GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אייל פלטון: אחר-כך תעלה הטענה, שזה מכוון רק לבעל רשיון.
יזהר טל: בעל רשיון לא כולל את השידורים.
מיכאל קליינר: לאור ההבהרה אני מקבל את הסעיף.
יזהר טל: כדי שזה ייתן את המענה המלא, צריך להוסיף אחרי "פעולות בזק" גם "ושירותי בזק הנדרשים לשם כך".
יזהר טל: חלק מהפעולות יהיו כאלה שהם גם בהגדרת שירות, ואז זה סוגר את המעגל.
בני איינהורן: הסעיף הזה נולד מאוחר מאוד פה בוועדה, בגלל עימות מסחרי בין חברת "כבלטק" שפועלת באזור אריאל לבין חברות הכבלים.
בני איינהורן: חברת "כבלטק" פנתה אלינו בדרישה שנרכוש אותה בסכום שנראה לנו מופרז, גם בעיני כל המומחים במדינת-ישראל.
בני איינהורן: הצענו לה הצעה כלכלית, במחיר שנראה לנו גבוה יותר מכל מה שמקובל בשוק, ואחת מהחברות שלנו נסחרת בבורסה האמריקנית ושם מוגדר בדיוק מה השווי.
בני איינהורן: כתוצאה מכך שלא הצלחנו להגיע אתם למשא-ומתן מסחרי לפי רצונם, הושמעו כלפינו האיומים שייכנס בחוק סעיף שיחייב אותנו לפרוס ביהודה, שומרון ועזה, כאשר כידוע לכם הבעיה קיימת רק באזור אריאל בחברה אחת.
בני איינהורן: אנחנו מוחים על זה.
בני איינהורן: אני חושב שזה שימוש לרעה.
אברהם פורז: תבואו לשר ותטענו שזה לא בסדר.
בני איינהורן: אנחנו בוודאי נטען.
בני איינהורן: המודל העסקי יכול שישתנה, אם תהיה ההוראה של השר.
בני איינהורן: כל תהליך בקבלת הרשיונות בוודאי יותנה בזה, כי כידוע לכם לפרוס בתשתית פיסית את יהודה, שומרון ועזה זה כמעט על גבול הבלתי אפשרי.
ראובן ריבלין: לדבריו של איינהורן אני רוצה לומר, שכל ניסיון מצד גורם כלשהו להפעיל לחצים לא היו יכולים לשאת שום פרי אם הדברים האלה אינם הגיוניים מבחינת טובת הציבור, ולכן אני לא מציע לאף אחד מהצדדים האינטרסנטיים במפה התקשורתית לדבר על לחצים.
ראובן ריבלין: כי אם נכנסים ללחצים, הלחצים יכולים להיות לוחצים מכל מקום.
ראובן ריבלין: רמת-הגולן, לית מאן דפליג מבחינת החוק הישראלי, היא חלק ממדינת-ישראל.
בני איינהורן: ולכן אנחנו מכסים אותה.
יזהר טל: רמת-הגולן נמצאת במצב האומלל, שאתם חייבים לרשת אותה ואתם לא מרשתים אותה.
ראובן ריבלין: לית מאן דפליג שדה-יורה, אני מקווה שגם דה-פקטו, רמת הגולן היא חלק בלתי נפרד ממדינת-ישראל.
ראובן ריבלין: אתם צריכים לכסות את רמת הגולן, ובכל זאת יש לכם סעיף בחוק שנקרא סעיף מילוט, שאומר שאם מקום מסוים הוא פי ארבעה מדברים מסוימים אתם לא צריכים, ואכן כך הדבר.
ראובן ריבלין: דין אחד אנחנו רוצים שיהיה, וחברי הכנסת קליינר ואיתן לא מבקשים שייעשו דברים שהם משוללים כל היגיון כלכלי.
בני איינהורן: אני מבקש שלצורך ביצוע הפעולה הזאת, שהשר יהיה רשאי להתיר לנו להשתמש בטכנולוגיות נוספות אלחוטיות.
מוריאל מטלון: הם כבר הופכים ללוויין.
מיכאל קליינר: הנוסח הוא מצוין.
מיכאל קליינר: אם מר איינהורן היה רואה את הנוסח המקורי של התיקון, כפי שהוא אושר, הוא היה מרוצה, כי שם נאמר במפורש שהחיוב הוא רק לגבי מי שמחובר לכבלים היום, ואין הכוונה להטיל חיוב לחבר כל נקודה שבה אין היום כבלים לגבי יש"ע.
מיכאל קליינר: לעומת זאת, אדוני השר, בנוסח המקורי היתה התייחסות למחיר.
אורי אולניק: אני הבהרתי, שאין דרכנו לקבוע בחוק הוראות לעניין מחיר.
אורי אולניק: יש פה התערבות של המחוקק לכתוב סוגיות שאמורות להיות מוסדרות.
1040: ואז מה שקרה במעלה אדומים יקרה באריאל.
מיכאל קליינר: לא התכוונתי שיציינו 17 שקלים ו-22 אגורות לערוץ, אלא התכוונתי לומר שהמחיר שישלמו באריאל לא יהיה שונה מהמחיר שמשלמים בפתח-תקווה.
אברהם פורז: אבל יש שר בשביל זה.
מיכאל איתן: הכנסת הכירה במתיישבי יש"ע כמי שצריכים וחייבים, והיא חוקקה לגביהם חוק, שהם חייבים לשלם את אגרת השידור של הטלוויזיה הישראלית.
מיכאל איתן: יש שם מקומות שבכלל לא קולטים, אבל הם חייבים לשלם.
יגאל ביבי: חמש שנים לא קלטתי, והייתי חייב לשלם אגרת טלוויזיה.
יגאל ביבי: אם אמרו לי שאם הייתי מודיע שהמכשיר מקולקל, לא הייתי משלם.
יגאל ביבי: אם הרשת שלהם מקולקלת, אז זה לא נחשב מכשיר.
מיכאל איתן: הנקודה הקובעת היא, שהחיוב בא לא כתוצאה מצו של מושל צבאי, לא משום הסדרי ביניים, אלא הוא בא מכוח החקיקה של הכנסת.
מיכאל איתן: ברמת העיקרון, אנחנו מתייחסים לאזרחים הישראלים שחיים ביש"ע כמי שזכאים לשירותים שווים.
מיכאל איתן: זאת המדיניות של הכנסת.
מיכאל איתן: יש כאלה שרוצים להוציא אותם משם, אבל כל זמן שהם שם – שולמית אלוני בנתה גן באבני-חפץ שקוראים לו "גן שולה", כי היא היתה שרת החינוך והיא נתנה להם גן ילדים.
מיכאל איתן: אנחנו עכשיו נמצאים בבעיה של הספקת שירותים לכלל אזרחי מדינת-ישראל, וכמו שהם חייבים לפרוס ברמת הגולן, וזה עסק לא כדאי ולא כלכלי, אז עם כל הכבוד התפקיד שלך הוא להשתדל לעשות כמה שיותר כסף והתפקיד שלי הוא לתת שירותים לכלל אזרחי מדינת-ישראל, ולדעת שכמו שבארצות-הברית יש כלל יסוד בתקשורת שיש שירותים מועדפים, מסובסדים, גם לתושבי הפריפריה, אז גם אצלנו יש איזשהו איזון.
מיכאל איתן: בתל-אביב אתם מרוויחים יותר, ויש מקומות שאתם מפסידים.
מיכאל איתן: אתם לוקחים את זה כעסקה שלמה.
מיכאל איתן: אני רוצה שבמשחק הכולל של כוחות השוק והתחרות, מי שהולך לעסקים האלה יבין שיש מקומות שבהם הוא מפסיד, וחובתי לכפות עליו שהוא לא יעשה טריקים וייקח רק את המקומות שנוחים לו.
מיכאל איתן: בעניין המחיר אפשר להגיד שמצפונית קובעים את העיקרון, ובסוף נגיע למצב שטכנית זה ייפול.
מיכאל איתן: ברור לנו, שלחבר כבלים את אריאל זה פחות רווחי מאשר לחבר את נתניה או שכונה בתל-אביב.
מיכאל איתן: אם אני אגיד שלא מעניין אותי מחירים, הם יגידו שהם ייתנו אלא שניתן להם את המחיר הריאלי.
מיכאל איתן: הם לא יגידו שהם רוצים רווח, הם יגידו שלא נחייב אותם להפסיד.
מיכאל איתן: אני רוצה שיהיה ברור, שכאשר השר יקבע תהיה לו סמכות, כי כאן יש התחברות של שתי חברות שכל אחת לוקחת קטע, והפחד שלי הוא שחברה שתביא עד לנקודה מסוימת, מרכיב המחיר שלה יביא למצב כזה שאלה שלוקחים משם ומגיעים עד האזרח יגידו שהם לא יכולים לעמוד בזה בגלל מחירי החברה הראשונה, ואילו החברה הראשונה תגיד שהיא לוקחת את העלות.
יזהר טל: אני אומר חד-משמעית, שלא יוכלו להפלות, משום שהחובה שחלה עליהם לא להפלות חלה כשם שהיא חלה עליהם בין לקוחות.
מיכאל איתן: אתה לא עונה על השאלה שלי.
מיכאל איתן: אני עונה לך איך הם לא מפלים: חברה א מביאה את זה עד לנקודה מסוימת, במקרה זה מדובר ב"ערוצי זהב", והיא תגיד שהעלות שלה לחבר נניח מראש העין עד לאריאל, היא לוקחת בעבור כל מנוי 10 דולר, כי זה מה שעולה לה, היא לא רוצה להרוויח.
מיכאל איתן: חברה ב תגיד, שאם היא קונה מחברה א ב-10 דולר ואחר-כך צריך להביא את זה עד לאריאל, היא לא תוכל לעמוד במחיר האוניברסלי שהם קובעים, ולכן היא בורחת מהעסק הזה או מכריזה על עצמה כפושטת רגל.
מיכאל איתן: ברור שכל העסקה היא עסקת הפסד, לכן מישהו כאן צריך לספסד.
ראובן ריבלין: השירות האוניברסלי תמיד מסובסד על-ידי מתן שירות במקום שאתה מרוויח.
מיכאל איתן: אז כאן יהיה מצב שכל מה שאתה אומר יתקיים, אבל מה שאנחנו רוצים לא יתבצע בסוף.
יזהר טל: יש אותו מצב במתן שירותים.
מיכאל איתן: אנחנו מבקשים שהמצב הנוכחי, ואנחנו לא מדברים כרגע על תוספות, יהיה כזה שאדם שגר באריאל יוכל להמשיך לקבל את השידורים בכבלים במחיר שישלם תושב כוכב יאיר.
יזהר טל: נמסר לנו, שהתעריף שמשלם מנוי באריאל יותר נמוך מהתעריף של כוכב יאיר.
מיכאל איתן: השאלה היא מה יהיה מחר, איך אנחנו מבטיחים שהמצב לא ישתנה.
ראובן ריבלין: ברגע שיש תשתית לא יכולה להיות אפליה בין אזרח לאזרח.
1040: אני תושב אריאל.
1040: בזמנו עבדתי בחברת "כבלטק" ויזמתי את הקמת טלוויזיה בכבלים ביהודה ושומרון.
1040: המצב הוא, שהתושבים באריאל נדפקים פעמיים.
1040: פעם אחת הענישו את התושבים, כיוון שלא הביאו טלוויזיה וכבלים ליהודה ושומרון.
1040: פעם שנייה, כאשר הולכים ומביאים דיגיטלי אז מענישים אותנו שנהיה רק מחוברים ללוויין.
1040: לא נכון מה שנאמר פה, חברת "כבלטק" לא מעוניינת למכור את החברה.
1040: חברת "כבלטק" פנתה לחברת "ערוצי זהב" וביקשה לקבל את השידורים הדיגיטליים, והם השיבו שהם לא ייתנו.
בני איינהורן: זה לא נכון.
1040: תושבי אריאל ביקשו מ"כבלטק" שיסבירו להם מה לעשות על-מנת שיישארו כבלים.
1040: התושבים אמרו דבר פשוט, שהם רוצים לקבל שידורים דיגיטליים ביישובים הקיימים, הם אינם מבקשים לעשות טלוויזיה לכבלים ביישובים לא קיימים.
1040: במקום שהיום יש טלוויזיה לכבלים, מבקשים שיהיה טלוויזיה לכבלים.
1040: אבל כיוון שיש ניסיון שביישוב מעלה-אדומים קנתה חברת "ערוצי זהב" את חברת "ערוצי אדום", כיוון שהתוכן נמכר לחברת "ערוצי אדום" במחיר מופקע והשר לא יכול היה להתערב בעניין המחיר, כמו שאומר היום היועץ המשפטי, ולכן פשטה את הרגל חברת "ערוצי אדום" וחברת "ערוצי זהב" היא שמפעילה שם היום.
מיכאל איתן: אם התושבים במעלה-אדומים מקבלים טלוויזיה במחיר הוגן, אז מה זה משנה?
1040: אנחנו רוצים שתושבי אריאל יקבלו דיגיטלי באותו מחיר.
ראובן ריבלין: אין בעיה בכלל.
מיכאל קליינר: השאלה היא האם הנוסח הזה מסמיך את השר לקבוע את המחיר.
מיכאל קליינר: אני לא בטוח.
מיכאל איתן: זה להרוג את העסק, בואו לא ניתמם.
מיכאל איתן: ברגע שהשר יכול רק לקבוע שהמחיר לצרכן יישמר, אבל הוא אומר למישהו לעשות את זה בהפסד, אז הוא כאילו לקח את השירות מהצרכן.
מיכאל איתן: הוא לא אומר את זה, אבל זאת התוצאה.
אברהם פורז: אני קורא את הסעיף הזה לפי תומי ואני רואה שהשר למעשה יכול לומר לאחת מהחברות בעלות הרשיון בתחומי ישראל, שתספק שירותים באזור טריטוריאלי נתון, ומשעה שהוא קבע את הכלל הזה הם חייבים לספק את השירות במחיר האוניברסלי המסופק לכולם.
אברהם פורז: זה נכון שאולי הם יפסידו כתוצאה מהרחבת הזיכיון, זאת אומרת יכול להיות שהצו הזה יגרום להם שמה שהם יקבלו מהמינויים החדשים לא יכסה את העלות, אבל לא כתוב פה שזה חייב להתאזן.
אברהם פורז: לדעתי זה פותר לכם את הבעיה לחלוטין, אלא אם כן אתה אומר לי שאפשר לעשות אפליית מחיר.
אברהם פורז: אומר יזהר טל ואומר השר שאי-אפשר לעשות אפליית מחיר, אז זה פשוט לספק שירות למקום שלא כדאי.
בני איינהורן: אתם מודעים לכך שזאת עוד גזירה.
1040: למה גזירה?
1040: מה זה עולה לך?
אברהם פורז: זה עולה לו.
ראובן ריבלין: אין שום כוונה בסעיף החוק הזה לגרום לחברה כלשהי לעשות שיקול דעת מסחרי על-מנת להתמזג או לא להתמזג.
ראובן ריבלין: אנחנו קובעים למען האזרח את העקרונות של השירות האוניברסלי.
ראובן ריבלין: לא יהיה לאף אחד יתרון על האחר בכל מה שקשור לחקיקת חוק זה, ואין חוק זה בא כדי לתת יתרונות לצד של חברה של אינטרס כזה על אינטרס אחר.
ראובן ריבלין: דין אחד וחוק אחד יהיו לכולם, גם לאזרחי ישראל הנמצאים בארץ ישראל ולא רק במדינת-ישראל.
אייל פלטון: האמירה קצת לא מדויקת.
אייל פלטון: הם לא יוכלו לפרוס לתוך יהודה ושומרון, כיוון ששם זה תחום אחר ולשר אין סמכות להורות להם לעשות את זה.
ראובן ריבלין: יש הממונה.
ראובן ריבלין: לצערי הרב עדיין לא החלנו את החוק על יהודה ושומרון.
יזהר טל: בנוסף להוראת השר, בוודאי שיצטרכו להסדיר את הרישוי מול הרשות המוסמכת בשטחים, זה לא בא במקום.
אייל פלטון: שההבהרה תהיה כזאת, שהשר יוכל להורות לחברות הכבלים לפרוס ליש"ע.
מיכאל קליינר: הנחת היסוד בהסתייגות שאנחנו הגשנו היתה, שהמקסימום שהשר יוכל לחייב את חברת "ערוצי זהב", במקרה המדובר, להביא תשתית דיגיטלית עד לקו הירוק, הוא לא יכול מעבר לו, ואז יצטרך מישהו לעשות את ההובלה מהקו הירוק עד אריאל.
ראובן ריבלין: למה לך להיכנס לכל מיני פלפולים?
ראובן ריבלין: איך במעלה-אדומים הוא יכול?
מיכאל קליינר: במעלה-אדומים הוא פשט את הרגל ו"ערוצי זהב" קנה אותו.
מיכאל קליינר: ואם פה הוא יפשוט את הרגל?
אברהם פורז: פה נאמר דבר מאוד פשוט, שהשר יכול לחייב חברת כבלים לספק שירותים באזור שנקבע ובתחום שנקבע, על אפה ועל חמתה ובניגוד לרצונה ולמרות שיקול כלכלי שיש לה, במחיר אוניברסלי.
מיכאל קליינר: ההצעה שלי, שאמרה שהשר יכול לחייב את המחיר שהם יגבו, היתה עדיפה.
מיכאל קליינר: אם אתה יכול לחייב אותם להביא לאריאל, אין לי בעיה.
ראובן ריבלין: איפה שאני יכול לחייב אותם בשטחי מדינת-ישראל, אני יכול לחייב אותם באריאל.
מיכאל איתן: אדוני השר, אני פונה אליך מאחר ששמעתי את הדברים שלך ואני יודע שהתכוונת לדבר מסוים, אבל הם יכולים להתפרש גם אחרת.
מיכאל איתן: אמרת, שכמו שאתה יכול לחייב אותם בשטחי מדינת-ישראל אתה תחייב אותם באריאל.
מיכאל איתן: אומר לך היועץ המשפטי שלך, שברמת הגולן חל החוק הישראלי והשר לא יכול לחייב ולא הכנסת.
ראובן ריבלין: הוא לא יכול בשביל 27 אנשים למשוך כבל שעולה לו כך שגם שימוש של 250 שנה לא יכסה את זה.
מיכאל איתן: אם זה יהיה על עניין של הפסד ורווח, הוא לא ייתן.
ראובן ריבלין: הסעיף הזה יביא להסדר ביניהם בשנייה אחת.
ראובן ריבלין: יש דברים שגם השירות האוניברסלי הוא בעייתי ביותר מבחינת היכולת לחייב משקיע, שאתה מחייב אותו בהשקעה האוניברסלית לעשות דברים שהם בלתי הגיוניים בעליל.
ראובן ריבלין: למשל, מקימים יישוב שאתה צריך למשוך אליו כבל של 15 קילומטר, וזה עולה לך הרבה יותר מאשר במקום אחר.
ראובן ריבלין: היישוב הזה הוא עדיין לא יישוב קבע וכיוצא בזה.
ראובן ריבלין: לשם כך יש לוויין ויש שיטות אחרות, כי הם טוענים שמבחינה כלכלית זה לא מעשי.
ראובן ריבלין: אז ברשיון, לא בחוק, קובעים לו שעד גבול מסוים הוא מחויב ומגבול מסוים זה לשיקול דעתי – הצורך הציבורי, השליחות הלאומית וכדומה.
ראובן ריבלין: אריאל מחוברת, מעלה אדומים מחוברת, אלפי-מנשה מחובר ואין בעיה.
1040: יש בעיה עם מעלה-אדומים, אני מדבר רק על מי שמחובר היום, זה כל העניין.
1040: הבעיה היא במעבר לדיגיטלי.
1040: בלא דיגיטלי כולם מחוברים.
מיכאל איתן: אני מציע שנסמוך על השר, אבל אני הייתי מעדיף שלשר תהיה סמכות, שהוא יגיע למסקנה שאם חברה מקבלת את הנקודה בראש העין, שלשר יהיה שיקול גם במקרה של ויכוח מה המחיר באותה נקודה והוא יוכל להתערב.
מיכאל איתן: השר יכול להגיד, שאם יש מצב שבו נתבע תשלום מראש העין על-מנת לספק לאריאל את הנקודה, אני מוכרח להביא בחשבון שזה לא נגמר בראש העין אלא זה הולך עד אריאל, והקטע הזה הוא קטע מפסיד.
אברהם פורז: השר הרי קובע את המחיר למנוי בקצה הסיפור והוא קובע שחובה לחבר אותם, מה שיקרה באמצע יקרה.
מיכאל איתן: נניח שיש משא-ומתן בין הספק הנוכחי לביניהם.
מיכאל איתן: הספק הנוכחי יגיד, שאם דורשים ממנו מראש העין מחיר כזה הוא לא מספק את השירות.
אברהם פורז: הכשל היחיד בתזה שלך היא, שאם השר קובע שהוא צריך להתחבר אז הוא צריך להתחבר.
מיכאל איתן: אבל אומרים לך שברמת הגולן 20 שנה לא מחברים.
אברהם פורז: יש פרמטר שצריך להפעיל אותו לגבי כל אזרחי ישראל, באשר הם.
אברהם פורז: כמו שהוא לא חייב היה לחבר יישובים בתוך ישראל, נידחים ורחוקים, אתה לא מצפה שביהודה ושומרון יהיה דין אחר.
אברהם פורז: הפרמטר הוא העלויות, זאת אומרת שברור שאם העיר אריאל היתה בתוך ישראל היא היתה חייבת חובת חיבור.
אברהם פורז: אם הוא לא יסתדר עם האדם באריאל, הוא יוכל לעשות את זה ישירות.
אברהם פורז: ברגע שיוציאו לו פסק-דין שהוא חייב לחבר את אריאל, הוא ישקיע פי ארבעה ויחבר.
אברהם פורז: אתה לא יכול להעמיד אותו כבן ערובה אצל האדם מאריאל.
מיכאל איתן: אני לא רוצה שיהיה גם הפוך.
1040: כיוון שיש כבר היום מערכות שפועלות וללקוח יש היום את השידור האנלוגי ואנחנו רוצים את השידור הדיגיטלי, אני מקווה שהתיקון בחוק לא יביא לידי כך שבסופו של דבר אנחנו ניפול בין הכיסאות.
ראובן ריבלין: מיקי איתן רוצה דבר טוב, אבל הוא לא מבין שהוא יוצר מצב שבו הוא נותן יתרון כלכלי לצד אחד על צד אחר.
מיכאל איתן: הוא יכול להגיד שהוא יעשה את זה לבד.
אברהם פורז: נניח שאני חברת הכבלים והשר נתן לי הוראה לחבר את אריאל בתחום הזיכיון שלי, ואני צריך לספק שירות לאריאל.
אברהם פורז: אחת משתיים, או שאני מגיע להסכמה עם המפעיל המקומי ועושה את זה אתו בדרך כלשהי, ואם לא מוטלת עלי חובה לעשות את זה לבד, ואז זה יעלה לי פי מאה.
אברהם פורז: אנחנו מאשרים את סעיף איו"ש.
אברהם פורז: הנוסח יהיה: "1.
אברהם פורז: אחרי סעיף 6יא יבוא: 6יא1 סמכויות נוספות – השר רשאי לקבוע, בתקנות או ברשיון, הוראות לבעל רשיון כללי לשידורי כבלים לעניין מתן שידורים לאזרחים ולתושבים ישראלים ביישובים הישראלים ביהודה והשומרון ובחבל עזה, לרבות הוראות לבעל רשיון לעניין פעולות בזק ושירותי בזק הנדרשות לשם כך".
אברהם פורז: מה נקבע לעניין המחיר?
אתי בנדלר: המחיר לא ייכנס לסעיף הזה.
אתי בנדלר: הנושא הבא הוא סעיף 62 להצעת החוק.
אתי בנדלר: אתה רוצה לבקש דיון מחדש.
אברהם פורז: קיבלתי פנייה מיושב-ראש ועדת הכספים, חבר הכנסת ליצמן, שביקש ממני לא לקחת מוועדת הכספים את הסמכות לאישור תעריפי בזק ולהשאיר אותה, כמו שהיא היתה עד היום, בידי ועדת הכספים.
אברהם פורז: ממילא הדבר הזה יהיה בתוקף רק שנתיים, כי בעוד שנתיים הפיקוח הפרלמנטרי יוסר, ואני לא רוצה לפתוח חזית נוספת מול ועדת הכספים.
אברהם פורז: אני מציע שבהסכמת
אברהם פורז: כם נסכים שהסמכות לאישור תעריפי בזק תישאר בידי ועדת הכספים כמקודם.
מיכאל איתן: אנחנו מסכימים רק בגלל בקשתך.
מיכאל איתן: הסידור הזה לא בסדר.
אתי בנדלר: אם כך, סעיף 62 להצעת החוק, המצוי בשולי דף מספר 28, יימחק.
אתי בנדלר: זהו הסעיף המתקן את סעיף 15א לחוק העיקרי.
אתי בנדלר: ובהוראות המעבר, בסעיף האחרון בעמוד 36, סעיף 94ג, במקום "ועדת הכלכלה" יבוא "ועדת הכספים".
אתי בנדלר: וכן המלים "כנוסחו" בסעיף 62.
אתי בנדלר: בקשות לדיון מחדש, ביניהן בעניין החלטת הוועדה לייעד 10%
אברהם פורז: אנחנו עוברים לדיון בהסתייגויות.
אברהם פורז: לחברי הכנסת מסיעת חד"ש אין זכות להגיש הסתייגות, כי הם לא חברי הוועדה.
אתי בנדלר: אם הם אינם מיוצגים בוועדה יש להם זכות אוטומטית להגיש הסתייגות.
אתי בנדלר: אם הסיעה מיוצגת בוועדה, חבר הוועדה יכול להסתייג רק ברשות הוועדה או יושב-ראש וועדה.
אברהם פורז: הם מציעים לשם החוק, שבמקום "בזק ושידורים" יבוא "בזק, שידור וקליטה".
אברהם פורז: אני מציע לאשר להם הסתייגות לשם החוק.
אתי בנדלר: אני מאוד מבקשת לא להגיש לי הסתייגויות לשם החוק, משום שהסתייגות כזאת היא משבשת.
אברהם פורז: אנחנו דוחים את ההצעה של חד"ש לשנות את שם החוק ונותנים להם הסתייגות לשם החוק.
אברהם פורז: בסעיף 5א הם מציעים למחוק את המלים "או לעיקול".
אברהם פורז: האם מישהו תומך בזה?
אברהם פורז: אנחנו מאשרים להם להגיש הסתייגות.
אברהם פורז: בסעיף 10ג(5) הם מציעים לבטל את גרסה א.
אתי בנדלר: אין לנו היום שתי גרסאות, משום שגרסה א התקבלה כגרסת הוועדה וגרסה ב הפכה להסתייגות.
אברהם פורז: צרפי אותם להסתייגות לגרסה ב.
אתי בנדלר: אבל הם לא נוכחים פה.
אברהם פורז: הם היו צריכים להיות נוכחים, ואי-אפשר לרשום הסתייגות שאין לה היגיון, לכן היא לא נרשמת.
אתי בנדלר: חבר הכנסת קליינר, אני מבינה שכל ההצעות שמתייחסות לאיו"ש סודרו.
מיכאל קליינר: דיברנו גם על האנטנה.
אורי אולניק: היתה הצעה של חבר הכנסת קליינר, שהתיקון שעבר פה לעניין ה-LMDS – אנחנו נחיל אותו גם על שטחי איו"ש ועזה.
אורי אולניק: גם בעניין הזה התייעצנו עם אגפי המשפט הבין-לאומי והתשובה היא כזאת:
אורי אולניק: לפני כמה חודשים עבר בוועדה תיקון דומה של חבר הכנסת פורז, שעוסק בהתקנת אנטנות לוויין על גבי גגות הבתים.
אורי אולניק: חלפו כמה שבועות מהתקנת הסעיף בחוק הישראלי, וצו מקביל לו יצא על-ידי הממשל הצבאי לעניין אנטנות לוויין.
אורי אולניק: שוחחנו עם גורמי הצבא, הם לא ראו מניעה שלעניין ה-LMDS ייצא גם כן צו מקביל.
אורי אולניק: זה נראה לנו הפתרון המשפטי, ולא שכרגע נעשה הוראה טריטוריאלית מיוחדת.
אמיר בן-בסט: יש פה שתי מערכות דינים שונות והחוק הישראלי לא יכול לכלול הוראה.
אמיר בן-בסט: כרגע אני לא רואה מניעה.
ראובן ריבלין: דיברתי אתמול עם סגן ראש-הממשלה ושר הפנים, ובעניין ה-LMDS לא יצטרכו לקבל היתר, יצטרכו רק לקבל את האישורים של איכות הסביבה או משרד הבריאות.
מיכאל קליינר: להפך, הם מעוניינים שאותם כללים יוכלו להיות חלים גם שם.
ראובן ריבלין: זאת אומרת, שמי שלא ישלם לראש העיר מה שהוא רוצה, לא יהיה לאזרחים שלו?
מיכאל קליינר: דין שווה לאריאל כמו לכפר-סבא.
מיכאל קליינר: כדי שיהיה דין שווה צריכה להיות פעולה חקיקתית של הצבא.
מיכאל קליינר: שמענו כאן גם מפי המנכ"ל וגם מפי הנציג, שהם יבדקו את זה בפרק זמן סביר וכרגע הם לא רואים מניעה שזה יחול גם שם.
ראובן ריבלין: אין כל מניעה, כמו שחוקי התכנון והבנייה חלים.
אתי בנדלר: יש כאן הסתייגות נוספת של חבר הכנסת קליינר, לעניין קישור גומלין.
אתי בנדלר: בעמוד 6 של הנוסח יש סעיף קטן ד(1) החדש לסעיף 5 האומר: "לא הסכימו בעלי רשיון בדבר המחיר, כאמור בסעיף קטן (ד), רשאי השר להורות כי לא יעוכב ביצוע קישור גומלין בהתאם להוראות שנקבעו לפי סעיף קטן ב(1) וכן רשאי הוא ליתן כל הוראה אחרת, כפי שיראה לנכון בנסיבות העניין, לרבות תשלומים חלקיים.
אתי בנדלר: החלטה תינתן תוך זמן סביר שלא יעלה על שנה".
אתי בנדלר: חבר הכנסת קליינר כותב: במקום "לא הסכימו בעלי רשיון בדבר המחיר, כאמור בסעיף קטן (ד), רשאי השר להורות כי לא עוכב ביצוע קישור גומלין" יבוא "לא הסכימו בעלי רשיון בדבר המחיר, כאמור בסעיף קטן (ד), לא יעוכב ביצוע קישור גומלין בהתאם להוראות שנקבעו לפי סעיף קטן ב(1) והשר ייתן הוראות".
אתי בנדלר: זאת אומרת, אתה מחייב קודם כל לבצע את קישור הגומלין.
אברהם פורז: היום בין "פרטנר" ל"בזק" יש קישור גומלין, רק בהסכמה ביניהם, והם יכולים להחליט כל אחד מהם שממחר "בזק" לא נותנת ל"פרטנר" אפשרות לזיכיון?
אורי אולניק: יש סמכות לשר לקבוע את זה.
אברהם פורז: אז מה מציע, אם כך, חבר הכנסת קליינר?
אורי אולניק: חבר הכנסת קליינר מעוניין ליטול את שיקול הדעת של השר בנקודת ההחלטה.
אברהם פורז: עורכת הדין אופק, איך עובד היום קישור גומלין?
טל אופק: כל הסעיף הוא סעיף של הפעלת שיקול דעת.
טל אופק: הוא מתייחס לסעיף קטן אחד מתוך המסגרת הכללית, שמופעל רק במצב שיש חוסר הסכמה לגבי המחיר.
טל אופק: רק לאותה פינה אם יש חוסר הסכמה לגבי המחיר, יבוצע קישור גומלין.
אברהם פורז: מה קורה אם יש חוסר הסכמה לפי המצב המשפטי הנוכחי?
טל אופק: לשר יש שיקול דעת להורות שלא יעכבו את ביצוע קישור הגומלין וגם להתערב בעניין ההסדרים.
טל אופק: חבר הכנסת קליינר רוצה, שאם אין הסכמה לגבי המחיר השר יהיה חייב להורות על ביצוע קישור גומלין.
אסתי שטרנבך: את זה אתם הצעתם, זאת הצעה ממשלתית.
אברהם פורז: אתה רוצה שהשר יהיה חייב להחליט על קישור הגומלין ולקבוע גם את המחיר?
עמית שכטר: לשר יש סמכות בחוק.
עמית שכטר: הוא רשאי לחייב בעלי רשיונות וקישור גומלין.
עמית שכטר: לא השתנה דבר, היום כולם חייבים.
עמית שכטר: אני רוצה להתחייב שלא שוחחתי עם מר קליינר בנושא הזה מעולם.
מיכאל קליינר: לאור מה שמתפתח כאן, אני מניח שמישהו מנציגיך דיבר אתי.
עמית שכטר: נציגיי אומרים לי שלא.
עמית שכטר: לשר יש סמכות נוספת, לא רק שהוא רשאי לקבוע את קישור הגומלין, אלא כיוון שלקישור הגומלין יש מחיר, השר רשאי גם להתערב במחיר.
עמית שכטר: כאשר יש סכסוך בין שני צדדים לגבי המחיר, אז הם פונים לשר ובחוק יש מנגנון שאומר שהוא יקבע את המחיר על-פי עלות ורווח, וגם על זה אין ויכוח.
עמית שכטר: באה הממשלה והציעה כאן לקבוע עוד דבר, שאגב כמו שהוא מנוסח היום הוא מיותר לחלוטין, שאומר שאם יש סכסוך בין הצדדים על המחיר והשר רוצה להחליט על המחיר, הוא יכול גם להורות שבינתיים, עד שהוא מחליט, שיעשו את הקישור.
אברהם פורז: ובלי הסעיף הזה הוא לא יכול לעשות את זה?
עמית שכטר: הוא יכול.
עמית שכטר: לכן אני אומר שהסעיף הזה בנוסחו היום הוא מיותר לחלוטין.
עמית שכטר: הציעה הממשלה בתזכיר החוק הראשון, שכבר אבד עליו הכלח, שבאותו רגע שיש סכסוך על המחיר יורה השר בכל מקרה לבצע את אישור הגומלין.
עמית שכטר: הרי ממילא הוא הורה על קישור גומלין.
עמית שכטר: עכשיו שינו את הסעיף.
אברהם פורז: עכשיו המצב הוא, שאם יהיה סכסוך השר יכול לחייב לבצע או שלא לחייב.
אברהם פורז: אתם אומרים קודם כל שיבצע.
אברהם פורז: יש לי אמון מלא בשר, ואני לא חושב שצריך להטיל עליו מגבלות.
עמית שכטר: אז לא צריך את הסעיף הזה בכלל.
מיכאל קליינר: אני מבקש להשאיר את זה כהסתייגות.
אברהם פורז: הרוב החליט שהוא לא מקבל את ההסתייגות, וחבר הכנסת קליינר החליט להשאיר את ההסתייגות.
אבי (אברהם) גבאי: דיברנו על הנושא של דחיית התחולה בחצי שנה.
אברהם פורז: דנו בזה וזה לא התקבל.
אברהם פורז: אמרו אנשי משרד התקשורת, שאתם פרוסים כבר בכל הארץ ואין כל סיבה שמעתה ואילך, על היתרה הקטנה שנותרה לכם יהיו לכם הוראות מקלות מול אחרים.
איילת כהן-מעגן: מה עם בניין חדש שייבנה בתל-אביב?
אברהם פורז: עמדתכם לא התקבלה.
אברהם פורז: יש כללים חדשים, וכמו לכל המתחרים החדשים גם לכם יהיו נורמות חדשות, קצת מכבידות יותר.
אבי (אברהם) גבאי: אני רוצה שמשרד התקשורת יידע, שאנחנו לא נעמוד ברשיון שלנו, לא נעמוד בכללים האלה, ושאחר-כך לא יבואו אלינו בטענות.
אבי (אברהם) גבאי: זה כן נורא, זה עניין תפעולי.
ראובן ריבלין: אני ער למה שאתה אומר.
ראובן ריבלין: אי-אפשר להטיל עליך מגבלה שלא היתה עליך לפי החוק הקודם ואתה צריך לנהוג לפיה.
אברהם פורז: מר גבאי, אתם במצב עדיף בהרבה על כל האחרים.
אברהם פורז: 101% מהרשת שלך פרוסה.
אבי (אברהם) גבאי: למה אתם עושים מזה כאילו זה יתרון ל"בזק"?
אבי (אברהם) גבאי: זה לא יתרון ל"בזק".
אתי בנדלר: בהסתייגות של חברת הכנסת חזן מדובר בפיקוח על תעריפי בזק.
אתי בנדלר: הוועדה החליטה על שני תיקונים, שעל אחד מהם היא עשתה היום רביזיה והיא החליטה למחוק.
אתי בנדלר: התיקון האחד היה להעביר את סמכות הפיקוח על תעריפי בזק מוועדת הכספים לוועדת הכלכלה.
אתי בנדלר: היום היתה רביזיה וזה עובר לוועדת הכספים.
אתי בנדלר: התיקון השני הוא סעיף 94ג, שקשור לעניין.
אתי בנדלר: אקרא את זה בנוסח, כפי שזה אחרי התיקון של היום: "הדרישה לאישור ועדת הכספים של הכנסת לתקנות, לפי סעיף 15(א) לחוק העיקרי, תעמוד בתוקפה למשך שנתיים מיום תחילתו של חוק זה".
אתי בנדלר: דהיינו, לפי זה בתום שנתיים מיום תחילת תיקון זה לא יהיה פיקוח על תעריפי בזק, מתוך הנחה שעד אז התחרות במשק תתייצב.
אתי בנדלר: לא יהיה פיקוח פרלמנטרי, יהיה פיקוח של השרים.
נעמי חזן: אני מציעה שהפיקוח הפרלמנטרי יימשך.
אברהם פורז: חברת הכנסת חזן, אני מתנגד להצעתך מסיבה זו, שאיש לא יודע מה זה "שוק התקשורת הפנים-ארצי הוא תחרותי באופן המאפשר ביטול הדברים".
אברהם פורז: זה מסוג הדברים שאין להם שיעור ואין להם מידה.
אברהם פורז: מה שכן, אם הכנסת תיווכח בתום שנה וחצי שעדיין צריך פיקוח, נגיש הצעת חוק.
נעמי חזן: אני מבקשת שזה יירשם כהסתייגות.
אברהם פורז: נרשם כהסתייגות.
נעמי חזן: כל עוד הדבר לא מוסדר, אני מעדיפה המשך הסדר של פיקוח פרלמנטרי.
ראובן ריבלין: אנחנו נכנסים לעידן חדש מהחוק הזה.
ראובן ריבלין: אי-אפשר להגביל את בזק בתחרות, ולעומת זאת אי-אפשר לתת לה יתרונות.
ראובן ריבלין: יש פה דבר שהוא של מדיניות.
ראובן ריבלין: אם בעוד שנה וחצי נראה שאין תחרות והמונופול שולט, אז נקבע בחוק.
אתי בנדלר: חברת הכנסת חזן, אולי את רוצה שנרשום הסתייגות שהוועדה רשאית להחליט על דחיית המועד לביטול הפיקוח למשך תקופה של שנה-שנתיים?
נעמי חזן: כן.
אברהם פורז: אני נגד ההסתייגות הזאת.
אתי בנדלר: גרסה ב הפכה להסתייגות והפכה לגרסה א.
נעמי חזן: אני רוצה את ההסתייגות שלי.
אברהם פורז: את מבקשת להכניס את הסעיף שלנו עם השינויים שמופיעים פה.
אברהם פורז: הרוב לא תומך בעמדה הזאת.
אברהם פורז: תעלה למליאה הסתייגות של חברת הכנסת חזן.
אברהם פורז: הטקסט יהיה כמו הנוסח של איתן ושלי בכפוף לשינויים המופיעים פה.
אברהם פורז: יש הסתייגות בעניין 10% לשירותי דת ומסורת.
אברהם פורז: חבר הכנסת ביבי, בבקשה.
יגאל ביבי: חברי חבר הכנסת לנגנטל הסב את תשומת לבי, כמשפטן, שההסתייגות של 10% לשירותי דת ומסורת יכולה לסבך את המערכת, כי אם יגידו "פסוקו של יום" אז יגידו גם "פסוקו של קוראן" ואז לא רק שלא נקבל 10%, אלא 10% האלה ילכו גם לנוצרים וגם למוסלמים, ולכן אנחנו עלולים להסתבך.
יגאל ביבי: לאחר תקופה שאנחנו יושבים פה והכרנו את הנפשות הפועלות, אני סומך על המועצה לשידורי כבלים שתביא את הצרכים הלאומיים, הדתיים, הערכיים והמוסריים.
יגאל ביבי: אין לי ספק, שהרעיונות שאני דוגל בהם ייצאו נשכרים, כי ההיגיון הוא שיותר שידורים לאומיים ורוחניים צריכים להיות משודרים.
יגאל ביבי: אני סומך על המועצה שיכול להיות שתיתן אפילו 20% ו-30% אם יהיה צורך.
יצחק גאגולה: אני מסכים לדבריו של חבר הכנסת יגאל ביבי, אבל בשינוי אחד, שיחייב את המועצה באחוז מינימלי.
אתי בנדלר: הם יכולים להסכים על אחוז אחד ויפנו אותו לעידוד לימוד קוראן.
אברהם פורז: על דעת כולנו אנחנו מחליטים שאנחנו מקבלים את הרביזיה.
אברהם פורז: יש מי שמתנגד?
יגאל ביבי: אני מוריד את זה בכלל.
אברהם פורז: אבל כבר היתה הצבעה.
יגאל ביבי: אני מבקש למשוך את זה.