GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אורן לביאן: ונדרש מה שאנחנו מצפים וחושבים שחברת בנק הדואר תעשה ואלה מערכות מידע באינטרנט תומכות, כי כיום יש להם מערכות מידע באינטרנט לצפייה.
כרמל שאמה-הכהן: ברור, אף אחד לא יפתח אצלכם חשבון כזה אם לא תהיה לכם באמת את הפלטפורמה של האינטרנט.
כרמל שאמה-הכהן: אני מדבר מבחינה חוקית.
אורן לביאן: מבחינת חוק הדואר אין חסם.
כרמל שאמה-הכהן: אין חסם.
כרמל שאמה-הכהן: אוקיי, אז אפשר להתחיל להקריא את החוק.
ששי שילה: אפשר?
ששי שילה: אני כמובן מצטרף לדברים ואני מברך על הצעת החוק הזאת שתקדם את בנק הדואר ואת חברת הדואר כמה צעדים קדימה ללא ספק, אבל אני גם הייתי רוצה להסתכל על חצי הכוס הריקה.
ששי שילה: קודם כל בהיבט של הממשל התאגידי ומה שקורה היום בהתנהלות הבנק, בעובדה שבעצם זה איזשהו סוג של תאגיד שאני לא מוצא לו דומה במשק הישראלי מבחינת המבנה שלו שהוא ללא דירקטוריון, ללא הנהלה, ללא עובדים, דוח המאזן שלנו הוא רק בהיבט של הכנסות, אין הוצאות, כל ההוצאות הן חלק מחברת הדואר וכל השירותים ניתנים על ידי עובדי חברת דואר ישראל.
ששי שילה: מהבחינה הזאת אין ספק, אנחנו הולכים עם הצעת החוק הזו צעד ענק אחד קדימה וזה רק יעשה טוב.
ששי שילה: אבל אני חייב לומר שצריך לזכור מה קורה לא רק בארץ אלא מה קורה בעולם בהקשרים של בנקי דואר ולאן בעצם זה יכול להגיע וללכת.
ששי שילה: אנחנו בישראל, על אף שאנחנו מאוד מאוד מתקדמים בשירותי הדואר עצמם, בחלוקה, במיון, בטכנולוגיות ובמוצרים כאלה ואחרים, הרי שבכל מה שנוגע לשירותים הפיננסיים והשירותים הבנקאים חברת בנק הדואר מפגרת מאוד מול הרבה מאוד מדינות בעולם המערבי, ולא רק בעולם המערבי, בשירותים שהיא נותנת או יכולה לספק לתושבים.
ששי שילה: לחברת דואר ישראל ולבנק הדואר יש תשתית יוצאת מן הכלל, מערך הסניפים שלנו והפריסה שלו – ניקח את כל בנקי הדואר ומערך הסניפים של כל הבנקים ביחד, הם לא מגיעים למערך הפריסה שיש לדואר ישראל בכל נקודה בארץ.
ששי שילה: זו תשתית שאיכשהו אני חושב שמדינת ישראל צריכה לדעת ולהשכיל לנצל כדי לתת את מקסימום השירותים לכל תושבי מדינת ישראל ובמיוחד בפריפריה, במיוחד לאותן אוכלוסיות שהן unbankable, שאין להן נגישות ו-access לבנקים, הם חסומים וכו', ולנצל את התשתית ואת העובדה שיש פה חברה בבעלות ממשלתית כדי, אל"ף, להצטרף לאותה חבורה של בנקים סגורה ולפתוח לתחרות או בי"ת, להוסיף אותנו כמתחרה נוסף בתנאים שווים ולספק את כל השירותים לכלל תושבי מדינת ישראל.
ששי שילה: אין לי ספק שהגברת התחרות הזו תעשה משהו גם למחירים, גם לעמלות וגם לעלות השירותים שתושבי מדינת ישראל רוכשים מהבנקים בכלל.
ששי שילה: אני חושב שצריך לראות בעניין הזה יעד.
ששי שילה: יש לנו במקרה כאן היום אורחים מסין.
ששי שילה: סגן יושב-ראש הפרלמנט הסיני וסגן יושב-ראש הבנק הסיני באו לביקור בארץ והם נמצאים כאורחים שלנו.
ששי שילה: אז בנק הדואר הסיני, כדוגמה, הוא הבנק השישי בגודלו בסין ומספק שירותים בנקאיים מלאים וזו רק דוגמה, ולקחתי דווקא דוגמה מהמזרח.
ששי שילה: אגב, בשירותי דואר הם מאוד מאוד לא מתקדמים, הרבה מאוד מאחורינו, אבל דווקא בשירותים הפיננסיים ובשירותי הבנקאות הם הרבה יותר מתקדמים מאתנו ויש לנו מה ללמוד.
ששי שילה: אני כבר לא מדבר על מדינות המערב ומקומות אחרים.
ששי שילה: אבל בתוך עמי אני חי ואני גם מבין את האילוצים אבל היה לי חשוב לומר לוועדה שגם נראה את חצי הכוס הזו.
ששי שילה: אנחנו כן היינו רוצים להגיע כמה שיותר מהר וכמה שיותר רחוק בהקשר של שירותים בנקאיים מלאים, גם אם זה לא יהיה מחר בבוקר וגם, נכון, דרושה היערכות כוח-אדם, מחשוב וכו', אבל כשנראה את האופק בעוד 3 שנים, 4 שנים ונערך אז אנחנו נדע לעשות את זה.
ששי שילה: מה גם שיש שירותים שהיום הצעת החוק לא תאפשר לנו לעשות ואני חושב שאנחנו בהיערכות יחסית קצרה, ואתה רק הזכרת את נושא מתן ריבית על פיקדונות, אנחנו כן נוכל לעמוד בדרישות גם של בנק ישראל ונוכל לעמוד ולתת את השירותים הללו.
ששי שילה: אגב, לעניין ניירות ערך נדמה לי שיש כאן טעות שנאמרה.
ששי שילה: אנחנו לא נוכל גם על פי הצעת החוק לעסוק בניהול ניירות ערך, אנחנו כן נוכל אחרי אישורים לעסוק בייעוץ וכסוכן אבל לא בניהול, חשוב לציין את זה לפחות לפרוטוקול.
ששי שילה: עוד נקודה אחת.
ששי שילה: אנחנו בהחלט רואים את המטרות החברתיות, אנחנו רואים את מטרות התחרות, מטרות היציבות גם של חברת הדואר ואנחנו מברכים על זה.
ששי שילה: בעולם, אגב, הכנסות משירותים פיננסים עומדות על 60%-50% מסך כל ההכנסות של חברות דואר.
ששי שילה: בסך הכול, בפעילות המסורתית של הדואר יש ירידה והפעילות הפיננסית תופסת מקום מאוד מרכזי בהכנסות.
ששי שילה: יחד עם זאת, אנחנו ניכנס לתוך הסעיפים אבל באמירה כללית, אנחנו היינו מאוד רוצים לאפשר לנו את הגמישות במתן השירותים.
ששי שילה: נכון, על פי הצעת החוק היום יש הרחבה של ספקטרום השירותים שהחברה יכולה לתת, אבל עדיין, אדוני יושב-ראש הוועדה, לתת או לספק או לפתוח שירות חדש – ואני לא בא בטענה לאף אחד, שזה לא ישתמע –הבירוקרטיה והרגולציה במדינת ישראל היא כזו שמכבידה מאוד על תהליכים.
ששי שילה: אנחנו צריכים לעבור ממש מסע ארוך של אישורים כדי לספק שירות חדש כזה או אחר.
ששי שילה: עם כל המאמצים והנכונות, ויש נכונות ויש מאמצים, מטבע הדברים זה לוקח זמן.
ששי שילה: מה אנחנו באים ואומרים?
ששי שילה: תנו לנו באותה מסגרת היתר, כפי שזה ניתן אגב לגופים פיננסיים אחרים, תגדירו את מגרש המשחקים שלנו ותנו לנו לשחק בתוך המגרש הזה.
ששי שילה: תנו לנו להיות פעילים בתוך המגרש הזה תחת הפיקוח והבקרה כמובן, מבלי שנצטרך על כל שירות ועל כל דבר – כפי שנאמר פה קודם – אם אנחנו רוצים שירותים כזה או אחר אז לרוץ לחתימה של שני שרים.
ששי שילה: תנו לנו גמישות.
ששי שילה: אם נרצה לפרוץ וללכת למשהו שהוא מחוץ למה שקבוע בהיתר נצטרך לעבור בתוך המסלול לקבל את האישורים וכיוצא באלה.
ששי שילה: זה מה שאנחנו באופן עקרוני מבקשים.
ששי שילה: כמובן שאנחנו נדרש, ואנחנו עוד לא שמענו גם את עמדת העובדים, אני חושב שהם גם לא היו מוזמנים, אבל אני חושב שנצטרך לשמוע גם את עמדתם ודעתם.
ששי שילה: אני לא צופה שתהיה איזו בעיה מיוחדת אבל בהחלט האמירות שנאמרו כאן בקשר ליציבות חברת האם שמעסיקה 7,000 עובדים היא בראש מעיינינו, ובשירותים הנוספים, בהכנסות הנוספות, נוכל בסופו של דבר גם לייצב את החברה.
ששי שילה: זה באופן עקרוני מה שרציתי לומר, תודה.
אורן לביאן: אני אתייחס לדברים שאמר יושב-ראש הדואר.
אורן לביאן: ראשית, צריך להגיד שחברת הדואר גם נרתמה אתנו לגבש את הצעת החוק ותמכה בה.
אורן לביאן: לעניין ניירות הערך אני חושב שזה לא נכון פשוט כי מותר לחברת בנק הדואר לקנות ולמכור ניירות ערך כסוכן, לא כסוחר, מותר לה לשמור ולנהל מסמכים סחירים לרבות ניירות ערך.
ששי שילה: אמרתי סוכן לא סוחר.
ששי שילה: סוכן ויועץ.
אורן לביאן: סוכן מותר לכם, לסחור בעצמכם אסור.
אורן לביאן: אתה יכול לעשות את זה עבור לקוח, עבור ציבור.
אורן לביאן: זה כדי לדייק.
אורן לביאן: לגבי הגמישות שדיבר יושב-ראש הדואר, וזה אישורי שני השרים, גם כיום נדרשים אישורי שני השרים.
אורן לביאן: אישורי שני השרים נדרשים על מנת שלפני שנכנסים לשירות חדש שהרגולציה תבדוק את ההשלכות, לדוגמה הלבנת הון.
אורן לביאן: כיום, מהניסיון שלי בשנים האחרונות, זה עובד בצורה אפקטיבית ויעילה.
אורן לביאן: האישורים לא נתקעו.
אורן לביאן: כשהם ביקשו הם קיבלו את האישורים בזמן מידי, אלא אם כן קיימות מגבלות חוקיות.
אורן לביאן: אני אתייחס בקצרה לעניין העולם.
אורן לביאן: קיימים בעולם שני מודלים עיקריים להרחבת הפעילות של בנקי דואר.
אורן לביאן: מודל ראשון הוא מודל העצמאות, שלקחו בנקי דואר ובאופן עצמאי הפכו אותם לתאגידים בנקאיים, כמו בנק הדואר הגרמני, אבל פה צריך לציין שבנק הדואר הגרמני כפוף לרשות הפיננסית הייעודית, 51% מונפק בבורסה, הוא לא נמצא בבעלות ממשלתית.
אורן לביאן: המודל היותר דומיננטי הוא מודל השותפות, שבנקי דואר, לגבי מוצרים של אשראי ופיקדונות, עשו שותפות עם גופים פיננסיים אחרים.
אורן לביאן: המודל שאנחנו בחרנו בתזכיר הוא מודל אמצע.
אורן לביאן: לבוא ולהגיד: תשמעו, את כל השירותים תתנו בעצמכם, קחו את מודל העצמאות.
אורן לביאן: לעניין שירותי הפצת אשראי וריבית זכות על פיקדונות, בשלב זה תעשו את זה באמצעות שותפות, בשלב הבא שנראה את זה – אני לא חושב שיש מישהו מגורמי הממשלה שיראה את בנק הדואר פועל וצומח ומיישם כיאות ולא יהיה מוכן לבחון את זה שוב.
אורן לביאן: אנחנו בחנו את זה עכשיו, אנחנו חושבים שגם היום השינוי הוא כל כך דרמטי, הוא כרוך בסיכונים לא מעטים שאנחנו חושבים שחברת הדואר תדע להתגבר עליהם.
אורן לביאן: אנחנו רוצים לקדם את זה, לראות את זה מתיישם ואחרי זה אנחנו נרחיב.
כרמל שאמה-הכהן: כלומר, בנק הדואר יכול לעשות שותפות עם בנק ירושלים ואני יוכל לפתוח חשבון בסניף הדואר?
אורן לביאן: כן, בהחלט.
כרמל שאמה-הכהן: ולהפקיד שם כסף?
ששי שילה: אם אני אקבל אישור של השרים אני אעשה את זה.
ששי שילה: זאת אומרת, זה סוג של פעילות שאני צריך מראש לקבל אישור מהשרים.
כרמל שאמה-הכהן: אה, גם לזה צריך אישור?
ששי שילה: ודאי.
אתי בנדלר: בנק ירושלים מצידו גם צריך לקבל אישור מבנק ישראל?
אורן לביאן: אורנה יכולה להגיד, התשובה היא כן, הוא צריך היתר מהמפקח ומהנגיד.
אורן לביאן: זה נעשה עכשיו, בחודש יוני האחרון, אני לא חושב שחברת הדואר נתקלה בקושי לקבל את האישור, דווקא שמחנו ושמחנו שזה בנק ירושלים, שזה בנק קטן ולא בנק גדול כמו "פועלים", שהם עושים אתו שיתוף פעולה, שאז אולי יש חשש - - -
הרצל בר-מג: זה נעשה גם היום, זה לא משהו חדש, זה לא משהו שהצעת החוק הולכת לאפשר.
הרצל בר-מג: זה נעשה גם היום.
אורן לביאן: הצעת החוק תאפשר ותעודד את זה.
אורן לביאן: גם היום אתה עושה את זה ואתה יכול לעשות את זה.
הרצל בר-מג: הצעת החוק לא תשנה כלום לגבי זה.
אורן לביאן: לגבי אשראי וריבית זכות הצעת החוק באה לעודד אתכם לעשות את זה באמצעות גורם שלישי, כמו חברות ביטוח, כמו בנקים קטנים.
אורן לביאן: זה נכון, אנחנו לא מסתירים את זה.
אורן לביאן: הם לא יהיו רשאים לתת אשראי.
אורן לביאן: המגרש של האשראי הוא לא המגרש של משרד התקשורת.
אורן לביאן: בנק הדואר כיום מקבל פיקדונות, מי שמקבל פיקדונות ונותן אשראי כאחד חייב היתר אשראי מבנק ישראל, דהיינו חייב רישיון בנק.
אורן לביאן: זה לא המגרש שלנו.
אורן לביאן: כשאני התייחסתי לשלב הבא אני דיברתי על ריבית הזכות לא עכשיו, לא בשנים הקרובות, צריך לראות איך אנחנו מיישמים את זה, איך אנחנו מתקדמים עם זה.
אורן לביאן: בשלב זה יעשו את זה עם גופים שלישיים כמו חברות ביטוח, כמו חברות השקעות שמשוועות לנקודות קצה והפצה שיש לדואר ומשוועות למוניטין של הדואר ומשוועות לממשק הטוב של הדואר עם הציבור.
אורן לביאן: אנחנו חושבים שבדבר הזה תהיה תרומה חזקה.
כרמל שאמה-הכהן: הדואר היום יכול לתת הלוואות?
אורן לביאן: הדואר יכול לתת הלוואות באמצעות גוף שלישי.
אורן לביאן: דהיינו הדואר לא נושא בסיכון האשראי.
כרמל שאמה-הכהן: למה הוא לא יכול לתת הלוואות?
אורן לביאן: כדי לתת הלוואות הוא צריך להיות בנק, לקבל אישור מבנק ישראל.
כרמל שאמה-הכהן: למה, כרטיס אשראי זה בנק?
אורן לביאן: אם אתה נותן אשראי ומינוס - - -
ברוריה מנדלסון: כדי להיכנס למינוס כן.
אורן לביאן: לדואר יש היום כרטיס אשראי שהוא דביט, דהיינו, אם יש לך יתרה בחשבון - - -
ששי שילה: זה לא אשראי.
נתי ביאלסטוק: זה לא כרטיס אשראי, זה ארנק אלקטרוני.
אורן לביאן: כרטיס אשראי זה כרטיס שמעניק אשראי, יתרת חובה.
אורן לביאן: היום, אם יש לך חשבון בבנק הדואר אתה יכול לקבל כרטיס חיוב, כרטיס החיוב יכובד במידה וסכום העסקה שווה או נמוך מהיתרה.
כרמל שאמה-הכהן: אני שואל מה ההבדל אם אני ניגש היום לחברת "ישראכרט" לקחת הלוואה, למה אני לא יכול לעשות את זה בבנק הדואר?
נתי ביאלסטוק: כי לחברת "ישראכרט" יש רישיון.
כרמל שאמה-הכהן: איזה רישיון יש להם?
נתי ביאלסטוק: של בנק ישראל, לתת אשראי.
אורנה ואגו: לא, לא בגלל זה.
אורנה ואגו: כי חברת "ישראכרט" לא מקבלת פיקדונות.
אורנה ואגו: מי שנותן רק אשראי לא צריך אישור מבנק ישראל.
אורנה ואגו: במקרה, חברות כרטיסי אשראי הן תאגידי עזר אז הן בפיקוח של בנק ישראל אבל מחר יכולה לקום חברת אשראי שהיא לא תאגיד עזר, החלק של הסליקה יהיה בפיקוח שלנו לאור התיקון האחרון אבל היא לא תהיה בפיקוח שלנו כל זמן שהיא לא רוצה גם לקבל פיקדונות.
כרמל שאמה-הכהן: אתם לא יכולים להקים גוף שיהיה בנפרד מהפיקדונות, שיהיה מופרד ולתת הלוואות?
אורנה ואגו: חוק בנקאות (רישוי) לא מאפשר את זה.
ששי שילה: זה בעצם לעבוד על עצמנו.
ששי שילה: זה לבוא ולהגיד: תראו, את האשראי - - -
כרמל שאמה-הכהן: אם זה לא מסכן את הפיקדונות, למה לא?
כרמל שאמה-הכהן: נראה לי תחום ריווחי.
אורן לביאן: כי חוק הבנקאות (רישוי) לא מאפשר את זה.
אורן לביאן: אם אתה מתכוון לדוגמה שחברת הדואר תעמיד את האשראי ובנק הדואר יקבל את הפיקדונות, צריך להסתכל על זה כ חברת אם ובת.
כרמל שאמה-הכהן: לא, לא, זה ברור לי שבלי שימוש בפיקדונות.
כרמל שאמה-הכהן: הפרדה.
כרמל שאמה-הכהן: לייצר הפרדה אבל שתהיה לך את האפשרות לתת הלוואה.
אורן לביאן: מאיזה כספים?
נתי ביאלסטוק: מאלו מקורות?
כרמל שאמה-הכהן: אין לך אפשרות לגייס הון משום מקום?
אורן לביאן: אם חברת הדואר תרצה להקים חברת בת נוספת שתהיה אחות של בנק הדואר - - -
כרמל שאמה-הכהן: שותפות עם משקיע שיזרים את ההון?
כרמל שאמה-הכהן: הנפקה מהציבור?
אורן לביאן: אדוני היושב ראש, שותפות, חברת בנק הדואר יכולה לעשות עם כל גוף שנותן אשראי והיא תפיץ את האשראי לציבור.
אורן לביאן: מה שאמרת, אם הבנתי נכון, הוא: למה שחברת הדואר לא תקים עוד חברת בת אחרת, חברת אשראי, והיא תיתן אשראי.
אורן לביאן: אין בקשה כזאת.
אורן לביאן: במידה והיא תהיה צריך לשקול אותה אבל צריך מקורות לתת אשראי.
כרמל שאמה-הכהן: אם אני עכשיו משקיע, אני בא לבנק הדואר ואומר: יש לכם את היתרונות, יש לכם נגישות למיליוני אנשים בחודש, יש לכם המון סניפים, אתם גם איכשהו יודעים להתעסק עם כסף – התחום של ההלוואות היום לציבור, בטח ההלוואות הקטנות, תחום מאוד ריווחי נראה לי, אני רואה את הריביות של כרטיסי האשראי, זה משהו שהוא לא "מסובסד".
כרמל שאמה-הכהן: למה שלא תעשו אותו גם אתם?
אורן לביאן: הם יעשו את זה.
נתי ביאלסטוק: זה מה שהם עושים.
אורן לביאן: הם יעשו את זה, הם עושים את זה.
אורן לביאן: הם עשו את זה עם "ויזה כאל", עם עשו עם "מימון ישיר", הם הפיצו את האשראי שלהם, או קרי את הלוואות.
נתי ביאלסטוק: על פי הצעת החוק הם יכולים להיות הצינור שמחבר בין - - -
כרמל שאמה-הכהן: תשמע, אם אתה מפיץ את "ויזה" אז לא עשינו בזה כלום.
כרמל שאמה-הכהן: אני חשבתי שיש איזו בשורה בחוק הזה של קידום התחרות בתחום הפיננסי למשקי בית.
אורן לביאן: יש.
נתי ביאלסטוק: בוודאי.
כרמל שאמה-הכהן: הבשורה היא עתידית.
אורן לביאן: לא, הבשורה היא ממשית.
כרמל שאמה-הכהן: הבשורה היחידה הממשית היא שינוי ממשל תאגידי, שזה לא אומר כלום לרחל מחדרה.
אורן לביאן: לא, לא.
נתי ביאלסטוק: אדוני, יש הרבה מאוד גופים במשק שיש להם הרבה מאוד כסף שהם עוסקים במתן אשראי אבל כרגע הם חסומים ללקוחות הקטנים משום שאין להם נקודות ממשק אתם, למשל חברות הביטוח, למשל חברות פנסיה, למשל כל מיני חברות לניהול השקעות כאלה ואחרות, שיש להן יתרות כסף שהן מעוניינות לתת באמצעותן אשראי אבל אין להן נגישות ללקוחות.
נתי ביאלסטוק: באמצעות בנק הדואר אותן חברות יכולות להיכנס למערכת ולתת את שירותי האשראי גם כקמעונאים ולא רק לגופים גדולים.
כרמל שאמה-הכהן: אבל זו לא ממש תחרות אמיתית כי יש פה - - -
נתי ביאלסטוק: זו בהחלט תחרות, זה עוד כסף שנכנס למחזור לצורך אשראי ללקוחות שכרגע אין נגישות אליהם.
נתי ביאלסטוק: זו בהחלט תחרות.
כרמל שאמה-הכהן: אני אגיד לך למה זו לא תחרות אמיתית, כי מ"ויזה" אתה לוקח ישיר, כל מי שייקח דרכך כסף של מישהו אחר, יש פה גורם מתווך בדרך.
כרמל שאמה-הכהן: זו לא תחרות אמיתית, זו תחרות נכה.
כרמל שאמה-הכהן: כי אם יש מתווך בדרך ואני מתחרה מול מישהו ישיר, בהגדרה קשה לי להתחרות.
כרמל שאמה-הכהן: זה יותר טוב מאי-תחרות לגמרי אבל זו תחרות נכה.
אורן לביאן: אבל אם חברת "כלל" שיש לה אשראי וחסר לה את מה שיש לבנקים - - -
כרמל שאמה-הכהן: אבל היא צריכה לשלם לך?
אורן לביאן: ברור.
אורן לביאן: אבל גם בשרשרת של הערך הזה, גם בנק שנותן את האשראי, יש לו את נקודות הקצה, את הסניפים וזה גם עולה לו כסף.
אורן לביאן: פה יש חיבור של שני הדברים האלה.
אורן לביאן: בשרשרת ערך אתה לא מפסיד יותר.
כרמל שאמה-הכהן: אם אתם לא רוצים אני לא יכול להכריח אתכם.
יואל נוה: אני רק אגיד מילה אחת בעניין הזה.
יואל נוה: בנושא הזה הצעת החוק לא משנה דבר, צריך להבין.
יואל נוה: אנחנו מסוגלים היום להפיץ אשראי בדרך שבה מתוארת הפצת האשראי, כפי שתיארו אותה נציגי משרד התקשורת.
יואל נוה: גם היום, בתוך החקיקה הקיימת, בהנחה שכל הגופים, כמו שאמרה גם היועצת המשפטית של הוועדה קודם, יקבלו את ההיתרים המתאימים.
יואל נוה: כלומר, אנחנו צריכים לקבל היתרים במסלול הרגיל היום משני שרים, ולדוגמה, אם זה יהיה מחר בנק, כדי להפיץ באמצעותנו אשראי הוא יצטרך לקבל היתר ספציפי לעניין הזה גם מבנק ישראל.
יואל נוה: כל אחד יעבור את התהליך הרגולציה הרלוונטי לו.
יואל נוה: זה נכון גם היום במהלך החוק הקיים.
יואל נוה: בהקשר הספציפי הזה של הפצת אשראי או הפצת מוצרי חיסכון של גורמים אחרים, כמו שאנחנו אגב עושים היום במסגרת פיילוט שאנחנו מרחיבים אותו עם בנק ירושלים, הצעת החוק לא משנה דבר.
אורן לביאן: למעט דבר אחד, הצעת החוק מכוונת את חברת בנק הדואר לתת את השירותים האלה ולהנגיש אותם לציבור.
אורן לביאן: לא סתם ציינתי שיש סמכות לשר בהתייעצות עם החברה להורות להם לתת שירותים מסוימים באזורים מסוימים ולאוכלוסיות מסוימות.
אורן לביאן: אני חושב שבשונה מהיום – שגם היום אם הוא רוצה להפיץ אשראי נגיד עם "כלל" אז הוא פונה אלינו בבקשה, אנחנו בוחנים אותה, מסתכלים על הרגולציה, על הסביבה ונותנים או לא נותנים את האישור – הפעם, בהצעת החוק, בחוק עצמו יש הכוונה שבהיתר השר יוכל לתת הוראות להנגיש את השירותים האלה, ולא סתם חזרתי ואמרתי לאוכלוסיות מסוימות, באזורים מסוימים ולמגזר הקמעונאי, כי תחרות באשראי העסקי לא צריך במשק, אני חושב שיש מספיק.
כרמל שאמה-הכהן: אני אומר שוב: למה אתם לא יכולים לתת אשראי ישירות?
אורן לביאן: כי בנק הדואר מקבל פיקדונות מהציבור, מי שמקבל פיקדונות ונותן אשראי כאחד הוא חייב רישיון של בנק ישראל.
אורן לביאן: זה לא במגרש שלנו, זו אופרה אחרת.
כרמל שאמה-הכהן: בהפרדה מהפיקדונות.
כרמל שאמה-הכהן: אני מבין למה לא רוצים לסכן את הפיקדונות אבל בהפרדה מהפיקדונות?
אורן לביאן: כי אי אפשר בהפרדה, איך?
נתי ביאלסטוק: זה אותו דבר, אתה תסכן את החברה.
אורנה ואגו: השאלה היא מאיזה מקורות.
אורנה ואגו: המקורות הם מקורות של הציבור, פיקדונות, בין אם מפרידים את זה ובין אם עושים את זה באותו גוף, אנחנו לא מאפשרים את זה ללא מתן היתר מהנגיד.
כרמל שאמה-הכהן: אבל אמרתי שאם יש מצב שיש כסף שהוא לא מהפיקדונות – יכול להיות מצב כזה, יכולים להנפיק לציבור, יכולים להכניס משקיע – אם יש כסף שהוא לא מהפיקדונות, למה שלא יוכלו לתת אשראי ממנו?
אורנה ואגו: זה מצב היפותטי מפני שהם לא מנפיקים ואין להם הון וכשהם ידברו על זה אז נדבר על זה.
אורנה ואגו: כרגע, במצב הקיים, זה מה שהונח על השולחן.
אורנה ואגו: אמרנו שזה לא יהיה כל זמן שזה לא תאגיד בנקאי.
כרמל שאמה-הכהן: אני שואל, עם כסף שהוא לא קשור לפיקדונות, יש לכם בעיה שהוא יינתן כאשראי לאנשים?
אורנה ואגו: באותו גוף כן.
אורנה ואגו: על מי הסיכון?
כרמל שאמה-הכהן: לא על הפיקדונות, אם יוצרים מצב שאין סיכון על הפיקדונות.
כרמל שאמה-הכהן: חברת בנק הדואר, כמו שהיא מקימה עכשיו חברה, לא יכולה להקים עוד חברה למתן אשראי, דואר קרדיט?
עידו יד-שלום: יש פה בעיה במהות של ניהול של סיכון.
עידו יד-שלום: כלומר, מה שאתה כל הזמן רומז הוא להקים מעין בנק שהוא לא בנק.
עידו יד-שלום: כלומר הוא יפעל לפי כללים שונים של רגולציה, הוא יסכן את הפיקדונות ויכול להיווצר בעתיד מצב מאוד בעייתי מהסיפור הזה.
כרמל שאמה-הכהן: איך הוא מסכן?
כרמל שאמה-הכהן: אני אומר: אם יוצרים מצב שהוא מופרד מהפיקדונות, כמו שנותן אשראי של בנק ירושלים, הוא מסכן את הפיקדונות של הדואר?
כרמל שאמה-הכהן: מקימים חברה נוספת שקוראים לה "קרדיט דואר" והחברה הזו נותנת אשראי.
כרמל שאמה-הכהן: מאיפה היא תגייס את ההון זו לא בעיה שלכם, זה יכול להיות משקיע, גיוס מהציבור.
עידו יד-שלום: אבל אז לא צריך את הדואר, אז הוא יכול לעשות את זה בעצמו.
עידו יד-שלום: כל הסיפור משתנה.
עידו יד-שלום: אתה מדבר על מצב שבו קיים בן אדם, רוצה להשקיע כסף כדי להעמיד אשראי, הוא יכול לעשות, הוא לא צריך את בנק הדואר בשביל זה.
כרמל שאמה-הכהן: לא, לבנק הדואר יש יתרון מאוד גדול שיש לו - - -
אורן לביאן: לחברת הדואר.
אורן לביאן: אז חברת הדואר, אם תרצה להקים עוד חברת בת נוספת לעניין האשראי – בסדר.
אורן לביאן: זה לא עלה, אי אפשר לערב את זה עם פעילות בנק הדואר שמחזיק בפיקדונות ציבור, אי אפשר לגרום בבת אחת לסיכון כזה.
אורן לביאן: זה לא יעלה על הדעת.
אורן לביאן: אם חברת הדואר תרצה, כמו שהיא רצתה לעסוק בתיווך בביטוח, בתיווך בביטוח היא הפיצה פוליסות ביטוח אלמנטרי עבור סוכנות "מזרח", פנתה, ביקשה אישור להקים חברת בת שהיא חברת אחות לחברת בנק הדואר והיא קיבלה אישור.
אורן לביאן: אם היא תרצה להקים, לנצל את התשתיות שיש לדואר, את הפריסה, את המוניטין, כמו שאמרנו לבנק הדואר, לדואר אשראי היא תעשה את זה אם יהיו לה מקורות.
אורן לביאן: חברת הדואר זו גם חברה ממשלתית 100% אז לגייס משקיע, ענייני הפרטה, זה בעייתי.
אורן לביאן: אנחנו רוצים בשלב הזה, כל עוד היא חברה ממשלתית, להכין אותה ולחזק אותה כמה שיותר בשלב א' מהותי, אחרי זה, כשיעלו נושאים אחרים, כמו להכניס משקיע הפרטה, שזה לא עומד על סדר-היום היום, ישקלו את זה.
ששי שילה: אני חייב לומר משהו, הבקשות שלנו אגב הרבה יותר צנועות ממה שעולה כאן, הרבה הרבה יותר צנועות.
ששי שילה: אני כבר לא הולך לעניין של הקמת חברות אני רק רוצה להציג שתי אנקדוטות.
ששי שילה: אחת, חברת דואר ישראל – אני מדבר רגע על החברה, אני סוטה רגע מהנושא כדי להמחיש משהו – היתה הראשונה להגיש בקשה למשרד התקשורת להיכנס כשחקן בנושא ה-MVNO, תחום התקשורת, המפעיל הוירטואלי.
ששי שילה: בשעתו חייבו אותנו להקים חברת בת.
ששי שילה: הגשנו את הבקשה להגיש חברת בת למשרד האוצר, לרשות החברות וכמובן, כפי שאתה יודע, כדי להקים חברת בת בחברה ממשלתית צריך אישור ממשלה וכו'.
ששי שילה: עד היום לא קיבלנו את האישור הזה להקמת חברת הבת.
ששי שילה: עכשיו אני אשים את זה רגע בצד, אני לא בא ממקום של להלין ואני לא מחפש בשולחן הזה פיתרון.
ששי שילה: אני רוצה להגיד דבר אחד, אני רוצה לבוא למקום, ואולי גם להתחבר לדברים שנאמרו כאן ולהתחבר למה שביקשתי קודם.
ששי שילה: תנו לנו – במסגרת מה שהצעת החוק תאפשר לבנק הדואר לעשות – תנו לנו את הגמישות לעשות את זה ואל תכבלו לנו את הידיים במסגרת אישורים והיתרים נוספים.
ששי שילה: זה מה שאנחנו מבקשים.
כרמל שאמה-הכהן: כשנגיע לסעיפים האלה נדבר.
כרמל שאמה-הכהן: כן, מר לביא.
צבי לביא: אני רוצה לדבר כנציג הציבור, כנציג הלקוחות.
צבי לביא: מה שעולה בעיני, כלקוח, הוא שישנה בעיה שחברת הדואר הולכת לכל מיני תחומים מאוד מרתקים אבל מזניחה את התחום הבסיסי של מתן שירותי דואר.
צבי לביא: מתפארת ב-650 סניפים ומתעלמת מהסניפים שנסגרו ומהסוכנויות שנסגרו.
צבי לביא: אם אני אקח לדוגמה את ירושלים, אני גר באזור של גבעת מרדכי, בעבר היתה לי סוכנות דואר על יד הבית והיו עוד סוכנויות והיום יש רק סניף אחד בבית הכרם שאליו מתנקזים כל תושבי השכונות, ולקבל מכתב רשום כרוך שם בהמתנה של 50-40 דקות עד שעה בתור כמו בקופת חולים עם מספרים.
צבי לביא: אז יושב הלקוח ומקבל כל מיני פרסומות, תעשה ביטוח רכב, תקנה מטבע חוץ, את הדואר הוא לא מקבל.
צבי לביא: אם אני צריך להמתין 10 ימים למכתב שנשלח בתוך ירושלים מרחוב המלך ג'ורג' לגבעת מרדכי, 10 ימים, וזה לא פעם ולא פעמיים, או מכתב שאני שולח מירושלים לתל-אביב לוקח 7-6 ימים, משהו פה לא תקין.
צבי לביא: אז לפני שהולכים ומתפארים בנקודות הקצה, אני לא יודע כמה נקודות הקצה האלה יוכלו לנצל את כל השירותים הבנקאיים, אבל קודם כל אני חושב שחברת הדואר צריכה לבסס ולשפר את שירותי הדואר שלה ולא לסמוך על העובדה שחלק מהדואר היום עובר לדואר האלקטרוני.
צבי לביא: יש היום הרבה שירותים שאתה חייב לקבל את שירותי הדואר הקונבנציונליים האלה.
צבי לביא: אני רואה שאתם מדברים על כך שסין באה אלינו אז אנחנו הולכים לקראתם לפחות מבחינת שירותי הדואר המפגרים ורוצים להתקדם בשירותים הפיננסים.
צבי לביא: עכשיו לגבי השירותים הפיננסיים, אתם מדברים כסוכנים, אני גר באיזשהו יישוב נידח, אני יכול לבוא לסניף הדואר הנע, האוטו הזה יכול לספק לי שירותי ייעוץ פיננסי, שירותי ייעוץ פנסיוני?
צבי לביא: מי יכול לספק?
צבי לביא: יושב שם רק אדם אחד על ידי האשנב, אז מה כל הסיפור הזה?
צבי לביא: לאותם שירותים אלה שאתם משמשים להם כסוכנים, יש כאן עניין של עמלות הפצה, מי נושא בעלות של עמלות ההפצה האלה?
צבי לביא: אני יודע שבוועדת בכר התווכחו ורבו על הנושא הזה, מי יישא בעמלות ההפצה, האם זה שהפיץ או זה שמוכר את המוצר והאם בסופו של דבר העמלה הזו לא מגולגלת על הלקוח.
צבי לביא: הנקודות האלה לא כל כך ברורות.
צבי לביא: אם היא רוצה לקבל שירות של ייעוץ ניירות ערך אז אותו פקיד, אותו נהג שמפעיל את מכונית הדואר הנע יכול גם להגיד לי איפה להשקיע או לתת לי פחות או יותר – אפילו שתקבלו איזשהו היתר לייעוץ, איזה עבודות הוא יכול לעשות?
צבי לביא: כלומר, המערך הזה שאתם מדברים עליו הוא מערך שהוא נכון לסניפים בעיקר ביישובים - - - שיש כמה וכמה סניפים, במידה שהם לא יסגרו כתוצאה מכל מיני פעולות התייעלות שאתם מבצעים.
צבי לביא: איך כל מאות הנקודות הקצה האלה שאתם מדברים עליהן, נקודות הקצה הפריפריאליות, איך הן בכלל יוכלו לעמוד במטלה הזו כשאני לא יודע עוד כמה זמן לוקח לאדם שגר שם לקבל מכתב שהוא מחכה לו מאיזשהו משרד בעיר?
אתי בנדלר: ברשותך, אדוני היושב-ראש, בנוגע לשאלתו של מר לביא, דווקא לחלק הראשון של שירותי דואר, אני מבקשת התייחסות לעניין נוסף.
אתי בנדלר: לפי דברי ההקדמה שנשמעו כאן הצפי הוא ש-40% מרווחי חברת הדואר יבואו משירותי בנק הדואר.
אתי בנדלר: דהיינו, רוצים לבסס את האיתנות של חברת הדואר כשהחלטות ממשלה קודמות שבאו לידי ביטוי גם בתיקון האחרון שנעשה לחוק הדואר לפני מספר שנים, דיברו על פתיחת שירותי הדואר לתחרות, השאירו בינתיים, בשלב זה, ללא תחרות את שירותי דואר בתחום המוסדר, מה שנקרא – נדמה לי שזה מכתבים עד 500 גרם, אם אני זוכרת נכון – וההצהרות היו על כל פנים שגם תחום זה יפתח לתחרות בעתיד.
אתי בנדלר: מה שקורה, יש קשיים בנושא מתן שירותי דואר דווקא בתחום המוסדר שלא נפתח ככל הנראה לתחרות.
אתי בנדלר: מייעדים עכשיו את רווחי בנק הדואר לצורך ביסוס האיתנות הכספית של חברת הדואר, אבל מי יתקע כף לידי הוועדה שאכן הרווחים האלה יביאו מצד אחד לשיפור השירות לכלל הציבור בתחומים שעליהם מופקדת חברת הדואר, ומצד שני, אולי לשכלל תחרות בתחומי הדואר כי הדבר הזה עשוי להביא רווחה לכלל הציבור?
ששי שילה: אני חייב להתייחס.
ששי שילה: אתם פשוט לוקחים איזושהי נקודה וטועים לאורך כל הקו ולאורך כל הדרך.
ששי שילה: תראו, נושא של פתיחת הדואק לתחרות, הדואר הכמותי כפי שאנחנו קוראים לו – נעזוב את הצד הכלכלי של מה שהוא עשה לחברת דואר ישראל, אבל בואו נדבר רגע אל נציג הציבור שיושב כאן – עשה רע, רע לשירות של תושבי מדינת ישראל.
אתי בנדלר: פתיחת התחרות?
ששי שילה: כן, ואני אסביר גם למה.
ששי שילה: כי אם חברת דואר ישראל מחויבת שקרוב ל-90% מכל דברי הדואר יגיעו ליעדם בתוך יומיים, הרי שלמתחרים אין שום מחויבות כזאת.
ששי שילה: אני גם לא אתפלא שלדואר שלו, שלוקח לו 10 ימים להגיע, הוא בכלל של המתחרים ולא של חברת דואר ישראל.
צבי לביא: לא.
ששי שילה: אני לא נכנס כרגע לוויכוח, אני לא רוצה להתפלמס פה.
ששי שילה: אני רוצה לדבר על הנושא הזה כי להם אין שום רגולציה ואין שום מחויבות.
ששי שילה: אני כבר לא מדבר על מחירים ואני לא מדבר על הצד הכלכלי.
ששי שילה: כך שהפתיחה לתחרות, שאנחנו אגב בעדה ומוכנים ואומרים גם: תנו לנו להתחרות באותם תנאים ולא נותנים לנו, אבל זה לא המגרש ולא הנושא.
ששי שילה: נפתח פה משהו לעניין חברת הדואר והשירות שלה.
ששי שילה: אני רוצה לומר לכם שזה עשה רק רע לתושבי מדינת ישראל.
ששי שילה: זה עשה טוב למדוורים הגדולים, אותן חברות כרטיסי אשראי, אותן חברות ביטוח שמשלמות הרבה פחות עבור דבר הדואר שהן שולחות, זה נכון.