GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אלקס הרטמן: אני רק אומר שקודם כל העמדה של היועץ המשפטי דהיום מכובדת בעיני באותה מידה שהעמדה של היועץ המשפטי בשנת 1997 היתה מכובדת.
אלקס הרטמן: אני מכבד את את שתי חברותי עורכות-הדין, גם אז וגם היום זו עדיין לא החלטה של בית-משפט, יש החלטות שדווקא לא תומכות בעמדתן.
אלקס הרטמן: מה שאעשה, אדוני, בהנחה שההצעה שעומדת כרגע על השולחן, ואני מניח בצד את המקרים הסוציאליים - -
כרמל שאמה-הכהן: נחזור לזה.
אלקס הרטמן: - - לעניות דעתי אותם נפתור, היתה תמיד כוונה לפתור אותם - -
ניצן חרותי: מעולם לא.
ניצן חרותי: מעולם לא היתה כוונה לפתור.
אלקס הרטמן: - - ואני חושב, אדוני, שלהגיד יש מאות, בלי להראות לנו בכלל במה מדובר, שנוכל להגיב לדברים האלה, זה לא דבר שיכול להיעשות מבחינה משפטית, אבל אני שם בצד את העניינים הסוציאליים, כי אני מאמין שבנושא הזה נוכל לסיים.
אלקס הרטמן: כמובן אדבר עם מרשי לגבי העניין של החצי שנה, צריך לזכור שיש משמעות מאוד גדולה לחצי שנה או שנה, צריכה להיות ודאות לעסק.
אלקס הרטמן: עסק לא יכול להתנהל בהתנדנדות, גם חצי שנה זה המון זמן.
אהוד פלג: 999 שנים זו ודאות?
אלקס הרטמן: אדוני, גם זו אמרה לא נכונה, משום ש-25% מאנשי טבריה זה אנשים ש"קלאב הוטל" כמעט לא קיבלה תמורה עבורם, הם ניתנו במסגרת - - -
ניצן חרותי: זה לא נכון.
אמיר שפיצר: הם שילמו כסף נוסף בהעברה של ההסדר.
אלקס הרטמן: הבעיה שבצעקות הצד הזה של השולחן, שאני לא נמנה עליו, יותר חזק ממני.
אלקס הרטמן: אני מתעסק בעובדות.
אלקס הרטמן: ולכן, אדוני, אני אומר את הדבר הבא - -
אלקס הרטמן: - - צריך לתת תקופת זמן, אפנה למרשי ואדבר על ההצעה, אני חושב שהיא צריכה להיות כמה זמן פחות, ואחזור בהמשך הדיון, אני לא מבקש להפסיק אותו.
כרמל שאמה-הכהן: אוקיי, אדוני.
גיל אוריון: אדוני, אם אפשר שתי תוספות קטנות.
כרמל שאמה-הכהן: רק רגע, חברים.
עמיר פרץ: רגע, אדוני היושב-ראש, תן לה, הפסקתי אותה, מגיע לה לדבר.
כרמל שאמה-הכהן: עמיר, לא הפסקת אף אחד, היא מעולם לא קיבלה ממני רשות דיבור היום.
קריאה: גב' פרץ.
עמיר פרץ: או ואבוי, אז אני לא הבעיה, הוא הבעיה.
גיל אוריון: אם יורשה לי שתי נקודות משלימות.
גיל אוריון: ראשית, יש לי כבוד רב לעמדת היועץ המשפטי כפי שאמר חברי עורך-דין הרטמן גם בעבר וגם בהווה, אבל אנחנו צריכים לזכור, והדברים באים לידי ביטוי יומיומי בבתי-משפט בהליכים ייצוגיים, שעמדת היועץ המשפטי נבחנת על-ידי בית-המשפט.
גיל אוריון: אני מחזיק כאן בידי שלוש החלטות מהשנה האחרונה של שלושה שופטים שונים בבתי-המשפט המחוזיים, גם מחוז מרכז, גם מחוז תל-אביב, שקבעו שעמדת היועץ המשפטי לא יכולה לעמוד.
גיל אוריון: מה שמבקשת לעשות הוועדה הנכבדה, זה להקים נורמות שנסמכות על עמדה של היועץ המשפטי, ואכן שוב, כבוד רב ליועץ המשפטי, שלא עמדה לבחינה משפטית על-ידי בתי-משפט, והנורמות האלה הן נורמות קיצוניות.
גיל אוריון: ומדוע אני אומר נורמות קיצוניות?
גיל אוריון: הבאנו מלפני הוועדה – ואני פונה גם למנהלת הוועדה, שאני מקווה שהדברים מצויים בפניה – שלושה מכתבים מגורמים בין-לאומיים שמרכזים את מרבית - - -
לאה ורון: אולי אדוני גם יאמר מתי הבאתם את זה בפני הוועדה – ב-10:34 היום, וציפית שחברי הוועדה גם יקראו את זה.
גיל אוריון: אני מזכיר את הדברים בכדי להביא את התמונה המלאה בפני חברי הוועדה.
כרמל שאמה-הכהן: עורך-דין אוריון, נא לסכם.
גיל אוריון: אם יורשה לי להשלים את העניין הזה.
גיל אוריון: מדובר בשלושה מכתבים נפרדים ובלתי תלויים על-ידי גורמים שמרכזים את עניין ה-Time-sharing בעולם, גם בארצות-הברית וגם באירופה, אני מבקש מחברי הוועדה לעיין במכתבים האלו, להיווכח שאין - -
לאה ורון: מתי?
גיל אוריון: - - תקדים עולמי למצב שבו ניתנת זכות ביטול - - -
עמיר פרץ: אתה יודע שהיושב-ראש שלנו אוהב לעשות תקדימים עולמיים, עכשיו אתה תדגיש לו את זה, אז זה ייתן לו מוטיבציה.
ניצן חרותי: איך נראים בתי-המלון האלה בעולם?
גיל אוריון: אני מזכיר את הדברים לא בשביל יושב-ראש הוועדה, אני מזכיר את הדברים בשביל שנסת
גיל אוריון: כל בפריזמה הנכונה על עמדת היועץ המשפטי, שהיא מאוד חריגה ומאוד לא מקובלת בסוגיה הזו ברחבי העולם.
אמיר שפיצר: גם ההתנהגות שלכם חריגה - - -
קריאה: בהרבה מקומות יש זכות ביטול והחזר תשלום וגם היא פוקעת בהרבה מאוד ארגונים.
גיל אוריון: והערה אחרונה לגבי שאלתו של כבוד יושב-ראש הוועדה לגבי חצי שנה ושנה – פתיחת החלון הזה היא בעלת משמעות אדירה מבחינה כלכלית, רק בשביל לתת מושג - - -
כרמל שאמה-הכהן: בגלל זה ביקשתי לשמוע את עמדתכם.
כרמל שאמה-הכהן: לא הטלתי בכך שום - - -
אמיר שפיצר: הם לא הגישו חוות דעת אחת עד כה.
גיל אוריון: ולכן אני משמיע אותה.
גיל אוריון: ראשית, הגשנו חוות דעת כלכלית במסגרת ההליך המשפטי של אדון מנחם פרלמן שהיה ברשות ההגבלים העסקיים, הכלכלן הראשי, אדם ששמו הולך לפניו, והוא אמר דברים מאוד מפורשים לגבי הפגיעה המאוד משמעותית שתהא ב"קלאב הוטל".
גיל אוריון: ועכשיו מספר אחד שאני רוצה שיהיה מלפני הוועדה, נניח שיש אלפי פניות, נניח שיש עשרות אלפי פניות, אני מודיע כאן קבל עם ועדה בפני הוועדה הנכבדה, מדובר בהפסד של 30 מיליון שקלים ל"קלאב הוטל" בשנה - -
קריאות: אוי, אוי - - -
גיל אוריון: - - ומדוע?
גיל אוריון: מהסיבה שהביטולים מן הסתם יתמקדו בתקופות - -
כרמל שאמה-הכהן: של החורף.
כרמל שאמה-הכהן: שמענו את הטענות האלה.
גיל אוריון: - - של החורף, ולא ניתן יהיה להכניס בעלי יחידות חלף אלה שביטלו.
כרמל שאמה-הכהן: עורך-דין אוריון, תודה.
כרמל שאמה-הכהן: גברתי, עכשיו את מדברת.
פנינה פרץ: אני יושבת-ראש עמותת בעלי יחידות במסגרת "קלאב הוטל".
פנינה פרץ: אני מעורה כ-23 שנים, אני מלווה את הוועד ואת החברים בבעיות.
פנינה פרץ: רציתי להאיר את עיני חברי הוועדה, קודם כל, ההסכמים שעשינו, חברת הכנסת יוליה, היו לפני למעלה מ-30 שנה כאשר Time-sharing בטבריה היתה העסקה הראשונה שהיתה, היינו בעלי משפחות שרצינו לצאת עם הילדים לנופש, לא ידענו ש-999 שנים ו-99, לא הסתכלנו על הדברים האלה, זה בהמשך לדברים שלך שצריכים לקחת אחריות.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מה זה לא הסתכלנו?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: את מסכימה שצריך להסתכל?
פנינה פרץ: זה נכון.
פנינה פרץ: זה נכון היום, אז בכלל לא ידעו - - -
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לא, זה נכון גם אז.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: את חותמת, את רוצה לתת לאנשים חופש - - -
פנינה פרץ: אז לא ידעו מה זה Time-sharing.
פנינה פרץ: לא חשוב.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לא חשוב.
ביתיה גוטל: היה לחץ שיווקי.
פנינה פרץ: היה לחץ שיווקי ורצינו לצאת לנופש עם הילדים כולם.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לא הבנתי, את מי את מייצגת?
ביתיה גוטל: אני?
כרמל שאמה-הכהן: את בעלי היחידות.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: שמת לב שאת עוזרת לה כעורכת-דין כרגע?
כרמל שאמה-הכהן: יוליה, באמת.
ביתיה גוטל: כעורכת-דין?
ביתיה גוטל: גם אם הייתי רוצה לא הייתי יכולה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לא, זה כאילו נשמע לי זה – תני לה לדבר.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: עלי לא מקובל שמי מאזרחי מדינת ישראל יגיד, לא שמתי לב.
אמיר שפיצר: זה חוק הגנת הצרכן.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני רוצה שכולם ישימו לב למה שהם עושים.
פנינה פרץ: זה נכון לכל אורך הדרך, רק אני מנסה להאיר את עינייך לגבי התקופה ולגבי השלב.
כרמל שאמה-הכהן: גברתי, תתייחסי להצעות שהוצעו.
כרמל שאמה-הכהן: אנחנו לא בוויכוח כרגע.
פנינה פרץ: אוקיי.
פנינה פרץ: הבעיה העיקרית היא שההסכם שחתמנו אז ל-99 ו-999 שנים הוא הסכם כובל.
כרמל שאמה-הכהן: הבנו שהוא כובל.
כרמל שאמה-הכהן: גברתי, אנחנו כבר מדקלמים את זה באמצע הלילה.
כרמל שאמה-הכהן: תגידי לנו, יש הצעה של כבל ויש הצעה שלי, מה ההערה שלך לעניין.
פנינה פרץ: לגבי בעלי היחידות שהם במצב סוציאלי כלכלי, חלק - - -
כרמל שאמה-הכהן: לא כרגע.
כרמל שאמה-הכהן: אני מדבר על הכללי.
פנינה פרץ: מה יהיה לגבי אנשים שעכשיו עדיין מוכנים – אני למשל בריאה ברוך השם ואני מנצלת את היחידה מפעם לפעם.
פנינה פרץ: 999 שנה זה הרבה שנים, אני לא יודעת מה יקרה עוד חמש-עשר שנים, לא יודעת מה יהיה.
פנינה פרץ: מה אני צריכה לעשות אז, כשלא אוכל לעמוד, לא כלכלית ואולי לא בריאותית - - -
כרמל שאמה-הכהן: אמרנו שני דברים – 1.
כרמל שאמה-הכהן: יש לך אפשרות להשתחרר מזה עכשיו; 2.
כרמל שאמה-הכהן: אם את אומרת שאת רוצה להמשיך ולהשתמש, תגידי, אני רוצה להשתחרר בעוד חמש שנים, לקצוב את החוזה.
כרמל שאמה-הכהן: שתי אפשרויות מאוד ברורות, פשוטות, סוגרות לך – ועדיין אנחנו מניחים שתוך ארבע-חמש-שש-שבע-שמונה שנים אם בחרת לא להשתחרר ולא לקצוב, תהיה גם ההכרעה המשפטית.
פנינה פרץ: השאלה אם אצטרך לעמוד שוב מול "קלאב הוטל" שדחתה עשרות, יש לנו מאות אנשים שביקשו להשתחרר וכתבו מכתבים שלא.
כרמל שאמה-הכהן: עכשיו החוק ישחרר אותך, אנחנו נשחרר אותך.
אמיר שפיצר: אבל כל כמה שנים?
פנינה פרץ: אם תהיה לי יציאה כל חמש שנים, מול מי אצטרך לעמוד?
כרמל שאמה-הכהן: כל אופציה שהחוק ייתן לך.
כרמל שאמה-הכהן: אני לא מאמין ש"קלאב הוטל", חברה בכל זאת גדולה ורצינית, היא לא תתחכם עם החוק.
כרמל שאמה-הכהן: חוק שהוא ברור.
כרמל שאמה-הכהן: אני לא מדבר על חוק שנתון לפרשנות.
פנינה פרץ: הבנתי שתהיה ועדה חיצונית.
עמיר פרץ: לגבי סוציאליים, זה משהו אחר.
פנינה פרץ: אם אסתמך על "קלאב הוטל" נגיע רחוק.
כרמל שאמה-הכהן: כן, המועצה לצרכנות.
פנינה פרץ: סליחה רגע, לגבי חידוש החוזים, אם אני רוצה לבטל את החוזה של 999 שנים, נאמר לקצוב אותו לעוד עשר שנים, תהיה לי אפשרות?
גיל אוריון: אין 999 שנים.
פנינה פרץ: יש.
פנינה פרץ: החוזים הכחולים.
פנינה פרץ: אני יכולה להראות לך אותו.
פנינה פרץ: זה החוזים הכחולים הראשונים ל-999 שנים.
עמיר פרץ: נו?
כרמל שאמה-הכהן: אוקיי, מספיק עם הוויכוחים.
כרמל שאמה-הכהן: חברים, יש פה כל מיני בעלי יחידות שמתעקשים לדבר.
כרמל שאמה-הכהן: הבעיה שלנו היא זמן, אין טעם לדבר ולחזור על דברים.
כרמל שאמה-הכהן: כולם פה מצביעים.
כרמל שאמה-הכהן: אתם פוגעים באפשרות שלכם.
כרמל שאמה-הכהן: תדברו, תדברו ולא יהיה חוק.
כרמל שאמה-הכהן: המועצה לצרכנות.
אהוד פלג: לשמוע את עורכי-הדין של "קלאב הוטל" פה, זה פשוט לשאול, מה היו אומרים כל אותם שנים שבהם הצרכנים ביקשו להשתחרר ונתקלו בקיר אטום, למרות ההבטחות, חברת הכנסת ברקוביץ, ההבטחות שניתנו.
אהוד פלג: זאת אומרת, את באה בטרוניות, אולי בחלקן מוצדקות, על כך שצרכנים לא הסתכלו על החתימה ל-99 או ל-999 שנים, אבל הצרכנים שמעו במו אוזניהם את ההבטחות של נציגי "קלאב הוטל", אין שום בעיה אם תרצו להשתחרר, אנחנו נעזור לכם, יש כל כך הרבה קופצים, אנחנו נמכור לכם, אין שום בעיה.
אהוד פלג: גם את זה הם שמעו.
אהוד פלג: איפה זה עכשיו?
אהוד פלג: לא שמענו את זה.
כרמל שאמה-הכהן: לעניין ההצעות.
אהוד פלג: וכאן אני רוצה להגיד, המצב הבסיסי הוא מצב שהכנסת החליטה לגביו שהמצב הזה לא יימשך יותר במדינת ישראל.
אהוד פלג: לא כובלים יותר צרכנים במדינת ישראל, לא בסלולר, לא בשום דבר אחר, והגיע הזמן שזה יקרה גם בתחום יחידות הנופש.
אהוד פלג: ולכן, חייבים לאפשר שחרור על-פי המתכונת שחברי הכנסת הציעו.
אהוד פלג: הדבר הזה, במיוחד לאור – לא אכנס פה לעניין המשפטי – חוות הדעת שאומרת שהחוזה הזה לאו חוזה הוא, כי הוא מקפח וכי הוא נוגד את תקנת הציבור, את זה לא שמענו בהתייחסויות של נציגי "קלאב הוטל".
אהוד פלג: אבל אני רוצה לומר פה עוד נקודה אחת שלא עלתה, ואנחנו עומדים עליה.
אהוד פלג: לא להתייחס עכשיו לנושא של חובות העבר יהיה פשוט להזמין את הקושי הבא, את המכשול הבא, שייעקר את ההסדר החקיקתי.
אהוד פלג: אני רוצה להזכיר לוועדה הנכבדה שכאשר הוועדה תיקנה את חוק הגנת הצרכן בנושא של ביטול עסקה מתמשכת, וקבעה שתוך שלושה ימים מיום שהודעת אסור לחייב אותך יותר, וזה מזכה גם בפיצוי לדוגמה, אבל עד שהיא לא הלכה וביטלה את קנסות היציאה, הדבר הזה לא כל כך בא לידי יישום.
כרמל שאמה-הכהן: לא מחקנו שום חוב לשום לקוח סלולר, אדוני.
כרמל שאמה-הכהן: מה זה למחוק חובות?
אהוד פלג: קנס היציאה, במובן הזה, בוטל על-ידי הכנסת.
כרמל שאמה-הכהן: קנס היציאה, לא חוב.
אהוד פלג: במקרה הזה התשלומים האלה עלולים לשמש כקנס יציאה והחברה לא תשחרר אותם עד שלא תסדיר את הנושאים האלה.
אהוד רייך: לי יש מספר יחידות ב"קלאב הוטל" אילת שבמשך השנים רכשתי בשביל הילדים, ארבעה ילדים נשואים.
אהוד רייך: בשבילי זה מפעל חיים.
קריאה: שלא ישתחרר.
אהוד רייך: יואל, חשוב שלי שתשמע אותי.
אהוד רייך: לי יש ארבע יחידות ב"קלאב הוטל" אילת במשך מעל 20 שנה, רכשתי כל פעם.
אהוד רייך: יש לי ארבעה ילדים נשואים, בשבילי זה מפעל חיים, פעם בשנה כל הילדים והנכדים יוצאים ל"קלאב הוטל" אילת, אנחנו אוהבים את המקום, אוהבים את המלון.
אהוד רייך: השאלה שלי, אם אנחנו לא ניפגע מהמהלכים שאתם הולכים לעשות.
אהוד רייך: זה מה שאני רוצה.
אהוד רייך: אני יכול להיפגע שהמלון יפשוט רגל, שהשירות ידרדר, שלא אקבל את אותו שירות טוב שיש לי.
אהוד רייך: אני רוצה שהגנת הצרכן תשמור עלי כמו שהיא שומרת על הקבוצה השנייה וכמו שחובה לשמור על העובדים, ועמיר, אני מצדיע לך.
אהוד רייך: באמת, צריך לשמור על כולם.
כרמל שאמה-הכהן: עורך-דין ולר, בבקשה.
שחר ולר: אדוני, כדי להעריך נכונה את הצעות הוועדה צריך לזכור את נקודת המוצא.
שחר ולר: נקודת המוצא היא שכל האנשים שהתקשרו עם "קלאב הוטל" – ואגב, התפיסה המונוליטית של "קלאב הוטל" לא נכונה, ואני יכול להגיד את זה דווקא כי יושב-ראש הוועדה הוא משפטן – התקשרו עם חברה מסוימת, שילמו לה כל אחד 50,000 שקל בערכים נוכחיים, ובסך הכול 40,000 כפול 50,000 נותן הכנסות של כשני מיליארד שקלים בערכים נוכחיים.
שחר ולר: כלומר, להבדיל מאותו בעל מכון כושר שהופיע בפניכם, שצריך לממן את מכון הכושר, צריך לקוות שיבואו אליו לקוחות, כאן יש קבוצה של אנשים שמימנו את הקמת בית-המלון והרבה מעבר לכך.
כרמל שאמה-הכהן: ולר, שמענו.
שחר ולר: דמי האחזקה הוא מונח לא מדויק, אדוני, המונח הנכון הוא דמי אירוח.
שחר ולר: כל מה שהאנשים האלה התחייבו, וזה גם כתוב במפורש בחוזה, שהתנאי לכך שיארחו אותם הוא שהם ישלמו דמי אירוח.
שחר ולר: זה נועד לשפות ולא לפצות ולא לתת איזשהו תשלום סתמי, אלא לשפות את "קלאב הוטל" עבור זה שמארחים את האנשים.
כרמל שאמה-הכהן: התייחסות להצעת כבל ולהצעה שלי.
שחר ולר: לכן, אדוני, כשבוחנים את ההצעות האלה ברוח הבסיס המשפטי הנכון וגם הכלכלי של מה שקרה כאן, אלו הצעות שאי-אפשר לקבל אותן, מכיוון, אדוני, שהמשמעות של הצעתו של חבר הכנסת כבל, עם כל הכבוד, ואני יודע שהוא לא התכוון לכך, אבל המשמעות של הצעה כזאת היא לרשום צ'ק לפקודת "קלאב הוטל".
שחר ולר: אני, כמי שמייצג היום את הקבוצה בבית-המשפט, לא הייתי מוכן בשום פנים ואופן לחתום על הסכם שהתוצאה שלו שאנשים משלמים כספים ל"קלאב הוטל" כדי להשתחרר, לפחות לא בשלב הראשון.
שחר ולר: אפשר לעשות הסדר - - -
יואל חסון: עורך-דין ולר, היית מעורב בכל מיני הליכי גישור.
שחר ולר: נכון.
יואל חסון: ואתה מעולם בהליכי גישור, שאני לא יודע מה היה בתוכם, לא הסכמת שיהיה איזה פיצוי מסוים – שישולם בצורה שתקרא לזה דמי אחזקה או פיצוי אחר – תמורת השתחררות.
יואל חסון: מעולם לא הסכמת?
יואל חסון: שום סכום?
שחר ולר: מעולם לא הסכמתי לזה.
שחר ולר: אני רוצה לחדד, זאת היתה עמדתי, לא רוצה להגיד את עמדת "קלאב הוטל".
שחר ולר: עמדתי היתה שבשלב הראשון מאפשרים לכל מי שרוצה להפסיק את ההתקשרות ללא תנאי כלשהו, ללא תשלום, ללא כפייה של דמי אחזקה.
שחר ולר: לעתיד, הסכמתי לבחון – זה לא נדון ברמת פירוט מספקת – אפשרות לפשרה, אבל ב-day one מה שאתם מציעים עכשיו, אני מעולם לא הסכמתי.
יואל חסון: הם יצאו מייד בלי שום סכום?
שחר ולר: זאת היתה הדרישה שלי, שאנשים יוכלו לצאת מייד, מכיוון שזה יוצר עיוות טוטלי, לא רק שבן-אדם שילם - - -
פנינה פרץ: יקבלו מלון חינם.
שחר ולר: חבר הכנסת כבל, תן לי להתייחס למה שאתה אומר, בבקשה.
שחר ולר: משום שלא רק שבן-אדם שילם את מלוא התמורה, עכשיו הוא צריך לשלם עוד קנס ל"קלאב הוטל".
שחר ולר: הסיטואציה היתה צריכה להיות הפוכה.
פנינה פרץ: ולוותר על הנכס.
יואל חסון: עורך-דין ולר, שלוועדה ברור הדבר הזה, לא הסכמת בשום צורה שיהיה תשלום כלשהו כדי להשתחרר ל"קלאב הוטל".
יואל חסון: לא דמי אחזקה כפול משהו, לא שום דבר, לא הסכמת, לא הצעת את זה ולא - - -
שחר ולר: אני מבחין בין שלב ראשון להסדר עתידי, כפי שדיברתם כאן.
שחר ולר: לא הסכמתי לזה.
יואל חסון: לא הצעת שום הצעות - - -
שחר ולר: סליחה, אדוני, עורכי-הדין של "קלאב הוטל" קיבלו רבע שעה, מ-13:30 עד 13:45, בדקתי על השעון.
שחר ולר: אני לא מבקש רבע שעה, אני מבקש רק חצי.
כרמל שאמה-הכהן: עורך-דין ולר, אתה לא רוצה להיות במקומם.
שחר ולר: אני במקום שלי ונוח לי, אני רק מבקש לאפשר לי להשלים את הטיעון.
איתן כבל: תן לי להתפרץ לדברים שלך.
איתן כבל: וממה נפשך?
איתן כבל: אני יותר קרוב לצד שלך בתפיסה, אבל אני לא מוכן לקבל את הפתרון שאתה נותן, כי הפתרון שאתה נותן, המשמעות שאין פתרון.
איתן כבל: מה שרוצים אולי הנציגים של "קלאב הוטל", שתימשך ההתכתשות, תיגמר באיזשהו יום, אז או שאתה תזכה או שהם יזכו, מה זה בכלל משנה.
איתן כבל: אני אומר את זה גם פה לציבור של בעלי היחידות.
איתן כבל: הרי אם הפכנו פתאום לנטל, זאת אומרת, אם ההצעה שלי שתגרום לכם ביום כזה או אחר לצאת באופן מיידי, אנחנו נטל, תגידו לנו שאתם לא רוצים את התערבותנו בעניין הזה, תודה רבה.
איתן כבל: בסוף אני צריך להחליט, לא אתה, התפקיד שלך לשכנע אותי, אלה החיים, בשלב הזה לפחות – מה שאני מנסה לומר לך - - -
עמיר פרץ: אני מתחייב לכם שגם בפריימריז הבא הוא ייבחר.
שחר ולר: בהצלחה.
עמיר פרץ: זה רק בשלב הזה, זה גם בשלב הבא.
איתן כבל: מה שאני מנסה לומר לך, החיים בנויים מפשרות.
איתן כבל: גם אם לבי-לבי עם כל מה שאתה אומר, ואני מוכן לקבל את כל המונחים שאתה אומר, אני אומר לעצמי, אם אנחנו מצליחים לקבל את הצעתו של יושב-ראש הוועדה או הצעה שלי, עשינו פה כברת דרך ארוכה.
איתן כבל: הרי מה העניין?
איתן כבל: מי שירצה אחר כך שילך לתבוע, אני לא יכול למנוע את זה ממנו.
איתן כבל: בית-המשפט מחכה למוצא פיה של הוועדה יותר ממה שנדמה לך.
איתן כבל: אני מכיר את זה, הם לא כאלה גיבורים גדולים, אם הם היו כאלה גיבורים גדולים היו פותרים את הבעיות, שופטים לא נוצרו במבחנות, הם בני-אדם, לא אתפלא אם כל שופט שעוסק בזה יגיע בערב שהקליטו לו בבית את הדיון בוועדה, כמו שכל בעלי העניין, אני מניח שעכשיו צופים בנו.
איתן כבל: לכן, מה שאני מנסה לומר לך בעניין הזה, אל תלחץ יותר מדי, כי בסופו של עניין גם אם אתה בא ממקום נכון – ואני לא אומר לך ומכנה אותך בכל מיני שמות, זה גם לא מעניין אותי, זה לא רלוונטי מנקודת המבט שלי – מונחות כאן לפחות ברגע זה בנושא המסוים שתי הצעות של היושב-ראש ושלי שהן די דומות, הן לא פתרון מקסימלי, אבל הן יותר טובות מ-999 שנה או לפחות עוד חמש-שש שנים שיתקיימו הדיונים.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מה ההצעה שלך, איתן?
איתן כבל: ההצעה שלי, כבר שמעת, יוליה.
איתן כבל: ההצעה שלי אומרת את הדבר הבא – אני מדבר קודם כל על זכות בסיסית שאומרת שזכותו של כל אדם להשתחרר באופן עקרוני בכל זמן נתון.
איתן כבל: אני רוצה להזכיר גם כן, יוליה, זה לא אנשים שנכנסו להתקשרות לפני שנה-שנתיים, ואני אומר להם תשתחררו מתי שאתם רוצים.
איתן כבל: רוב האנשים אלה אנשים שחלקם 20, 30 שנה כבר בתוך ההתקשרות הזאת, והכסף שלהם התגלגל כבר כמה וכמה פעמים.
איתן כבל: לכן, מה שאני מציע, שנה ראשונה יתאפשר לכל אחד ואחד להשתחרר.
איתן כבל: בשנה הזאת כל מי שרוצה יוכל להשתחרר בדמי ביטול שנקבע כאן.
שחר ולר: למה דמי ביטול?
ניצן חרותי: שקט, תנו לו לסיים.
איתן כבל: סליחה, מי שרוצה כבר יש לו את האפשרות לקבל את הפטור, שילך, לא יקבל את החוק.
איתן כבל: אני מציע הצעה שעושה שכל בתוך העניין הזה.
איתן כבל: זאת הצעתי אם מישהו עוד לא הבין אותה עד היום.
איתן כבל: טוב ציפור אחת ביד מאשר ציפור שנייה בכלל בשמיים.
איתן כבל: הצעתי דיברה על שנה ראשונה – לא קורא לזה קנס ולא קורא לזה שום דבר, הרי ממילא את השנה הזאת אתה צריך לשלם אתי או בלעדי, אז אתה משלם את דמי - - -
כרמל שאמה-הכהן: חבר הכנסת כבל, הכי מסוכן זה לעמוד בין אנשים לבין ארוחת הצהריים שלהם.
כרמל שאמה-הכהן: הפסקה רבע שעה לכל מי שרוצה.
לאה ורון: 14:15 הישיבה מתחדשת.
כרמל שאמה-הכהן: אנחנו מחדשים את הדיון, זכות הדיבור לחבר הכנסת יואל חסון, בבקשה.
יואל חסון: תודה רבה, אדוני היושב-ראש, תראה, אני רוצה להציע הצעה.
יואל חסון: קודם כל, אני מקבל, אדוני, את ההצעה שלך.
יואל חסון: אני רק צריך להחליט באמת מה המועד של החלון, תוך כמה זמן צריך להגדיר את זה, שלושה חודשים-ארבעה חודשים-חצי שנה, נגדיר את זה, זו לא בעיה.
יואל חסון: גם לגבי דמי הביטול נצטרך לקבל החלטה, זו סוגיה מכרעת, אם בכלל, אם כן, אז כמה.
יואל חסון: רק בעניין הקציבה אני רוצה להציע הצעה שהיא קצת יותר מרחיקת לכת לדעתי לצרכן.
יואל חסון: כאשר אנחנו באים בתקופה הזאת, אדוני היושב-ראש, ואומרים, אתה יכול או לבטל בדמי ביטול או לקצוב, עכשיו יש חלון וזהו, דיברנו על זה כמה פעמים, מי שלחוץ, מי שסובל, מי שזה בוער בעצמותיו – יצא, ינצל את זה מייד, אם הוא לא ניצל, אז הוא כנראה לא סבל.
יואל חסון: נושא הקציבה בעיני זה הישג גדול מאוד של הוועדה, כי למעשה אנחנו מאפשרים שלא תהיה יותר כבילה.
יואל חסון: מי שרוצה לקצוב, אם יבואו עכשיו כל ה-40,000 ויקצבו את עצמם, הם קצובים, הכול בסדר.
יואל חסון: למה לדחוס את כל זה לתוך חצי שנה?
יואל חסון: אם אנחנו עכשיו מדברים על מ-2014 איך שהדברים יכנסו לפועל, אני מציע כל ארבע שנים, אדוני, תהיה אפשרות ללקוחות "קלאב הוטל" – בלי קשר אם יש להם חובות או אין להם חובות, בלי קשר להליכים משפטיים, בלי קשר לכלום, לא קשור לדברים האלה – להחליט על קציבה.
יואל חסון: הם יכולים גם עכשיו בתחנה הראשונה שלך, הם יכולים גם פעם הבאה ארבע שנים אחרים זה ב-2017, הם יכולים ב-2022, יכולים ב-2026, ולמעשה נתנו לאנשים קודם כל יותר מרחב של קבלת החלטות, אין יותר כבילה, כי מי שרוצה יכול לקצוב, נתנו חלונות יותר הגיוניים.
יואל חסון: אני חושב, אדוני, שזו הצעה סבירה וטובה.
כרמל שאמה-הכהן: עוד הערות של חברי הכנסת?
רוברט טיבייב: תודה, אדוני היושב-ראש, אני רוצה באמת קצת להתייחס לעניין הזה, ואני רוצה להתחיל קצת מחזרה, כפי שאמרתי אתה עורך-דין, יכול להיות שהדברים שלי לא יהיו כל כך פופולריים.
רוברט טיבייב: נפגשים שני בעלי עסק, עושים ביזנס, עושים עסקה, אחד נכשל, שני מרוויח, חד-משמעית ברור.
רוברט טיבייב: יכול להיות שאני אומר את זה בצורה בוטה, העסק שעשה צד אחד היה אכזרי לחלוטין, ממש אכזרי, גם אלה שחתמו מהצד השני רצו להרוויח, לא כל כך הצליחו, לא הצליחו בגדול.
רוברט טיבייב: בגדול אני גם רוצה להגיד, מסכנים, חד-משמעית מסכנים, אבל לשנות את כללי המשחק תוך כדי המשחק, בעיני זה לא נכון.
רוברט טיבייב: בגלל זה אני מסכים עם ההצעה של יואל חסון.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני רוצה שנתייחס שוב למה שיקרה עם אלה שיבטלו עכשיו בימי חורף, איך זה יכול - - -
כרמל שאמה-הכהן: דנו כבר בסוגיה הזו.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: איפה?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מי דן?
כרמל שאמה-הכהן: דנו בסוגיה של החורף והקיץ, עכשיו לעניין.
כרמל שאמה-הכהן: תשליכי את כל המסקנות שלך.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: רגע, מה שאני אומרת בעצם, שלא ייווצר מצב שאלה שנמצאים ונהנים מ"קלאב הוטל" ישלמו את המחיר של אלה שרוצים עכשיו לצאת, וצריך לחשוב איך עושים את הדבר הזה.
רוברט טיבייב: הנה, יואל אמר.
יואל חסון: יוליה, אני חושב שנתתי פתרון.
זאב פרידמן: מה זה קציבה?
יואל חסון: כל אחד, קיץ, חורץ, כל מי שרוצה.
זאב פרידמן: כמה זמן הקציבה?
זאב פרידמן: תקצוב מהיום למתי?
יואל חסון: קודם כל יש קציבה ראשונה שעל זה דיברו כולם, ואחר כך כל ארבע שנים אדם יכול לקצוב את עצמו.
זאב פרידמן: למתי?
זאב פרידמן: לאותו היום שבו הוא מחליט?
יואל חסון: כן, הוא מחליט ב-2017 - - -
זאב פרידמן: זאת אומרת, זכות השתחררות אחת לארבע שנים.
יואל חסון: בשנת 2017 הוא אומר, אני עכשיו קוצב לשנה-לשנתיים-לעשר, מה שהוא מחליט.
כרמל שאמה-הכהן: או מיידי.
יואל חסון: או מיידי.
זאב פרידמן: הוא יכול להחליט מיידי.
אלקס הרטמן: זו לא הכוונה.
זאב פרידמן: זו לא הכוונה של "קלאב הוטל", אני בטוח, אבל לכן אני שואל - - -
כרמל שאמה-הכהן: אדוני, לא קיבלת זכות דיבור.
כרמל שאמה-הכהן: יואל, גם אם עושים תחנות קציבה עתידיות צריך לנקז את כל מועדי השחרור למועדים מרוכזים.
יואל חסון: כן, לזה אני מתכוון.
יואל חסון: לא הצגתי את באופן - - -
כרמל שאמה-הכהן: כדי שגם תהיה היערכות לאותו עסק שימשיך להתנהל, אנחנו מקווים שלא יזדעזע יתר על המידה, כי הוא יעבור איזשהו טלטול בעקבות החקיקה הזו, אבל עם זה אין מה לעשות, זה חלק - - -
יואל חסון: יש לי ניסוח שאני יכול להציע לוועדה.
כרמל שאמה-הכהן: בסדר, אבל עוד אין לנו את השורשים.
כרמל שאמה-הכהן: השורשים זה מתי נפתח החלון ולכמה זמן הוא נפתח.
כרמל שאמה-הכהן: אני מציע, אם אתם שואלים אותי, שהוא יפתח ב-1.1.2013, כדי שתהיה לנו שנה מסודרת, ממילא הבנתי ששוברים של תשלום כבר נשלחו.
כרמל שאמה-הכהן: הוויכוח יכול להיות עכשיו בינינו אם החלון הוא עד ה-1 ביולי, משמע חצי שנה או עד 1.1.2014.
אלקס הרטמן: תמיד עובד על השנים, פשוט אני רק רוצה להעיר, לא אמרתי כלום, אבל התוכניות של "קלאב הוטל" תמיד לשנה, אי-אפשר לקחת רק חצי שנה.
אלקס הרטמן: זה תמיד צריך להיות שנה קדימה מהבחינה הזאת.
גיל אוריון: אתה שואל על אורך החלון?
כרמל שאמה-הכהן: אני עכשיו מדבר על אורך החלון – לקבל החלטה.
אלקס הרטמן: אורך החלון לא יכול להיות יותר מאשר שלושה חודשים משום שאנחנו חייבים שתהיה לנו ודאות.
אלקס הרטמן: מה שרציתי לומר, תמיד צריכה להיות שנה קדימה ההשתחררות, זאת אומרת, זה לא יכול להיות באותו רגע, משום ש - - -
אתי בנדלר: ולא הודעת ביטול מיידית – זה מה שאתה אומר?
אלקס הרטמן: לא, זו הודעת ביטול מיידית, אבל צריך זמן סביר.
אתי בנדלר: שתיכנס לתוקפה - - -
אלקס הרטמן: שנכנסת לתוקף בתום השנה.
אלקס הרטמן: זאת אומרת, אם היא ניתנת ב-1.1.2013, ב-1.1.2014 היא נכנסת לתוקף.
אתי בנדלר: ומה יקרה בשנת 2013?
אלקס הרטמן: אני חושב ששלושת החודשים חשובים ל"קלאב הוטל" ופחות חשוב לצרכן שזה יהיה שלושה או חמישה, כי ברגע שנעשה פרסום כמו שצריך של האפשרות לבטל - - -
כרמל שאמה-הכהן: כמו שנגדיר, לא כמו שצריך.
אלקס הרטמן: כמו שאתם תגדירו.
אלקס הרטמן: מרגע שתהיה הסכמה, אני חושב שכולם יכבדו אותה – זאת עמדתי.
איתן כבל: השאלה, אדוני היושב-ראש, האם כשהוא אומר, אתה צריך להודיע ב-2013 וב-2014 משתחרר, האם אתה משלם על השנה הזאת?
אתי בנדלר: זה מה שאני שואלת, מה קורה ב-2013?
אתי בנדלר: אז בעצם אתה קובע דמי ביטול בגובה דמי אחזקה לשנה.
ביתיה גוטל: בנוסף לדמי ביטול שאולי ייקבעו.
כרמל שאמה-הכהן: לא, אין כפל מבצעים.
ביתיה גוטל: אני שמחה לשמוע.
אלקס הרטמן: סליחה, החוזה צריך להיות מבוטל בתום שנה, התקופה צריכה להיות קצרה שבה ניתן לתת הודעה אחרי שיינתן פרסום כמו שצריך.
אלקס הרטמן: בתום התקופה הזאת צריך שתהיה איזושהי תקופת זמן שבסיומה בעצם נכנס הביטול לתוקף.
אלקס הרטמן: למה חשוב לנו שתקופת הזמן תהיה קצרה ככל שניתן?
אלקס הרטמן: משום שאנחנו חייבים להתארגן תמיד לקראת השנה שלאחר מכן.
קריאה: צריך להיות כסף בשביל זה?
אלקס הרטמן: אני חושב שמבחינת הצרכן, אם יש פרסום ראוי, שלושה חודשים או חודשיים זה זמן שהוא די ומספיק.
ניצן חרותי: הוא כבר הגיע לחודשיים.
פנינה פרץ: לא נספיק לפרסם אפילו.
אלקס הרטמן: יכול להיות מיום הפרסום.
ניצן חרותי: שלוש שעות זה מספיק.
ביתיה גוטל: אם זה היינו הך, אז למה לא לתת שנה?
אלקס הרטמן: אני מדבר כרגע לוועדה ולא לאף אחד אחר.
אלקס הרטמן: אם יש למישהו משהו שהוא רוצה להגיד בניגוד לדעתי, יאמר את זה.
אלקס הרטמן: העמדה שלי היא שצריך לתת זמן קצר להודיע משום שחייבים להתארגן.
אלקס הרטמן: הזמן הזה יאמר שבתום השנה שלאחר מכן, דהיינו בתום שנת 2013 יבוא העניין לידי סיום כנגד דמי ביטול מסוימים.
אלקס הרטמן: אני רוצה להרים את הכפפה של חבר הכנסת חסון, גם כאן יש חשיבות רבה לוודאות מבחינת "קלאב הוטל", לא רק הוודאות של שיווק, אלא גם מבחינת האפשרות להחזיק עובדים, לדעת את הצרכים של העסק, כל הדברים האלה חייבים ליצור ודאות.
אלקס הרטמן: לכן, מעבר לאותה תקופת זמן ראשונה שבה נותנים שלושה חודשים להודיע בסוף שנה, אם הולכים באמת לעניין ולתקופה של קציבה, שזה בעצם שילוב ההצעות, גם הקציבה הזו צריכה להיות עד שנה מסוימת, כאשר מראש אנחנו יודעים - -
כרמל שאמה-הכהן: מה תחנות היציאה.
אלקס הרטמן: - - מה תחנות היציאה, כי כשאני - - -
אמיר שפיצר: זה מייקר את כל - - - , אדוני.
אלקס הרטמן: מה שאמר כבוד היושב-ראש, זה פחות או יותר מבחינת הדברים.
אלקס הרטמן: וכמובן, אני שוב אומר, היינו רוצים שתהיה לנו כמה שיותר ודאות מבחינת ניהול העסקים שלנו במובן הזה.