GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אורן לביאן: תן דוגמה ספציפית.
ברוריה מנדלסון: בדוגמה שנתת אתה נותן לו שירות, אתה לא מפיץ שירות.
אורן לביאן: יואל, המטרה של הסעיף היא לא להקשות, היא לשמור על הסטנדרט הקיים.
אורן לביאן: אם אתה יכול לתת דוגמה של שירות שאתה נותן היום ואתה סבור שעם כניסת הצעת החוק לתוקף יידרש אישור, תן דוגמה ונשמע.
אורן לביאן: אני פשוט לא מצליח לאבחן מקרה כזה.
נתי ביאלסטוק: הבקשה היא לכאורה לתת סוג של שיק פתוח במסגרת אותם תנאים - - -
יונה גוטשטיין: לא, וודאי שלא.
יונה גוטשטיין: ממש לא.
נתי ביאלסטוק: סליחה, עמדתי על זכותך לדבר בלי שתופרעי אז תני לי לפחות לסיים.
נתי ביאלסטוק: הבקשה היא לתת באותה מסגרת של ההיתר סוג של שיק פתוח.
נתי ביאלסטוק: זאת אומרת, אם אתה נופל לתנאי ההיתר אז תוכל לעשות כל פעולה שניתנת שם.
נתי ביאלסטוק: לדעתי, אין הבדל.
נתי ביאלסטוק: אם כך ההיתר ייכתב בצורה כל כך מצמצמת שכנראה - - -
כרמל שאמה-הכהן: אולי בשביל לאפשר להם לזרום נהפוך את השרים לבעלי זכות וטו ולא מצריכים אישור.
אורן לביאן: המטרה שלנו היא מטרה משותפת.
נתי ביאלסטוק: במצב שאורן מתאר היום זה יעכב את העניין מכיוון שאז נצטרך לתת להם פרק זמן סביר ואחר כך פרק זמן סביר לשר השני ואנחנו נגיע לפרקי זמן ארוכים יותר ממה שקורה להם בפועל.
אורן לביאן: כי אתה נותן זכות סירוב, אתה מציע זכות סירוב, זכות וטו.
כרמל שאמה-הכהן: יצטרכו להפעיל אותה.
נתי ביאלסטוק: היום למשל יש תהליכים מול "בזק" שניתנים במנגנון הזה וסך כל הימים ש"בזק" צריכה לחכות אם אנחנו לא רוצים להתנגד הם כ-45 יום לצורך העניין.
כרמל שאמה-הכהן: אני אומר:
כרמל שאמה-הכהן: למה לא באמת שהם יוכלו לעשות הכול במסגרת ההיתר?
כרמל שאמה-הכהן: אם השרים חושבים שפעולה מסוימת בעייתית - - -
אורן לביאן: אז אני רוצה להגיד פה שכשנבוא להכין את ההיתר עם האישור של הצעת החוק אנחנו נפנה אליהם, כמו שעשינו ברישיון, ונגיד להם: תאמרו לנו איזה שירותים אתם רוצים, נבחן אותם ונאשר אותם במסגרת ההיתר ונרשום אותם במפורש.
אורן לביאן: מה שהם מתייחסים זה על שירותים אחרי שההיתר יכנס לתוקף.
ששי שילה: אבל אתה לא יכול לעשות את זה.
ששי שילה: אם אתה כובל את עצמך פה בחוק אתה לא יכול לעשות את זה.
אורן לביאן: כך היה הרישיון.
אורן לביאן: פרלי היתה אז בתהליך, ביקשתם מספר שירותים חדשים, הלכנו לשרים, החתמנו אותם במעמד הרישיון וקבענו אותם ברישיון.
אורן לביאן: מה שאנחנו מדברים, אם אני מבין נכון ותקנו אותי אם לא, שאחרי שיכנס ההיתר לתוקף תרצו לעשות שירות חדש, להתקשר לדוגמה עם בנק איגוד להפיץ אשראי, כמו היום, מה שקורה הוא שאתם מעדכנים אותנו, אנחנו נותנים את אישור השרים ונותנים לכם אישור להפעיל את זה, ואחר כך, בזמננו אנחנו מתקנים את הרישיון, או את ההיתר במקרה הזה.
יונה גוטשטיין: אנחנו באמת מבקשים שכל הסמכויות האלה יועברו להיתר.
יונה גוטשטיין: תזכרו שאחרת אנחנו צריכים לעבור תהליך שהוא תלוי באנשים, במגמות ובחקיקה.
נתי ביאלסטוק: סליחה, את מצטער גברתי אבל "תלוי באנשים" – את מדברת על שני שרים לצורך העניין.
נתי ביאלסטוק: אני חושב שהשרים שהופקדו - - -
יונה גוטשטיין: אני מדברת על עיקרון, על עיקרון שעל פיו פועלים במדינת ישראל, ככל שאני מכירה, גם חברות אחרות וגם מוסדות פיננסיים אחרים.
יונה גוטשטיין: בדרך כלל, כשאתה מדבר על היתר אתה מדבר על מסגרת פעילות, אתה לא מדבר על היתר שאומר שכל דבר שצריך להיכנס אליו הוא פרטני ואחרי שעבר אישור של שרים.
יונה גוטשטיין: אני רוצה לחזור על מה זה אומר.
יונה גוטשטיין: מה שזה אומר, וברור לי לחלוטין מכל מה ששמעתי, אני לא מלווה הרבה זמן, ששיתוף הפעולה הוא יוצא מן הכלל ויש פה מאמץ אדיר לקדם את חברת הדואר, ודאי לא משהו פרטני, אבל מסגרת שבה אתה נותן היתר צריכה להיות המסגרת שמגדירה את גבולות הגזרה.
יונה גוטשטיין: ברגע שהמשמעות של ההיתר היא נייר שכל פעם, בשביל כל אות נוספת שאתה צריך, אתה לא יכול לזוז ימינה ושמאלה כי כל דבר שאתה רוצה לעשות בבנק הדואר, אתה צריך עכשיו לעשות שני דברים, גם לקבל היתר וגם לקבל אישור.
יונה גוטשטיין: איך זה הגיוני?
אורן לביאן: אני לא חושב שאת צודקת.
אורן לביאן: אני אקח דוגמה מהרישיון הקיים של חברת הדואר, הוא נכנס לתוקף ב-1 בינואר 2008.
יואל נוה: 15 בינואר.
אורן לביאן: 15, אתה צודק.
אורן לביאן: לפני כן פנתה אלי חברת הדואר וביקשה ממני להפיץ פיקדונות עבור תאגידים פיננסיים שאינם תאגידים בנקאיים.
אורן לביאן: שקלנו את זה, מצאנו לנכון כן לאשר את זה באופן גורף.
אורן לביאן: הם לא ביקשו להפיץ לתאגידים בנקאיים.
אורן לביאן: אני אומר שאם הם היו מבקשים לכל התאגידים היינו אומרים לא.
אורן לביאן: מצאנו לנכון לאשר תאגידים פיננסיים כי ראינו בזה יכולת לתרום לתחרות.
אורן לביאן: אתם, בזמן ההיתר, יכולים להגיש את כל הבקשות שאתם רוצים, מה שיהיה אפשר לאשר במסגרת שאושרה בסימן 8 – ותבדקי אותי, אין מולי את הרישיון – הפצת פיקדונות עבור תאגידים פיננסיים שאינם תאגידים בנקאיים ללא שתחמנו איזה גוף.
אורן לביאן: לדוגמה הפצת אשראי, הפצת אשראי עבור תאגידים שאינם תאגידים בנקאיים ונדרש לעדכן ולקבל אישור עבור הוספת כל תאגיד.
אורן לביאן: המסגרת הזו נעשית.
יואל נוה: לא, היא לא נעשית.
אורן לביאן: היא נעשית.
יואל נוה: אני אתן דוגמה.
יואל נוה: שאלת אותי על שירותים, אני אתן לך דוגמה.
יואל נוה: אנחנו מפיצים היום אשראי של גוף חוץ בנקאי קטן, בדיוק מה שהחוק רוצה לעשות.
יואל נוה: אנחנו נותנים שירותים על גבי המערכות שלנו לגוף חוץ בנקאי שמתעסק היום במתן אשראי כנגד שיקים במשמרת.
יואל נוה: התהליך הזה, להבנתי, לא עבר אישור שרים, הוא חי בתוך מסגרת הפעילות שלו.
יואל נוה: הוא לא קיבל אישור ספציפי והוא לא היה צריך על פי ההבנות שלנו היום לקבל אישור ספציפי.
יואל נוה: זה ברמה הזאת.
יואל נוה: מחר בבוקר האישור הספציפי הזה לחברה הספציפית הזאת יצטרך לקבל אישור שרים.
יואל נוה: אני גם חושד בעוד עניין עקרוני אחד, לדעתי.
יואל נוה: אמר המפקח, ואולי הוא צודק, שיכול להיות שהשרים לא רוצים שאנחנו נפיץ שירותים פיננסיים עבור התאגידים הבנקאיים הגדולים.
יואל נוה: זה הגיוני.
יואל נוה: אז אפשר להגדיר את זה ככזה.
יואל נוה: אין היגיון לקחת ולאשר כל התקשרות, עם כל חברה ספציפית.
יואל נוה: היום בנק ירושלים כן, אבל השרים אולי לא ירצו מחר שבנק יהב לא.
יואל נוה: למה?
יואל נוה: אין פה תבחינים, אין פה כלום.
יואל נוה: בהקשר הזה זו סמכות גורפת שהיא גם לא כל כך הגיונית.
יואל נוה: אין היגיון לאשר כל התקשרות ספציפית עם כל גורם שאותו צריך להפיץ.
יואל נוה: תגידו מה מותר.
יואל נוה: תגידו בגדול: תאגידים בנקאיים גדולים מעל גודל מסוים לא – אין בעיה.
יואל נוה: אנחנו כבר נעשה את העבודה בתוך אותה מסגרת.
אורן לביאן: יואל, אבל אלה דברים שאפשר לקבוע בהיתר.
אורן לביאן: לעניין הפצת אשראי אתה לא צודק כי ברישיון - - -
יואל נוה: לא, זו סמכות בחוק, זה לא נכון.
נתי ביאלסטוק: אורן, די.
נתי ביאלסטוק: לא לנהל ויכוח.
אורן לביאן: ברישיון כתוב:
אורן לביאן: ניתן להפיץ אשראי עבור גופים פיננסיים שאינם תאגידים בנקאיים, לכן לא היית צריך אישור נוסף.
יואל נוה: אבל מחר בבוקר – יש פה סעיף בחוק, סעיף בחוק היום גובר על ההיתר.
יואל נוה: סעיף בחוק, להבנתי, גובר על ההיתר.
יואל נוה: עד היום כל נושא של הפצה לא היה בחוק ואם היה צריך מתוקף ההיתר או מתוקף העובדה שזה היה שירות עזר כזה או אחר אז הלכנו וקיבלנו את האישור הרלוונטי.
יואל נוה: מחר בבוקר, שירותים שהם אפילו קיימים כרגע, יידרשו עכשיו לאישור שרים בגלל הסעיף הזה.
נתי ביאלסטוק: יואל, אני רוצה להחזיר אותנו לקונטקסט.
נתי ביאלסטוק: מדובר פה בחברת בנק הדואר שהיא חלק מקבוצת הדואר, נקרא לזה ככה, והשרים שיש להם אחריות גם כלפי חברת הדואר, עובדיה והציבור שמקבל את שירותי הדואר ואת שירותי בנק הדואר.
נתי ביאלסטוק: בהסתכלות הכוללת הזאת אחריותם של שני השרים לבוא ולהחליט, לפעמים אחרי הגורם החמישי להגיד לא.
נתי ביאלסטוק: למה?
נתי ביאלסטוק: כי הם לא רוצים שהשירותים האלו ייקחו יותר מדי נפח מפעילות הסניף, כי הפעילות ניתנת על-ידי סניף הדואר, ולפגוע בשירותי הדואר.
נתי ביאלסטוק: יכול להיות שזה שיקול שייכנס.
הרצל בר-מג: זה כבר נקרא - - - בשירות עצמי.
נתי ביאלסטוק: הרצל, אני מבקש.
נתי ביאלסטוק: יכול להיות שזה שיקול שהשרים ירצו לשקול במעמד מתן האישור לחברה החמישית או לפעילות החמישית או השישית או השתיים-עשרה במסגרת היתר מסוים.
נתי ביאלסטוק: לא מדובר פה על נתינת הזכות או חובת האישור והטלתה על שני אנשים סתם.
נתי ביאלסטוק: מדובר פה על שני שרים שיש להם אחריות כבדה מאוד לתקינות המערכת הזו שנקראת הדואר בישראל.
נתי ביאלסטוק: זה לא דבר שצריך לברוח ממנו.
אורן לביאן: אפשר לתת עוד דוגמה.
ברוריה מנדלסון: גם בתחום התקשורת יש צורך באישורים.
ברוריה מנדלסון: גם חברות התקשורת בתוך התחרות מקבלות אישור לשירותים.
נתי ביאלסטוק: לא צריך לתת דוגמאות ספציפיות.
נתי ביאלסטוק: אורן, לא צריך לתת דוגמאות ספציפיות כי הדיון פה ברמת העיקרון.
נתי ביאלסטוק: כל הרישיונות של חברות התקשורת אומרים שמה שכתוב שם - - -
יואל נוה: אתה מדבר פה על גוף פיננסי ולא על גוף תקשורת וזאת אחת הבעיות.
יואל נוה: הגוף הזה פועל במסגרת של תחרות עם גופים פיננסיים.
יואל נוה: זו בדיוק אחת הבעיות המרכזיות שאותה החוק כמובן לא פותר אבל אין מה לעשות.
יואל נוה: אבל צריך להבין שיש פה פיקוח אולי בסטנדרטים שהם מיועדים לגוף תקשורת על גוף שפועל בעולם הפיננסי, ועכשיו, כשנעשתה הפרדה, או כשיעבור החוק ותיעשה ההפרדה, הרי חברת הבת היא חברה שנותנת שירותים פיננסים בלבד.
יואל נוה: נכון, היא צריכה להתקשר עם חברת הדואר וחלק גדול מהשירותים יינתן באמצעות חברת הדואר או על גבי התשתיות שלה, אבל בסופו של דבר יש פה גוף שמטרתו, כמו שהוא מוגדר בחוק, לתת שירותים פיננסיים.
יואל נוה: מסגרת הפיקוח בהקשר הזה – וגם אמרנו את זה תמיד למשרד התקשורת – כל סמכויות הפיקוח שיש למפקח על הבנקים לצורך העניין הזה, למרות שזה עדיין לא תאגיד בנקאי, מקובלות עלינו ואנחנו נשמח לקבל אותם עלינו, בין אם זה יהיה בנק ישראל ובין אם זה יהיה המפקח ממשרד התקשורת.
יואל נוה: צריך לתת לגוף הפיננסי הזה במסגרת המצומצמת שבה הוא פועל – הוא פועל במסגרת מאוד מצומצמת שהוגדרה בחוק ועל זה דיבר גם יושב-ראש הוועדה קודם – לפעול בגמישות ולעשות למען השגת המטרות שקבועות בחוק.
יואל נוה: ולצורך זה יש לו דירקטוריון, ולצורך זה צריכה להיות לו הנהלה, ולצורך זה יש לו חברת אם שצריכה לשקול גם את השיקולים האחרים ויש לו עוד חובות אחרים שלא מוטלים על תאגידים פיננסיים אחרים, כמו הסמכות של השר להורות לו לעשות שירותים וכמו החובה שלו לתת שירותים באופן מאוד נרחב בצורה גיאוגרפית וכלפי אוכלוסיות במקומות שלא מחויבים תאגידים פיננסיים אחרים.
יואל נוה: הדברים האלה קיימים וצריך לעשות פה איזשהו איזון בתוך המהלך הזה.
נתי ביאלסטוק: זה נכון.
נתי ביאלסטוק: אני לא רואה איך זה פוגע במטרות האלה.
אורן לביאן: יואל, זה האיזון.
אורן לביאן: אני אתן עוד שתי דוגמאות.
אורן לביאן: למשל, תרצו לתת שירות פיננסי עבור גוף שלא חלה עליו רגולציה והלבנת הון, ועדיין יש כאלו גופים בישראל - - -
יואל נוה: אבל חלה עלינו רגולציה והלבנת הון.
יונה גוטשטיין: חלה עלינו בצורה לא פחות מאשר על בנקים.
אורן לביאן: לא משנה.
אורן לביאן: או יכול להיות שתרצו להפיץ למשל פיקדונות לא של תאגיד בנקאי, לא של מוסד פיננסי מוכר אלא של אדם מסוים.
יונה גוטשטיין: אבל זה כתוב פה, זה כתוב בחוק, זה מוגבל בחוק.
יונה גוטשטיין: ברשותך אני רוצה לתת עוד איזשהו היבט קצת יותר נרחב, אם יורשה לי.
יונה גוטשטיין: קודם כל, כתוב: מכוח סמכותו על פי דין.
יונה גוטשטיין: דבר שני, אין ספק שאתם יכולים להגביל בהיתר וזה מאוד הגיוני.
יונה גוטשטיין: כשדיברנו על הגבלות לפי סוג לא חשבנו שתכתבו – וגם לא נבקש את זה –בהיתר שאנחנו יכולים להפיץ כל שירות פיננסי.
יונה גוטשטיין: ברור שזה יהיה מוגבל, למשל לגוף שהוא מפוקח, שירות פיננסי של גוף מפוקח.
יונה גוטשטיין: זה מה שנקרא מגבלה לפי סוג, בעיני.
יונה גוטשטיין: אני רק רוצה לתת ברשות
יונה גוטשטיין: כם את התמונה הקצת יותר רחבה ולהגיד מאיפה בא התסכול שלנו כי אנחנו כל כך מסכימים אתכם על המטרות של החוק וכל מה שכתוב בהצעת החוק כל כך מקובל עלינו.
יונה גוטשטיין: אם תסתכלו, את אותה הערה יהיה לנו שלוש פעמים אז אני אומרת אותה מראש כי בעצם על כל דבר שאנחנו רוצים לעשות, חוץ מאשר (1), (2), (3) בסעיף 88א אנחנו צריכים לקבל אישור.
יונה גוטשטיין: אנחנו רוצים לעשות אפצ'י?
יונה גוטשטיין: אנחנו צריכים לקבל אישור מיוחד משני השרים.
יונה גוטשטיין: זה קיים ב-(7), ב-(8) לגבי כל השירותים הפיננסיים וזה גם לגבי הסעיף ששכחו למחוק ב-88ה(א) לגבי שירותי עזר.
יונה גוטשטיין: כל דבר שאנחנו רוצים לעשות, נלווה, לא נלווה, לכול אנחנו צריכים לקבל את אישור השרים, אז בשביל מה ההיתר הזה?
יונה גוטשטיין: החוק אמר: הנה המטרות שלכם.
יונה גוטשטיין: אמרו לנו: רגע, מטרות זה לא מספיק טוב, אתם עוד לא בנק, אי אפשר להעניק לכם סמכות רק מכוח חוק.
נתי ביאלסטוק: את חושבת שאפשר לוותר על ההיתר?
יונה גוטשטיין: לא, אני מבקשת שההיתר - - -
נתי ביאלסטוק: אפשר לוותר על ההיתר וללכת רק לאישור שרים?
יונה גוטשטיין: תראה, אנחנו לא עושים פה משחק, אנחנו מדברים על מטרות אמתיות.
יונה גוטשטיין: אני מבינה שאתה המפקח?
נתי ביאלסטוק: לא, אני חבר של המפקח.
יונה גוטשטיין: אנחנו באמת רוצים לעשות את הדברים שלהם נועד החוק באחריות רבה.
יונה גוטשטיין: באחריות רבה זאת אומרת שאנחנו מוכנים כמובן שההיתר יהיה – היופי בהיתר הוא שברגע שהוא נקבע על פי סוגים הוא גם יכול להתפתח, כמו שנעשה עם בנקים שונים אגב ועם מוסדות אחרים.
יונה גוטשטיין: הוא יכול להתפתח לפי סוגים עם ההתפתחות של בנק הדואר, הוא לא כרוך בחקיקה והפרוצדורה היא מאוד ברורה.
יונה גוטשטיין: אפשר לקבוע בהיתר סוגים.
יונה גוטשטיין: אפשר להרחיב אותו או לצמצם אותו עם הזמן ואפשר להוציא את זה מהחוק.
יונה גוטשטיין: אני חושבת שזו דרישה מאוד הגיונית והיא אפילו לא סובסטנטיבית.
יונה גוטשטיין: היא רק פרוצדוראלית כדי לאפשר לחברה הזו לעבוד כמו שצריך ולהגשים את המטרות.
יונתן רזניק: האינטרס והתיאבון פה של בנק הדואר הם מובנים וברורים אבל כמו שציין המפקח על הדואר מוקדם יותר, לפעמים האינטרסים והראייה של השרים הם רחבים יותר.
יונתן רזניק: התהליך שמוצע פה הוא תהליך שמאזן בין שני הרצונות האלה, בייחוד שהיום המפקח על בנק הדואר לא מעכב את הפעילות של החברה.
יונתן רזניק: צריך להשאיר את זה ככה.
יונתן רזניק: מדובר פה בגוף שהוא אמנם גוף פיננסי אבל זה עדיין לא בנק, זה רחוק מאוד מלהיות בנק.
יונתן רזניק: צריך שההתחלה שלו תהיה התחלה מדורגת, התחלה שהיא בשליטה ואחרי זה נתקדם.
יונתן רזניק: היום למעשה המפקח לא מעכב להם שום דבר.
יונתן רזניק: יש בהצעה הנוכחית איזשהו איזון בין רצון הבנק לבין האינטרסים של השרים והרצון שהבנק ייתן שירותים שיהיו מפוקחים עם ראיה רחבה יותר.
יואל נוה: לצורך העניין הזה הרי כתוב בחוק ויש היתר שצריך להיות מאושר, אם אני מבין נכון, גם כן באותה פרוצדורה.
יואל נוה: והרי ההיתר הוא זה שנותן את מגרש המשחקים והוא זה שמגביל.
יואל נוה: הוא הרי לא יכול להתיר יותר ממה שכתוב בחוק, הוא רק יכול להגביל יותר.
יואל נוה: אז אחרי שניתן ההיתר ונעשתה כל המחשבה, והוא הוגדר ותחליטו שאת זה כן ואת זה לא והכול טוב ויפה - - -
כרמל שאמה-הכהן: אבל אחרי זה, אם תרצו משהו שהוא לא כלול בהיתר?
יואל נוה: לא נוכל לעשות מה שלא כלול בהיתר אלא נצטרך לבקש לשנות.
ברוריה מנדלסון: אם תרצו לתת עוד שירות?
כרמל שאמה-הכהן: אז אתם מגבילים את הגמישות שלכם?
יואל נוה: לא.
יואל נוה: אני אומר: ההיתר הוא תולדה של החוק.
יואל נוה: מה שקרה פה הוא שיש שלוש שכבות, כמו שנאמר קודם.
יואל נוה: יש חוק, שהרי אי אפשר לצאת מהמסגרות שלו והוא מקובל לצורך העניין, והוא כבר הגביל את הפעילות של בנק הדואר בתחומים שאליהם התייחסת קודם, אדוני היושב-ראש.
יואל נוה: מעבר לזה, יש את ההיתר.
יואל נוה: ההיתר, מטבע הדברים, יקבע הגבלות נוספות ויקבע תנאים לפעילות.
יואל נוה: ולאחר שניתן ההיתר על ידי אותו גורמים מפקחים, כל שירות חדש במסגרת אותם כללים שנקבעו בהיתר הוא באופן ספציפי צריך לקבל אישור נוסף על-ידי שני שרים.
דנה נוייפלד: כל שירות חדש ראוי שייבחן, ויש פה כמו שאמר יונתן ובצדק – עוד לא ראיתי מפוקח שהוא בעד הגדלת הרגולציה או בעד שמירת הרגולציה כמו שהיא.
דנה נוייפלד: זה ברור.
דנה נוייפלד: המתח הוא ברור.
דנה נוייפלד: יחד עם זאת, כמו שיונתן הסביר, יש פה אחריות רחבה יותר וראייה רחבה יותר שהיא לגיטימית במקרה של הדואר ושל בנק הדואר וממילא לא הצלחתם להצביע על מקור לבעיות ולכן אנחנו בכל זאת מבקשים, יושב-ראש הוועדה, להשאיר את ההצעה כמו שהיא ולאשר אותה.
יואל נוה: רק בשורה התחתונה צריך לזכור שבהצהרת הכוונות של המשרד או של הממשלה בהצעת החוק דובר על כך שהולכים להרחיב את השירותים ולהסיר חסמים בפעילות של בנק הדואר, הרי שהמנגנון המשולש הזה הוא רק מכביד יותר.
נתי ביאלסטוק: הוא רק מתווה את הדרך לעשות את זה.
יואל נוה: לא, הוא מכביד על הפעילות.
הרצל בר-מג: אני רוצה להגיד משהו.
הרצל בר-מג: אנחנו צריכים לזכור, כפי שהציג אורן בהתחלה, בנק הדואר לא משיג את המטרות שלו היום בגלל החסמים שעומדים בפניו, והוא הציג את הסרת החמסים כמטרה ראשונה.
הרצל בר-מג: בוויכוח בינינו שניטש פה עכשיו אנחנו טוענים שמנגנוני האישור בהצעת החוק מחמירים לעומת המצב הקיים ומשרד התקשורת ומשרד האוצר אומרים: לא, הם לא יותר מחמירים, הם אותו דבר כמו המצב הקיים.
הרצל בר-מג: נלך לשיטתם ואני שואל: אם הם נותרו במצב הקיים, איפה השינוי הדרמטי?
הרצל בר-מג: איפה הסרת החסמים?
הרצל בר-מג: אנחנו מחמיצים את המטרה העיקרית.
הרצל בר-מג: איך בנק הדואר יוכל להשיג את מה שהוא לא השיג עד עכשיו בגלל החסמים אם לא הסירו את החסמים האלו?
נתי ביאלסטוק: המצב הקיים נשאר לעניין הליך האישור לצורך העניין אבל החוק מרחיב ומאפשר להם לתת שירותים נוספים שהיום הם לא יכולים.
ברוריה מנדלסון: מגוון השירותים גדל.
יונה גוטשטיין: באישור יכולנו גם קודם.
הרצל בר-מג: זה לא משנה דבר.
הרצל בר-מג: הצעת החוק הזו, מבחינת הרחבת השירותים, בואו נהיה כנים, לא משנה דבר לעומת המצב הקיים.
הרצל בר-מג: היא לכל היותר, כמו שאנחנו חושבים, מחמירה.
הרצל בר-מג: שנדע את האמת.
נתי ביאלסטוק: זו האמת בעיניך, הרצל.
נתי ביאלסטוק: לדעתנו הצעת החוק מרחיבה את מגוון השירותים.
הרצל בר-מג: לא, לשיטתכם.
הרצל בר-מג: הרי אתם אומרים שזה לא משנה כלום, אני לא אומר, לא לשיטתי.
נתי ביאלסטוק: אמרתי שזה לא משנה כלום לעניין תהליך האישור.
הרצל בר-מג: מה זה "תהליך האישור" – זה הסרת החסמים.
הרצל בר-מג: מה היו החסמים עד עכשיו?
נתי ביאלסטוק: הרצל, עדיין תהליך האישור יחול על יותר שירותים ממה שהוא היה יכול לחול קודם.
נתי ביאלסטוק: זה הכול.
כרמל שאמה-הכהן: מה עם האלמנט להגביל את השרים בזמן מתן התשובה כדי שלא יהיו עיכובים?
הרצל בר-מג: אז אני רוצה להגיד לך בעניין הזה: היום שר התקשורת מוגבל ברישיון של חברת דואר ישראל, הוא צריך לתת תשובה על שירות חדש שאנחנו מבקשים תוך 30 ימים.
הרצל בר-מג: ביקשנו כ-15 שירותים כאלה מאז שקמה החברה, לא היה ולו מקרה אחד שמשרד התקשורת עמד אפילו ב-60 ימים.
הרצל בר-מג: היה מקרה שחיכינו שנתיים ובסוף לא קיבלנו.
ברוריה מנדלסון: אדוני, מדובר פה בתחום הדואר.
ברוריה מנדלסון: אני חושבת שבתחום בנק הדואר יעיד יואל שזה לא קרה מעולם.
כרמל שאמה-הכהן: אני מדבר על מנגנון שאם לא אישור השרים תוך 30 ימים, נניח, תחשב הבקשה כמאושרת.
הרצל בר-מג: מצוין.
נתי ביאלסטוק: זה מנגנון failing.
הרצל בר-מג: מצוין, לא הסכימו לתת לנו את זה.
נתי ביאלסטוק: דרך אגב, זה כנראה מאריך את לוחות הזמנים בהתנהלות מול בנק הדואר.
נתי ביאלסטוק: כי כיום הם מקבלים את זה בפחות זמן מ-30 יום.
כרמל שאמה-הכהן: זה עדיין לא מונע ממך לתת את זה בפחות זמן.
אורן לביאן: צריך לקחת לתשומת הלב שההצעה הזו יכולה לשנות את מערכת העבודה עם בנק הדואר.
אורן לביאן: היום בנק הדואר יודעים שהם צריכים לקבל את האישור, הם טורחים – ואני אומר את זה לחיוב – מבעוד מועד לעדכן אותנו, לעדכן אותנו בתהליך, לשמוע את ההתייחסות שלנו, כך ברגע שהם רוצים להפעיל הם מקבלים את זה, ותתקנו אותי אם אני טועה, בטווח של ימים בודדים.
אורן לביאן: שני שרים, לא אחד, שני שרים.
אורן לביאן: כשאתה יוצר מנגנון כזה בחוק - - -
הרצל בר-מג: אורן, מי לידינו יתקע שכאשר השרים יתחלפו - - -
כרמל שאמה-הכהן: רגע, להפסיק להפריע אחד לשני.
אורן לביאן: אני אענה לך על הכול.
הרצל בר-מג: אתה תהיה מנכ"ל של איזה משרד, יבוא מישהו אחר במקומך.
אורן לביאן: אז מה?
אורן לביאן: הוא בתפקיד שלי, יש לו אותה חובה.
כרמל שאמה-הכהן: תגיד לי מה הבעיה עם המנגנון הזה.
אורן לביאן: כשאתה קובע מנגנון כזה אתה מתמרץ אותם לא לעדכן אותנו מבעוד מועד.
כרמל שאמה-הכהן: אל תאשר להם.
דנה נוייפלד: לא, צריך סיבה.
כרמל שאמה-הכהן: הסיבה היא כי לא הכינו כמו שצריך.
דנה נוייפלד: זו לא סיבה.
אורן לביאן: אתה לא יכול.
כרמל שאמה-הכהן: בטח שזו סיבה.
כרמל שאמה-הכהן: אם אין לך סיבה לא לאשר אז תאשרי.
דנה נוייפלד: בכל מקרה סעיפים של אישור שכאלה, שאתה מדבר עליהם, ממילא דורשים שהאישור יהיה 30 יום מקבלת המידע המלא.
דנה נוייפלד: זה בכל מקרה צריך להיות, זו לא שאלה.
נתי ביאלסטוק: אם המשרד לא ירצה לאשר את זה תוך 30 ימים זה לא יאושר תוך 30 יום גם במקרים כאלה כי תמיד יהיו חסרים לי טפסים.
כרמל שאמה-הכהן: תראה, אם השרים באים לשחק משחקים, ישחקו משחקים.
כרמל שאמה-הכהן: יש תקשורת, יש חברי כנסת, יבקרו אותם, אבל תהיה מסגרת לדברים.
אורן לביאן: גם אם לא רוצים צריך לנמק.
כרמל שאמה-הכהן: נו, זה מה שאמרתי, אז אני לא מבין מה הבעיה.
אורן לביאן: לא יכולים להגיד סתם "לא", כי בא להם.
כרמל שאמה-הכהן: תנמק, ואם תנמק ותגיד שהם לא היו בסדר הנימוק הזה יעמוד למבחן.
אורן לביאן: אבל אז זה יגרור - - -
כרמל שאמה-הכהן: אתם רוצים שיקים פתוחים לכול, הבנתי את הגישה שלכם כבר.
כרמל שאמה-הכהן: אתם רוצים הכול, הכול אצלכם.
כרמל שאמה-הכהן: זה לא הולך ככה בחיים.
כרמל שאמה-הכהן: הרי אתם לא מעלים נימוק.
כרמל שאמה-הכהן: אני מנסה לשאול אתכם.
נתי ביאלסטוק: אני הסברתי.
אורן לביאן: בנק ירושלים רצה להתקשר עם בנק הדואר - - -
כרמל שאמה-הכהן: אז עדיין אני אומר לך: יש לך 30 ימים עם אפשרות לסרב כפוף לנימוק, מה הבעיה?
נתי ביאלסטוק: הנימוק שלי לתת את האישור פוזיטיבית של השרים הוא מכיוון שהשרים אחראים על מערכת שלמה והם צריכים לראות את התמונה כולה ואז הם יוכלו לתת אישור גם במסגרת היתר, להחליט איקס מסוים של נימוקים שיצטרכו לנמק אותם היטב ולהגיד "לא".
כרמל שאמה-הכהן: שיגידו "לא", מה הבעיה?
כרמל שאמה-הכהן: מה הבעיה עם 30 הימים?
כרמל שאמה-הכהן: הוא מדבר אתי פה על ימים, נתתי לו פי חמש או פי עשר, תלוי על כמה ימים הוא מדבר.
אורן לביאן: זה תלוי בשיתוף פעולה אתם.
אורן לביאן: אני הסברתי לך, אתה יוצר פחות מוטיבציה לשתף פעולה.
כרמל שאמה-הכהן: הם רוצים אישור, המוטיבציה שלהם לקבל את האישור שלך.
כרמל שאמה-הכהן: אם הם יתנו לך פתח, אם הם חושדים בך שאתה לא רוצה לתת את האישור ואם הם לא יציגו נתון מסוים או לא יכינו הכנה כמו שצריך ולך יהיה בסיס לנמק לא לאשר, אז מה?
אורן לביאן: אני לא הבנתי מאיפה נובע החשש שלהם היום שהם לא מקבלים את האישורים במועד.
כרמל שאמה-הכהן: אנחנו נקבע כך - - -
דנה נויפלד: אם זה הכיוון שהוועדה הולכת אליו אני רוצה לבקש שתי בקשות.
דנה נויפלד: האחת, יש לנו אישור של שני שרים ולכן צריך לתאם ביניהם, יש לנו מנגנון דומה לזה כבר בחוק התקשורת.
דנה נויפלד: דבר שני, שתהיה אפשרות להארכת המועד, שהמפקח יכול לבקש זמן נוסף.
ברוריה מנדלסון: שמראש זה יהיה 30 פלוס 30, 30 לשר התקשורת, 30 לשר האוצר.
ברוריה מנדלסון: לאישור.
נתי ביאלסטוק: כי אחרי ששר האוצר לא אמר כלום תוך 30 יום, שר התקשורת - - -
אורן לביאן: אתם תפסידו.
ששי שילה: אני אגיד לכם משהו.
ששי שילה: אתם אומרים: תפסידו.
ששי שילה: אנחנו מדברים על חקיקה, אנחנו מדברים על משהו שלא פרסונלי, אני חייב לומר.
ששי שילה: זה לא אורן, שעושה את כל המאמצים ויש תקשורת מצוינת ויש תקשורת מעולה עם השר והכול בסדר, אנחנו מדברים על משהו שהוא לא פרסונלי, הוא לא אישי.
ששי שילה: מחר אני לא אהיה, אתה לא תהיה, השר לא יהיה ויהיו פרסונות אחרות לגמרי.
ששי שילה: אף אחד מיושבי החדר לא יהיה.
ששי שילה: זה משהו שהוא לטווח ארוך.
ששי שילה: לכן יש מקום לקבוע פה עגינה.
ששי שילה: אני רוצה להגיד גם משהו מההיבט האחר באותו עניין של גמישות.
ששי שילה: גם אנחנו שבאים לאותם שותפים עסקיים ואומרים להם שאנחנו יכולים להגיד לכם: go, no go תוך פרק זמן קצוב – וההצעה שלך היא מצוינת אגב בהקשר הזה – אז אנחנו יודעים לתת להם וודאות.
ששי שילה: אנחנו לא יכולים להשאיר אותם באוויר, להגיד להם: אנחנו צריכים לקבל אישורי שני שרים וכו'.
ששי שילה: הם יגידו לנו: טוב, כשתקבלו את אישורי השרים תבואו תדברו אתנו, לא עכשיו.
ששי שילה: זה נותן וודאות גם עסקית וגם ברמה הניהולית ולכן אני חושב שלהגביל את זה בזמן זו הצעה סבירה וטובה.
ברוריה מנדלסון: יש לי הצעה שאומרת שאולי בהיתר נקבע את המועדים למתן האישורים.
ברוריה מנדלסון: זה סעיף קצת מסובך כי צריך לקבוע גם את המועדים וגם שזה יהיה מלוא המידע.
כרמל שאמה-הכהן: חברים, אנחנו דנו על סעיף (1) כבר כמעט 40 דקות.
כרמל שאמה-הכהן: אני חושב שמיצינו את הדיון.
כרמל שאמה-הכהן: ההצעה שתאושר היא כפי שאמרתי, השרים יתנו את אישורם תוך 30 ימים.
ברוריה מנדלסון: כל אחד 30 ימים, סך הכול 60?
נתי ביאלסטוק: אני אציע את המנגנון הבא, אדוני, ששירותים במסגרת ההיתר יצטרכו להינתן על-ידי שר התקשורת, אם הוא לא אמר כלום תוך 30 ימים יראו את זה כהסכמתו ואז צריך לתת לשר האוצר עוד 30 ימים לתת את הסכמתו גם, כי שר האוצר לא יודע מה עמדת שר התקשורת עד ששר התקשורת לא אומר לו את זה.
יונה גוטשטיין: אנחנו לא נצליח לעשות את זה.
כרמל שאמה-הכהן: מה מונע משר האוצר לגבש את העמדה שלו?
כרמל שאמה-הכהן: למה הוא תלוי בעמדה של שר התקשורת?
נתי ביאלסטוק: מכיוון שנדרשת הסכמת שרים.
כרמל שאמה-הכהן: הסכמה זה משהו אחר, נפגשים בסוף.
כרמל שאמה-הכהן: אני מוכן שאם יש מחלוקת ביניהם יהיו להם עוד 15 ימים, רק במידה ויש מחלוקת.
כרמל שאמה-הכהן: אם שניהם מסרבים - - -
נתי ביאלסטוק: הגורם המקצועי שמכין את העמדה זה משרד התקשורת.
נתי ביאלסטוק: זה המנגנון גם שיש מול "בזק".
דנה נויפלד: הסיבה היא שיש שיקולים שונים ששר האוצר שוקל אותם לעומת שר התקשורת.
דנה נויפלד: שר התקשורת בא מראייה של גם בנק הדואר וגם הראייה הדוארית.
כרמל שאמה-הכהן: שניהם מתחילים לחשוב ביום שמבקשים מהם.
כרמל שאמה-הכהן: התהליך לא תלוי אחד בשני.
נתי ביאלסטוק: אני אומר שזה המנגנון שמקובל בגלל שהבקשה מוגשת לשר התקשורת לצורך העניין, אם הוא שותק שר האוצר עדיין יכול להגיד שהוא מסרב, גם אם שר התקשורת הסכים.
יונתן רזניק: גם מדובר פה בשירותים פיננסיים.
יונתן רזניק: הדחיפות שמציגים פה בנק הדואר היא לא כזאת קריטית לעומת החשיבות של הבחינה שצריכה להתבצע.
דנה נויפלד: צריך לזכור שאלו כספי ציבור, יש פה אלמנטים מאוד משמעותיים, בכל הכבוד לבנק הדואר.
יונתן רזניק: יש פה דברים קצת יותר רחבים שהדחיפות יכולה לחכות.
כרמל שאמה-הכהן: אם אין הסכמה בין השרים תהיה להם הארכה של 15 ימים.
דנה נוייפלד: לא, אם אין הסכמה, אין הסכמה.
כרמל שאמה-הכהן: אם אין הסכמה בין השרים.
אורן לביאן: אם אין הסכמה אין אישור.
נתי ביאלסטוק: אם אין הסכמה אין אישור כי אתה צריך הסכמה פוזיטיבית של שני שרים.
כרמל שאמה-הכהן: אם אין הסכמה לבקשה אפשר לתת גם את אי-ההסכמה אחרי יומיים, אתם לא צריכים לתת עוד זמן כדי לתת אי הסכמה.
כרמל שאמה-הכהן: אני מדבר על מקרה שאין הסכמה בין שני השרים ועדיין אחד רוצה לשכנע את השני אז תהיה להם הארכה.
כרמל שאמה-הכהן: הרי אם רוצים לתת תשובה חיובית - - -
דנה נויפלד: ממילא אפשר לתת תשובה חיובית לפני תום הזמן.
דנה נויפלד: אתה מדבר על פרק זמן מקסימלי.
דנה נויפלד: זה בסדר, בכל מקרה אם רוצים להסכים יכולים גם תוך שעתיים.
דנה נויפלד: זאת לא השאלה.
דנה נויפלד: השאלה היא כמה זמן לוקח לבחון את הבקשה והשאלה באיזה שירות מדובר, יכול להיות שהשירותים שם מורכבים.
דנה נויפלד: לבוא ולקבוע סד זמנים – כל הדיון הזה אגב הוא דיון תיאורטי כי עוד לא דיברנו על איזה שירותים מדובר.
אורן לביאן: ובאיזה הסכמים.
דנה נוייפלד: אני מבקשת שנייה לעשות סדר.
דנה נוייפלד: יינתן היתר, ההיתר יפרט שירותים, אנחנו באים ומדברים עכשיו על מספר שירותים נוספים שהם יהיו שירותים חדשים שכרגע אנחנו בכלל לא יודעים מהם אותם שירותים.