GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אבשלום וילן: יש למשל אנשים שכבר 3 שנים מתפללים לגשם וזה לא עוזר.
מיכאל קליינר: הכנסת השבוע החליטה על אוניברסיטה באשדוד, על בית-חולים באשדוד.
מיכאל קליינר: תיכף אנחנו נשמע מה עם הדשא באשדוד.
צבי צילקר: אני מכהן כיושב-ראש הדסק הכלכלי של מרכז השלטון המקומי אז אני אדבר אולי קצת על כלכלה וגם יותר על מורל לאומי.
צבי צילקר: אני מקווה שגזירה שהציבור לא יעמוד בה, לא תיגזר.
צבי צילקר: שמענו על ארגון גרוע, על עיוותים וכדומה.
צבי צילקר: כמו שקרוב ל-50 ראשי ערים עומדים לדין על כל מיני דברים שקשורים לאיכות סביבה וכדומה, ראוי היה שמישהו ייתן את הדין למה הגענו למצב הזה, כי זה מחדל אמיתי.
צבי צילקר: הרי שנים מדברים על זה, זה לא דבר חדש.
צבי צילקר: מי יהיה אחראי כאשר נצטרך לחדש את כל הדשאים?
צבי צילקר: ישנן ערים נטולות מענק, כמו ראשון לציון ואשדוד, וישנן ערים מקבלות מענק.
צבי צילקר: אולי למר דוד עמר לא תהיה בעיה אבל למר צבי צילקר תהיה בעיה חמורה מאוד, אלא אם כן אנחנו נפשוט יד ורגל, כמו ערים אחרות, שזה לא כבוד גדול.
דוד עמר: אני מסכים איתך שזה לא כבוד גדול.
צבי צילקר: אני חושב שתהיה פה פגיעה מורלית חמורה מאוד וגם פגיעה באיכות החיים ובאיכות הסביבה.
צבי צילקר: באשדוד אחד הדברים שישנם, כדוגמא, הוא הדשא, שאנחנו נהנים ממנו.
צבי צילקר: אני כבר הוריתי לבצע את הגנים, כולל הכל, פרט לדשא ופרט לשיחים שלא נעשה.
צבי צילקר: אנחנו עוצרים את הכל.
צבי צילקר: אני חושב שגם בספטמבר לא תהיה ישועה.
צבי צילקר: בספטמבר נגיע לשיא המחסור במים ואז "נרביץ" כמויות מים אדירות, בזבוז מים.
אבשלום וילן: ההתאדות יורדת באופן דראסטי בספטמבר.
צבי צילקר: אני יודע, אבל אתה תצטרך להחיות את הדשאים.
צבי צילקר: אני חושב שהארץ תתמלא מפירי חוק כי כל אחד, גם בביתו וגם בחוץ, יעשה כל מאמץ כדי שהדשא לא יתייבש.
צבי צילקר: אני בעד חסכון.
צבי צילקר: אולי צריך להחליט על 50%.
צבי צילקר: אולי 50% יהיו במסגרת הקצבה לרשויות המקומיות.
צבי צילקר: דרך אגב, קיבלתי הבוקר נתונים לפיהם אשדוד חסכה כמויות גדולות של מים, על אף הגידול הטבעי וקליטת 4% תושבים נוספים השנה.
צבי צילקר: אני פוחד שהארץ גם תתמלא במלשינונים.
צבי צילקר: אני רואה לנגד עיני מנהלת חרוצה בבית-ספר, כשילד יקום ויגיד שאבא שלו השקה את הגינה בלילה, כשאף אחד לא ראה.
צבי צילקר: מה אנחנו נעשה?
צבי צילקר: לאן אנחנו נגיע?
צבי צילקר: הרי מי יסכים ליבש את הגינה שלו?
צבי צילקר: אז יעבדו בלילה, ב-2 לפנות בוקר.
צבי צילקר: הבן יעמוד בחוץ ויתריע אם מגיע שוטר או פקח, ישקו מהר-מהר כדי שבבוקר הדשא יהיה ירוק.
צבי צילקר: אני מאוד מודאג מזה.
צבי צילקר: אני חושב שכל העיצות שניתנו, כולן כאחת, צריך לנקוט בהן במהלך גדול מאוד.
צבי צילקר: ברור לנו שיש מחסור חמור.
צבי צילקר: אמרתי: גם שינוי ההקצבה, גם העלאת מחירי המים.
צבי צילקר: כאשר משפחה ממוצעת יודעת שמחיר המים עולה, היא תעשה כל מאמץ לחסוך.
צבי צילקר: בעל וילה שיש לו גינה גדולה ישלם את התוספת עבור ההשקייה - הוא הרי לא יתקלח 3 פעמים ביום במקום פעמיים - והתוספת תהיה על חשבון הבריכה, על חשבון הגינה וכדומה.
צבי צילקר: אני לא רוצה כרגע להיכנס לעניין הקיצוץ בחקלאות כי אני לא רוצה להיבנות על חשבון מגזר אחר.
צבי צילקר: אבל כפי שאמרו, אולי נצטרך לייבא עגבניות מחוץ-לארץ.
צבי צילקר: כפי שאנחנו מייבאים מים מתורכיה, חול מירדן, נייבא גם עגבניות מתורכיה.
צבי צילקר: אולי נשלם מחיר כפול ואז אולי נאכל פחות עגבניות.
צבי צילקר: פעם היתה כאן סיסמא: בואו תאכלו תות-שדה ואל תאכלו עגבניות.
דוד עמר: אז דיברו על חסה.
מיכאל קליינר: אני מבקש, לגבי מר רפאל איתן רק חברת הכנסת נחמה רונן תיתן עדות.
צבי צילקר: אני רוצה לתת לו מחמאה, אני אומר לו כל הכבוד.
צבי צילקר: אני רוצה לסיים ולומר שצריך לקחת בחשבון כמה דברים מאוד פשוטים.
צבי צילקר: אני חושש מירידת המורל הלאומי אם לא יראו הכל ירוק.
צבי צילקר: מדברים על תיירות.
צבי צילקר: ברגע שהתיירות ירדה ב-80% טבעי שצריכת המים תרד ב-30% בבתי-המלון אבל לא ב-80%.
צבי צילקר: הרי צריך להחזיק מערכת מסויימת.
צבי צילקר: הסברה מאסיבית: אנחנו כבר החלטנו להקציב לכל בית-ספר כמויות מים הנמוכות ב-10%-5% מהשנה הקודמת.
צבי צילקר: צריך להיערך גם לשנה הבאה, זאת המטרה.
צבי צילקר: הרי בשנה הבאה לא יהיה שום פתרון ישים.
צבי צילקר: אני מפחד שנגיע למין סוג של פושעים, כאלה שבחיים שלהם לא עברו על החוק, בכמויות אסטרונומיות.
צבי צילקר: לא רק באיצטדיונים.
צבי צילקר: מי ירצה באשדוד לייבש גינה פרטית?
צבי צילקר: יש עיריות שכבר הודיעו שמצידם שיעמידו אותם למשפט.
צבי צילקר: אני לא הודעתי כך כי אני לא יכול לומר לציבור שלי לעבור על החוק אבל ראשי ערים כבר הודיעו שהם יעברו על ההוראות ולא ימלאו אחר התקנות.
זיו ביגון: תודיע גם אתה.
זיו ביגון: למה לא?
צבי צילקר: אני אפילו לא רוצה לומר שגם אני אהיה כזה.
צבי צילקר: יכול להיות שאני, כדי לא להפקיר את חובות הגינון שלי, אצא בעצמי בלילה לפתוח את הברזים.
צבי צילקר: אבל זה לא רציני.
צבי צילקר: אני לא מתכוון לעבור על החוק.
צבי צילקר: אני אומר שוב, צריך לחשוב פעמיים.
צבי צילקר: אולי כדאי שההצעה תהיה לרדת ב-50%.
צבי צילקר: הגננים שלי אומרים שב-30% הם יכולים להחזיק את הדשא במצב סביר, קצת צהוב וקצת ירוק.
מאיר ניצן: אדוני השר, מכובדי חברי הכנסת, עמיתי לשלטון המקומי, נדמה לי שאני בין הזקנים פה, אולי הזקן ביותר בין הנוכחים (זק"ן הוא "זה קנה נסיון").
מאיר ניצן: עברתי כבר הצפות ועיתות של יובש ובצורת.
מאיר ניצן: אני רוצה לומר לכם שהבעיה העיקרית, שהוזכרה על-ידי השר ליברמן, היא אחריות ללא סמכות.
מאיר ניצן: חייבות ממשלת ישראל וכנסת ישראל לתת דעתן בנושא הזה מאל"ף ועד ת"ו.
מאיר ניצן: אי אפשר לצפות שנמשיך לחיות בארץ במסגרת הזאת.
מאיר ניצן: אני מעריך מאוד את נציב המים, שאינו אחראי למצב שנוצר, אבל לצערי הרב אותם האנשים שייעצו למר רפאל איתן לייבש את הדשאים - והיו בדיוק אותן הצעות בשנת 1991 - נשארו על כנם ומצליחים היום לדבר על ליבו של השר ליברמן.
מאיר ניצן: אסור לתת יד לדבר הזה.
מאיר ניצן: מה כן צריך לעשות?
מאיר ניצן: צריך להשקות את הגנים האלה במים ממוחזרים, כפי שאמרתי גם לנציב המים בשיחה בינינו אתמול.
מאיר ניצן: בשיחה שהתנהלה אצל השר ליברמן בנושא המים למדתי שיש אפשרות להשקות גנים במים ממוחזרים.
מאיר ניצן: כשיצאתי מאותה ישיבה מייד הוצאתי מכרז כך שכבר בחודש דצמבר יהיו לי מים ממוחזרים במרבית הגינות בעירי.
23596: האם קיבלת אישור ממשרד הבריאות?
23596: לי אין אישור ממשרד הבריאות להשתמש במים ממוחזרים.
מאיר ניצן: רבותי, יש אישור ממשרד הבריאות.
מאיר ניצן: רבותי, הידוע לכם איפה הבזבוז הגדול ביותר של מים, שאף אחד לא מתייחס אליו?
מאיר ניצן: שימו לב לתקן הבנייה הישראלי - וגם על כך אין לך אחריות, אדוני השר.
מאיר ניצן: הניאגרה הישראלית היא 9 ליטר.
מאיר ניצן: הניאגרה האירופאית והאמריקאית היא 6 ליטר.
זיו ביגון: הניו-זילנדית - 4.5 ליטר.
מאיר ניצן: ניסיתי להוציא הוראות שבבתים שנבנים בראשון לציון יקטינו את הניאגרות.
מאיר ניצן: אמרו לי: לא, אין דבר כזה בארץ כי הסטנדרט הוא 9 ליטר.
אברהם פורז: אבל הדו-כמותי נותן את הכמות הקטנה.
מאיר ניצן: 35% מצריכת המים הביתית הולכת לשירותים, דעו את זה.
מאיר ניצן: אתם מתעסקים עם דבר שהוא בנפשנו במקום בדבר שבהחלט אפשר לעשות אותו.
מאיר ניצן: אני הולך לעשות אותו בכוח.
מאיר ניצן: שיניתי את חוק התכנון והבנייה אצלי ואני מחייב שיותקנו ניאגרות של 6 ליטר.
מאיר ניצן: עכשיו נראה מה יעשו לי.
מאיר ניצן: דבר אחרון, אני מבקש לשמוע מהיועצת המשפטית, כבר קיבלתי פניות מהתושבים ואמרתי שאני אצטרף לתביעה שלהם, כי אני חייבתי אותם בתוכנית הבנייה ל-30% גינון על השטח.
מאיר ניצן: תוכניות הבנייה מחייבות את זה.
מאיר ניצן: הם אמרו לי: אתה פוגע ברכושנו ולכן אנחנו נתבע את הממשלה ואותך.
מאיר ניצן: אמרתי: סליחה, אני לא אפקח על זה.
מאיר ניצן: אני לא אוכל לפקח על זה.
מאיר ניצן: אז אל תוציאו הוראות שלא ניתן לפקח עליהן.
מאיר ניצן: נחשוב ביחד ונעשה תוכנית איך אפשר להחליף את צורת ההשקיה, זאת הבעיה, ואיך לצרוך פחות מים.
אברהם פורז: בשעה 11:00 מתחילה מליאת הכנסת אולם אני פונה כעת ליושב-ראש הכנסת בבקשה לאפשר לנו להמשיך את הדיון בתוך זמן המליאה.
אברהם פורז: אנחנו נגמור היום את התקנות האלה, אפילו אם זה יהיה בשעה 2 בלילה.
23596: לא אחזור על מה שאמרו חברי, למעט מר דוד עמר, שאני ממש לא מסכימה עימו, אבל כל שאר נציגי מרכז השלטון המקומי.
23596: אוסיף רק מעט דברים.
23596: אם אנחנו הולכים לשיטה הכלכלית, חבר הכנסת פורז, אני חושבת שצריך באמת לבחון פה עלות-תועלת.
23596: לא מבחינה כלכלית אלא עלות-תועלת מבחינה ציבורית ומבחינה כוללת.
23596: בנוסף לכל הנימוקים שהעלו כאן, שזה באמת נראה לי אבסורד, אני רק רוצה שתבינו מה אתם רוצים מהדשא המסכן ומאיכות החיים שלנו.
23596: הדשא הוא מטהר האוויר הטבעי שיש לנו בעיר.
23596: הוא קולט את דו-תחמוצת הפחמן והוא פולט את החמצן לאוויר.
23596: בזה שאנחנו מייבשים את הדשאים אנחנו גורמים לעלייה משמעותית בזיהום האוויר בערים.
23596: כמו כן, שטחים גדולים של דשא מורידים ב-2-4 מעלות את מעלות החום בערים.
23596: אנחנו בערים נמקים גם מחום וגם מזיהום אוויר.
23596: אז גם את זה רוצים לקחת מאיתנו?
23596: זה פשוט בלתי סביר.
23596: כבר שמעתי כל מיני רעיונות.
23596: מר עמית שפירא, אני פשוט נדהמת איך ה"ירוקים" באים עם איזה רעיון נואל לשים דשא סינתטי.
23596: מה זה דשא סינתטי?
23596: הוא לא נושם, הוא לא פולט, הוא לא מקרר, אבל בנוסף לזה הוא חוסם את קליטת המים.
23596: כשיבוא גשם הוא יתקע בדשא הסינתטי ויגיע משם למרזבים.
23596: ולאן, רבותי, המים מהמרזבים שלנו מגיעים?
23596: לים.
יעקב לב: זה מקצועית לא נכון.
אברהם פורז: מי שחושב שהיא טועה ידבר בבוא העת ויגיד את דבריו.
23596: אני רוצה להגיע לעיקר ולתת קצת נתונים על עיריית הרצליה.
23596: בהרצליה, הממוקמת במרכז הארץ, יש קרוב ל-100,000 תושבים ברמה סוציו-אקונומית די גבוהה.
23596: אנחנו מזרימים לים 12 מיליון קו"ב מים שהם מי ניקוז, בנוסף על עוד 5 מיליון קו"ב מי קולחין.
23596: במשך שנים לימדו את ראשי הערים, את כל אלה שקדמו לי, שמה שצריך לעשות עם כל המים, גם למעלה מ-3 מיליון קו"ב מי נגר שפירים, מי גשם, הוא להזרים אותם לים.
23596: וכמובן כל מה שזורם ברחובות וכמובן כל מה שהולך מהאמבטיה ומשטיפת הכלים (אני לא מדברת מבית השימוש).
23596: זה נורא ואיום.
23596: למה במשך שנים לימדו אותנו לשפוך את זה לים?
23596: כשהגעתי לפני שנתיים וחצי לתפקידי אמרתי שאני מסרבת לשפוך 12.5 מיליון קו"ב לים.
23596: ביקשתי שייתנו לי אפשרות להחדיר את זה למי התהום (אפילו לא ביקשתי להשתמש), להחזיר את זה למאגר של מי התהום.
23596: אמרו לי בנציבות המים: יוק.
23596: אין רשיון להחדיר למי תהום, אי אפשר, את לא יכולה לעשות את זה.
23596: לא מרשים לנו להחזיר ולהחדיר מים, לא נותנים לנו פתרונות.
23596: זה בלתי אפשרי.
23596: זאת הבעיה.
23596: לא הדשא המסכן, שכל-כך מוסיף לנו לאיכות החיים.
אברהם פורז: תפרטי גם את מה שאמרת קודם, על כך שמשרד הבריאות אוסר עליך להשקות את הדשא עם מים מוּשבים.
23596: אני נמצאת כבר שנה וחצי במשא ומתן עם חברה, שאני לא אומר את שמה כדי לא לעשות לה פרסום, שיש לה היום שיטה חדשה של טיהור רביעוני, לא שלישוני, על-ידי לייזר (לא בשיטה הקודמת על-ידי ממברנות).
23596: היא נאבקת ומנסה להשיג ממשרד הבריאות את האישור.
23596: אני מוכנה לאפשר לה לעשות אצלנו פיילוט ואני מוכנה לשלם על הפיילוט הזה 750,000 שקל כדי שהיא תטהר לי כמות מסויימת של מים - אני מדברת עכשיו על מי הקולחין - ושאיתם אני אשקה.
23596: אני לא מקבלת אישור ממשרד הבריאות להשקות אפילו בטיהור רביעוני.
23596: מר מאיר ניצן, אני רוצה לומר לך, לאט לאט, יופי שעשית ויופי שאתה חושב.
23596: חכה, אם אתה תוציא מים מן הסלע.
מאיר ניצן: אני גם משקיע בהחזרה למי תהום.
23596: בבקשה, שמשרד הבריאות, המשרד לאיכות הסביבה, השר לתשתיות לאומיות ונציב המים יישבו ביחד וייתנו לנו פתרון.
23596: אנחנו מעוניינים.
23596: אני לא רוצה לשפוך לים.
23596: אני צריכה עכשיו להשקיע 30 מיליון שקל בניקוז ה"באסה" שלי ואת הכל לזרוק לים.
23596: אני אומרת, אני לא רוצה לזרוק לים.
23596: תנו לי פתרון אחר.
23596: לא נותנים לי פתרון.
אביגדור ליברמן: אחד הדברים הראשונים שהצלחנו לגשר הוא שסוף סוף יהיה מאגר משותף בשרון לעיריית רעננה, עיריית הרצליה ולמועצה איזורית חוף השרון.
אביגדור ליברמן: ממש לא האמנתי שזה לא היה קיים עד כה.
23596: ביקשתי את זה אבל אני צריכה 11 מיליון שקל כדי להרים את זה.
23596: לבסוף, אני רוצה לתת נתונים.
23596: בעיריית הרצליה הגדלנו את שטחי הגינון מ-500 דונם ל-700 דונם ובו-זמנית חסכנו 25% מהמים על-ידי הכנסת מערכות מיחשוב מאוד מתוחכמות.
23596: משנת 1999 עד אמצע שנת 2001 יש לנו חסכון של 25% במים, למרות שהגדלנו את שטחי הגינון.
23596: אני רוצה להציע פתרון.
23596: אסור בשום פנים ואופן לייבש את הדשאים.
23596: זה לא בא בחשבון.
23596: זה כבשת הרש.
23596: זה פגיעה בלתי הפיכה באיכות החיים שלנו, של תושבי הערים.
23596: אבל מה שכן ניתן, הגיוני ונחוץ, לאסור את ההשקיה במשך היום.
23596: אם אנחנו נאסור את ההשקיה במשך היום, נוביל לחסכון רב מאוד.
23596: זה חסכון הגיוני.
יוסי ענבר: אני כאן בשני כובעים, כנציג המשרד לאיכות הסביבה, וכמי שהוא יושב-ראש הוועדה שמונתה על-ידי הממשלה להכין תוכנית לשימור הגינון תחת צל המשבר במים.
יוסי ענבר: אני לא הולך לדבר על חסכמים ומקלחות משותפות כי זה לא העניין פה.
יוסי ענבר: העניין פה הוא הגינון הפרטי והציבורי.
יוסי ענבר: בחשבון גס - ותיכף אולי יתקפו את הנתונים שאני אומר - היום משקים במדינת ישראל בגינון בממוצע 900-1,000 קו"ב לדונם לשנה.
23596: אנחנו הגענו ל-550 קו"ב לדונם.
יוסי ענבר: כפי שאמרה גברת גרמן, המינון הנכון, בממוצע - באילת זה שונה ובמטולה זה שונה - הוא בין 500-600 קו"ב לדונם.
יוסי ענבר: על-ידי הסברה נכונה ועבודה נכונה עם ראשי הרשויות - מרבית השטחים, כ-130,000-150,000 דונם מכלל הגינון, בערך 70% הוא גינון ציבורי ולא גינון פרטי, כלומר לא החצר הפרטית של אף אחד - אפשר לחסוך 50-60 מיליון מטרים מעוקבים מים בלי לגעת בשום דבר.
אברהם פורז: על-ידי מערכות מתוחכמות?
יוסי ענבר: על-ידי השקיה נכונה.
יוסי ענבר: אפשר מערכת מתוחכמת ואפשר משקה חכם.
יוסי ענבר: צריך שזה שפותח את השיבר יידע כמה הוא משקה.
יוסי ענבר: היום במרבית המקרים פותחים את הברז שעה, שעתיים, שלוש שעות, תלוי.
זיו ביגון: לא בערים בהן המערכות ממוחשבות.
זיו ביגון: יש ערים רבות בהן 90% ממוחשב.
יוסי ענבר: אני לא נכנס כרגע לפרטים.
יוסי ענבר: אני מדבר על הנתונים שיש בידי באופן כללי.
יוסי ענבר: כך זה במרבית המקרים, כולל ברשות הטבע והגנים הלאומיים, שהיא תחת אחריות המשרד לאיכות הסביבה.
יוסי ענבר: שכל אחד מהיושבים פה יסתכל באמת בחצר שלו.
יוסי ענבר: אם בעיריית הרצליה הצליחו להגיע לחסכון אז צריך ללמוד את זה גם באשדוד ובראשון-לציון, בנשר ובכל מקום אחר.
צבי צילקר: אנחנו כבר מזמן משקים בלילה ומזמן המערכת ממוחשבת.
צבי צילקר: לא ממציאים את הגלגל היום.
צבי צילקר: אנחנו רוצים לצמצם.
אברהם פורז: אבל יכול להיות שאתה לא היחיד ואחרים לא בסדר.
יוסי ענבר: מערכת ממוחשבת לא פותרת את הבעיה.
יוסי ענבר: ההשקיה צריכה להיות כמותית.
גדי שוננפלד: ממוחשב זה אומר כמותי.
יוסי ענבר: לא בהכרח.
זיו ביגון: בערים הרצליה ואשדוד למעלה מ-60% ממערכת ההשקיה ממוחשבת והיא כמותית.
זיו ביגון: יושבים פה אנשי מקצוע שתפקידם להביא בפני הוועדה עובדות.
זיו ביגון: אני אומר, יושבים פה 3 ראשי ערים, הרצליה אשדוד וראשון-לציון ---
אברהם פורז: כנראה שלא בכל המקומות זה כך.
זיו ביגון: זה מקרה שהם יושבים פה.
זיו ביגון: הנה העובדות: למעלה מ-60% ממוחשב וכמותי.
אברהם פורז: הוא לא אומר שבכל המקומות זה לא ממוחשב ומחושב כמותית.
אברהם פורז: הוא אומר שיש מקומות שעדיין לא ממוחשבים.
זיו ביגון: גם בתל-אביב וגם ברעננה, בכפר-סבא ובמעלה אדומים המערכת ממוחשבת.
אביגדור ליברמן: מעלה אדומים הגדילה את צריכת המים שלה ב-15% בחודשיים האחרונים.
זיו ביגון: זה בגלל גדילת מספר התושבים, אבל כל ההשקיה שם ממוחשבת.
יוסי ענבר: תן לי בבקשה לסיים את דברי.
יוסי ענבר: אני מדבר על סדר גודל של 50 מיליון קו"ב מים, ואני חושב שרוב אנשי המקצוע פה לא יחלקו עלי.
יוסי ענבר: זה כמות של מתקן התפלה שאפשר לחסוך על-ידי הסברה נכונה.
יוסי ענבר: אני מניח שמרבית האנשים בארץ, האזרח הקטן לא יודע כמה הוא צריך להשקות ואת זה צריך להבהיר לו.
יוסי ענבר: בנוסף, אפשר להשתמש מחר בבוקר באמצעי זמין נוסף.
יוסי ענבר: המשרד לאיכות הסביבה מוכן לסייע, באותם מקומות בהם אין דשא, בחומרים שייחפו את הקרקע, כמו גזם מקוצץ או אמצעים אחרים.
יוסי ענבר: רק זה חוסך 50% מהמים.
יוסי ענבר: כל איש מקצוע יודע שחיפוי קרקע חוסך הרבה מים, בנוסף לדברים אחרים, אך כמעט אף רשות מקומית או אף גן ציבורי במדינת ישראל לא משתמש בחיפוי קרקע.
יוסי ענבר: אני מדבר על חיפוי אפקטיבי ולא על חיפויים לא אפקטיביים.
יוסי ענבר: עם כל הכאב, ההמלצה של מרבית חברי הוועדה היא בכל זאת על הפסקת השקיית דשאים בצידי דרכים ובאיי תנועה.
יוסי ענבר: אלה דשאים מיותרים, שלא צריך אותם.
יוסי ענבר: את הדשא צריך באותם מקומות שדורכים עליו ומשתמשים בו ולא בצידי דרכים ובאיי תנועה.
יוסי ענבר: אנחנו מציעים להחליף את הדשאים האלה בצמחייה חוסכת מים.
יוסי ענבר: יש צמחייה כזאת שכמעט לא צריך להשקות אותה.
יוסי ענבר: את זה אפשר לעשות מחר בבוקר.
יוסי ענבר: את הפסקת ההשקיה מייד, ואת ההחלפה לקראת החורף הנוכחי.
משה שאול: לצורך הקליטה של הצמחייה הזאת יש צורך לתת הרבה מים.
יוסי ענבר: אז תמתין עם השתילה של הצמחייה הזאת עד החורף.
יוסי ענבר: בקייץ הנוכחי צריך להימנע משתילת צמחים עונתיים, שהם זללני מים.
גדי שוננפלד: כמה מים?
יוסי ענבר: מטיפה לטיפה זה מצטבר.
יוסי ענבר: חבר הכנסת רביץ נמצא איתנו פה.
יוסי ענבר: כולם מסכימים שצריך לכבד את שנת השמיטה ולהיכנס לשתילה של גינות חדשות רק לקראת החורף ולא בחודשים הקרובים.
יוסי ענבר: והכי חשוב הוא המידע לציבור וההסברה.
יוסי ענבר: הציבור צמא למידע, ומידע מדוייק, לא מידע מבולבל.
יוסי ענבר: אין היום מידע מדוייק לציבור וצריך להעביר לו את זה.
יוסי ענבר: אני לא אכנס לטווח הארוך והבינוני אבל באופן כללי, מדינת ישראל צריכה להחליף את הצמחייה בגינון, מצמחייה טרופית ואירופאית לצמחייה ים-תיכונית או צמחייה שחוסכת מים.
יוסי ענבר: זה יכול להיות ים-תיכוני אוסטרלי או ים-תיכוני אגן הים התיכון, זה לא משנה.
יוסי ענבר: אנחנו, מה לעשות, לא באירופה ולא באיזורים הטרופיים.
יוסי ענבר: עדיין לשמור על הגינון.
יעקב לב: אני מנהל האגף לקידום החסכון במים בנציבות המים ובמקרה אני אחראי גם על נושא הגינון.
יעקב לב: העבירו פה הרבה מאוד נתונים.
יעקב לב: אני רוצה לדבר רק על נתון אחד.
יעקב לב: אנחנו מדברים בארץ על 130,000 דונם גינון: ציבורי, פרטי ומתקני ספורט מדושאים.
יעקב לב: לפי כל הדיעות יש יסוד מינימליסטי ומקסימליסטי.
יעקב לב: על-פי המינימליסטים מקובל לחשב 4 מטר גינון פר נפש.
יעקב לב: מקסימליסטים מדברים על 10 מטר גינון פר נפש.
יעקב לב: אם אנחנו מדברים על 6 מיליון תושבים בארץ, פלוס-מינוס, אז מדובר על כך שלפי תכנון אורבני די אם היינו מסתפקים ב-25-60 אלף דונם גינון.
יעקב לב: בארץ במצב הנוכחי ישנם פי שניים שטחים מדושאים מההנחיות המקובלות המוסכמות על הרבה מאוד מומחים.
יעקב לב: פשוט מאוד, תבינו, יש לנו פה פי 2 גינון ממה שדרוש.
אביגדור ליברמן: האם יש לך השוואה לאירופה?
משה שאול: באירופה יש הרבה יותר גינון.
יעקב לב: באירופה יש יותר גינון אבל אנחנו לא נמצאים באירופה.
יעקב לב: יש לי חוות דעת של מומחים רבים.
יעקב לב: יש חוות דעת של המומחה ד"ר מיכאל אבישי, מהגנים הבוטניים בירושלים, שמדבר על כך שצריכים לבחון האם יש הצדקה לגודל השטחים המדושאים בארץ או לא.
יעקב לב: הוא אומר שיש כאן בזבוז ותכנון מוגזם של כמות הדשאים בארץ.
יעקב לב: הזכירו פה את משבר המים בשנת 1991.
יעקב לב: מישהו אמר שלא אוהבים להשוות ל-1991.
יעקב לב: בשנת 1991 היתה אותה תקנה שאנחנו מביאים היום.
יעקב לב: בלי תקנה אין לנו כלים בכלל להתמודד עם הבזבוז המשווע שיש בארץ.
יעקב לוי: ב-1991 התקנה לא התקבלה, ומזל שהיא לא עברה.
יעקב לב: בשנת 1991 היתה אותה תקנה.
יעקב לב: אנחנו כרגע מבצעים אכיפה.
יעקב לב: התקנה היא מ-1976 והיא היתה בתוקף ב-1991.
יעקב לב: אנחנו עובדים כרגע לפי אותה תקנה.
יעקב לב: בלי תקנה כזאת אנחנו לא נוכל בכלל להתמודד עם הבזבוז המשווע שיש בארץ.
יעקב לב: אנחנו מקבלים עשרות טלפונים ביום.
יעקב לב: אני שולח את האנשים שלי לשטח והם מתחננים: תפסיקו להשקות בצהרים.
יעקב לב: אתמול נסעתי בראשון-לציון בשעה 5 אחר-הצהרים ברחוב ז'בוטינסקי וראיתי שמשקים שם בלי חשבון.
יעקב לב: בכניסה לראשון-לציון מבצעים גינון בלי הפסקה, גינון עם פרחים עונתיים.
יעקב לב: ביום חמישי הייתי במעלה אדומים וראיתי בכיכר המרכזית, שקוטרה כ-100 מטר, שכל הככר מלאה בפרחים עונתיים, היום, בחום של 40 מעלות.
יעקב לב: מי צריך את זה?
יעקב לוי: ראש העיריה מחוייב לאזרחים.
יעקב לוי: אתם מחוייבים לייצר מים.
יעקב לב: כנציבות המים לא נוכל להתמודד עם שטף הפניות מהציבור.
יעקב לב: הציבור אכן ער לבעיית המים ומשתף איתנו פעולה.
יעקב לב: אנחנו גם עשינו פעולות של אכיפה.
יעקב לב: כמעט בכל העיריות, חוץ מ-3-4, ראשי הערים משתפים איתנו פעולה.
יעקב לב: אנחנו פועלים על סמך התקנות מ-1991 כי אין לנו שום כלי אחר.
אברהם פורז: האם אתה מטפל בנושא האכיפה?
אברהם פורז: מי יעמיד את האנשים שבכל זאת ישקו באמצע היום לדין?
אברהם פורז: מי יאכוף את זה?
אברהם פורז: הרשויות המקומיות שלא רוצות את זה?
אביגדור ליברמן: אני אתייחס גם לזה.
יעקב לב: אני אתייחס רק לתחום המקצועי.
יעקב לב: הזכירו פה ניצול מי דלוחין.
יעקב לב: הוצאנו מכתב לכל ראשי הערים לפני שבועיים בחתימת נציב המים על כל הסיוע שנציבות המים מעמידה לרשות ראשי הערים.
יעקב לב: זה כולל הקמת מתקנים למיחזור מים והשקיה במי דלוחין וקולחין.
יעקב לב: אני מזכיר את זה פה פעם נוספת.
יעקב לב: אנחנו ניתן גיבוי, גם מקצועי וגם תקציבי, לכל הקמה.
יעקב לב: הנושא הזה סגור גם עם משרד הבריאות.
יעקב לב: באשר להחדרת מי דלוחין למי אקוויפר, או מי תהום: יושבים פה נציגים של המשרד לאיכות הסביבה והם לא ירשו את זה.
אברהם פורז: גם אחרי טיהור רביעוני?
יעקב לב: הזכירו את הנושא של מיכלי הדחה.
יעקב לב: הנושא הזה סגור.
יעקב לב: יש רביזיה של התקן ל-6 ו-3.
יעקב לב: אנחנו נהיה כמו אירופה.
יעקב לב: בעוד חודש-חודשיים אנחנו נסגור את התקנה שמדברת על 6 ו-3.
משה שאול: מדינה שלמה נרדמה בשמירה והיום אנחנו פה נקבל סדרת חינוך איך לחסוך 0.2% בתצרוכת המים?
משה שאול: השאלה שלי היא האם זה באמת העיקר.
משה שאול: אנחנו אומרים שגם אם התקנה הזאת תתמלא במאה אחוז ונמצא את הדרך לאכוף אותה, היא תביא לחסכון של 0.2%.
משה שאול: זאת הבעיה?
משה שאול: נכון, הציבור ער, והדבר הזה הקפיץ את כולם.
משה שאול: למה?
משה שאול: כי איכות החיים חשובה פה לכל אחד.
משה שאול: כל האנשים הצמודים לטלוויזיה ולרדיו ומגיבים, איכפת להם מאיכות החיים פה.
משה שאול: אף אחד לא רוצה עוד 4 מעלות צלזיוס סביב הבית שלו, ואף אחד לא רוצה שכל מגרשי המשחקים של הילדים יתייבשו.
אברהם פורז: אתם מייצרים דשא מוכן?
אברהם פורז: לכם זה טוב, כי הדשא ייבול ויקנו חדש.
משה שאול: כן, אבל אני מסתכל גם מעבר לזה.
משה שאול: אנחנו מומחים בנושא דשא.
יגאל ביבי: האם יש זנים שצורכים יותר מים מאחרים?
משה שאול: כן.
משה שאול: אני אגע גם בנקודה המקצועית.
משה שאול: אומר מר יעקב לב שיש בארץ הזאת עודף דשא.
משה שאול: אני רוצה לראות אתכם נוסעים בסופי שבוע לחפש מטר מרובע בפארק יהושע.
משה שאול: האם יש עודף דשא?
משה שאול: אין עודף דשא בארץ.
משה שאול: מי מכר את הסיפור הזה?
משה שאול: באירופה יש הרבה יותר דשא מאשר במדינת ישראל.
נגה גליף: יש שם גם יותר גשם.
משה שאול: אני לא משווה.
משה שאול: אתם אומרים שיש עודף דשא בישראל ואני אומר לכם, חסרים שטחי דשא במדינת ישראל.
משה שאול: אני רוצה להתייחס לכמה עובדות.
משה שאול: שיהיה ברור לכולם - ואני מדבר כרגע מנקודה מקצועית, ולנו יש את הידע ואת המקצועיות - אי השקיה של מדשאה במשך חודשיים תגרום לכך של-70% מהמדשאות לא תהיה אפשרות לחזור לעצמן.
יגאל ביבי: ואם ישקו פעם בשבוע?
אברהם פורז: תלוי כמה ישקו.
משה שאול: אני אציג את הפתרון.
משה שאול: צריך לדעת שאם בחודשים אוגוסט-ספטמבר לא משקים, בחודש אוקטובר הדשא נכנס לתרדמה.
משה שאול: דשא שנכנס לתרדמה לא מתעורר כתוצאה מהשקיה ובסופו של דבר הדשא הזה בעוד 2-3 חודשים יהיה צהוב, ימשיך להיות צהוב ולא יתאושש.
משה שאול: איך יכול לבוא מומחה ולהגיד שגם אם לא ישקו חודשיים יהיה בסדר?
משה שאול: איך אפשר להגיד אמירה כזאת גורפת?
משה שאול: יש תנאים מסויימים של קרקע, יש אדמה קלה שמתנהגת אחרת מאדמה כבדה, יש גובה כיסוח שיכול להשפיע, יש מיליון ואחד פרמטרים שאותם צריך לבדוק לפני שאומרים שהדשא יתאושש אחרי חודשיים.
משה שאול: הדשא לא יתאושש, אין סיכוי.
משה שאול: אבל מה כן אפשר לעשות?
משה שאול: היום אנחנו נמצאים בתצרוכת של 900 מטר קו"ב לדונם בשנה.
משה שאול: הדשא יחזיק מעמד במחצית מהכמות ואפילו בפחות.
משה שאול: אם נשקה דשא ב-400 קו"ב לדונם לשנה, הדשא הזה ימשיך להיות ירוק בתנאי שנחשוב נכון איך מתארגנת מערכת ההשקיה, באיזה שעות להשקות את הדשא, באיזה גובה לכסח את הדשא כדי למנוע התאדות.
משה שאול: אם ננהג בחוכמה, נשמור על הירוק בעיניים.
אברהם פורז: תן לנו עכשיו טיפ קטן:
אברהם פורז: האם אסור לכסח את הדשא יותר מדי נמוך?
אברהם פורז: זה לא טוב?
משה שאול: יותר מדי נמוך זה לא טוב וגם לא יותר מדי גבוה.
משה שאול: כיסוח יותר מדי נמוך יחשוף את הקרקע להתאדות.
משה שאול: לכן, יש לקבוע את גובה הכיסוח כך שהדשא ייראה ירוק, ישמור על הטמפרטורות של הקרקע, תהיה פחות התאדות ונעבור את 2-3 החודשים הבאים כמו שצריך.
משה שאול: לראשי רשויות יש את המקצועיות ויש את הידע.
משה שאול: ולמי שחסר, כולנו עומדים לרשותו ונוכל לייעץ איך לעשות כדי להשתמש רק ב-450 קו"ב מים לדונם בשנה.
שרה חקלאי: אני מנהלת המחלקה לאספקת מים ב"מקורות".
שרה חקלאי: דיברו כאן על נושא ההסברה, דיברו על כך שהציבור לא מודע.
שרה חקלאי: אני חושבת שהמכובדים היושבים כאן לא יודעים עד כמה חמור מצב משק המים.
שרה חקלאי: רבותי המכובדים, תתכוננו לכך שהאסלות אצלכם בבית תהיינה מלאות ולא יהיו מים להוריד.
שרה חקלאי: אני פשוט לא מאמינה, אתם פשוט לא מודעים לחומרת המצב.
שרה חקלאי: חשוב שהדברים האלה יישמעו.
שרה חקלאי: דיברו כאן על שנת 1991.
שרה חקלאי: חבל שחברת הכנסת נחמה רונן לא תשמע את זה.
שרה חקלאי: המשבר בשנת 1991 לא דומה למצב היום.
שרה חקלאי: הכנרת היום נמוכה במטר משנת 1991.
שרה חקלאי: האקוויפרים גם כן במצב נמוך יותר משנת 1991.
שרה חקלאי: צריך לזכור שבשנת 1991 הצריכה היתה נמוכה בכ-400 מיליון קו"ב לעומת הצריכה היום.
שרה חקלאי: אם בשנת 1991 עשו קיצוץ בחקלאות, אז הרגישו שהיה קיצוץ כי 65% היו מים לחקלאות.
שרה חקלאי: היום, עם מיליון העולים החדשים, עם העלייה באיכות החיים, הצריכה העירונית במערכת הארצית היא 65%, כלומר היום הצריכה במגזר החקלאי היא פחות מ-35%.
אברהם פורז: כמה התקנות האלה לגבי העיר יחסכו לנו ?
שמעון טל: בין 25-40 מיליון קו"ב.
אברהם פורז: בשל הפסקת השקאת הדשאים?
משה שאול: השר אתמול אמר שזה 10-15 מיליון קו"ב לחודשיים האלה.
נגה גליף: לא זה העניין.
נגה גליף: העניין הוא שכל אחד מהמכובדים כאן מרגיש את עצמו כנציג של סקטור מסויים אך הראייה הלאומית בכלל לא נלקחת בחשבון.
נגה גליף: פשוט אין מים.
נגה גליף: זה לא שאפשר ככה ואפשר אחרת.
אברהם פורז: את יכולה לתאר את זה באופן כזה, זה מותר לך, אבל השאלה שלנו היא האם זאת לא מלחמה פסיכולוגית.
אברהם פורז: זאת אומרת, שמטפלים פה בקטע כזה קטן כביכול כאקט חינוכי.
אברהם פורז: השאלה היא האם זה שיטות חינוכיות או שזה באמת יפתור את הבעייה של המים.
נגה גליף: אנחנו לא מטפלים רק בקטע הזה.
נגה גליף: אנחנו למשל עכשיו הולכים לקניית מים מרצון מהחקלאות ואנחנו מקווים שיהיו לנו הצלחות.
אברהם פורז: אבל שם זה מאסות.
שמעון טל: מאסות מהחקלאות כבר לקחנו.
שמעון טל: אנחנו מנסים לקחת עוד.
אברהם פורז: תיקח עוד.
אברהם פורז: שיהיו פחות חקלאים.
אברהם פורז: זה שנת שמיטה, אז שינוחו.
נגה גליף: כמו שאתה אומר שיש נזק לרשויות המקומיות, חקלאים ששתלו וחרשו - גם להם יהיה נזק.
נגה גליף: אנחנו מנסים לקחת את זה מהם ולפצות אותם.
נגה גליף: זה לא שאנחנו באים רק לסקטור העירוני.