יחד עם זאת, מאחר שמדובר ביציקת תוכן לחברה בת ובשלבים הראשונים קיימת אצלנו אי-ודאות לגבי יכולתה, קבענו שאם היא תהיה חדלת פירעון חברת הדואר תהיה אחראית לכספי המפקידים – אלה הכספים כהגדרתם בסעיף 88יא.
אורן לביאן: לאחר 18 חודש לפחות, לאחר שנבחן את היציבות הפיננסית של חברת בנק הדואר ולאחר שנתייחס למנגנוני הפיקוח והבקרה, יהיה ניתן להסיר את האחריות מחברת הדואר.
אתי בנדלר: למה להסיר את האחריות מחברת הדואר אם אתם מייעדים את רווחיה של חברת הבת לחברת הדואר?
אתי בנדלר: זאת אומרת, היא תיהנה מהרווחים אבל לא תהיה אחראית.
ברוריה מנדלסון: כמו כל החברות.
אתי בנדלר: סליחה, לא כל החברות מחזיקות כספים של הציבור.
אתי בנדלר: היא מנהלת פעילות דומה לתאגיד בנקאי.
יונה גוטשטיין: הרי חברת האם מקבלת את הכספים כדיבידנדים, זה לא שהכספים עוברים אליה אוטומטית.
יונה גוטשטיין: גם בתאגידים בנקאיים וגם בקבוצות בנקאיות אין אחריות מלמעלה ובסופו של ר זה מאזן מיוחד והרווחים עולים כדיבידנדים.
יונה גוטשטיין: אפשר לתת סדרה שלמה של תאגידים כאלה בשוק.
יונה גוטשטיין: החריג פה הוא דווקא כן קביעת האחריות.
אתי בנדלר: אני מומחית קטנה מאוד-מאוד בנושא של יציבות תאגידים בנקאיים, אבל אני יודעת מדיונים אגב נושאים אחרים שהמשימה, אם לא העיקרית אז בין העיקריות של המפקח על הבנקים, היא להבטיח יציבות התאגיד הבנקאי, וזאת גם על חשבון מתן שירות ללקוח, שיקולי תחרות ושיקולים אחרים שהיו רלוונטיים, אולי, ביתר עוצמה לולא השמירה המאוד קפדנית על האיתנות הפיננסית של התאגידים הבנקאיים.
אתי בנדלר: כאן אני מניחה שהמפקח יעשה גם מאמצים לעשות עבודה מקבילה, אבל עדיין אין אותם מנגנונים שיבטיחו את היציבות הבנקאית.
אתי בנדלר: לומר שמצד אחד ניתן יהיה לחלק רווחים לחברת הדואר ומצד שני להסיר את האחריות של חברת האם לחובות של בנק הדואר, זה נראה לי קצת מסוכן.
אורן לביאן: הכלל התאגידי הוא שעושים הפרדה בין החברות.
אורן לביאן: אם יהיה חשש ליציבות הפיננסית של חברת בנק הדואר כתוצאה מחלוקת דיבידנד לחברת האם יש סמכות, שנראה אותה כאן, למנוע את החלוקה ולבקש מהם לא לחלק.
אתי בנדלר: יש התייחסות לעניין הזה בהמשך?
אורן לביאן: כן, הוראות ניהול בנקאי תקין, בהחלט.
אורן לביאן: לא ספציפית, אבל יש סמכות למפקח להורות להם לשמור על הון עצמי מינימלי.
אורן לביאן: זאת אומרת, אם יש סמכות לדרוש אז אתה יכול למנוע מהם לחלק את כל הרווחים ולעשות מה שהם רוצים.
אורן לביאן: חשבנו שבתקופה הראשונה, לפחות 18 חודש, לא נסיר את האחריות מחברת הדואר כי זו חברה בהקמה.
אורן לביאן: אחר כך, כמו כל חברה בהפרדה תאגידית, צריך לשמור על ההפרדה האמורה ויש מנגנוני פיקוח – כמו מתן הוראות, כמו שמירה על הון עצמי שבאות בהמשך - שנועדו לשמור על היציבות הפיננסית.
נתי ביאלסטוק: יש גם את חוק החברות הממשלתיות שלא מאפשר.
יואל נוה: צריך לזכור שהמהלך שנעשה פה הוא מהלך מאוד חריג.
יואל נוה: הרי כל הרעיון הוא לעשות הפרדה תאגידית - זה עיקרו של החוק, זה הר המרכזי שנעשה בו.
יואל נוה: עצם הטלת האחריות על החברה האם באופן אוטומטי והרמת המסך בעצם מייתרת את כל פעולת הדירקטוריון בחברה הבת, כי בסופו של ר הכול חוזר למעלה ושום ר לא יוכל להתנהל בחברה הבת בלי שהחברה האם תהיה מעורבת בתהליך.
יואל נוה: אז בעצם חזרנו לנקודת המוצא.
אתי בנדלר: בסדר, אם יש לו סמכויות למנוע חלוקת דיבידנדים זה נראה לי נאות.
כרמל שאמה-הכהן: תודה, סעיף 88ח אושר.
רועי ברית: "תיקון סעיף 88ט 1.
רועי ברית: בסעיף 88ט לחוק העיקרי – (1) במקום כותרת השוליים יבוא "חובת סודיות על החברה הבת ומי מטעמה"; (2) בסעיף קטן (א), אחרי "החברה" יבוא "הבת", ובסופו יבוא "או הפועל מטעמה".
ברוריה מנדלסון: אלה תיקונים טכניים של חובת סודיות, ומחילים אותם עכשיו על החברה הבת.
כרמל שאמה-הכהן: תודה, סעיף 88ט אושר.
אתי בנדלר: דרך אגב, הסעיף הזה חוקק בסופו של ר גם לגבי בנקים?
אתי בנדלר: אני זוכרת שכשהוספנו בשנת 2004 את סעיף הסודיות לא היתה - - -
דנה נוייפלד: גם היום - - -
אתי בנדלר: עדיין אין?
ברוריה מנדלסון: שאלתי את עורכת הדין אורנה ואגו, וחובת הסודיות הבנקאית היא מכוח פסיקה.
ברוריה מנדלסון: אין להם סעיף ספציפי.
אתי בנדלר: נכון, גם אז זה היה מכוח פסיקה.