GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
כרמל שאמה-הכהן: אם אני נותן לך בביטול עסקה 10%, הלוואי וכולם יבטלו את העסקה ויחזירו לי את המים.
דוד ביטון: לגמרי לא.
דוד ביטון: ההשקעה שלי לאותו מנוי היא לשנה קדימה.
דוד ביטון: ההכנות שלנו הם לשנה קדימה.
דוד ביטון: אני לא מכין את העסק שלי לחודש קדימה ולא מחכה שב-31 או ב-1 לחודש יתייצב תור של אנשים.
דוד ביטון: כל עסק עושה ומכין את עצמו לפחות שנה קדימה.
כרמל שאמה-הכהן: אנחנו חוזרים על אותם טיעונים.
כרמל שאמה-הכהן: אני מעוניין לשמוע טיעונים חדשים.
דוד ביטון: אני חושב שאנחנו קצת סטינו.
דוד ביטון: נגיע גם לעניין המספר והאחוזים.
דוד ביטון: זה שיש סטודיו במכון הכושר והוא יכול להפסיד או לא – השיחה והדיון התחילו בהבדל בין "סטודיו סי", שהוא סטודיו פרטי, לבין סטודיו במכון הכושר ש-50% מהמתאמנים הם בעצם מתאמנים בסטודיו של מכון הכושר.
דוד ביטון: בעצם הוועדה אומרת שאפשר לאפשר פגיעה ב-50% מהמתאמנים בחדר הכושר, אבל לא ב-100% מהמתאמנים בסטודיו?
דוד ביטון: זאת בעצם המהות.
דוד ביטון: החוק עושה אפליה.
דוד ביטון: מתאמני חדר הכושר בסטודיו יהיו מוגנים ויאפשרו להם ביטול עסקה ואותם מתאמנים של הסטודיו לא יהיו מוגנים.
דוד ביטון: למה?
דוד ביטון: מה האפליה ומה ההבדל, לצורך העניין?
דוד ביטון: להיפך.
דוד ביטון: אותו היגיון שחל על מתאמני הסטודיו שלגביהם אתם אומרים: זה חוג וצריך לתכנן, גם אנחנו חוג לכל דבר ועניין.
דוד ביטון: גם במכוני הכושר, 50% מהפעילות שלהם מיוחדת לסטודיו.
דוד ביטון: הם צריכים לתכנן את אותו תכנון.
דוד ביטון: אותו היגיון שחל על סטודיו פרטי, חל גם על מכון הכושר.
דוד ביטון: הוא צריך לדעת כמה מאמנים לשכור לחודש הבא ולעוד חודשיים, כי הוא צריך לדעת מה מסת המתאמנים שלו.
דוד ביטון: הוא צריך לדעת איזה כוח אדם צריך, איזה אולמות להחכיר.
דוד ביטון: כל מה שסטודיו צריך לעשות, גם מכון כושר צריך לעשות.
דוד ביטון: זה מבחינת ההפרדה.
דוד ביטון: עכשיו בוא נדבר על האחוז.
דוד ביטון: לעניות דעתי, לזרוק איזה מספר - - -
כרמל שאמה-הכהן: אתה אולי זורק, אני לא זרקתי שום מספר.
אתי בנדלר: אדוני היושב ראש, תרשה לי לקטוע את דברי עורך דין ביטון כי יש כאן משהו מאוד מהותי.
אתי בנדלר: הטעיתי את הוועדה ואת המוזמנים.
אתי בנדלר: אמרתי שלא היתה הצבעה אלא על סעיף קטן א'.
אתי בנדלר: פשוט לא הספקתי לרשום שהיתה הצבעה.
אתי בנדלר: מסתבר שהיתה הצבעה בוועדה - - -
לאה ורון: היתה הצבעה פה אחד.
לאה ורון: השתתפו בה: כרמל שאמה-הכהן, יוליה שמאלוב-ברקוביץ, יואל חסון ועמיר פרץ.
אתי בנדלר: לכן, גם הנושא הזה, למשל, שעו"ד ביטון עומד לטעון לגביו, לגבי ה-10%, הוא הוכרע כבר בוועדה.
דוד ביטון: ולגבי קאנטרים?
אתי בנדלר: זה לא הוכרע.
אתי בנדלר: ההכרעה שזה יחול על כל סוגי חדרי הכושר, לרבות בקאנטרים.
אתי בנדלר: לא דובר עדיין על הגדרה של מהו חדר כושר.
דוד ביטון: יש הגדרה בחוק.
אתי בנדלר: זה בתוספת.
אתי בנדלר: התוספת עדיין לא הוקראה.
אתי בנדלר: זאת אחת ההערות שגם אני התכוונתי להעלות בפני הוועדה.
אתי בנדלר: הנושא של 10% הוכרע.
דוד ביטון: החוק מדבר על חדרי כושר ואת אומרת שאולי נכלול בו קאנטרים, או שמלכתחילה הוא חל גם וגם?
אתי בנדלר: העקרונות שהוצבע לגביהם: דובר על חדרי כושר במובן הרחב ביותר.
אתי בנדלר: ההגדרה של חדר כושר מופיעה בפרט הראשון, או בסעיף 1 לתוספת, שהוועדה עדיין לא קראה, ולכן היא לא שמעה הערות בקשר לעניין הזה.
אתי בנדלר: לגבי זה, עדיין לא היתה הכרעה.
דוד ביטון: לא, אני רוצה לומר כמה מילים לגבי ה-10%.
דוד ביטון: קודם כל, חשוב לציין לגבי התחום של מכוני הכושר.
דוד ביטון: זה תחום רווי בפעילות ובמתחרים.
דוד ביטון: זה לא חברות סלולאר, זה לא בנקים עם ארבעה או חמישה גופים עיקריים.
דוד ביטון: זה לא חברות סלולאר עם ארבעה או חמישה מתחרים.
דוד ביטון: בכל עיר יש עשרות מכונים.
דוד ביטון: בארץ יש אלפי מכונים.
דוד ביטון: כוחות השוק כבר מיצבו לצורך העניין את המחיר ואת התמחור.
דוד ביטון: סף רווחיות הוא סף רווחיות נמוך.
דוד ביטון: כל אחד מבין את ההבדל והלוגיקה לגבי תמחור של מנוי שנתי שיש לך כלפיו ודאות כלכלית לגבי כלל התכנית העסקית שלך.
דוד ביטון: גם למכוני כושר זאת פעילות עונתית כשבחודשי הקיץ נחתכים המנויים כמעט ב-50%.
דוד ביטון: גם לכך הם צריכים להיערך.
דוד ביטון: אין להם זכות לבוא ולפטר עובדים מהיום למחר, חודש כן וחודש לא.
דוד ביטון: כל ההיגיון הזה צריך לחול בראייה של עסק עם עלויות תקורה מאוד גבוהות.
דוד ביטון: לגבי ה-10%, אנחנו בדקנו קצת בעולם – זה לא נהוג.
דוד ביטון: הבדלים בין מנוי חודשי למנוי שנתי עומדים על בין 25% ל-35%.
דוד ביטון: זה פחות או יותר מה שחל בעולם.
דוד ביטון: צריך לעשות איזו בדיקה רצינית ומקצועית.
דוד ביטון: אנחנו יודעים מה היה פה בדיון האחרון, כשזרקו 20%, 5%, 10%.
כרמל שאמה-הכהן: תפנה למי שזרק.
כרמל שאמה-הכהן: אני עשיתי את הבדיקות שלי.
כרמל שאמה-הכהן: נפגשתי עם מכוני כושר ונפגשתי עם מתאמנים.
כרמל שאמה-הכהן: לוועדה יש גם ניסיון בנושא הזה של השתחררות מהסכמים, דמי ביטול עסקה.
כרמל שאמה-הכהן: זה היה בתחום הסלולאר ומחקנו את זה לגמרי.
כרמל שאמה-הכהן: עברנו גם מצרכנים כבולים לאחוז מסוים ואחרי זה הורדנו את זה לאסף.
כרמל שאמה-הכהן: יש את זה בתחום הטלוויזיה, הכבלים והלוויין.
כרמל שאמה-הכהן: יש את זה בביטול עסקאות במוצרים כאלה ואחרים.
כרמל שאמה-הכהן: יש גם את ההיגיון הבריא של מדתיות.
כרמל שאמה-הכהן: מצד אחד, רצינו שהצרכן ירגיש משוחרר.
כרמל שאמה-הכהן: אני אומר לך שמאז הדיון בחוק אנשים תפסו אותי ברחוב והם אומרים: תגיד, מה החלטתם?
כרמל שאמה-הכהן: למה אני צריך להיות כבול אליהם?
כרמל שאמה-הכהן: אם אני משוחרר מחברת סלולאר, שמשקיעה מיליארדים בתשתיות, פורסת אנטנות ברמה ארצית, נותנת התחייבויות למדינה, משלמת תמלוגים של מאות מיליונים למדינה, למה אני צריך להיות כבול למכון כושר?
כרמל שאמה-הכהן: אני רוצה להתחיל להתאמן ולדעת שאין לי על הראש התחייבות פיננסית, שלחלקנו היא התחייבות כבדה.
כרמל שאמה-הכהן: למה אני צריך להיות כבול?
כרמל שאמה-הכהן: אנשים באו בביקורת לוועדה שאין בכלל צורך ב-10%.
כרמל שאמה-הכהן: הציגו פה תמונה, שאני לא בטוח שהיא נכונה.
כרמל שאמה-הכהן: ההתנהגות של מכוני הכושר, אני לא בטוח שהיא נכונה.
כרמל שאמה-הכהן: אמרו שכולם יפשטו רגל.
כרמל שאמה-הכהן: אמרנו שאנחנו ניקח מקדם זהירות.
כרמל שאמה-הכהן: לא קרה כלום.
כרמל שאמה-הכהן: עד עכשיו כולם היו כבולים אז נלך בצורה כזאת.
כרמל שאמה-הכהן: אין לי ספק שבסופו של דבר כולם ישתחררו כי ה-10% האלה מיותרים לגמרי.
כרמל שאמה-הכהן: אמרנו, אוקיי, ניקח מקדם זהירות.
כרמל שאמה-הכהן: אנחנו לא רוצים לפגוע בפרנסה של אף אחד.
כרמל שאמה-הכהן: אנחנו מעדיפים להיות יותר זהירים, גם אם התהליכים ייקחו יותר זמן.
כרמל שאמה-הכהן: נכון, היה פה חבר ועדה אחד שבבוקר אמר לי משהו ובצהריים נכנס ואמר לוועדה משהו כי לחצו אותו.
כרמל שאמה-הכהן: בוא, אנחנו ערב בחירות.
כרמל שאמה-הכהן: אנשים מפעילים לחץ על חברי כנסת, גם במונחים של פריימריס ודברים כאלה, אז יש כאלה שקצת מתנדנדים.
כרמל שאמה-הכהן: אבל, הקול של הוועדה היה עקבי והוכרע בצורה ברורה והוא הלך על-פי אמות מידה שהיו בשנים האחרונות בוועדה.
גיא בלנקשטיין: נכחתי בכל הדיונים.
גיא בלנקשטיין: אכן היו דיונים ערים ועלו הרבה סוגיות.
גיא בלנקשטיין: אכן אני יודע שחלק מחברי הכנסת גם עשו סיורי שטח.
גיא בלנקשטיין: חלקם ישבו איתנו וגם עם הרבה מועדונים.
גיא בלנקשטיין: בישיבה הקודמת נזרקו הרבה מספרים באוויר.
גיא בלנקשטיין: חלקם לא בדוקים, חלקם על-ידי אנשים שטענו שהם בדקו והם למדו את הענף.
גיא בלנקשטיין: לצורך העניין, התקשרתי ל-BDI, שזה שהגוף היחיד בישראל שערך מחקר בשנת 2011 על ענף מועדוני הכושר.
גיא בלנקשטיין: השתתפתי בסקר וקניתי אותו בסוף שנה שעברה.
גיא בלנקשטיין: מי עוד קנה אותו בישראל?
גיא בלנקשטיין: אף אחד, אני היחיד שקנה אותו בישראל.
גיא בלנקשטיין: בא משרד התמ"ת ואמר שיש להם נתונים והם למדו - אין.
גיא בלנקשטיין: הסקר הוא ללא הקאנטרי קלאבים שברובם מוחזקים על-ידי גופים שהם לא ממשלתיים אבל ציבוריים, כמו רשויות מקומיות, הסתדרות וכדומה.
גיא בלנקשטיין: זה לא כולל מתנ"סים ששייכים לחברה למתנ"סים שהיא לא יזמים פרטיים.
גיא בלנקשטיין: אני חוזר לסוגיה מי הם בעלי מועדוני הכושר בישראל, בלי הגופים שמוחזקים על-ידי אנשים לא פרטיים?
גיא בלנקשטיין: נכון לסוף 2,100 יש 700 מועדונים כאלו.
גיא בלנקשטיין: שתי רשתות בישראל מחזיקות 30 מתוכם, שזה אנחנו ו"הולמס פלייס".
גיא בלנקשטיין: אנחנו מחזיקים 30 מועדונים מתוך 700, בלי להתייחס לכל המתחרים האחרים שקיימים.
גיא בלנקשטיין: המתחרה שלי בכל מקום זה "סטודיו סי".
גיא בלנקשטיין: "סטודיו סי" פונה אל קהל האנשים שאני פונה אליו.
גיא בלנקשטיין: בכל המועדונים יש לי פעילות קבוצתית, שזה 100% מהפעילות של סטודיו סי.
גיא בלנקשטיין: יש לי אפילו אולמות לנשים בלבד, שזה גם מה שהם עושים.
גיא בלנקשטיין: כנ"ל קאנטרי קלאב.
גיא בלנקשטיין: חצי מהרשת שלי, נכון להיום היא גם קאנטרי קלאבים אבל בגלל שאני רשת מועדוני ספורט אני נספר ב-700.
גיא בלנקשטיין: קראתי את המחקר וסימנתי שני משפטים.
גיא בלנקשטיין: יש מדד הסיכון בענף ורמת הסיכון של החברות בענף גבוהה ממדד הסיכון העסקי של כלל המשק.
גיא בלנקשטיין: מדד הסיכון של כלל המשק, נכון לסוף 2010 היה 5.93 בעוד ענף של מועדוני הכושר היה 6.44.
גיא בלנקשטיין: דרך אגב, אם במשרד התמ"ת או בכל משרד אחר, היו טורחים להיכנס לאתר של BDI, את הנתון הזה הם נותנים בדף שבו הם מפתים לרכוש את הסקר שהם עשו.
גיא בלנקשטיין: דבר שני זה מוסר תשלומים.
גיא בלנקשטיין: ענף מועדוני הכושר, שזה מעיד על מצב העסקי של הענף, מוסר התשלומים הממוצע של ענף מכוני הכושר, רע יותר ביחס למוסר התשלומים בכלל המשק.
גיא בלנקשטיין: זה בדיוק מה שאמרנו פה.
גיא בלנקשטיין: אמרתי אז שאנחנו שנים מנסים להוביל את הענף הזה לא רק בראייה של רשת.
גיא בלנקשטיין: יש הרבה בעלי מועדונים שיושבים פה ויודעים שבעשייה שלנו חושבים על כלל ההתפתחות של הענף.
גיא בלנקשטיין: לא נעשתה פה עבודה מלומדת כדי לקבוע, לא על-ידי כולם.
גיא בלנקשטיין: בעולם, בין 25% ל-35%, זה נכון.
גיא בלנקשטיין: כל הדוגמאות המספריות שנתנו פה כל בעלי המועדונים היו בין 25% ל-30%.
גיא בלנקשטיין: היה אפילו דין ודברים כדי להגיע לאיזו הסכמה.
גיא בלנקשטיין: כולם הסכימו שענף הסלולאר, שיש בו מעל 7 מיליון - - -
כרמל שאמה-הכהן: אמרת נתון שהממוצע העולמי לקנס על מנוי שנתי הוא 30%.
גיא בלנקשטיין: זה לא קנס.
כרמל שאמה-הכהן: התשלום שאני צריך לשלם אם אני רוצה להשתחרר.
גיא בלנקשטיין: זה לא קשור.
גיא בלנקשטיין: בהצעת החוק קבעתם שדמי היציאה יהיו הפער.
כרמל שאמה-הכהן: בוא ניתן דוגמא: עשיתי אצלך מנוי שנתי ואחרי חודש אני רוצה לעזוב.
כרמל שאמה-הכהן: למה אני צריך לשלם לך 30%?
כרמל שאמה-הכהן: מה גרמתי לך?
כרמל שאמה-הכהן: מה עשיתי לך?
גיא בלנקשטיין: אם להתייחס ספציפית אלי, ב"גו אקטיב", ביציאה אחרי חודש אין דמי ביטול.
גיא בלנקשטיין: זה משהו שאנחנו עשינו אותו עוד לפני שהחוק יצא לגבי 14 יום.
גיא בלנקשטיין: יש אצלנו אחרי 14 יום ויש אצלנו אחרי חודש.
גיא בלנקשטיין: זה אצלנו אבל זה חלק ממשחקי התחרות שיש בענף.
גיא בלנקשטיין: יושבים פה גם מתחרים שלי.
כרמל שאמה-הכהן: מה גרמתי לך אחרי חודש ויום אני משלם לך 1,500 שקלים או 1,000 שקלים על הביטול של המנוי.
גיא בלנקשטיין: זה גם לא נכון.
גיא בלנקשטיין: הפער שאנחנו מדברים עליו הוא הפער בין מחיר להתחייבות למחיר ללא התחייבות.
גיא בלנקשטיין: זה פער שנמצא בכל העולם.
גיא בלנקשטיין: אמרתי קודם שלהבדיל, בכבלים 95% מבתי האב בישראל מחוברים לאיזה אלמנט, כולל עם הרשות השנייה שנותנת את עידן פלוס.
גיא בלנקשטיין: אני עובר בין שלושתם.
גיא בלנקשטיין: אם היום אני אחליט שאני עוזב את סלקום, זה ברור שאני עוזב לאחד מחמישה המפעילים האחרים.
גיא בלנקשטיין: אני כבר לא אשאר בלי האייפון או בלי מכשיר דומה שעוזר לי להתנהל.
גיא בלנקשטיין: בענף מועדוני הכושר, ללא קאנטרי ומתנ"סים, יש 600,000 מתאמנים.
גיא בלנקשטיין: נניח שאיתם ביחד יש 700- 800,000 מתאמנים.
גיא בלנקשטיין: יושבים פה כל הארגונים הציבוריים.
גיא בלנקשטיין: שאלתי אותם כמה תלונות הם אוספים בשנה על הענף הזה?
גיא בלנקשטיין: הם לא הסכימו לתת את הנתון כי יש פה דיון ער לטובתם.
גיא בלנקשטיין: אבל, בכבלים, בבנקים, כשיש 5-6 גורמים שמובילים ענף והוא ענף כבול כי כולנו צריכים אותו, יש אלפי תלונות.
גיא בלנקשטיין: ענף הכושר, שהוא ענף לא כבול, הוא מאוד תחרותי.
גיא בלנקשטיין: גם משרד האוצר אמר שזה ענף מאוד תחרותי.
גיא בלנקשטיין: הוא הגדיר את זה אצלו גם כן בנתונים כשהוא התייחס לחוק.
גיא בלנקשטיין: זה ענף מאוד תחרותי שהנושא של התחייבות הוא לב ליבו והוא לטובת הצרכן.
גיא בלנקשטיין: למה אנחנו מסתכלים מה קורה בענף הכושר בכל העולם?
גיא בלנקשטיין: כי ענף הכושר בישראל הוא ענף צעיר שמסתכל מה קורה בעולם המפותח ומנסה ללכת בעקבותיו.
גיא בלנקשטיין: מה שקרה בכל העולם הוא שהצרכן הממוצע הוא מישהו שלא עושה ספורט.
כרמל שאמה-הכהן: אולי בגלל שהוא לא רוצה את ההתחייבות הזאת?
כרמל שאמה-הכהן: אולי הוא לא רוצה את ההתחייבות הזאת?
גיא בלנקשטיין: כבוד היושב ראש, אני לא קובע, המחקרים קובעים ואפשר להציג אותם.
גיא בלנקשטיין: 4% מהאוכלוסייה עושה פעילות גופנית ביוזמתה.
גיא בלנקשטיין: בדרך-כלל האנשים האלה הם גם מדריכים אצלנו במועדונים.
קריאה: יש מנוי חודשי כל הזמן.
גיא בלנקשטיין: בענף הסלולאר, יש לי את הטלפון שאני חייב אותו והוא חלק מחיי.
גיא בלנקשטיין: אני רוצה אותו.
גיא בלנקשטיין: הילדים שלי בגיל 10 נלחמים לקבל מכשיר כזה ולכן יש יותר מאשר כמות האוכלוסייה.
גיא בלנקשטיין: ענף הכושר הפך להיות המוביל העולמי להובלת הבריאות הציבורית ולרפואה מונעת.
גיא בלנקשטיין: למה?
גיא בלנקשטיין: כי הרי רוב האנשים לא עושים את זה מעצמם.
גיא בלנקשטיין: אף אחד לא אוהב להזיע, זה לא טבעי.
גיא בלנקשטיין: אף אחד לא אוהב שנתפסים לו השרירים כי זה כואב.
גיא בלנקשטיין: אף אחד לא אוהב להתאמץ.
גיא בלנקשטיין: גם אנחנו, אלה שעושים כושר, נחנה הכי קרוב למדרגות נעות או במעלית.
גיא בלנקשטיין: נעלה במדרגות הנעות או במעלית ולא במדרגות רגילות.
גיא בלנקשטיין: כבר נזמין את הקניות הביתה כי למה ללכת.
גיא בלנקשטיין: בואו ניקח 100 שנה לאחור, רדפנו אחרי החיה בשביל לאכול בשר.
גיא בלנקשטיין: זה הענף שלנו.
גיא בלנקשטיין: הגזע שלנו זה גזע של עצלנים.
גיא בלנקשטיין: הטלפון שולט לנו בכל החיים.
כרמל שאמה-הכהן: בסוף אנשים באים ומתאמנים.
גיא בלנקשטיין: היום הסיבה היא בריאותית.
גיא בלנקשטיין: יש סקר שמראה ש-70% מעושי הפעילות הגופנית בישראל נרשמים מסיבה בריאותית.
גיא בלנקשטיין: אחר-כך, במקום השני, כ-15%, מדבר על חיטוב ועל הדברים החברתיים.
גיא בלנקשטיין: 70% זה נושא של בריאות.
גיא בלנקשטיין: כי הרופא מדבר על זה, כי כולם מדברים על זה.
כרמל שאמה-הכהן: מה כל זה משנה לעניין הכבילה?
גיא בלנקשטיין: כל אדם רוצה לעשות שינוי.
גיא בלנקשטיין: שינוי הוא דבר קשה וזה נוגד את הטבע שלנו לעשות שינוי.
גיא בלנקשטיין: כשאני רוצה לעשות שינוי אני מתחייב לתהליך.
גיא בלנקשטיין: הפער שנוצר הוא פער משמעותי.
גיא בלנקשטיין: בכל העולם, שני אלמנטים מלווים את הצרכן בחשיבה הוא קונה, איזה מוצר לקנות.
גיא בלנקשטיין: זה או התחייבות או מחיר.
גיא בלנקשטיין: אלה שתי ההתנגדויות העיקריות בעולם המכירות של ענף הכושר.
גיא בלנקשטיין: בדרך-כלל, ההתנגדויות העיקריות בכל שירות או מוצר שהוא מתמשך.
גיא בלנקשטיין: זה אינטרס שלנו שהצרכן יתמיד.
גיא בלנקשטיין: אני מכיר את ההומור שאומר: אני המנוי הכי טוב כי שילמתי ובאתי פעם אחת.
גיא בלנקשטיין: זה בשנים שלא היו נקודות יציאה, שילמתי 3,000 שקלים לשנה.
גיא בלנקשטיין: מבחינת חדרי הכושר זה צרכן גרוע.
גיא בלנקשטיין: אנחנו צריכים מישהו שיבוא להרבה שנים.
גיא בלנקשטיין: לגייס כל הזמן מנויים חדשים, זאת המכשלה הכי גדולה שגורמת לענף הזה להיות ענף הפסדי ולא מצליח.
גיא בלנקשטיין: קשה לשכנע את האנשים להישאר.
גיא בלנקשטיין: אין לי לתת להם את הטלפון הזה שיעשה להם את הפעילות.
גיא בלנקשטיין: זה לא מכשיר כזה חכם, הוא עוד לא עושה במקומם.
גיא בלנקשטיין: לכן, כדי לגרום להם לעשות שינוי, לצאת מהספה שלהם ולבוא אלינו למועדון פעם אחר פעם ולוקח חודשים עד שהוא יראה את התוצאה.
גיא בלנקשטיין: גם לנו זה טוב שהוא ישרוד.
גיא בלנקשטיין: ככל שהוא מתמיד, אני משקיע בו פחות.
גיא בלנקשטיין: כל בעל מועדון משקיע בחודשים הראשונים המון תשומות בכל מנוי חדש.
גיא בלנקשטיין: ככל שהוא יתמיד אצלי יותר, אני יכול להוזיל את המנוי פר ההתמדה שלו.
גיא בלנקשטיין: לכן, כשהוא בא, אני אומר לו: יש לי מנוי בלי התחייבות והוא עולה איקס.
גיא בלנקשטיין: אם אתה תתמיד זה יהיה איקס מינוס 30%.
גיא בלנקשטיין: זה מה שאני אתן לך, בוא תירשם לשנה.
גיא בלנקשטיין: אנחנו, כדי לתת מענה לאנשים שעוד חוששים ולא בטוחים, נותנים אצלנו נקודת יציאה אחרי חודש.
גיא בלנקשטיין: אנחנו מבינים שהעולם הצרכני מדבר על נקודות יציאה ועל התחייבות.
גיא בלנקשטיין: אנחנו מבינים את זה.
גיא בלנקשטיין: יש מועדונים שמתחרים בי שאין בהם התחייבות.
גיא בלנקשטיין: באזורי תחרות יש מועדונים בלי התחייבות.
גיא בלנקשטיין: זה לא מונע מאנשים להירשם אצלי כי זאת לא הסוגיה היחידה שהם מבקשים.
כרמל שאמה-הכהן: הצרכן יחליט.
גיא בלנקשטיין: אבל הפער הזה הוא פער כלכלי שנותן לי את האפשרות לתת לו שירות מאוד מושקע בהתחלה כי אני יודע שהוא איתי לתקופה.
גיא בלנקשטיין: היום אין את הדבר הזה שאדם נשאר עם הקנס של 1,000 שקלים.
אהוד פלג: קודם כל, אני רוצה להודות לך שאתה מספק לנו שירות מיוחד.
אהוד פלג: לא רק כושר גופני אלא אתה גם מחשל לנו את האופי, אתה עובד על המשמעת העצמית שלנו, תודה רבה.
אהוד פלג: יכול להיות שבכלל אתה צריך להעלות מחירים עבור השירות הנוסף הזה.
אהוד פלג: בנימה קצת יותר רצינית, יש פה טיפה ניסיון לעטוף שיקול עסקי שלך ובעיות שיווקיות שלך באצטלא אידיאולוגית שעוד מטיבה איתי.
אהוד פלג: תן לי בבקשה להחליט ולחשל את האופי שלי ולעצב את המשמעת העצמית שלי ולהחליט איך אני רוצה לצרוך את השירות שלך.
אהוד פלג: ממך אני מבקש דבר אחד – הגינות.
אהוד פלג: לבוא ולומר: אני אכבול את הצרכן כדי לעשות לו טוב בסוף ועוד להישען על בריאות ולהישען על עיצוב אופי, זה לא מכובד.
גיא בלנקשטיין: תוציא את המילה כבילה.
יואב סלע: אדוני, שכרת דירה פעם?
יואב סלע: לקחת התחייבות על דירה לשנה?
יואב סלע: אנחנו מדברים על מנוי לשנה.
אהוד פלג: אתה ממשיך בחוסר ההגינות.
אהוד פלג: עכשיו תקשיב לי.
אהוד פלג: עכשיו אני חוזר לטיעונים ששמענו פה, שזה ענף תחרותי ולכן בענף תחרותי אל לה למדינה להתערב.
אהוד פלג: דווקא השירות הזה של מכון כושר, הוא שירות בעל אופי גיאוגרפי אזורי.
אהוד פלג: לא נתתם נתונים מאיפה באים עליכם?
אהוד פלג: על-פי רוב קושרים את זה או בקרבה לעבודה או בקרבה לבית.
אהוד פלג: שם אני לא בטוח שהתחרות היא כל-כך גדולה.
אהוד פלג: אבל, בכל מקרה, אם יש תחרות כזאת גדולה, מדוע התחרות הזאת לא נתנה את אותותיה בתנאים אטרקטיביים ללקוחות ולא בכבילתם של הלקוחות.
יואב סלע: זה לא נכון, אתה טועה ומטעה.
אהוד פלג: אני לא רוצה להזכיר הידברויות קודמות שלנו בנושא הזה.
אהוד פלג: אם זה היה קורה לא היינו נמצאים אולי בנקודה שאנחנו נמצאים בה היום.
אהוד פלג: העידן של לגרום לצרכן להמשיך ולצרוך שירות נגד רצונו או לשלם עבורו הרכבה מאוד ובדרך הזאת לכבול אותו, העידן הזה עבר מן העולם.
אהוד פלג: כבוד יושב הראש נתן דוגמאות מהתחומים האחרים.
יואב סלע: לידיעתך מנוי לפני 5 שנים עלה יותר ממנוי היום.
אהוד פלג: בזה אני אסיים כי אני חושב שהדברים מדברים בעד עצמם.
אהוד פלג: אם הענף הזה תחרותי, אם הענף הזה אטרקטיבי ואם הענף הזה עושה כל-כך טוב, אנא הראו את זה בתנאי משיכת הלקוחות ולא בתנאי כבילתם.
כרמל שאמה-הכהן: אני רוצה לתת לכם דוגמא מחוק הפיקוח על מכונים פסיכומטריים.
כרמל שאמה-הכהן: שם יש כמות מוגבלת.
כרמל שאמה-הכהן: זה מחזורי ואם אנשים נרשמו אליך או הפסקת לרשום אחרים, יכול להיות שאם מישהו יבטל לא יהיה לך מישהו אחר במקומו.
כרמל שאמה-הכהן: בניגוד למכון כושר, יש בחינות ומועדים מסוימים ויש רישום מחזורי וקשיח.
כרמל שאמה-הכהן: אם הוא מבטל עד 30 ימים אחרי שנרשם לפני תחילת הקורס, אין בכלל דמי ביטול.
כרמל שאמה-הכהן: אם הוא מבטל מתום 30 ימים ולא יאוחר מתחילת הלימודים – 10%.
כרמל שאמה-הכהן: במקרה קלענו לדעת גדולים, על החוק חתום שמעון פרס.
קריאה: זה 10% מעלות הקורס.
קריאה: גם אצלנו ז 10% מהמנוי השנתי?
כרמל שאמה-הכהן: אפילו נותנים לו אפשרות, אחרי שהוא כבר למד שליש מהקורס.
כרמל שאמה-הכהן: ברור שאחרי שהוא למד אי-אפשר למכור את המוצר הזה לאף אחד אחר.
כרמל שאמה-הכהן: גם אחרי שליש נותנים לו להשתחרר.
כרמל שאמה-הכהן: תיראו איזה נזק זה לבעל העסק.
כרמל שאמה-הכהן: הוא לא יכול להביא אף אחד במקומו.
כרמל שאמה-הכהן: אף אחד לא ייכנס באמצע קורס פסיכומטרי.
כרמל שאמה-הכהן: גם פה נותנים לו קנס של 40% אבל נותנים לו אפשרות להשתחרר כשהנזק לבעל העסק הוא 100%.
קריאה: בדקת באיזה שלב מה קרה לאותם מכונים ביום שחוקקתם את מה שחוקקתם?
כרמל שאמה-הכהן: מה קרה להם?
קריאה: מה הרווחיות?
קריאה: כמה נסגרו?
כרמל שאמה-הכהן: מי נסגר?
כרמל שאמה-הכהן: אני רק רואה שהם מפרסמים.
כרמל שאמה-הכהן: לא שמעתי על אף אחד שנסגר.
גלעד ברייט: אני מנכ"ל "הולמס פלייס".
גלעד ברייט: הגעתי לפה על מנת להביע כמה רעיונות.
גלעד ברייט: אשמח להגיב על מה שגיא והאדון מהמועצה לצרכנות אמרו.
גלעד ברייט: ראשית, אני רוצה להגיד שאנחנו כחברה מעודדים את כל הנושא של זכויות הצרכן.
גלעד ברייט: לכן התחלנו כבר לפני שנתיים לעבוד עם מנוי ללא התחייבות ללא רגע נתון.
גלעד ברייט: אנחנו מוכרים מנוי גמיש לעומת מנוי שנתי.
גלעד ברייט: הלקוח יכול להפסיק אותו בכל עת שיחפוץ ללא דמי ביטול לחלוטין.
גלעד ברייט: מהניסיון שלנו ומהסטטיסטיקה שלנו, יש עדויות מאוד מאוד ברורות.
גלעד ברייט: לצד הזכויות של הצרכן עומדת באמת מערכת כלכלית שצריכה להחזיק את כל המערך הזה גם לאנשים שבאים לטווח ארוך ולקיים איזה סטנדרט של איכות של שירות כך שכל מי שמעוניין יצטרף.
גלעד ברייט: מנוי גמיש מחזיק בסביבות 3 עד 4 חודשים בממוצע.
גלעד ברייט: העלות שמושקעת בו היא הרבה יותר גבוהה מאשר מנוי שנשאר שנה או שמחדש.
גלעד ברייט: יש היגיון כלכלי וצודק, לעניות דעתנו, לאחר ששנתיים אנחנו עובדים עם המודל הזה, לגבות יותר מהמנוי עצמו.
גלעד ברייט: בנוסף לכך, בהתייחס לדברים שאמר נציג המועצה לצרכנות.
גלעד ברייט: זה שוק באמת מאוד תחרותי.
גלעד ברייט: אמרו פה אנשים ובצדק, שמחיר המנוי במהלך חמשת השנים האחרונות לא עלה באופן ריאלי ואולי גם לא באופן אבסולוטי.
גלעד ברייט: זאת אומרת, שגם הקהל עצמו, כפי שאמר גיא, הוא לא קהל שבוי שצריך לצרוך את המזון הזה או את השירות הזה.
גלעד ברייט: הוא מאוד מאוד נוקשה.
גלעד ברייט: לא רק זאת, ניתנת לו האפשרות הפרונטאלית להתמודד מול מנהל המועדון או כל איש צוות אחר.
גלעד ברייט: זה עושה את האימפקט שלו לגבי כל סעיף וסעיף הקשור להתחייבות שלו.
גלעד ברייט: להבדיל, בחברות הסלולאר וכדומה, ברגע שאתה תופס אותם בטלפון אתה מאושר.
גלעד ברייט: השירות שלנו הוא שירות פרונטאלי, הוא אדם מול אדם.
גלעד ברייט: לכן, בהגדרה שלו, הוא חייב להיות הוגן אחרת הוא פשוט לא הוגן ולא מחזיק.
גלעד ברייט: אדם בא במטרה באמת לשפר את איכות חייו, ולשם כך אנחנו קיימים, לוקח 3 חודשים לרכוש הרגל חדש.
גלעד ברייט: זה לא שאנחנו עושים טובה למישהו או שאנחנו מנסים לכסות את הנושא הזה בעלה תאנה.
גלעד ברייט: אנחנו משקיעים המון כסף במשך שלושת החודשים האלה, על-מנת לתמוך ולעזור לכל לקוח שנכנס לעבור את השלב הזה ובאמת לתת לו הזדמנות אמיתית לעשות שינוי בחייו.
גלעד ברייט: במה זה בא לידי ביטוי?
גלעד ברייט: זה בא לידי ביטוי בליווי של מאמנים אישיים, של תזונאיות, אנשי שירות לקוחות שיוצרים איתך קשר, תשומות כוח אדם ענקיות.
גלעד ברייט: לכן, יש את ההיגיון הכלכלי של ליצור פער בין המחיר של המנוי התקופתי למנוי לתקופה קצובה.
גלעד ברייט: בגלל שהשוק כל-כך תחרותי, הפער שלקחנו הוא 15%.
גלעד ברייט: זה 5% פוחת.
גלעד ברייט: כל חודש הוא פוחת מכיוון שברגע שהמנוי עובר נקודת זמן מסוימת הוא כבר לא עולה כמו שהוא עלה לפני כן ולכן ההיגיון הכלכלי משתנה.
גלעד ברייט: אם לומר את המסקנות שלנו, זה מאוד גבולי.
גלעד ברייט: פה נכנס אלמנט נוסף שלקח וצבר תאוצה בשנים האחרונות וזה עלויות עצומות בהפעלת מועדון כושר.
גלעד ברייט: בתחום הזה אף אחת מהחברות לא מרוויחה מאות מיליונים, לא עשרות מיליונים.
גלעד ברייט: ברמת ה"נט פרופיט" אולי מיליונים בודדים, מכיוון שהוא עתיר השקעה הונית.
גלעד ברייט: הגמישות של המחיר שלו היא כמעט אפסית.
גלעד ברייט: לא ניתן בעצם לצבור או להתאים את המחירים באופן ריאלי לעלות התשומות.
גלעד ברייט: בשנתיים האחרונות, עלות האנרגיה עלתה בלמעלה מ-40% וזה תחום שהוא עתיר אנרגיה.
גלעד ברייט: כל הנושא של עלות מעביד עלתה באחוזים רבים.
גלעד ברייט: גם כאן הדבר הזה לא כוסה.
גלעד ברייט: עכשיו היתה עלייה של מע"מ.
גלעד ברייט: בכל מדינות אירופה ובכל המדינות שבהן התחום של מועדוני כושר ובריאות הוא משהו בעל חשיבות בהגדרה לאומית, יש אחוזי מע"מ מופחתים או שיש סובסידיות מצד המדינה, מכיוון שמבינים את העלות בצד השני.
גלעד ברייט: התחום הזה אף פעם לא קיבל עזרה ותמיכה מכיוון שאין לו לובי פוליטי, הוא לא תחום חזק מספיק.
גלעד ברייט: להערכתנו, יש לו חשיבות מאוד גבוהה.
גלעד ברייט: בצד הפרקטי אומר שאני כן הסתכלתי על ההצעות שלכם ויש לי הצעות טכניות.
גלעד ברייט: ראשית, להערכתי ההבדל בין מנוי גמיש ללא גמיש לא יכול להיות נמוך יותר מ-15% ברמה של ההשקעה וברמה של הסיכון העסקי שכרוך בכך.
גלעד ברייט: שניים, במידה ולקוח רוצה לבטל, אתם נתתם המלצה ל-30 יום.
קריאה: כבר ירדו ל-14, גלעד.
גלעד ברייט: בפעם האחרונה קראתי 30.
גלעד ברייט: אני רוצה לומר כמה דברים.
גלעד ברייט: ראשית, אתם גורמים לאנשי הצוות, שיחסית הם צעירים, לבוא לכל אדם ולחשב באופן מדויק כמה מגיע לו וכמה לא מגיע לו.
גלעד ברייט: התהליך הזה הוא מאוד מסורבל והוא מאוד יקר מכיוון שצריך לקבוע מה הסכום והסכום הזה צריך לעבור למישהו שיש לו הרשאת חתימה.
גלעד ברייט: זה לא שכל אחד במועדון יכול לרשום שיק על כמה שהוא רוצה.
גלעד ברייט: רושמים את השיק וחוזרים חזרה, זאת עלות מאוד רצינית.
גלעד ברייט: אני רוצה להמליץ, גם לצורך מתן אפשרות טיפול הולם ומתן שירות וגם לצורך הקלה על המערכות, בעצם להצמיד את מועד הפסקת המנוי לתום החודש המנוי הקלנדרי.
גלעד ברייט: לא על-פי לוח השנה הרגיל אלא אם נרשמתי ב-15 לחודש, אני ממליץ שהוא יוכל להפסיק בכל 15 לחודש.
גלעד ברייט: כמובן שזה צריך להיות שוטף פלוס 30 כדי שזה לא יהיה על 3 או 4 ימים.
גלעד ברייט: למערכת יש גלגלים, היא צריכה לעבוד ואי-אפשר לעבוד מהיום למחר.
בתיה גוטל: שוטף פלוס 30 זה בעצם קנס של עוד 1 חלקי 12%.
גלעד ברייט: זה בסדר.
גלעד ברייט: המנוי הוא בעל התחייבות.
גלעד ברייט: ברגע שהוא רוצה לעצור הוא יכול לתכנן את זה.
גלעד ברייט: אבל יש גם לערוך את החוקים האלה בצורה כזאת שהמערכות יוכלו להתמודד איתם בצורה יעילה ופשוטה.
גלעד ברייט: אחרת, מה שיקרה זה סרבול אטומי.
גלעד ברייט: אני לא יכול לתאר לך כמה מאמצים וכמה כוח - - -
כרמל שאמה-הכהן: לא הבנתי מה מסורבל אם אני החלטתי להודיע לך שאני רוצה להפסיק את המנוי?
גלעד ברייט: אני רק אומר שלפחות זה יהיה בחודשים שלמים אל מול התאריך המקורי של סיום החודש של המנוי שלך.
גלעד ברייט: זאת אומרת, אם נרשמת ב-15 לחודש אז שיהיה ב-15 לחודש.
גלעד ברייט: שלא יקרה שנרשמת ב-15 לחודש ואתה רוצה לסיים ב-20 לחודש ועכשיו אני צריך לחשב לכל מנוי בנפרד כמה צריך להחזיר לו.
גלעד ברייט: אח"כ צריך לשלוח בקשה להוציא את השיק.
גלעד ברייט: אני מציע שזה יהיה שוטף פלוס שלושים.
בתיה גוטל: שוטף פלוס 30 זה 30% קנס אפקטיבי.
גלעד ברייט: אני יכול לסיים?
גלעד ברייט: זאת המלצתי.
גלעד ברייט: את יכולה להמליץ מה שאת רוצה.
גלעד ברייט: אני בא מהתחום ואני מכיר את הנושאים האלה.
גלעד ברייט: אני מבקש בצורה הכי ברורה, כאחד שכבר מנהל את העסק בצורה הזאת.
גלעד ברייט: זאת המלצה אחת.
גלעד ברייט: המלצה שנייה: יש עלות נוספת למנויים לזמן קצר.
גלעד ברייט: בתור עסק שמנהל מועדוני כושר וגם קאנטרי קלאבים שלהערכתי יש הבדל וההבדל טמון בקיץ.
גלעד ברייט: בחודשי הקיץ עלות הפעלת מועדון שהוא קאנטרי קלאב עולה ב-30%.
גלעד ברייט: אתה מפעיל את כל שטח החוץ, אתה מחמם בריכות.
גלעד ברייט: אתה צריך שני מצילים לבריכה חיצונית ועוד מציל לבריכת התינוקות.
גלעד ברייט: יש לך פעילויות והעלות עולה.