GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
שמעון טל: זה בדיוק מדוע משק המים הגיע לאן שהוא הגיע.
שמעון טל: אנחנו נמשיך להתווכח אבל אי אפשר להתווכח על מפלס הכנרת או על איכות המים בכנרת.
שמעון טל: אני חושב שיש כמה נתונים שחברי הכנסת המכובדים צריכים לדעת לפני שהם יקבלו החלטה ויצביעו.
שמעון טל: החל מ-15.8 אנחנו ניכנס למצב שתהיה מגבלה בכושר השאיבה במוביל הארצי.
שמעון טל: לאן זה יוביל?
שמעון טל: אני לא יודע, רבותי.
שמעון טל: אנחנו יכולים להמשיך לרדת אבל אני לא יודע מה יקרה, מתי המשאבות תיעצרנה לבד.
שמעון טל: ההשלכות של זה תהיינה שלא יהיו מי שתייה במדינת ישראל בחלק מן המקומות.
שמעון טל: קחו את זה בחשבון.
שמעון טל: אני חוזר עוד פעם, הוויכוחים האלה ואי קבלת החלטות הם שהביאו אותנו לאן שהביאו.
שמעון טל: אנחנו יכולים להמשיך להתווכח אבל החיים עושים את שלהם.
שמעון טל: אנחנו יכולים להמשיך לדלדל את מקורות המים שלנו אבל למעשה אנחנו צריכים לחסוך 200 מיליון קו"ב בצריכת המים במדינת ישראל.
שמעון טל: הצענו גם איך לעשות את זה.
שמעון טל: עד היום לא חסכנו קו"ב מים אחד מתוך אותם 200 מיליון קו"ב.
שמעון טל: 200 מיליון קו"ב זה קרוב למטר ורבע בכנרת.
שמעון טל: יש לזה משמעויות עצומות לגבי יכולת הספקת המים.
שמעון טל: קחו את הדברים האלה בחשבון.
שמעון טל: אנחנו לא מצליחים לקחת מהחקלאים תוספת של מים; עם כל ההסכמות שהיו עם השלטון המקומי, וייתכן וחלק באמת עשו פעולות יפות, אנחנו לא מצליחים להוריד את צריכת המים בעיר.
אברהם פורז: בגלל שהמחיר נשאר כפי שהיה.
שמעון טל: אני אומר לכם מה העובדות.
שמעון טל: אנחנו נמצאים בנתון מסויים היום וזה מה שעומד בפנינו.
אברהם פורז: אין לי טענות אליך.
אברהם פורז: אתה צריך לדאוג לכך שיהיו מים, אבל אני מאמין בכלכלת שוק: כשהמחיר עולה, צורכים פחות.
אברהם פורז: זאת כלכלה מאוד אלמנטרית שלומדים כמדומני בשיעור הראשון.
שמעון טל: רציתי שיידעו את ההשלכות, מה יקרה אם לא נבצע את הפעולות האלה.
אברהם פורז: אני אתן את רשות הדיבור לחברי הכנסת, ובמשולב גם לאורחים שלנו וגם לד"ר ענבר מהמשרד לאיכות הסביבה.
אברהם פורז: מר ענבר, תתכוננו לשאלה האם דשא אחרי 2-3 חודשים שלא נותנים לו מים עוד יכול לפרוח.
ישראל דרורי: עשיתי נסיון כזה והדשא מת אחרי חודש.
ישראל דרורי: כולם מוזמנים לצומת --- בראשון-לציון.
דוד עמר: לא יקרה כלום לדשא אחרי 3 חודשים ללא השקיה.
אברהם פורז: אני מאוד מבקש לשמור על סדר.
אברהם פורז: אני נותן אזהרה ראשונה ואחרונה, מי שיידבר בלי רשות אנחנו נבקש ממנו לשתות מים מינרליים בחוץ.
נחום לנגנטל: אדוני היושב-ראש, אפרופו חוק הבזק והדיון שהתנהל אתמול בקשר לשידורים הפורנוגרפיים, שעסקנו בזה כל-כך הרבה, חשבתי שאולי נחזור לתקנות הישנות בהקשר למים, שאותן העלו בזמנו, שיבוא היום השר לתשתיות לאומיות ויציע שנחזור להתרחץ בזוגות.
אבשלום וילן: השר שהציע שיתרחצו בזוגות חסך 100 מיליון קו"ב מים.
נחום לנגנטל: בדמיוני העליתי את התמונה שפקח מגיע לביתך, נוקש על הדלת ואומר לך: אדוני, אל תתרחץ לבד! אני אומר לכם בכאב, כשיש בעיה כל-כך אמיתית של מים, וזה הוזכר כבר כל-כך הרבה פעמים, מצער שבסופו של דבר מגיעים לקצה הצ'ופצ'יק של הקומקום, ואת זה מבקשים מאיתנו כרגע לאשר.
נחום לנגנטל: אני רוצה לומר שני דברים, אדוני השר, מבלי לפגוע בהערכה הכל-כך גדולה שיש לי כלפיך.
נחום לנגנטל: הדבר הראשון, אתם משתמשים בחוות דעת של אנשים, כפי שקראתי בעיתון.
נחום לנגנטל: התקשרתי לאותם אנשים ושאלתי האמנם כך הדבר.
נחום לנגנטל: הם אמרו לי שהם באמת אמרו שאפשר להגיע למצב של ייבוש של הדשאים למשך חודשיים ואחר-כך אפשר יהיה להחיות אותם אבל זה כרוך בהמון תנאים.
נחום לנגנטל: השיקום של הדברים האלה הוא לא חסכון במים.
נחום לנגנטל: אתה יכול לעשות פעולה מסויימת של הפסקה אך לאחר מכן כדי להחיות את הדשא בחזרה תצטרך לעשות את כל הפעולות של הפרחת השממה או הפרחת הדשא, כלומר עוד פעם יצטרכו לבזבז את המים.
נחום לנגנטל: אז מה הועילו חכמים בתקנתם?
נחום לנגנטל: נאמר לי שזה מצריך עשיית פעולות רבות עוד לפני כן, כמו אוורור מתחת וכן הלאה.
נחום לנגנטל: אני לא אכנס לפרטים שאני לא מבין בהם.
נחום לנגנטל: זה דבר אחד, שאני לא מבין למה.
נחום לנגנטל: הרי לא נרוויח מזה כלום.
נחום לנגנטל: דבר שני, ביומיים האחרונים ערכתי בדיקה.
נחום לנגנטל: פניתי לכל מיני צרכנים גדולים של מים בנושא של גינון עירוני.
נחום לנגנטל: דיברתי אתמול עם ראש עיריית חיפה ושאלתי אותו מה העלות של המדשאות בתוך תקציב המים בעיר חיפה.
נחום לנגנטל: הוא אמר לי שמדובר על 1.8%.
נחום לנגנטל: כאן מדובר הרי בחודשיים, כלומר לא הולכים לחסוך פה את כל התקופה כולה, אז תגיע לאפס נקודה משהו אחוז מתוך כל צריכת המים.
נחום לנגנטל: מדובר על חסכון מאוד שולי.
נחום לנגנטל: אפשר לבוא ולספר לנו פה את הסיפור הארוך, שיהיה פה מי יודע מה.
נחום לנגנטל: אני אומר לך שזה יהיה חסכון מועט מאוד.
מיכאל קליינר: כולכם כל-כך צודקים אבל בסוף לא יהיו מים לשתייה.
נחום לנגנטל: הדבר השלישי, אני אומר לכם, הרי במדינת ישראל במילא כבר לא אוכפים כמעט שום דבר.
נחום לנגנטל: האם מישהו חושב שיוכל לעשות מנגנוני אכיפה במשך חודשיים לדברים האלה?
נחום לנגנטל: אדוני היושב-ראש, אלה שלוש הסיבות להתנגדויות שלי.
נחום לנגנטל: אני חושב שכאן מחפשים את המטבע בפירוש מתחת למנורה.
נחום לנגנטל: לא יהיה לזה תועלת, לא תהיה לזה אכיפה.
נחום לנגנטל: אלה החלטות של נייר.
נחום לנגנטל: יש בזה הרבה מאוד פופוליסטיות אך אין בזה דבר שיכול להיות תשובה של אמת.
מיכאל קליינר: אם עם המלים של חבר הכנסת לנגנטל אפשר היה לעשות מים, זה היה פותר את הבעיה.
נחמה רונן: אדוני היושב-ראש, בשנת 1991 הייתי עוזרת שר החקלאות.
נחמה רונן: מצב משק המים אז היה כמעט באותה קטסטרופה שאנחנו נמצאים בה היום, אחרי שנות בצורת, אם אִיומים שבאמת לא יהיו מים בברזים.
נחמה רונן: מה שזוכרים לשר החקלאות דאז, מר רפאל איתן (רפול), זה שהוא הציע להתקלח בזוגות כדי לחסוך מים.
נחמה רונן: מעבר לגימיק באימרה הזאת, צריך גם לזכור שמר רפאל איתן (רפול) הצליח, בלי תקנות חירום ובלי ייבוש דשאים, לגרום לכך שהצריכה פחתה ב-22%.
אברהם פורז: איך הוא עשה את זה?
נחמה רונן: בעיקר על-ידי הסברה.
נחמה רונן: רבותי, אני מציעה שתיתנו קצת יותר קרדיט לציבור.
נחמה רונן: נכון שהציבור יודע, ובעקבות הדיון על ייבוש הדשאים הוא יותר מצוי בבעיית משק המים, אבל הציבור באופן אמיתי עדיין לא הפנים את המצוקה הקשה.
נחמה רונן: אני חושבת שלשלטון יש הרבה מאוד דרכים לבוא אל הציבור ולבקש את עזרתו לפני שהוא שם עליו איזה תקנות דרקוניות.
נחמה רונן: מעט מאד נשאר היום לציבור במדינת ישראל מכל מה שהוא סובל סביבו.
נחמה רונן: המעט שנשאר לו, הטיפה ירוק בעיניים או הגינה שיש לו בבית, אין לנו שום זכות לבוא ולקחת את זה ממנו.
נחמה רונן: אני רוצה לומר דבר מה ואני מקווה שחבר הכנסת אבשלום וילן ייתן לי לומר את זה בלי להתרגז.
נחמה רונן: נכון שבחקלאות היה קיצוץ משמעותי ביותר של מים אבל ראשי המשק החקלאי, שאיתם דיברתי, אמרו שאפשר לקצץ עוד.
נחמה רונן: יש חקלאים, כמו שאמרת אדוני היושב-ראש, שמשקים את הפרדסים רק כדי לשמור על מיכסת המים.
נחמה רונן: הם היו מוכנים לוותר על מיכסת המים הזאת אם הם היו מקבלים פיצוי.
נחמה רונן: רק מה, הם טוענים שגם בעבר הובטח להם פיצוי והם לא קיבלו אותו עד עצם היום הזה.
נחמה רונן: זאת אומרת שהשאלה האמיתית לשנתיים הקרובות היא כסף ולא מים.
נחמה רונן: המים האלה נמצאים במקום כלשהו.
נחמה רונן: צריך לקחת אותם וצריך לפצות עבורם.
נחמה רונן: כשבאים ואומרים היום שמצב משק המים הוא קטסטרופלי גם צריך לבוא ולשאול איך הגענו לזה.
נחמה רונן: זה לא ירד מהשמיים.
נחמה רונן: יש פה מחדל חמור מאוד של נציבי מים קודמים.
נחמה רונן: אני רוצה לומר עוד דבר מה לשר לתשתיות לאומיות.
נחמה רונן: אני באמת מאוד מעריכה את המאמצים שאתה עושה.
נחמה רונן: אני רק חושבת שאם באים ומדברים על מומחים שאומרים כך ומומחים שאומרים אחרת, ומסתמכים על חוות דעת של נציבות המים בעניין הדשאים וההשקיה שלהם, הייתי מציעה שתשמע את חוות הדעת של נציב המים הנוכחי בכל מיני דברים ולא רק כשזה נוח, כאשר פעם אחרת אתה שומע לדעתו של נציב המים הקודם, שיש לו אחריות גדולה מאוד למצב שאנחנו נמצאים בו, שטען שבכלל אין בעיה של מים וגם היום לא צריך להתפיל כי יש מים בשפע.
נחמה רונן: כל עוד קרפיונים שוחים בבריכות של מים שפירים, שלא יבואו ויבקשו מהאזרחים במדינת ישראל לייבש את הגינות שלהם.
מיכאל איתן: אני רוצה להתחיל מהסוף.
מיכאל איתן: דובר כאן על הסברה ועל חסכון מרצון בטרם נזקקים לאמצעי כפייה.
מיכאל איתן: אני חושב שיש, גם בדיון הזה וגם במהלך שננקט, צד הסברתי.
מיכאל איתן: אני חושב שאם מדברים על הסברה אי אפשר לדחות לחלוטין את הפנייה של השר, כי המסר יהיה בעצם אנטי הסברתי.
מיכאל איתן: אם אנחנו דוחים לחלוטין את הפנייה אז אנחנו אומרים: אל תדאגו, הכל בסדר.
מיכאל איתן: לכן אני מציע שאנחנו נחפש דרך ביניים.
מיכאל איתן: שלא נעשה מעשה טפשי ולא נקבל את היוזמה, אם אכן היא מביאה לנזקים בלתי הפיכים לדברים בסיסיים, אך גם שנעשה משהו בתחום המוצע, שהוא כרגע באחריותנו.
מיכאל איתן: אני חי בישוב שהוא עתיר מדשאות.
מיכאל איתן: התושבים עזבו את העיר הגדולה ובאו לשם בשל סיבה אחת ויחידה, משום שהם רצו להשקיע מכספם על מנת לחיות במקום כזה.
מיכאל איתן: הם מוכנים לשלם מחירים כפולים ומכופלים על מנת לקיים את המדשאות האלה.
מיכאל איתן: בכל אופן, אני לא מקבל את הגישה של חבר הכנסת אברהם פורז, האומרת שהכל כלכלה.
מיכאל איתן: אני אישית לא מרגיש בנוח שבחברה הישראלית יעלו את המחירים בצורה כזאת שבאמת החזקת דשא מסויים תהפוך רק נחלה מופגנת של עשירים ושבעקבות מצב החירום שבו אנחנו נמצאים יגידו: טוב, על העשירים זה לא ישפיע בכלל.
אברהם פורז: לעניים יהיה דשא יותר קטן.
אברהם פורז: לא כולם גרים בסביון.
מיכאל איתן: השאלה אם יהיה להם דשא.
מיכאל איתן: אם אנחנו מדברים על הסברה ועל חברה שאפשר לתבוע ממנה חסכון עצמי, אנחנו לא יכולים ללכת בדרך הכפייה המוצגת כאן, אבל גם לא בדרך השוק החופשי ו"הכסף יעשה את הכל" שאתה מציג.
מיכאל איתן: מוכרחים לחפש איזה גישה מאזנת.
יגאל ביבי: חבר הכנסת איתן, האם קראת את התקנות?
יגאל ביבי: אני חושב שיש פה מספר שיפורים שאפשר לחיות איתם.
מיכאל איתן: התקשרו אלי מהגנים הבהאים בחיפה, התקשרו אלי ראשי ערים, ואמרו לי שזה הולך להיות מעשה חלם אם אנחנו נייבש את הגינון הציבורי הזה.
מיכאל איתן: נגיד שייבשו את זה ואחר-כך יחדשו את המדשאות.
מיכאל איתן: מי ישלם על כך?
מיכאל איתן: אנחנו ממילא.
אביגדור ליברמן: הם לא קראו את התקנות.
אברהם פורז: התקנות לא חלות על בהאים.
אברהם פורז: הן חלות רק על יהודים.
מיכאל איתן: דרך אגב, יש אוכלוסיה אחת במדינת ישראל שיש לה מדשאות בשיעור שלהערכתי הוא פי אלף מהשיעור הממוצע לנפש של כלל האוכלוסיה.
מיכאל איתן: יש לה מדשאות בלי סוף והיא ממשיכה ואני לא יודע מה יקרה עם זה.
מיכאל איתן: אני מסתובב בקיבוצים ובמושבים ורואה מדשאות מפה ועד להודעה חדשה.
מיכאל איתן: בקיבוץ או מושב של 40-50 משפחות יש מדשאה יותר מאשר בחצי תל-אביב.
מיכאל איתן: איך מסדרים את הדברים האלה?
נחמה רונן: והם מקבלים את המים של החקלאות.
יגאל ביבי: אדוני היושב-ראש, תיגש לתקנות עצמן.
אברהם פורז: תן לי לנהל את הישיבה לפי הבנתי.
אבשלום וילן: זה רק גיאוגרפיה.
אבשלום וילן: זה לא פורנוגרפיה.
אבשלום וילן: על הפורנוגרפיה דיברו אתמול.
מיכאל איתן: בשנת 1985 הייתי חבר כנסת שנה אחת ואז היה לי ויכוח אדיר עם חבר הכנסת כץ-עוז.
מיכאל איתן: אז אמרתי שאני לא רוצה לדבר על הקיבוצים.
מיכאל איתן: לכל קיבוץ תנו בתחילת השנה צ'ק שיכלול את סבסוד כל המים שהוא השתמש בשנה הקודמת, ושהנהלת הקיבוץ תחליט: אם היא רוצה להמשיך באותן מטרות של השקייה אז הם יקחו את הצ'ק וייקנו מים במחיר יקר ועל-ידי כך יקנו את אותה כמות קו"ב בלי להוציא אגורה אחת נוספת, אבל תהיה להם גם זכות להחליט שמאחר שיש להם כבר צ'ק על סכום כזה, שהם יעסקו בדברים אחרים ואת הצ'ק יכניסו לכיס שלהם.
אברהם פורז: אתה אומר בדיוק מה שאני אמרתי: שהתשובה היא המחיר.
אבשלום וילן: המשמעות של מה שאתם אומרים היא מִידְבּוּר הארץ.
אבשלום וילן: אלה תיאוריות שאבד זמנן, בטל קורבנן.
מיכאל איתן: כוונתך במִידְבּוּר הארץ לכך שעל כל משפחה בקיבוץ יש 5 דונם דשא, ועל כל משפחה בעיר אפילו לא חצי מטר דשא?
דוד עמר: אני יושב-ראש ועדת המים של השלטון המקומי.
דוד עמר: אדוני היושב-ראש, עוד פעם אתה רוצה לטאטא את השלטון המקומי?
דוד עמר: תקשיב לנו.
אברהם פורז: אתה מתפרץ לדלת פתוחה, אתם תדברו.
אברהם פורז: רשות הדיבור ליועצת המשפטית לוועדה.
אתי בנדלר: לפני שהוועדה תגיע לעיין בתקנות, שלדעתי נפלו בהן פגמים רבים - אני לא רוצה להיכנס אליהן כרגע, בכל מקרה אני אמליץ לוועדה לא לאשר אותן כפי שהן - אני רוצה להפנות את תשומת הלב לספק גדול שעלה בליבי כשקראתי את התקנות, אם אותו חלק בהן שגורם לייבוש גנים הוא בכלל חוקתי.
אתי בנדלר: אנחנו צריכים לזכור שאנחנו נמצאים בעידן של חוקי-יסוד כמו חוק-יסוד: כבוד האדם וחירותו.
אתי בנדלר: אין פוגעים בקניינו של אדם אלא בהגבלות של פסקת ההגבלה.
אתי בנדלר: השאלה היא לא שאלת התכלית, כי התכלית היא ברורה לכולם, אלא שאלת המידתיות.
אתי בנדלר: כשאנחנו בודקים את שאלת המידתיות אנחנו צריכים לבדוק כל מיני פרמטרים, וביניהם למשל האמנם אין אלטרנטיבות פוגעניות פחות.
אתי בנדלר: ביקשתי לומר את הדברים כדי שאכן תהיה התייחסות לנושא הזה.
אתי בנדלר: הוועדה לא רשאית, להערכתי, לאשר את התקנות האלה, בקטע הזה לפחות, אלא אם כן היא תשתכנע שבאמת אין אלטרנטיבות פחות פוגעות בקניינו של אדם, במידה ואכן מדובר בייבוש גינות כתוצאה מכך.
אתי בנדלר: אין ספק שהון רב הושקע בהכנת גינות, בהכשרתן ובטיפול בהן.
אתי בנדלר: אם התקנות האלה יביאו להרס הגינות התוצאה היא ברורה.
אתי בנדלר: יש לי עוד הערה אחת לגבי דבריו של השר המתייחסים לקביעת מחיר מים לחקלאות.
אתי בנדלר: ההחלטה אם להעביר את הסמכויות בנושא הזה לשר לתשתיות לאומיות נתונה לממשלה, לא לוועדה.
אתי בנדלר: הממשלה יכולה להחליט להעביר את הסמכויות משר החקלאות לשר לתשתיות לאומיות.
אביגדור ליברמן: גם לא לממשלה אלא לראש הממשלה בלבד.
נחום לנגנטל: אדוני היושב-ראש, אני מציע שתקיים ישיבה דחופה ככל האפשר על המצב הבלתי נסבל הזה.
נחום לנגנטל: לא ידעתי שכל הסמכויות והאחריות מחולקות בין כולם.
אברהם פורז: לא יכול להיות שהוא יהיה אחראי למשק המים אבל הסמכויות לא יהיו בידיו.
נחמה רונן: אבל זה בדיוק הבעיה של משק המים, שיש 7 גופים שמתעסקים בנושא המים ואף אחד לא אחראי.
מיכאל קליינר: גברת בנדלר, כשאמרת שהממשלה יכולה להוציא את הסמכות הזאת מידי שר החקלאות, התכוונת באופן פורמלי?
אתי בנדלר: באופן פורמלי ומשפטי.
מיכאל קליינר: באופן פורמלי גם הכנסת יכולה להעלות את מחירי המים לחקלאות, אבל זה רק באופן פורמלי.
אתי בנדלר: מר קליינר, אני, כידוע לך, נמנעת מלהיכנס לעניינים פוליטיים.
אתי בנדלר: זה בתמצית.
אתי בנדלר: יש לי הרבה מה לומר.
אבשלום וילן: המשרד לתשתיות לאומיות נוצר ב-1996 כדי להקים משרד למר אריאל שרון.
אברהם פורז: חבר הכנסת וילן, עוד מעט אתה תדבר בתור נציג בעלי המדשאות הגדולות.
עדי אלדר: אני חושב שהמשרד לתשתיות לאומיות הלך בדרך הקלה ותופס את המגזר העירוני למעשה כסמן ימני לבעיות המים במדינת ישראל.
עדי אלדר: אני רוצה לומר לחברי הכנסת הנכבדים, אנחנו בעד, ומשתפים פעולה בכל מה שקשור בחסכון במים.
עדי אלדר: ראשי הרשויות מוכנים להירתם לכל נושא, לכל מבצע.
עדי אלדר: יש הרבה מה לעשות.
עדי אלדר: עובדה שיש לא מעט רשויות שהצליחו לצמצם את צריכת המים בחודשים האחרונים, ויושבים פה כמה ראשי ערים כאלה שחסכו 15%, 8%, 10%.
עדי אלדר: נכון שבצד השני יש כאלה שלא חסכו אלא להיפך, אף תגברו את צריכת המים.
עדי אלדר: אנחנו יכולים לקחת על עצמנו לומר לכל הרשויות לצמצם את צריכת המים בצורה דראסטית.
אביגדור ליברמן: לפני חודשיים לקחתם על עצמכם לקצץ 10% בחודשים מאי-יוני אך לא קצצתם קו"ב אחד.
עדי אלדר: לפחות בעיר שלי הורדנו.
עדי אלדר: כל אחד יודע מה קורה בעיר שלו.
עדי אלדר: אפשר ללכת על נושא של צמצום השקיה וצמצום השימוש במים.
עדי אלדר: אנחנו לא חייבים להחזיק דשאים כמו בלונדון.
עדי אלדר: אנחנו יכולים להחזיק דשאים כמו בארץ, להשקות פחות אבל לא לייבש אותם.
עדי אלדר: אני רוצה שתדעו, המשמעות של ייבוש דשא היא קודם כל שאין לו תקנה.
עדי אלדר: המומחה שאתם הבאתם אומר דבר אחד אבל לי יש חוות דעת מומחה אחר מהפקולטה לחקלאות באוניברסיטה העברית בירושלים, ד"ר יצחק בירן, שאומר בפירוש שאין תקומה לדשאים שלא יקבלו טיפת מים במשך חודשיים ימים.
עדי אלדר: המשמעות הכלכלית של זה היא נזק שאנחנו מעריכים אותו ב-900 מיליון שקל לרשויות המקומיות.
עדי אלדר: אתם יודעים איזה כמויות מים אנחנו נצטרך כדי להחיות את הדשאים האלה?
עדי אלדר: אולי הוועדה הזאת תקבל החלטה שאין יותר דשא במדינת ישראל בשום מקום, לא רק במגזר העירוני אלא בשום מגזר, אין דשא אחד, מטר מרובע אחד.
עדי אלדר: אבל לא לעשות איפה ואיפה: תושבי הערים יראו צהוב והכל קמל לפני העיניים - ותסלחו לי, גם ככה שחור לנו, לא חסר צרות במדינה הזאת.
עדי אלדר: תבינו שמדובר על חסכון של 0.2% בלבד.
עדי אלדר: הרי אנחנו לא מדברים על כמויות מים אדירות.
עדי אלדר: מדובר באמת על הקצה שבקצה.
עדי אלדר: גם המשרד לתשתיות לאומיות מודה שהוא רוצה לעשות מזה אקט פסיכולוגי.
עדי אלדר: אני אומר לכם, יש שיטות של הסברה.
עדי אלדר: בואו נלך על מבצע לתושבי המדינה להתקנת מיכלי הדחה חסכניים בבתים ובכל מקום, שצורכים פחות מים.
עדי אלדר: הרי זאת שערוריה של בזבוז מים.
עדי אלדר: בואו נעשה דברים.
עדי אלדר: תנו לרשויות המקומיות מימון ונעשה מכוני טיהור קטנים להשקיית הפארקים.
עדי אלדר: אנחנו רוצים לעשות את זה.
עדי אלדר: אפשר לעשות דברים במדינה שהיא ענייה במים.
עדי אלדר: אבל לבוא בדרך הקלה ביותר ולהגיד לנו: רבותי, אתם קודם כל תייבשו את הגינות?
עדי אלדר: אני אומר לחברי הכנסת הנכבדים, תעצרו את העניין.
עדי אלדר: כדאי שתדעו, המומחים שלנו אומרים שצריכת המים העירונית במדינת ישראל היא מהנמוכות ביותר במגזר העירוני בעולם כולו.
עדי אלדר: יש פה מומחים שיעידו על כך.
עדי אלדר: אנחנו מוכנים לתת יד לחסכון במים, כי אנחנו הרי דואגים למים בדיוק כמו נציב המים, תאמינו לי.
עדי אלדר: אבל בואו נלך על דברים שאנחנו יכולים לעשות אותם ביחד.
עדי אלדר: אנחנו לא נגד, אבל ללכת ולייבש כליל, כפי שאומרת ההצעה הזאת?
עדי אלדר: רבותי זאת הצעה דרקונית.
אביגדור ליברמן: היא לא אומרת לייבש.
עדי אלדר: בעניין הגינות החדשות: הרי אנחנו ממשיכים לפתח את המדינה, ממשיכים לבנות.
עדי אלדר: בואו לא נאסור כליל גינות חדשות.
עדי אלדר: אנחנו אומרים שנשתול שם צמחים שהם לא צורכי מים אלא שצורכים מינימום מים.
עדי אלדר: אבל ללכת מפה ולומר שמהיום אנחנו לא נעשה שום גינה חדשה?
עדי אלדר: אני שואל: למה?
יגאל ביבי: השנה אסור לכם במילא כי זאת שנת שמיטה.
עדי אלדר: לפי התקנות האלה אנחנו מייבשים הכל.
עדי אלדר: השר אמר שיעשו הפרדה בין פרחים לדשא.
עדי אלדר: באמת, רבותי, זה מעשי?
עדי אלדר: האם עכשיו, במצב הכלכלי הנורא בו נמצא השלטון המקומי, אנחנו יכולים להשקיע מאות מיליונים בצנרות כפולות?
עדי אלדר: בבקשה, אני אומר לשר, תן לנו את הכספים, אנחנו מוכנים לעשות מה שאתה רוצה בעניין.
עדי אלדר: אבל אין לנו את הכספים האלה.
עדי אלדר: אתה לא יכול לבוא לרשויות המקומיות ולהגיד שיעשו מערכות השקיה נפרדות, לפרחים לחוד ולדשא לחוד.
עדי אלדר: אני רוצה לסכם, אנחנו ניקח על עצמנו חסכון במים.
עדי אלדר: נוריד את כמות ההשקיה.
עדי אלדר: לא נעשה דשא אירופאי.
עדי אלדר: נעשה דשא ישראלי, שלא ימות ולא יחיה.
עדי אלדר: אבל לא נהרוג את הגינון במדינת ישראל.
עדי אלדר: רבותי, אני חושב שכאן נציבות המים והמשרד לתשתיות לאומיות הלכו בדרך הקלה.
אבשלום וילן: קודם כל, משהו בתחום הנתונים.
אבשלום וילן: אנחנו נמצאים ב-1.8.
אבשלום וילן: מבחינת משק המים הלאומי שנת המים הנוכחית הסתיימה.
אבשלום וילן: פה מדובר על שוליים שבשוליים.
אבשלום וילן: כל הצעקות הגדולות והחגיגה התקשורתית עוסקים בשוליים בלבד.
אבשלום וילן: את זה צריך לזכור.
אבשלום וילן: מדובר פה בהחלט על תכנון.
אבשלום וילן: קודם כל יש לי הצעה.
אבשלום וילן: התקנות הן הגיוניות וצריך רק לשפר אותן.
אבשלום וילן: אני יודע שלא אוהבים ללמוד ממה שקרה בשנת 1991 אבל אמרה בצדק חברת הכנסת נחמה רונן שבשנת 1991 היינו באותו מצב ושר החקלאות דאז, מר רפאל איתן - תצחקו עליו כמה שאתם רוצים - חסך במגזר העירוני 100 מיליון קו"ב וכמות כפולה מזה במגזר החקלאי.
אבשלום וילן: הוא עבד בשכל.
אבשלום וילן: הוא נתן לחקלאים פיצויים הוגנים, בהתאם למה שהם מגדלים, ועד סוף השנה הסתיים תשלום הפיצויים.
אבשלום וילן: לא כמו פקידי האוצר שבמשך 3 שנים מורחים את החקלאים בכל מיני סיפורים.
אבשלום וילן: ב-1991 היה מסע הסברה אפקטיבי.
אבשלום וילן: במקום לקשקש כל הזמן, צריך להתחיל לעבוד בשכל, ואפשר.
אבשלום וילן: לא צריך לצאת בהכרזות על ייבוש דשאים.
אבשלום וילן: באוגוסט יש עדיין התאדות מאוד גבוהה אך בספטמבר ובאוקטובר היא יורדת.
אבשלום וילן: תוציאו תקנות חכמות שיאמרו כמה מותר להשקות.
אבשלום וילן: לא צריך לייבש את הדשאים אבל אפשר להוריד בצורה דראסטית את צריכת המים.
אבשלום וילן: מאמצע חודש אוגוסט ועד סוף חודש אוקטובר כמעט ולא צריך להשקות את הדשאים ואז הבעיה פתורה, אחרי שגומרים לתקוע בכל החצוצרות.
אבשלום וילן: המגזר היחידי שהוריד השנה למעלה מ-20% ריאלית מצריכת המים שלו הוא החקלאות.
אבשלום וילן: צריך להמשיך להוציא חקלאים שלא מגדלים מחוץ לסיפור, על-ידי מתן פיצויים.
אבשלום וילן: שר החקלאות הציע את זה אבל במשך 3 שנים האוצר עיכב את זה.
אבשלום וילן: האם זה לא ידוע לכם?
אבשלום וילן: צריך לפתוח במסע הסברה אפקטיבי.
אבשלום וילן: הציבור לא מטומטם.
אבשלום וילן: הציבור ישתף פעולה.
אבשלום וילן: מר עדי אלדר, לא יעזור כלום, צריך לחסוך גם בגינות.
אבשלום וילן: התקנות הן הגיוניות.
אבשלום וילן: צריך להכניס ציוד טפטוף.
אבשלום וילן: זה כביכול יקר אבל לא נורא.
אבשלום וילן: מוכרחים לנקוט בכל המהלכים האלה באופן משולב.
אבשלום וילן: אחרי שחבר הכנסת מיכאל איתן גמר להשתלח בקיבוצים - מתי הוא היה בקיבוץ לאחרונה?
אבשלום וילן: - על גודל הדשאים בקיבוצים, גם שם אני חושב, בקיבוצים, בערים, במושבים, בכל מקום מאמצע חודש אוגוסט ניתן להוריד דראסטית, לא טוטאלית, את כמויות המים.
אבשלום וילן: כל מומחה יגיד לכם את זה.
אבשלום וילן: אני מציע להזמין את מר רפאל איתן כיועץ, שיבהיר מה הוא עשה בשנת 1991, כולל עניין המיכסות שהטילו בכל מקום.
נחמה רונן: הוא פשוט דיבר על זה בלי הפסקה.
אבשלום וילן: אבל, לא עניין המקלחות.
אבשלום וילן: מי שרוצה להתקלח בזוגות, אדרבא, אבל יש הרבה מאוד פעולות לפני ואחרי המקלחת, הרבה מאוד פעולות אפקטיביות שאפשר להכניס אותן לתקנות.
אבשלום וילן: כבוד השר, עובדת כעת ועדת חקירה פרלמנטרית.
אבשלום וילן: השאלה היא מה קורה עם מתקני ההתפלה?
אבשלום וילן: מה קורה עם 220 מיליון קו"ב ביוב שזורמים לוואדיות ומזהמים את הסביבה?
אבשלום וילן: תפסיקו עם הסיפורים על 40% מענק.
אבשלום וילן: תעלו את זה ל-90% מענק, זה תשתית לאומית, ואז תוך שנה יהיה --
אביגדור ליברמן: תביא לי כסף ואני אשמח לתת 100% מענק.
אבשלום וילן: יש כסף.
אבשלום וילן: 800 מיליון שקלים כספי קרן איזון יושבים באוצר מדינת ישראל לצרכי תשתית ביוב.
אבשלום וילן: משום מה לא מבצעים את זה.
אבשלום וילן: תתחילו להזיז את הדברים הגדולים ותפסיקו לרוץ פה על הדשאים.
אבשלום וילן: אני חושב שאנחנו החקלאים נשתף פעולה בנושא הדשאים לאורך כל הדרך.
אבשלום וילן: איך אמר פה מר עדי אלדר, תעזוב את ה-0.2%, תתחיל להתעסק עם ה-20% וה-30% וה-50%.
דוד עמר: השלטון המקומי הוא מוסד דמוקרטי, כמו כל המוסדות.
דוד עמר: לצערי יש חילוקי דיעות בין היושב-ראש לבין ממלא מקומו.
דוד עמר: אתחיל בתגובה להערות של היושב-ראש ולעצותיו בנושא התעריפים.
דוד עמר: אדוני היושב-ראש, כידוע לך, ואתה היית שותף לזה כשהיית חבר ועדת הכספים, תמיד תקפת והתנגדת להעלאת התעריפים למחירי מים.
אברהם פורז: אני תמיד הייתי בעד העלאת מחיר המים.
דוד עמר: עד שנת 1996 היה "טייס אוטומטי".
דוד עמר: כאשר העלו את התעריף ב"מקורות", אוטומטית איפשרו לשלטון המקומי להעלות את התעריפים.
דוד עמר: לילה אחד בחוק ההסדרים אמרו: לא.
דוד עמר: ל"מקורות" יהיה "טייס אוטומטי" ואילו לשלטון המקומי יש ועדת תעריפים, יש שני שרים שצריכים להסכים, יש את ועדת הכספים שתאשר.
דוד עמר: ידידי, מכובדי חברי הכנסת, מאז 1996 ועד היום יש לשלטון המקומי הפסדי הכנסות של כ-330 מיליון שקל.
דוד עמר: שמעתי את חברת הכנסת רונן, שהיתה עוזרת השר לשעבר רפאל איתן בשנת 1991, ואז חסכנו 15%.
דוד עמר: חברת הכנסת רונן, אני הייתי בצוות הזה, בקמפיין הזה, כנציג השלטון המקומי.
דוד עמר: קחי בחשבון שב-1991 היו מיליון איש פחות, היו 300-400 אלף דונם דשא פחות והיה קל לצאת בהמלצות.
שרה חקלאי: אז היה פחות 500 מיליון קו"ב בצריכה הביתית.
נחמה רונן: אז החסכון לא יהיה כפי שהיה אלא הוא יהיה חצי ממנו, אבל אפשר לחסוך.
דוד עמר: משתמע שהיה שר חקלאות סופרמן - ואת יודעת שמר רפאל איתן הוא חבר טוב וידיד טוב שלי - ובא היום שר לתשתיות לאומיות שלא עושה כלום.
דוד עמר: אני רוצה להדגיש, שהשר לתשתיות לאומיות המכהן היום - ואני עבדתי עם הרבה שרים בנושא מים, אני יכול כבר לעשות דוקטורט על נושא מים, אני מחזיק את הוועדה הזאת מאז שנת 1989 - באמת נכנס לעובי הקורה ומטפל בנושא המים.
דוד עמר: לא אחזור עכשיו לשאלה מה גרם לכך ומדוע הגענו למצב הנוכחי, שאנחנו צריכים היום לשבת ולדון האם לא להשקות את הדשא חודשיים בשנה או כן להשקות את הדשא כל השנה.
דוד עמר: על זה יש ועדה פרלמנטרית, שאני מחר אופיע בה.
דוד עמר: שיוציאו את הסטנוגרמות ---
אביגדור ליברמן: לפחות בוועדת החקירה אנחנו מופיעים בזוגות.
דוד עמר: אדוני היושב-ראש, אי אפשר לקחת רק את התקנה הזאת, של אי-השקיית דשאים לחודשיים, ולהתעלם מכל ההמלצות וההחלטות שלנו, של צוות החירום שהוקם על-ידי השר.
דוד עמר: הדיונים של הצוות הזה נמשכים 5 חודשים.
דוד עמר: נכון שבדיון הראשון נציב המים, יחד עם השר, באו בדרישות שבאמת השלטון המקומי לא היה יכול לקבל אותן.
דוד עמר: לדוגמא, הוא רצה להתחיל את אי-השקיית הדשאים כבר מחודש מאי.
דוד עמר: אחר-כך הוא רצה לא להשקות בכלל גינות.
דוד עמר: אחר-כך עלה הנושא של קיצוצים ועוד הרבה דברים שהשלטון המקומי לא היה יכול לחיות איתם.
דוד עמר: תוך כדי דיונים של השלטון המקומי עם השר, עם נציב המים, הגענו לאיזה פשרה.
דוד עמר: המטרה היא שהכבשה תישאר שלמה והזאב יהיה שבע.
דוד עמר: הסכמנו להפסקת השקיית הדשאים במשך חודשיים ואנחנו כצוות ממליצים לוועדת הכלכלה לאשר את הדבר.
דוד עמר: חברי מר משה ארנון ממינהל המים ואני בדקנו לעומק את ההמלצות של אנשי המדע ואנשי המקצוע, שאמרו לנו שבמידה ולא ישקו את הדשאים במשך חודשיים לא יקרה שום אסון, ואז הסכמנו.
דוד עמר: השר בתחילה דרש 5 חודשי הפסקת השקייה, הוא דרש אי השקיית גינון בכלל, כולל פרחים, והורדנו אותו מזה.
דוד עמר: עשינו עוד משהו.
דוד עמר: יש לנו קרן איזון, כפי שאתם יודעים.
דוד עמר: החלטנו לקחת 10 מיליון שקל מהקרן הזאת כאשר במקביל נציב המים, יחד עם שר התשתיות הלאומיות, ייתנו 10 מיליון שקל ומהקופה הזאת של 20 מיליון שקל אנחנו נשלח לראשי ערים שיעשו אינוונטר מה הצרכים שלהם לגבי חסכמים וניאגרות וכל מיני אביזרים שיביאו לחסכון במים במוסדות ציבור וכדומה.
דוד עמר: הטלנו על החברה למשק וכלכלה של השלטון המקומי להכין את המכרז.
דוד עמר: אני מקווה שבימים הקרובים אנחנו נצא למבצע הזה.
דוד עמר: יש גם את הנושא של מכוני טיהור.
דוד עמר: יש כבר המלצה ל-130 מיליון שקל.
אביגדור ליברמן: זאת לא רק המלצה.
אביגדור ליברמן: יצאו כבר לעבודה והקצו 130 מיליון שקל.
דוד עמר: אני בהחלט מסכים לדבריו של חבר הכנסת וילן, שהשר צריך לבחון האם במקום מענק של 60% אפשר להגיע אפילו ל-80%-90%.
דוד עמר: בסופו של דבר באמת זה נושא לאומי.
דוד עמר: הממשלה צריכה לתת את הדעת לכך.
דוד עמר: אני מאמין שאם נגיע לרמת תמיכה ומענק של 80%-90% נוכל לקדם הקמת מכוני טיהור קטנים ברשויות מקומיות.
דוד עמר: אין לי שום ספק שהדרך שהולך בה היום השר לתשתיות לאומיות היא הדרך הנכונה.
דוד עמר: בואו ניתן כולנו יד, נתאחד כולנו, נקבל את התקנות כפי שהן ונמשיך ביחד.
דוד עמר: אני מאמין בעזרת ה' שתוך 2-3 שנים נצא מהמשבר ואולי יהיה גם קצת גשם.
מיכאל איתן: חשבתי על העניין של ההסברה ועל ההליכה למהלך חסכון מרצון.
מיכאל איתן: אני מודיע לכם, אני באופן אישי סוגר בביתי שליש מהמדשאות עד סוף השבוע.
אבשלום וילן: אני שליש מהדשא גם כן סגרתי.
אבשלום וילן: נו, אז מה?
אבשלום וילן: זה יפתור את הבעיה?