GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אברהם פורז: מצד שני, מי שנוהג בלי רשיון נהיגה בתוקף על פני תקופה, או בוודאי מי שנפסל ונוהג, חייבת להיות סנקציה ממשית.
אברהם פורז: אם הייתם אומרים לי שבתי המשפט מחמירים ונותנים מאסרים בפועל, זה היה נראה יותר נכון.
רפ”ק ניבה רפאלי: פסקי הדין על נהיגה בזמן פסילה יותר מחמירים מאשר נהיגה ללא רשיון.
אברהם פורז: מה מקבלים על נהיגה בזמן פסילה?
רפ”ק ניבה רפאלי: אם זו פעם ראשונה, בדרך כלל מקבלים מאסר על תנאי ולפעמים גם בפועל, אבל בדרך כלל בעבודות שירות.
יגאל טמיר: צריך להפריד בין הנושא של פקיעת רשיון הנהיגה, שזו בעיה שחבר הכנסת לנגנטל טיפל בה בוועדה שבראשותו ושר המשפטים היום מטפל בה בכל עניין הקנסות, ובין הבעיה של נהיגה ללא רשיון של מי שלא מורשה.
יגאל טמיר: אלה שתי בעיות שונות.
יפעת רווה: אנחנו מדברים על נהיגה ללא רשיון של מי שלא מורשה ולא מי שפקע רשיונו.
יגאל טמיר: מי שלא מורשה נענש בכל חומרת הדין.
אברהם פורז: חבר הכנסת לנגנטל, האם לא יותר נכון במקום לטפל בהעמדת הרכב לטפל בעניין הזה של מאסר חובה למי שנוהג ללא רשיון נהיגה בזמן פסילה?
נחום לנגנטל: לכך יש התנגדות טוטאלית של הממשלה.
נחום לנגנטל: לכן הלכתי לכיוון כפי שנהוג בצבא.
אברהם פורז: בדרך כלל אני נגד מאסרי חובה, כי זה בניגוד להשקפה שלי, אבל יש כמה חוקים שקבעו מאסר חובה, כמו תקיפת שוטרים וכד'.
יפעת רווה: ויש עם זה די הרבה בעיות, כי מה שקורה הוא שיש שופטים שלא מרשיעים אפילו, כדי לעקוף את המאסר חובה.
יפעת רווה: זה דבר מאוד פרובלמטי.
יפעת רווה: חלק מהדברים במקרה הזה כן מתאימים להשבתה.
יפעת רווה: אנחנו מדברים על כלל העבירות ולכן אנחנו חושבים שהדרך הנכונה היא נושא רשיון הנהיגה.
יפעת רווה: אם צריך להתמודד עם הנושא של נהיגה בזמן פסילה, אז צריך להתמודד עם זה לא במקום ובזמן הזה, מפני שזה לא הדיון.
יפעת רווה: מכל מקום, יש מקרים מסוימים שאנחנו חושבים שכן מתאימים להשבתה של רכב לזמן קצוב.
יפעת רווה: דרך אגב, זה קיים היום לגבי עומס יתר.
יפעת רווה: אלה הם מקרים שבהם הרבה פעמים העבירה נעשית לאו דווקא ביוזמת הנהג עצמו, אלא עומד מאחוריה אינטרס כלכלי רחב יותר, לפעמים של זה שמפעיל אותו או מעסיק את הנהג.
יפעת רווה: זה במקרה שיש יותר קשר בין בעל הרכב לבין העבירה, יותר מאשר בעבירות אחרות.
יפעת רווה: הדוגמה הקלאסית היא מה שקיים היום בחוק בסעיף 57(א) לפקודת התעבורה, שזה הנושא של עומס יתר.
יפעת רווה: הרבה פעמים הסתבר שנהגים נאלצים לנהוג בעומס יתר, מפני שזה מה שבעל הרכב אומר להם לעשות ואם הם לא יעשו את זה הם לא יועסקו.
אברהם פורז: בכמה מקרים הפעילו את זה?
סנ”צ אלי ארוסי: עד היום ביצענו בין עשר לעשרים הורדות.
סנ”צ אלי ארוסי: המשאית שהורדה עמדה במקום שבעל הרכב ביקש.
אברהם פורז: יש דרך לוודא שאכן הרכב לא זז ממקומו?
סנ”צ אלי ארוסי: אנחנו מוודאים את זה על ידי סיורים שאנחנו מוציאים מפעם לפעם.
סנ”צ אלי ארוסי: כל עוד שזה בקנה מידה קטן אפשר לשלוט בזה, אבל כשזה יהפוך להיות עשרות, מאות או אלפים, תהיה עם זה קצת בעיה.
אברהם פורז: אני מניח שבעתיד אפשר יהיה לעשות אזיקים אלקטרוניים, כמו איתוראן.
יצחק אשל: אפשר שיהיו מגרשים לעיכוב על בסיס פרטי ואז בעל הרכב ישלם את ההוצאות הכרוכות בכך.
אתי בנדלר: בזמנו דובר על מגרשים ואמרו שיש בעיה מאוד רצינית עם הכשרת מגרשים כאלה, עם איתור מקרקעין מתאימים וכיוצא בזה.
אתי בנדלר: אני רוצה להזכיר לגברת רווה שבדיונים שהיו על הנושא של השבתת רכב מסחרי שנוסע עם עומס יתר, מעל 25%, האלמנט העיקרי שהכריע בנושא הזה היה ההוכחה הברורה שכלי הרכב האלה מעורבים בתאונות קטלניות מעבר למספר שלהם בכלל כלי הרכב במדינה.
אתי בנדלר: כלומר, הם היוו סכנה בטיחותית מאוד רצינית ואז אמרו שצריך למצוא דרך יעילה כדי להפחית קצת את המכה הזאת.
אתי בנדלר: השאלה אם אותו מבחן בא לידי ביטוי גם בהצעה שלך כאן.
יפעת רווה: אין לנו נתונים על הנושא הזה.
יפעת רווה: העמדה שאני מביאה היא העמדה שהיתה בעקבות ישיבות אצל היועץ המשפטי לממשלה לא בהקשר של ההצעה הזאת, אלא בהקשר לכל מיני הצעות של משרדים שונים להשבתת כלי רכב.
יפעת רווה: סיכום הדיון בזמנו היה שייבדק הניסיון בנושא של עומס יתר ותורחב האפשרות הזאת לעוד מקרים, כשהמבחן היה לאותן עבירות שמתאימות לנושא של השבתה מבחינת הקשר בין הבעלים לבין העבירה.
יפעת רווה: זה לאו דווקא כענישה חמורה יותר, כי יש עבירות מאוד מאוד חמורות שגורמות לתאונות דרכים מאוד קטלניות, אבל אנחנו לא חושבים שזה מתאים, כי אנחנו חושבים שיותר מתאים להעניש את הנהג ולא את הבעלים.
נחום לנגנטל: אני מאוד חולק על הגישה הזאת, אבל מאחר שאני אדם פשרן אני מוכן להתפשר עם כל הצעה.
נחום לנגנטל: הגישה הזאת שאומרת שנתייחס רק לגבי מקום שבו יש קשר נסיבתי בין הבעלות על הרכב לבין העבירה שנעשית עם הרכב, זאת גישה מאוד מצמצמת.
נחום לנגנטל: אני לא מסתיר ואומר בפירוש שאני חושב שזה אמצעי ענישה שהוא בלית ברירה.
נחום לנגנטל: אין לי ברירה, אלא ללכת על הצד המינהלי.
נחום לנגנטל: עבריין תנועה שבסופו של דבר מגיע לבית המשפט, הולך יום קודם למשרד הרישוי ומוציא כפל רשיון.
נחום לנגנטל: זה הדבר הראשון שהוא עושה.
נחום לנגנטל: במקרה כזה יש לו שני רשיונות וכשהוא נשפט ושוללים לו את הרשיון, הוא מפקיד רשיון אחד ונוסע עם הרשיון השני.
נחום לנגנטל: נניח שבית המשפט פסק לו שלילה של שלושה או שישה חודשים, אותו אחד בעצם ממשיך לנהוג עם הרשיון השני שהוא הוציא.
נחום לנגנטל: והיה והוא ייתפס על ידי שוטר, הוא מוציא לא את הרשיון שהשאיר ברשותו.
נחום לנגנטל: נכון שהשוטרים יכולים לבדוק אם הרשיון בתוקף, אבל לא בכל פעם הם בודקים את זה.
נחום לנגנטל: אותו נהג עשה במשך שש-שבע שנים עשרות עבירות ולא הגיע אף פעם לבתי משפט.
נחום לנגנטל: כשבלית ברירה הוא הגיע לבית משפט, הוא הוציא קודם כל כפל רשיון.
נחום לנגנטל: בהצעה שלי אני מתייחס רק לנהגים מסוג כזה.
אברהם פורז: לפני שאנחנו מגיעים לעניין העמדת הרכב, אני לא רואה מנגנון טוב שמבטיח שהרכב באמת עומד.
נחום לנגנטל: זה נכון, אבל למרות זאת אני מרגיש שאין לנו ברירה אחרת, שחייבים להעלות את הרף הנורמטיבי.
נחום לנגנטל: אם אחר כך תהיה בעיה בפרוצדורה, נתקן את זה.
נחום לנגנטל: הבעיה מוטלת בסופו של דבר על כלל הנהגים במדינה, כאשר מחליטים בצורה כוללנית להגביר את האכיפה.
נחום לנגנטל: על פי ההצעה שלי לוקחים את העבריינים הרצידיוויסטים האלה עם פינצטה.
יפעת רווה: אני מציעה לשלב בהסדר שקיים היום, של איסור שימוש בכלי רכב, לפחות עבירה אחת שהוצעה על ידי חבר הכנסת לנגנטל ועוד שתי עבירות שהסכמנו עליהן בשיחה טלפונית - -
נחום לנגנטל: דיברתי עליהן בשמך במליאת הכנסת.
יפעת רווה: אני מתכוונת לנושא של הסעת נוסעים מעבר למספר הנוסעים המותר.
יפעת רווה: ההצעה המקורית של חבר הכנסת לנגנטל היתה לגבי הסעת נוסעים בשכר שלא כדין ונוסף על זה הסעת נוסעים מעבר למספר הנוסעים המותר ומספר נוסעים במונית.
יפעת רווה: הדבר האחרון הוא דבר טכני, כי למונית יש עבירה נפרדת של הסעה מעבר למספר הנוסעים המותר.
יפעת רווה: בעצם יש הסדר כפול – יש הסדר של השבתה מינהלית על ידי שוטר ויש הסדר של השבתה על ידי בית משפט.
אברהם פורז: את מתכוונת כאן לחאפרים.
אברהם פורז: אני רוצה לחזור קצת אחורה ולשאול מה עמדתכם לגבי עבירות רגילות שגם בהן ניתן יהיה לעצור רכב, כמו שקיים בעומס יתר?
יפעת רווה: משרד המשפטים מתנגד לזה.
אברהם פורז: גם אם הרכב בבעלות הנהג העבריין בלבד?
יפעת רווה: אני רוצה להזכיר את שיטת הניקוד, שלפיה ברגע שמצטברות לאדם הרבה מאוד נקודות, אז באופן מינהלי אפשר לפסול לו את רשיון הנהיגה.
אברהם פורז: ואז הוא נוסע כמו עוד מאה אלף איש בלי רשיון נהיגה.
יפעת רווה: צריך לפתור את הדבר הזה בדרכים אחרות.
אברהם פורז: לגבי רכב שהוא בבעלותו של אדם ובבעלותו בלבד או ששייך לו ולבן זוגו, ונעברו על ידו מספר רב של עבירות, חבר הכנסת לנגנטל רוצה לתת לבית המשפט סמכות בנוסף לכל עונש אחר להטיל עליו איסור שימוש ברכב לתקופה שלא תעלה נניח על שלושים יום.
יפעת רווה: אם זה לא פר עבירה, אנחנו נגד.
יפעת רווה: אנחנו חושבים שצריך להתאים את זה לעבירה ולבדוק את העבירות, אבל באופן גורף התנגדנו לזה גם בוועדת שרים.
אברהם פורז: למה לדעתכם בצבא זה בסדר שהנהג של הסגן אלוף שנוסע כמו משוגע לוקחים לו את הרכב והסגן אלוף או אחר נענש?
יפעת רווה: לא בדקתי את הדבר הזה בצבא ולכן אני גם לא יודעת אם זה כן בסדר או לא בסדר, מה גם שיש הבדל בין מערכת של צבא, שבה כל הענישה שם שונה, לבין המערכת האזרחית.
אברהם פורז: אם הרכב הוא רק של העבריין, מה רע בעונש כזה?
אברהם פורז: זכותה של הכנסת לחוקק, השאלה היא אם יש איזושהי פגיעה בחוק יסוד כלשהו, כשאני אומר שאני רוצה לפגוע באותו אדם שהרכב שבבעלותו?
נחום לנגנטל: האם עשרים ושמונה עבירות זה לא למטרה ראויה?
אברהם פורז: אני יכול להבין את הטענה שאי אפשר להעניש צד שלישי על חטא שהוא לא עשה.
אברהם פורז: "איש בחטאו יומת".
אברהם פורז: אי אפשר להעניש את החברה המסחרית אם הנהג ביצע עבירות תנועה.
אברהם פורז: בהנחה שהרכב הוא בבעלות אדם או בן זוגו ואותו רכב ואותו בלבד אנחנו רוצים לעצור לתקופה מסוימת, האם זה יהיה מנוגד לחוק יסוד או זה עובר את מבחן המידתיות?
יפעת רווה: זה יוצר אי שוויון בין מי שבמקרה הרכב רשום על שמו לבין מי שנהג ועשה את אותן עבירות והרכב לא רשום על שמו.
יפעת רווה: כשהפרדנו עבירות ספציפיות, מצאנו עבירות שיש מכנה משותף בין העבירות ולעומתן בעבירות אחרות זה מקרי אם אני נוהגת ברכב של עצמי או ברכב של מישהו אחר, כשהפער בין הסנקציות הוא מאוד מאוד נמוך.
אברהם פורז: חוץ מאשר כלי רכב של חברה או ליסינג, רוב כלי הרכב במדינה הן מכוניות פרטיות שרשומות על שם האדם עצמו.
יפעת רווה: לא תמיד הוא נוהג בכלי רכב שלו.
אברהם פורז: אם המכונית היא על שם האבא, אני לא מציע לקחת את המכונית בגלל שהבן השתולל, למרות שאולי גם לזה יש הצדקה, כדי שהאבא יגיד לבן שאם הוא ימשיך לנהוג כך הוא נשאר בלי אוטו.
אברהם פורז: אני לא שואל אם זה טוב או רע, כי זה לשיקול דעתנו.
אברהם פורז: האם לדעתך הוראה כזאת תהיה מנוגדת לחוק יסוד, כי זו פגיעה בלתי סבירה בקניין וכדומה?
נחום לנגנטל: האם זו לא מטרה ראויה כאשר לנהג יש 28 הרשעות?
אתי בנדלר: אני בהחלט חושבת שאם לא משאירים את זה כסמכות מינהלית, אלא סמכות של בית משפט, שהוא מרשיע בן אדם בעבירה מספר מסוים בתוך תקופה מסוימת, להורות גם על איסור שימוש ברכב.
אתי בנדלר: כמובן שלצורך זה צריך להקנות לבית המשפט סמכות במידה ואין לו ולאפשר לאדם שתובע זכות שימוש ברכב להופיע בפניו לפני שהוא מחליט החלטה כזאת, כדי שהחלטה הזאת תהיה מושכלת.
אתי בנדלר: אני חושבת שזו הצעה מצוינת להסמיך בית משפט לאסור שימוש ברכב, היא בוודאי לתכלית ראויה ובוודאי שהיא איננה מעבר למידה הנדרשת.
יגאל טמיר: אני רוצה להתייחס בשלב הזה לעניין ההצעה לחילוט רכב של עבריין תנועה.
אברהם פורז: אין כוונה לחלט.
אברהם פורז: אף אחד לא מתכוון לקחת את הרכב לצמיתות.
אברהם פורז: אני יודע שתגיד שיש אחד שיש לו יגואר ב-400 אלף שקל ואחד שיש לו סימקה באלף שקל.
יגאל טמיר: זה נכון.
יגאל טמיר: אני ייצגתי את לשכת עורכי הדין בוועדה, שיושב בראשה חבר הכנסת לנגנטל, בה צידד בעניין הזה מנהל הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים, שמוליק הרשקוביץ.
יגאל טמיר: כלומר, בעצם מנסים למחזר הצעה.
יגאל טמיר: החילוט קיים היום במשפט הישראלי, מלבד עניין של מכס, רק בעבירות של סמים או ביצוע פשע ועל ידי בתי המשפט בלבד.
יגאל טמיר: הדברים האלה לא כתובים במתכונת הנוכחית של הצעת החוק.
אתי בנדלר: יש די הרבה מקרים שמאפשרים חילוט, רובם נחקקו לפני חוק יסוד: כבוד האדם וחירותו.
אברהם פורז: אין כוונה לחלט את הרכב לצמיתות.
אברהם פורז: המטרה היא לשים את הרכב במעצר.
יגאל טמיר: במתכונת כפי שזה קיים היום, הרכב לא יכול לעמוד במעצר, כי הרכב לא אשם.
יגאל טמיר: בהצעת החוק כפי שהיא כרגע, אותו סעיף 63(א), זה קודם כל אחרי תקופה של שמונה שנים.
יגאל טמיר: להזכירכם, שיטת הניקוד עובדת בספירה של שנתיים.
יגאל טמיר: אדם שצבר אותה כמות עבירות שמדבר עליה חבר הכנסת לנגנטל, לא יהיה בעל רשיון נהיגה.
יגאל טמיר: אני רוצה להזכיר לכבודכם את אמצעי התיקון ותקנות 550 שמדברות על נושא של נהיגה במניעה, על פסילה מחודש עד שישה חודשים.
יגאל טמיר: זו סמכות של רשות הרישוי שהיא מפעילה את זה בפועל בצורה אינטנסיבית בשנה-שנתיים האחרונות.
יגאל טמיר: יתרה מזאת, המשך אמצעי התיקון מדבר על מבחני רישוי חדשים לנהג – תיאוריה וטסט.
אברהם פורז: הכל נכון, אלא שהניסיון בצבא הוכיח את מה שחבר הכנסת לנגנטל רוצה לומר.
אברהם פורז: העובדה שבצבא העמידו רכב לשבעה ימים היתה ערך מרתיע עצום בתוך הצבא.
יגאל טמיר: אני אגיד מה ההבדל בין הצבא לבין החיים האזרחיים.
יגאל טמיר: ההבדל הוא פשוט – הרכב הצבאי שאדוני מדבר עליו הוא רכב שמוצמד לסגן אלוף או אלוף משנה שנהגו הפרטי נוסע איתו.
ציון מזרחי: זה גם לגבי רכבים מבצעיים.
יגאל טמיר: המטרה בצבא היא שאותו קצין בכיר יעמיד במקומו את אותו נהג ספציפי שלו, ידיח אותו וייקח נהג אחר.
יגאל טמיר: אנחנו לא מדברים כך בחיים האזרחיים.
יגאל טמיר: כאשר אדוני שואל היום מה מצב הדברים, זה המצב שבו הרכבים רשומים על שם חברות, על שם בעלי מספר מונית שאחרים נוהגים בהם, בעלים ונשים.
יגאל טמיר: המשק היום עובר כולו לשיטה אחרת של החזקת רכב – כל חברות ההיי-טק עברו לליסינג.
יגאל טמיר: אז את מי נעניש, את חברת ההשכרה או הליסינג?
יגאל טמיר: מדוע מדברים בהצעה על שמונה שנים בלבד?
יגאל טמיר: בדברי ההסבר מדברים על מצב דברים שלפיהם מדובר במעורבות בתאונות קטלניות ובנושא של נהיגה בזמן שלילת רשיון.
יגאל טמיר: בהצעת החוק אין את הנושא של תאונות ולא נושא של תאונות קטלניות ולא אפילו אפיון של איזה עבירות תעבורה מתכוונים.
יגאל טמיר: האם אנחנו מדברים על ברירות משפט?
יגאל טמיר: האם אנחנו מדברים על עבירות חנייה?
אברהם פורז: חנייה לא.
יגאל טמיר: אז האם ברירות משפט?
יגאל טמיר: האם זה מה שאנחנו רוצים?
יגאל טמיר: יש הצעה אחרת של חבר הכנסת לנגנטל שהיא הצעה נבונה ונכונה, לומר לאנשים גם את מספר הנקודות שלהם.
אברהם פורז: מה אתה מציע לנו?
אברהם פורז: לא לעשות כלום?
יגאל טמיר: החוק הזה, במתכונת כפי שהוא כיום, אין ואי אפשר להעמיד את הדברים האלה בצורה הזאת.
יגאל טמיר: ניתן לעשות, ויש כיום את הסנקציות נגד הנהג עצמו או נגד הבעלים של הרכב, כאשר הבעלים של הרכב הוא בעל חברת ההובלה.
יגאל טמיר: כלומר, לגבי הרכב עצמו, גם מבחינת הלוגיסטיקה, לא ניתן לעשות.
יגאל טמיר: באותם מקרים שאני יכול לדבר עליהם מניסיוני, שהשתמשו בהוראה של השבתת רכב, לפי סעיף 57ג, בית המשפט שחרר את הרכב במהלך ה-30 יום בעתירה.
יגאל טמיר: ההצעה כפי שקיימת היום, במתכונת הזאת, לא יכולה לעמוד ולקום, כמו גם הפרסום ברשומות, כמו הנושא של ההסדרים שמעורפלים וכו'.
אתי בנדלר: בית המשפט לא עשה שימוש בסמכותו לפי סעיף 57ג, שזה איסור שיפוטי על שימוש ברכב?
יגאל טמיר: לידיעתי בית המשפט לא עשה מעולם שימוש בסמכות לפי סעיף 57ג.
יגאל טמיר: לא זאת בלבד, בשלב של ההשבתה הראשונית של הרכב, שזה השלושים יום, הוא החזיר לנהג.
אברהם פריד: אני הייתי מחלק את ההצעה של מר לנגנטל לשניים.
אברהם פריד: בקטע של הסעות פיראטיות, ההצעה צודקת לחלוטין.
אברהם פורז: אתה גם מסכים שזה יחול על נהג מונית שיש לו רכב יותר גדול והוא מסיע יותר נוסעים ממה שמותר?
אברהם פריד: אני גם נגד נהגי מוניות שעברו עבירות בניגוד לתקנה.
אברהם פריד: פה לא צוינו אפילו חלק קטן מאותן עבירות שעושים אותם מסיעים פיראטיים.
אברהם פריד: אני מתכוון להסעות ילדים ברכב לא תקין, רכב ללא פיקוח ועוד נושאים כאלה.
אברהם פריד: זאת בלי לדבר על התחרות הבלתי הוגנת שנוצרת במצב הזה.
אברהם פריד: אני בעד אותו עיכוב רכב שחבר הכנסת לנגנטל מדבר עליה, בכל דרך שתיראה לכם.
אברהם פורז: מבחינתי גם תחרות בלתי הוגנת זה דבר חמור מאוד.
אברהם פורז: בכמה יקר ביטוח החובה למונית מאשר ביטוח למכונית פרטית?
חיים עטר: זה גבוה בהרבה.
חיים עטר: למונית עד ארבעה נוסעים ביטוח החובה הוא 5,700 שקל ומונית שמסיעה בין ארבעה לעשרה ביטוח החובה עולה 8.900 שקל.
חיים עטר: אני כמובן מדבר רק על ביטוח החובה ולא על שאר הדברים האחרים שנהגי המוניות צריכים לשלם.
אברהם פריד: אל תשכחו את ההכשרה שנהג המונית חייב לעבור כדי לקבל רשיון להיות מסיע ציבורי.
נחום לנגנטל: למסיע פיראטי יש רווח של לפחות 2,000 דולר לחודש יותר מאשר של נהג המונית.
אברהם פריד: לפחות, בלי לדבר על הדברים הנוספים.
נחום לנגנטל: לכן יש יותר פיראטיים מאשר לגאליים.
אברהם פורז: לגבי הבעיה שהועלתה בוועדת הכלכלה, על כך שהמחירים של התקנת המונים לא הוגנים, כי יש רק שתי חברות, קיבלתי תשובה ממשרד התחבורה שאומנם המחירים גבוהים בזמן ההתקנה, אבל אותן חברות מפסידות על השירות.
אברהם פורז: אני אשלח לארגון נהגי המוניות את התשובה הזאת ואני מבקש את תגובתכם.
אברהם פורז: אם הטענה הזאת לא נכונה, נמשיך ללחוץ.
אברהם פורז: לדעתי צריך יהיה אולי להכניס לפיקוח גם את מחיר ההתקנה ולא רק את מחיר השירות.
אברהם פריד: לגבי ההצעה השנייה אני טוען שלא הובהר באיזה עבירות מדובר.
אברהם פריד: אם ניקח את הנהגים המקצועיים בכלל ונהגי המוניות בפרט, שחשופים לנושא העבירות יותר מכל אזרח אחר, ברור מאליו שלא צריך להמתין שמונה שנים כדי לצבור את אותן נקודות.
אברהם פריד: אלא אם כן יוגדר באופן ברור וחד משמעי שמדובר בעבירות חמורות ומסוכנות מאוד.
אברהם פורז: אתה בעצם מתכוון שלא מספר העבירות קובע אלא חומרת העבירה.
אברהם פורז: כלומר, לעקוף עשר פעמים על קו לבן זה חמור יותר מאשר שלושים פעם שפנית ימינה בלי לאותת.
סנ”צ אלי ארוסי: לגבי העניין של שלושים הרשעות במשך שמונה שנים – אני רוצה להזכיר לכם שיש קורס לנהיגה מונעת, שאם הנהג עבר מספר מסוים של עבירות, הוא נענש, עובר את הקורס והנקודות מופחתות.
סנ”צ אלי ארוסי: כלומר, אחרי שמונה שנים רוצים לעכב לאותו אחד את האוטו והוא טוען, מבחינתו בצדק, שהוא לא צריך להיענש פעמיים.
סנ”צ אלי ארוסי: לנושא הבעלות – אם הצעת החוק תתקבל, אדם שמגיע ל-28 עבירות, יעביר את הבעלות על הרכב לחמותו שנמצאת במושב הזקנים.
סנ”צ אלי ארוסי: אותו עבריין עושה העברת בעלות על שמו של מישהו וגם אז אי אפשר לחלט את הרכב, כי הוא לא שלו.
אברהם פורז: אני מברך את מר יצחק אשל, מנכ"ל הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים, על כניסתו לתפקיד.
אברהם פורז: אנחנו מאחלים לך הצלחה בתפקיד.
יצחק אשל: אני חושב שחלק מהאנשים פה מתייחסים לשלושים עבירות ולא לשלושים הרשעות.
יצחק אשל: כדי להגיע לשלושים הרשעות זה מאוד קשה, משום שברגע שמדובר בשלושים הרשעות כל אחד ירצה להגיע למצב של משפט ולא נראה לי שאפשר לצבור במשך שמונה שנים שלושים הרשעות.
יצחק אשל: אני בעד המאבק וצריך לראות במה אנחנו נאבקים.
יצחק אשל: ירדנו מחילוט וקבענו שזה יהיה עיכוב.
יצחק אשל: לטעמי זה דבר טוב בתנאי שמגדירים אותו על עבירות מסוימות.
יצחק אשל: אם אוטובוס נוסע במהירות של 125 קמ"ש, שהיא מהירות מאוד מסוכנת, אני מקבל את ההצעה שהאוטובוס ייעצר וש"אגד" או החברה שבבעלותה האוטובוס תדאג לכך שהנהגים שלה לא ייסעו במהירות כזאת.
יצחק אשל: כלומר, אם יש עבירה שהתוצאות שלה עשויות להיות קטלניות, בעל חברת המוניות או האוטובוסים יצטרך לטפל בנהג שלו.
יצחק אשל: אם נהג נוסע בשלילת רשיון, צריך לעכב את רכבו.
יצחק אשל: ברגע שקובעים שתיים-שלוש עבירות חמורות, ולא לאורך שמונה שנים, אלא כעונש מיידי שירתיע, הצעת החוק מקובלת עליי.
יצחק אשל: במקביל, צריך לקחת בחשבון שהתקנה שמאפשרת לעכב משאיות עם עודף משקל אינה אפקטיבית, מפני שהמשאית חונה ליד הבית וקשה מאוד לעקוב שאכן היא מושבתת.
יצחק אשל: צריך לאפשר להחנות את המשאיות במגרשים פרטיים ושהנהג ישלם את העלויות.
יצחק אשל: זה בעצם יהווה עונש כפול ומרתיע.
אתי בנדלר: כך זה בעצם כאשר גוררים רכב.
אתי בנדלר: בעל הרכב צריך לשלם את העלויות של הגרירה וכדי לשחרר את הרכב.
יצחק אשל: בתוך הערים יש מגרשים פרטיים או של העירייה, ואפשר להחנות שם את הרכבים המעוכבים.
יצחק אשל: בעל הרכב צריך לשאת בהוצאות.
יצחק אשל: אני בעד הנושא של עיכוב רכב, אבל בעבירות מאוד מוגדרות.
יצחק אשל: התקדים קיים ועל בסיס החוק הקיים אפשר להרחיב לעוד מספר נושאים.
ציון מזרחי: רכב הוא נכס דלא ניידי, הוא מטלטל ועובר מיד ליד ברגע אחד ולכן קשה מאוד לדעת מי באמת בעל הרכב.
ציון מזרחי: אני לא מתייחס כרגע לבעיות הלוגיסטיות איפה להעמיד ואיך להעמיד את הרכב.
ציון מזרחי: את זה אפשר לפתור בכסף.
אברהם פורז: מי שהרכב רשום על שמו הוא בעל הרכב.
ציון מזרחי: יש היום למעלה מ-300 סניפי דואר במדינת ישראל שאפשר לעשות בהם העברת בעלות ובאופן מיידי זה נרשם במחשב של משרד הרישוי.
ציון מזרחי: כך גם המשטרה רואה את המידע באותו רגע.
ציון מזרחי: כלומר, ברגע זה שאנחנו מדברים יכול להיות שעשרה אנשים העבירו בעלות ויכולים לעשות הפוך אחרי רגע עוד פעם.
אברהם פורז: אבל אז זה צובר עוד "ידיים" וזה מוריד את מחיר הרכב.
אברהם פורז: זה אולי יכול להיות עונש מספיק טוב.
ציון מזרחי: אני רוצה להציג בפניכם את הקשיים, כדי שתהיו מודעים לאיך יערימו על מערכת האכיפה בנושא זה.
ציון מזרחי: קל מאוד לעשות זאת וזה יהיה כחוק וכדין.
ציון מזרחי: אני חושב שחבר הכנסת לנגנטל ומשרד המשפטים הגיעו להסכמה לעשות שימוש בחוק הקיים.
ציון מזרחי: אני כתבתי לחבר הכנסת לנגנטל שצריך להפעיל נגד עבריינים באחת עשרה או שלוש עשרה עבירות קשות ביותר סנקציות של ביטוח.
ציון מזרחי: אני חושב שצריך לשלוח עבריינים כאלה לעשות את הביטוח שלהם בפול, כדי שישלמו יותר בביטוח.
אברהם פורז: זה יתאפשר כאשר העניין של "אבנר" יורד מהפרק ויהיה ביטוח דיפרנציאלי.
אברהם פורז: אני רוצה לקוות שאז תעריפי הביטוח יהוו הרתעה לנהג עבריין.
ציון מזרחי: זה דבר מרתיע וקשה מאוד לנהגים ולבעלי הרכב.
ציון מזרחי: אם מדובר בבעל חברה, אני בטוח שהוא יטפל בנהגים עם עבירות תנועה הרבה יותר טוב מרשות הרישוי שמזמינה אותו לקורסים וכו'.
ציון מזרחי: מר פריד דיבר על נהגי המוניות.
ציון מזרחי: נכון שהם נמצאים על הכביש הרבה יותר מכל אחד מאיתנו, אבל הם צריכים גם להיות אלה שמשמשים דוגמה.
ציון מזרחי: נכון שהסבירות ששוטר יעצור אותם יותר גדולה מאשר נהג רגיל, אבל אחרי שהם עברו את כל ההכשרות ואת כל הקורסים, הם צריכים להיות יותר מודאגים ומודעים לא לעשות עבירות תנועה.
ציון מזרחי: בתוקף תפקידי מגיעים אליי נהגים לטיעון טענות.
ציון מזרחי: הגיע אליי נהג מונית שבלילה אחד צבר 36 נקודות על תמרור "עצור" ועל אותו תמרור באותו מקום.
ציון מזרחי: ביציאה מבנייני האומה בירושלים לא היה בעבר רמזור.
ציון מזרחי: אותו נהג עבד לילה ויצא מתחנת המוניות הסמוכה לנסיעות שהוזמנו.
ציון מזרחי: כשהוא יצא תפס אותו שוטר שהזהיר אותו לא לעשות את העבירה הזאת של אי עצירה בתמרור "עצור".
ציון מזרחי: הוא חזר לתחנה ואמר לעצמו שהשוטר כבר לא שם ועשה שוב את אותה עבירה וקיבל ארבע נקודות.
ציון מזרחי: הוא חזר על זה מספר פעמים באותו לילה וצבר 36 נקודות.
נחום לנגנטל: האויב של הטוב ביותר הוא בדרך כלל המצוין.
נחום לנגנטל: נכון שכרגע ההצעה לוקה בהרבה מאוד ולכן היא רק בקריאה טרומית.
נחום לנגנטל: הרצון שלי הוא ליצור כאן איזושהי קביעה נורמטיבית.
נחום לנגנטל: יכול להיות שיהיו בעיות בהפעלה וכו' ואז נצטרך לשפר אותה עד שהתקנה תופעל בסופו של דבר.
נחום לנגנטל: המציאות של לא לעשות כלום כתוצאה מזה שיש בעיות בהפעלה וכדומה ושהשופטים לא עושים את הדברים האלה, לא צריכה להכתיב לא להחליט על עונש מרתיע מהסוג הזה.
נחום לנגנטל: אני רוצה להזכיר לכם שבהצעת החוק הזאת אנחנו מתרכזים בציבור מאוד מצומצם.
נחום לנגנטל: מדובר על כמה מאות בודדות של עברייני תנועה, אותם רצידיוויסטים שיש להם 28 הרשעות בשמונה שנים.
נחום לנגנטל: מדובר בעבריינים נוראים ומר יגאל טמיר אומר שצריך להילחם נגדם בשיטת הניקוד הקיימת.
נחום לנגנטל: בוועדת המשנה שבראשותי אמר מר כרמון ש-45 אלף איש בשנה לא מגיעים לקורסים שהוא מזמין אותם אליהם וזורקים את ההזמנה לפח.
נחום לנגנטל: אנחנו מדברים על כאלה שלא מגיעים לשום דבר, נוהגים בזמן פסילה וכו'.
ציון מזרחי: אלה שלא מגיעים לקורס נהיגה מונעת מופיעים אצלנו כפסולים והם משחקים את זה עד מועד חידוש הרשיון.
נחום לנגנטל: יש ציבור מסוים שאני מנסה להגיע אליו.
אברהם פורז: יש הבדל בין אחד שבית המשפט שלל את רשיונו כתוצאה מעבירת תנועה לבין אחד שרשיונו נשלל עכב אי תשלום חוב.
ציון מזרחי: יש כאלה שמגיעים אחרי שלילת בית משפט גם לשלילת רישוי מנהלתית.
נחום לנגנטל: אני מנסה לבודד בפינצטה את אותם עבריינים כבדים.
נחום לנגנטל: יכול להיות שעשיתי את זה לא מספיק מדויק, אבל אפשר לשפר את זה.
נחום לנגנטל: שמחתי לשמוע את חוות דעתה של היועצת המשפטית של הוועדה, אתי בנדלר.
נחום לנגנטל: אני יוצא מתוך הנחה שאני מעלה כאן בעיה אמיתית, מוגדרת, שמתייחסת למספר מצומצם של אנשים שאנחנו רוצים להיאבק בהם, לכן חוק יסוד: כבוד האדם וחירותו הוא עד גבול מסוים.
נחום לנגנטל: אם רשות מקומית החליטה לסמן מדרכה מסוימת בכחול-לבן ומישהו החנה ללא תשלום, גוררים לו את הרכב, מביאים אותו למגרש חנייה שם הוא נמצא עד 24 שעות וכל ההוצאות הן על הנהג.
יפעת רווה: זה רק במקרה של חנייה באדום-לבן.
אברהם פורז: רשויות מקומיות גוררות כלי רכב ואוכפות את ביצוע הקנס על ידי עיקול.
נחום לנגנטל: אומרים: לא חרבה ירושלים, אלא מפני שדנו בה על פי דין.
נחום לנגנטל: כאשר מחפשים את הסעיפים וכו', זה מה שמונע להילחם בתופעה.
נחום לנגנטל: לא משנה אם לקחו מכחול לבן או מאדום לבן, מה שחשוב הוא שעל דבר כזה לוקחים רכב ל-24 שעות וצריך לשלם הרבה.
נחום לנגנטל: אז על עבירות תנועה חמורות בית המשפט לא יהיה רשאי להורות על עיכוב הרכב?
נחום לנגנטל: אני מסכים שזה לא יהיה מינהלי, אלא באמצעות בית המשפט.
נחום לנגנטל: לגבי סוג העבירות שבגינן ניתן יהיה לעכב רכב, אני מציע שנסמיך את שר התחבורה בהסכמת השר לביטחון פנים שיחליט באיזה עבירות זה יהיה.
נחום לנגנטל: לנוחיות הדיון צירפנו את שתי הצעות החוק, אבל הן שונות לגמרי גם בפרוצדורה.
נחום לנגנטל: לגבי ההצעה לעיכוב רכב המסיע נוסעים שלא כחוק התחייבתי במליאת הכנסת להגיע להסכמה עם משרד המשפטים ואני עומד מאחורי זה.
נחום לנגנטל: לגבי ההצעה לעיכוב רכב של עבריין תנועה, שר התחבורה שהיה בזמנו, אמנון שחק, עמד מעל הדוכן ודיבר נגד הצעת החוק הזאת, היתה הצבעה והוא הפסיד בהצבעה, לכן אני לא מחויב ולכן אני גם מבקש להפריד בין שתי ההצעות האלה.
אברהם פורז: אני יודע שיש למשטרה שיקול דעת לא לשלוח ברירת קנס.
אברהם פורז: לדוגמה, אם מצלמה תפסה נהג עובר באור אדום, המשטרה יכולה במקום לשלוח לאותו נהג ברירת קנס, היא יכולה להחליט להזמינו למשפט.
פקד רוני לוינגר: זה רק בנסיבות מחמירות ולפי סעיף 29.
סנ”צ אלי ארוסי: יש במצלמות מהירות מספר דרגות של מהירות.
סנ”צ אלי ארוסי: יש מהירות שזה קנס ויש מהירות שזה הזמנה לבית משפט.
אברהם פורז: מה דינו של אחד שנתפס כל פעם נוסע רק 20 מעל המותר, שזה ברירת קנס?
אברהם פורז: הוא עושה את זה כל יום ונוסע רק 19 מעל המותר.
סנ”צ אלי ארוסי: אז הוא מקבל כל יום קנס של 500 שקלים.
אברהם פורז: האם לגבי אחד כזה יש למשטרה אפשרות להחליט שבפעם העשרים הוא כבר לא ישלם קנס, אלא יזמינו אותו לדין?
סנ”צ אלי ארוסי: אין למשטרה שיקול דעת כזה.
יגאל טמיר: צריך לזכור שעל כל אחת מהעבירות האלה אותו נהג מקבל ארבע נקודות ואחרי שמונה נקודות הוא כבר מוזמן לקורס נהיגה מונעת ואחר כך פסילה של חודש וכו'.
יפעת רווה: החלק השני של ההצעה של משרד המשפטים מתייחס לנושא של עבירות קנס.
אברהם פורז: האפשרות הראשונה היא להגיד שהכל בסדר ושיש כבר מספיק כלים משפטיים להתמודדות – אפשר להעמיד לדין, יש פסילה, יש קנסות וכו'.
אברהם פורז: אז אנחנו צריכים להחליט שאנחנו ממליצים לפני מליאת הכנסת להסיר את ההצעה של חבר הכנסת לנגנטל מסדר היום מתוך הנחה שיש מספיק כלי אכיפה בלי זה.
אברהם פורז: אני לא חושב שזה נכון.
אברהם פורז: אני חושב שכאשר מסתבר שהמצב לא מניח את הדעת צריך לחפש עוד דרכים.
אברהם פורז: אני חושב שהניסיון ליצור את זה בכמות כפי שזה הוצע, זה מאוד בעייתי וגם מוציא את זה משיקול הדעת.
אברהם פורז: לכן לדעתי הדבר הנכון הוא לשנות את סעיף 57ג שמדבר על אדם שהורשע בעבירה מן העבירות המנויות בתוספת השביעית, ולהוסיף פה גם עבירות חמורות נוספות ולא רק את התוספת השביעית.
אברהם פורז: אז רשאי בית המשפט, בנוסף לכל עונש אחר, להורות על איסור השימוש ברכב שבו נעברה העבירה.
אברהם פורז: כך אנחנו מעבירים את הסמכות לבית המשפט.
אברהם פורז: בית המשפט לא ייתן את הצו לפני שהוא נתן לבעל הרכב אפשרות להשמיע את טענותיו.
אברהם פורז: במקרה כזה, אם הרכב הוא רכב צמוד של עובד ושייך לחברת ליסינג, להגיד שהרכב יעמוד, למרות שהרכב שייך לחברת הליסינג ובאותה תקופה לא תהיה לעובד מכונית.
אתי בנדלר: או שהרכב יעמוד, כי נתת את הרכב לבן שלך, למרות שאתה יודע שהוא משתולל עם הרכב.