GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יעל כהן-שאואט: עברו חמש שנים, למשל, אתה סגרת לו את הדלת - - -
אמיר שפיצר: עכשיו יש קיר.
יעל כהן-שאואט: יש לנו קבוצה חדשה, עשרות אלפי בעלי יחידות - - -
כרמל שאמה-הכהן: גברת שאואט, דובר פה על חלון מתחדש, אז אל תסלפי את הדברים.
יעל כהן-שאואט: רגע, אדוני, יש לנו קבוצה חדשה שכבולה.
יואל חסון: הצעתי חלון מתחדש.
כרמל שאמה-הכהן: אבל דיברנו על חלון מתחדש.
עמיר פרץ: אמרנו חלון כל חמש שנים.
יעל כהן-שאואט: נסכים רק לפעם בשנתיים.
יעל כהן-שאואט: חלון שמתחדש פעם בשנתיים.
קריאה: פעם בשנה, למה פעם בשנתיים?
יואל חסון: אתה יודע מה מדהים כאן יותר מזה?
יואל חסון: מה שמדהים שהסוגיה של "קלאב הוטל" זו סוגיה שכולם מדברים עליה, כולם כבר 15 שנה, כולם חושבים, אגב, תשאלי את הישראלי הממוצע - - -
אמיר שפיצר: ולך יש הזכות לסיים אותה.
יואל חסון: תשאלי את הישראלי הממוצע ברחוב, מה דעתך על סיפור "קלאב הוטל" הוא יגיד, כל מי שחתם פראייר.
יואל חסון: עכשיו, תחשבי פתאום שהכנסת הזאת נתנה עכשיו חצי שנה להשתחרר.
יואל חסון: 15 שנה כולם אומרים, גם מי שהכי נהנה יגיד, רגע, קיבלתי עכשיו חצי שנה להשתחרר, אולי טוב לי עכשיו אבל עוד חמש שנים לא יהיה לי טוב, עדיף לנצל את ההזדמנות ולצאת עכשיו, כי הוא לא יודע מה יהיה בעתיד.
יואל חסון: תאמיני לי, גם אם אתן לו חלון זמן כל שנתיים, מי שבאמת – בגלל התדמית הכול כך גרועה של העסקה הזאת – יחשוב שזו הזדמנות לצאת גם אם הוא נהנה ממנה היום, יגיד, לא אחכה עוד שנתיים, אני יוצא עכשיו ואני בורח מזה ואני מציל את מה שיש לי ביד, אם הוא נורמלי.
כרמל שאמה-הכהן: ברור שהוא יצא.
כרמל שאמה-הכהן: חברים, יש לנו עוד שני דיונים קצרים לסיים, לאשר תקנות, פשוט יש אנשים מוזמנים.
כרמל שאמה-הכהן: אנחנו עושים הפסקה עד השעה 15:00 בדיון הזה.
כרמל שאמה-הכהן: בשעה 15:00 חוזרים לדיון, לנושא "קלאב הוטל".
כרמל שאמה-הכהן: אנחנו מחדשים את הדיון בעניין "קלאב הוטל".
כרמל שאמה-הכהן: מי היה האחרון שביקש רשות דיבור?
גיל אוריון: הייתי שמח לומר כמה דברים.
גיל אוריון: אני מייצג את "קלאב הוטל", ואני רוצה להתייחס בתמצית לדברים שנשמעו כאן ולנסות לתת לזה משמעות יותר פרקטית ומעשית.
גיל אוריון: ראשית אני חושב – כפי שהזכרנו מקודם, ובהמשך לדברים שנשמעו גם על-ידי כבוד יושב-ראש הוועדה וגם על-ידי חבר הכנסת חסון – שהחקיקה הזו חייבת להיות ממצה, כי מרגע שהגענו למסקנה שיש ליצור מערכת נורמטיבית חדשה, לא ייתכן שהמערכת הנורמטיבית הזו תחייה לצד מערכת נורמטיבית נוספת.
גיל אוריון: אם זו נקודת המוצא, הרי שלעניות דעתי הפתרון שהציע חבר הכנסת חסון וגם כמובן כבוד יושב-ראש הוועדה, שניתן חלון לביטול, חלון שייפתח לצורך קבלת הודעות לפרק זמן ארוך דיו, נניח שישה חודשים.
גיל אוריון: בפרק הזמן הזה, כל מי שיבקש להשמיע את קולו ולבטל יוכל לעשות כן, ואז זכות הביטול תיכנס לתוקף, אני מציע, תוך פרק זמן של 24 חודשים.
תמר פינקוס: בגיל 120.
גיל אוריון: - - המנגנון הזה נותן פתרון ראוי לכל מי - - -
אתי בנדלר: אני מבינה שאין שום מועד אחר פה.
יואל חסון: תקשיבו.
כרמל שאמה-הכהן: כן, אני מקשיב.
גיל אוריון: לעניות דעתי ההצעה הזו נותנת פתרון ראוי לכל מי שרוצה להשמיע את דברו.
גיל אוריון: אם אכן יש אדם שהחוזה הזה נתפס בעיניו ככובל, יש לו תקופה ארוכה בכדי להשמיע את קולו.
גיל אוריון: אני חושב שמעבר לאותם אלה שאכן מבקשים להשתחרר, אין מקום לתת פתרון לאחרים שרואים בחוזה הזה חוזה ראוי וממשיכים להתנהל לפיו.
אלכס מילר: אתם מדברים על חד-פעמי?
גיל אוריון: אכן.
אלכס מילר: אבל אני לא מבין, תקשיבו, אולי לא אגיד פה, חבר הכנסת כבל, צעיר הייתי והזדקנתי, אני עדיין לא הזדקנתי.
כרמל שאמה-הכהן: זקנת, זקנת.
אלכס מילר: אבל אתם יורים לעצמכם ברגל.
אלכס מילר: אתה יודע למה?
אלכס מילר: כי ברגע שאתה עושה את זה חד-פעמי - - -
גיל אוריון: יבואו רבים.
אלכס מילר: יבואו כולם.
גיל אוריון: יכול להיות.
גיל אוריון: אני מעדיף שאדע היכן אני חי.
אלכס מילר: לא, אבל תשמע לי, אני חושב - - -
יואל חסון: זו הדעה שלו.
יואל חסון: אני גם לא מקבל חלון הזדמנויות.
יואל חסון: לא יכול להיות חלון הזדמנויות - - -
אלכס מילר: זה לא יעבור.
אלכס מילר: אתה צריך להבין שאנחנו הולכים לאיזושהי פשרה – אם נלך, אם תהיה פה הסכמה – לא בגלל העיניים היפות שלכם.
אלכס מילר: אנחנו הולכים פה לפשרה בגלל שאנחנו רואים צעד אחד קדימה בעקבות כל אותם המהלכים שיכולים לקרות, שעובדים יכולים להיות מפוטרים או שאנחנו פוגעים במשק וכו'.
אלכס מילר: הבעלים של "קלאב הוטל" כרגע לא מעניינים אותנו.
אלכס מילר: בסופו של דבר אנחנו מסתכלים קדימה על מה שיכול לקרות אם אתם עושים מהלך שיכול להיות בעייתי.
אלכס מילר: אנחנו רואים שהמהלך הזה בסופו של דבר יביא אותנו בדיוק לאותו מצב ממנו אנחנו חוששים.
אלכס מילר: אז למה בכלל ללכת?
אלכס מילר: אז אנחנו יכולים לעשות היום שכל מי – ובסופו של דבר לא עשינו כלום.
אלכס מילר: אני חושב שאם כבר הולכים לדבר כזה, זה דבר שלא צריך להיות מוגבל, כי בסופו של דבר כל מי שרוצה לבטל – כי אם אני היום לא מרגיש צורך לבטל ובעוד שנתיים ארגיש צורך לבטל ואתה לא נותן לי את האפשרות הזאת, זה גם כן דבר מוזר.
אלכס מילר: אם היום אתה אומר לציבור, מי שרוצה שיבטל, אז מה יקרה בעוד שנתיים?
אלכס מילר: תהיה בעמדה אחרת?
אלכס מילר: בסופו של דבר אם לא יואל חסון, אז יבוא איזה ח"כ אחר ויגיש את החוק הזה בדיוק בעוד שנתיים.
אלכס מילר: אז מה, תרוצו עוד פעם ותוציאו כספים לעורכי-דין?
אלכס מילר: זה פשוט מטורף.
אלכס מילר: פעם אחת הם קובעים.
אלכס מילר: תשמע, אפשר לחשוב על הרציונל - - -
כרמל שאמה-הכהן: מה הצעה שלך, אלכס?
אלכס מילר: ההצעה שלי בסופו של דבר – קודם כל אני עדיין לא סגור על התקופה, איישר בעניין הזה קו אתך, וגם בעניין שקשור לשאר הדברים שכבר הגיעו להסכמות עליהם.
כרמל שאמה-הכהן: אתה מדבר על חלון מתחדש.
אלכס מילר: אני מדבר על כך שלא יכול להיות שיקרה מצב שעושים את זה חד-פעמי כאיזשהו, אתה יודע - - -
כרמל שאמה-הכהן: יש לנושא הזה הסכמה בוועדה.
אלכס מילר: אז פה אני חושב שדווקא בעניין הזה הם גם צריכים לחשוב שהם לא יורים לעצמם ברגל, כי פה לדעתי הם ימצאו את עצמם פשוט בטירוף של ציבור שכולם "יורים".
יואל חסון: אתה יודע אלכס ואדוני היושב-ראש, אגב, שמבחינת האינטרס של הצרכנים, של המשק, של העסק וגם של כולם, זה דווקא חלון זמן אחד יותר ארוך, שאחת ולתמיד סוגר ומגביל וקובע איך השוק הזה בכלל ימשיך ויתקיים לעתיד ולהמשך - - -
כרמל שאמה-הכהן: כשאתה אומר "חלון ארוך" למה הכוונה?
כרמל שאמה-הכהן: משך החלון?
יואל חסון: משך החלון.
יואל חסון: אני אומר חלון של שנה נגיד, שבו תוך שנה אנחנו יודעים מה נגמר עם הסיפור של "קלאב הוטל" – יודעים מי נשאר, מי הלך, כל החוזים, אם יהיו חוזים חדשים ושיווקים חדשים, זה עולם חדש לחלוטין ונגמר הסיפור.
יואל חסון: אני חושב שזה ישרת יותר את ה - - -
חנה וינשטוק-טירי: לא חד-פעמי.
תמר פינקוס: זה לא יכול להיות חד-פעמי, כי אנשים - - -
יואל חסון: חלון של שנה?
תמר פינקוס: יקום מישהו ויגיד, אני לא יכול יותר.
יואל חסון: זה הסוציאליים.
יואל חסון: בסדר, אין בעיה, נתתי פה הצעה.
יואל חסון: אני מסכים שצריך להיות יותר מחלון זמן אחד.
יואל חסון: חשבתי שחלון זמן אחד ארוך יותר עדיף.
חנה וינשטוק-טירי: אבל זה לא הולך.
שחר ולר: לא, הוא לא עדיף, הוא ממש לא עדיף.
גיל אוריון: הרי המטרה שלנו זה לתת מענה לאותם אנשים שביקשו לצאת מהעסק הזה, את זה אנחנו עושים.
גיל אוריון: זאת אומרת, אנחנו באים ואומרים להם - - -
אלכס מילר: מה תעשה בעוד שנתיים אם יהיו עוד אנשים שפתאום ירצו.
תמר פינקוס: ושיבקשו.
גיל אוריון: יש כאן אנשים שחתומים על ההסכמים האלה במשך עשרות בשנים, הם כבר יודעים היום היכן הם רוצים להיות.
תמר פינקוס: אבל הם לא יודעים מה יהיה אתם.
תמר פינקוס: אני היום רוצה, אבל בעוד כמה שנים אני לא יכולה לדעת, באמת.
גיל אוריון: כפי שאמר מקודם חבר הכנסת חסון, אם אכן יש אדם שחושב שההסכם הזה לא טוב לו, אז שיממש את זכותו עתה ונדע היכן אנחנו עומדים.
יעל כהן-שאואט: הם לא יודעים מה יהיה עם המחיר.
ניצן חרותי: ואם הוא ירצה לממש בעוד שנתיים?
גיל אוריון: אנחנו לא תופסים אותו על פרק זמן של שלושה חודשים ואומרים, לא שלחת מכתב תוך שלושה חודשים, אבוד לך.
גיל אוריון: אנחנו פותחים פרק זמן משמעותי, אנחנו נותנים לזה תהודה גדולה ואנחנו אומרים, במשך חצי שנה כל מי שרוצה להשמיע את דברו ורוצה לצאת, שיצא.
גיל אוריון: אנחנו אומרים, שלם פרק זמן שמחייב תשלום, לעניות דעתי מהסיבה שזה מחייב התארגנות של "קלאב הוטל", פרק זמן של 24 חודשים של דמי אחזקה.
גיל אוריון: מקודם דיברו על ההליך המשפטי – אנחנו עכשיו נמצאים בשלב של אישור התביעה כייצוגית, בבקשה לאישור התביעה כייצוגית בבית-המשפט המחוזי; אחרי זה יש לנו בקשת רשות ערעור על ההחלטה הזו בבית-המשפט העליון; חוזרים אחרי זה לבית-המשפט המחוזי לקיים דיון לגופם של דברים; ואחרי זה עולים שוב לבית-המשפט העליון.
גיל אוריון: ארבע תחנות שייקחו לכל הפחות חמש שנים.
גיל אוריון: אנחנו מקצרים את פרק הזמן המשמעותי הזה, שההליך המשפטי יתברר - -
יואל חסון: לא יהיה פחות מזה.
גיל אוריון: - - לפרק זמן של 24 חודש.
כרמל שאמה-הכהן: כלומר, אתה אומר, וזה נרשם בפרוטוקול, שההליך המשפטי צפוי להיות לא פחות מחמש שנים?
גיל אוריון: בהחלט.
גיל אוריון: אני מרבה לייצג בתביעות ייצוגיות.
חנה וינשטוק-טירי: - - -
יואל חסון: מאה אחוז, הוא יעזור לזה, את צודקת.
יעל כהן-שאואט: הם יגרמו לזה, מה.
כרמל שאמה-הכהן: אם הם יגרמו לזה - - - בזה זו שאלה אחרת.
כרמל שאמה-הכהן: השאלה אם מה שהוא אומר זה סביר?
רני נויבואר: אלא אם כן הם יגיעו להסכם פשרה.
רני נויבואר: יש הסכמי פשרה.
אלכס מילר: כל העניין פה זה אם זה יתפוס משהו מכל המשפט הזה.
אלכס מילר: הציבור פה מעניין, מעניינים האנשים, באמת.
גיל אוריון: אבל, רני, תסכימי אתי שהליך כזה נמשך פרק זמן של שנים, לצערנו או שלא לצערנו, הליך ייצוגי כזה נמשך פרק זמן של למצער חמש שנים.
גיל אוריון: אני לא זוכר הליך אחד שמתנהל ולא מגיע לשלב של פשרה, שנמשך פחות מחמש שנים.
גיל אוריון: הליך אחד אני לא מכיר.
גיל אוריון: אני מתעסק בתחום הזה כבר 20 שנה.
גיל אוריון: אני חושב שאנחנו נותנים לכך מענה מלא מהסיבה שיש לנו כאן שלושה מגזרים – מגזר אחד, זה שרוצה לבטל ואנחנו אומרים לו, בוא בטל בלי שום הגבלה; מגזר שני, כאלה שמספרים או המועצה לצרכנות, שיגלו לאחר מכן שהם חולים או מסכנים או שאין להם היכולת לשלם.
גיל אוריון: אמרנו, נקים ועדה, הוועדה הזאת תיתן מענה למקרים הסוציאליים, בצורה כזו אנחנו נותנים מענה - - -
יואל חסון: שפועלת כל הזמן.
גיל אוריון: שפועלת כל הזמן ללא מגבלה.
גיל אוריון: והקטגוריה השלישית זו הקטגוריה של הנפטרים.
גיל אוריון: ואנחנו אומרים, כפי שנשמע לכל אורך הדיונים שקיימנו בתיק הזה, שהחוזה הזה הוא חוזה בעבור מי שחתם עליו.
גיל אוריון: לא בעבור יורשיו.
גיל אוריון: ואנחנו אומרים ליורשים, שלום לכם.
גיל אוריון: שלום לכם הדדית.
כרמל שאמה-הכהן: אתן לך לדבר שוב.
רות חבקין: היו לי הרבה דברים להגיד.
רות חבקין: אנחנו צריכים לקחת בחשבון שאתם מדברים כרגע על ביטולים ואתם אומרים, ניתן חלון אחד לכל מי שרוצה לצאת.
רות חבקין: אנשים לא יודעים עדיין מה קורה עם דמי האחזקה.
רות חבקין: בעניין דמי האחזקה יש עדיין דיונים שאנחנו לא יודעים מה יהיה אתם.
כרמל שאמה-הכהן: אבל סוכם פה שיהיו כמה חלונות.
כרמל שאמה-הכהן: תתקדמי.
כרמל שאמה-הכהן: אמרת חלון אחד, לא יהיה חלון אחד.
רות חבקין: חלון אחד גם מתמשך או משהו כזה.
רות חבקין: עד שלא פותרים את הבעיה של דמי האחזקה, שהם בעצם עקב אכילס של כל הביטולים האלה, מכיוון שיש אנשים שבעצם לא התכוונו לבטל, הם רצו את היחידה הזו, זו ברירת המחדל בסך הכול, וצריכים להבין את זה.
רות חבקין: זה לא הישג מאוד גדול, זו ברירת המחדל.
רות חבקין: כל עוד יש לנו מצב היום שיש לנו את תביעת דמי האחזקה, שהיו בה שתי פשרות שלא קיבלו אותן, בסך הכול צריכים להבין שאנשים לא ידעו באיזה חלון לצאת, מה יהיה.
רות חבקין: השאלה הראשונה שישאלו אותי, מה את אומרת, לבטל או לא לבטל?
רות חבקין: מה יהיו דמי האחזקה?
רות חבקין: זאת השאלה הראשונה שישאלו, ולזה אין לנו תשובה.
כרמל שאמה-הכהן: התייחסות שלך לגבי כל מה שאת חושבת שמצריך התייחסות שלך מהבוקר ועד עכשיו.
תמר פינקוס: אולי היא תגיב גם למה שאני רוצה להוסיף?
כרמל שאמה-הכהן: אם היא לא תתייחס למה שאת רוצה להוסיף, תוסיפי אחר כך.
אתי בנדלר: דבר ראשון שרציתי להתייחס אליו, זה דווקא לגבי טענה שאינני יודעת אם נזנחה או לא נזנחה, אבל היא הוזכרה בבוקר על-ידי עורך-דין הרטמן.
אתי בנדלר: הוא טען בתחילת דבריו שהוא לא זנח את הטענה של נושא חדש, הוא חוזר אליה, אבל הוא מתקדם הלאה.
אתי בנדלר: רק רציתי להזכיר ולומר מאוד בקצרה, שאף לא אחד מחברי הכנסת ואף לא אחד מנציגי הממשלה חשבו שמדובר בנושא חדש.
אתי בנדלר: אני חושבת שמטרת הצעת החוק, ככל שמדובר כאן בהשתחררות מחוזי צרכנות שבהם הצרכנים מרגישים בהם כבולים, זו המטרה העיקרית של הצעת החוק, זו התכלית של הצעת החוק, ולכן מבחינה זו אין מדובר בנושא חדש.
אתי בנדלר: אני גם רוצה להזכיר שבעצם ההצעה הזאת, שמתייחסת ליחידות הנופש, נועדה להשגת התכלית הכללית של הצעת החוק.
אתי בנדלר: אני רוצה גם להזכיר את הדיון המאוד-מאוד ממצה, הדיון הציבורי הפתוח שמתקיים כאן בוועדת הכלכלה, שמניעת הגנבת נושא חדש הוא אחת המטרות העיקריות שלו, זה באמת לא להגניב נושא.
אתי בנדלר: אני חושבת שבפומביות של הטיפול בנושא הזה, פרסום הנוסחים, הדרך שבה יושב-ראש הוועדה ניהל מספר דיונים בנושא הזה, לו היתה ניתנת טענת נושא חדש והייתי צריכה להציג את עמדתי בפני ועדת הכנסת וכך היה הנוהל, הייתי טוענת שבנסיבות אלה לא מדובר בנושא חדש.
אתי בנדלר: לגופו של עניין לגבי ההצעה – כפי שאמרתי לאדוני בהפסקה ולמספר חברי כנסת, הצעת החוק הזאת עוסקת בחוזים עתידיים במספר נושאים, לרבות יחידות נופש, ומוצעת כאן הוראת מעבר לגבי חוזים קיימים.
אתי בנדלר: עיקר הדיונים עד כה מתייחסים להוראת המעבר הזאת.
אתי בנדלר: ובכן, לדעתי הצעת הממשלה, אחרי שקראתי הרבה מאוד מסמכים בנושא הזה, מתיישבת בצורה טובה יותר עם המצוקות ועם הטענות שהועלו על-ידי הצרכנים, על-ידי רוכשי יחידות הנופש.
אתי בנדלר: אני לא נכנסת בכלל לשיטות השיווק ואיך נקלעו חלק לא קטן מהרוכשים בכלל לסיטואציה של רכישת יחידות הנופש.
אתי בנדלר: אחרי העניין הזה מחזיקים בידם על-פי חוזים יחידות נופש כשיש חילוקי דעות לגבי פרשנות סעיפים רבים בחוזה הזה.
אתי בנדלר: חילוקי הדעות הם בין חברת "קלאב הוטל" לבין הצרכנים למיניהם.
אתי בנדלר: אני מזכירה דבר שידוע לכולם – ועדת כנסת איננה בית-משפט, היא לא אמורה לקבוע עובדות במחלוקות בין צדדים, אבל כדי לקדם הצעת חוק צריכים בכל זאת איזושהי תשתית של נתונים להתבסס עליהם.
אתי בנדלר: וכפי שאנחנו עושים במקרים רבים, אנחנו במקרים כאלה מתבססים על הנתונים שממשלה ממציאה לנו, משום שאנחנו מניחים שעמדת הממשלה אובייקטיבית, הם למדו את הנושא בצורה ראויה, הם התעמתו עם הנושא בשורה ארוכה של תביעות, הוגשה עמדת יועץ משפטי בתביעות בנושא הזה.
אתי בנדלר: ולכן, אני לצורך העניין מסתמכת על עמדת היועץ המשפטי בתביעת בסיס הנתונים.
אתי בנדלר: לצורך העניין הזה יש כאן כמה נקודות מוצא – נקודת מוצא אחת היא שאין הסכמה על כך שהחוזה הוא לתקופה של 99 שנים או 98 שנים או 999 שנים.
אתי בנדלר: זאת אומרת שמדובר בחוזה שלכאורה שולם סכום הוני גבוה יחסית, כדי לתת זכות שימוש למשך תקופה ארוכה, אבל צרכן שרוצה להשתחרר מחוזה לתקופה בלתי קצובה יכול להשתחרר ממנו בהודעה סבירה מראש.
אתי בנדלר: עד כה נמנע מהצרכנים לעשות שימוש בזכות הזאת.
אתי בנדלר: לכן, כשהצעת החוק מטפלת בנושא הזה, אני חושבת שראוי לצאת מתוך נקודת מוצא שאין מקום לכבילה, שהצעת החוק צריכה לתת ביטוי לכך שהצרכנים יכולים בכל עת להשתחרר מהחוזה הזה בהודעה סבירה מראש.
אתי בנדלר: לכן, לי מאוד קשה עם ההצעה הזאת של חלונות היציאה.
אתי בנדלר: אני מבינה את מה שחברי הכנסת העלו כאן כטיעון נגדי, שאומרים שהדבר עלול למוטט או לגרום לקשיים כלכליים ניכרים לבעלים של חברת "קלאב הוטל".
אתי בנדלר: אני רק רוצה להזכיר לצורך העניין הזה שהסכום ההוני שרוכשי היחידות שילמו מראש בעת ההתקשרות בחוזה היו אמורים לשמש לצורך תפעול המלון הזה.
אתי בנדלר: דמי האחזקה הם רק לצורך כיסוי הוצאות הניהול של אותה יחידה בשבוע מסוים שבעל הזכויות עושה שימוש.
כרמל שאמה-הכהן: את בטוחה שזו הפרשנות?
כרמל שאמה-הכהן: כלומר, הסכום ההוני היה אמור לשרת גם את התפעול של המלון?
אתי בנדלר: בחלק ניכר בוודאי.
כרמל שאמה-הכהן: או רק את הבנייה של המלון.
שחר ולר: את מרכיב הרווח העתידי.
שחר ולר: רק את מרכיב הרווח העתידי.
גיל אוריון: זה פשוט לא נכון.
אתי בנדלר: אני מוכנה לצורך העניין הזה לשמוע שוב, שמא טעיתי בדברים, את עמדת הייעוץ המשפטי של משרד המשפטים, אבל גם אם מדובר על מרכיב הרווח, מי אמר שכל מרכיב הרווח הולך רק לבעלים ולא לצורך השקעה במלון?
אתי בנדלר: עוד דבר, בקשה לדמי האחזקה – נקבע כאן מנגנון שבעלים מקפח את הצרכנים, כי המנגנון אומר cost פלוס, אבל מי קובע מהו ה-cost?
אתי בנדלר: אם הבנתי נכון את העובדות, הבעלים הקימו חברת ניהול שלהם שהם קובעים את ה-.
אתי בנדלר: cost
שחר ולר: בדיוק נכון, הבינה נכון.
שחר ולר: מצוין הבינה את זה.
אלקס הרטמן: ממש לא נכון.
שחר ולר: סליחה שאני מתערב, אבל היא הבינה נכון.
שחר ולר: זה בדיוק נכון.
ניצן חרותי: נכון לגמרי.
גיל אוריון: יש כאן טעות קשה, עם כל הכבוד.
אתי בנדלר: אני חוזרת ואומרת, יש מחלוקות עובדתיות בין הצדדים, אנחנו לא בית-משפט, אני לא הולכת ל - - - לתוך - - - הזה.
אלקס הרטמן: אבל את אומרת עובדות.
ניצן חרותי: היא אמרה עובדות נכונות.
אלקס הרטמן: עובדות לגמרי לא נכונות.
תמר פינקוס: עובדות נכונות.
אתי בנדלר: אני נסמכת על העובדות כפי שהוצגו על-ידי נציגי הממשלה, שהם בעיני אסמכתה שאני יכולה להתבסס עליה לצורך הדברים.
תמר פינקוס: גם העמדה שהיועץ המשפטי לממשלה הציג בבית-משפט, ואני חוזרת ומתחייבת כאן, שהעובדות האלה נכונות.
ניצן חרותי: אכן, הן נכונות.
אלקס הרטמן: ובית-משפט קיבל אותן?
ניצן חרותי: נכונות לגמרי.
אתי בנדלר: בחלק ניכר מהצעות החוק שהכנסת מקבלת, בין הצעות חוק ממשלתיות ובין הצעות חוק פרטיות שהממשלה אומרת, אנחנו תומכים בהם בתנאי שיהיה תיאום עם הממשלה.
אתי בנדלר: מי שמספק לכנסת את עיקר העובדות – נכון שיש הרבה מאוד מקרים שאנחנו חלוקים על הדברים, אנחנו נעזרים במרכז המחקר והמדע של הכנסת וכן הלאה, ואנחנו פתוחים לשמוע גם עובדות אחרות, אבל כשיש כאלה חילוקי דעות מהותיים בין הצדדים ולנו אין כלים לקבוע את העובדות, אין מנוס, אלא להסתמך מבחינתי על העובדות כפי שהן מוצגות על בסיס הנתונים שהוצג בידי הממשלה בעניין הזה.
אתי בנדלר: מסיבה זו אני רוצה בכל זאת לבקש מחברי הכנסת לשקול היטב את הנושא הזה של נוסח הצעת חוק, ממנה עולה שהצרכנים ימשיכו להיות כבולים אם הם לא יעשו שימוש בפרק זמן קצוב שיוצע להם להשתחרר.
אתי בנדלר: אני מציעה שבכל מקרה אם ילכו בכיוון הזה, ייקבע גם מנגנון לקביעת דמי הניהול של הצרכנים שיישארו במסגרת החוזה הזה, וצריכים לשקול היטב גם מה יהיה תפקידה של אותה ועדה מתמדת שהוצגה כאן - - -
עמיר פרץ: ועדה סוציאלית.
עמיר פרץ: - - - בהסתדרות.
אתי בנדלר: הוועדה הסוציאלית.
אתי בנדלר: צריכים לזכור שבעצם דורשים מאנשים פרטיים לחשוף פרטים מאוד אישיים לגבי מצבם הרפואי - -
אתי בנדלר: - - מצבם הכספי, הנשי, בפני גורמים פרטיים, כדי שאותו גורם פרטי יואיל ויאפשר להם להוציא כרטיס יציאה – מקום שאנחנו סבורים שכך וכך הם היו זכאים לצאת החוצה.
אתי בנדלר: עד כאן תמצית דברי.
יואל חסון: יש לי איזה רעיון, אם באותה תקופת חלון תהיה גם אפשרות שמי שרוצה לחתום על חוזה חדש – תוצע אפשרות לחתימה על חוזה חדש בתנאים חדשים ובמצב חדש.
יואל חסון: אם תהיה גם את האפשרות הזאת בתקופת החלון, האם זה משהו שיכול לשנות את העניין הזה?
אתי בנדלר: לא הבנתי את ההצעה.
תמר פינקוס: אפשר כל יום לחתום חוזה חדש, לא צריך בשביל זה חלון.
יואל חסון: אין להם את האפשרות לחתום על חוזה חדש, אף אחד לא מציע להם את זה.
יואל חסון: מי מציע להם לחתום על חוזה חדש?
רני נויבואר: תרחיש אפשרי אחד זה אגב שאדם ירצה – הרי יש כאן בעיות של שימור לקוחות, שהרי ועדת הכלכלה כבר ישבה על הנושאים של שימור לקוחות, אני מניחה ואולי זו לא הנחה רחוקה מהמציאות - -
יואל חסון: מי שרוצה לצאת, יציעו לו.
רני נויבואר: - - שמי שיודיע שהוא רוצה לצאת, אז תהיה הזדמנות ל"קלאב הוטל" לבוא אתו בדברים ולנסות להשאיר אותו בפנים - - -
תמר פינקוס: ולהיטיב עמו.
יואל חסון: בסדר, לגיטימי.
תמר פינקוס: מותר.
רני נויבואר: עדיף היה, דרך אגב לכולנו, בתקופה הזו שהם היו מודיעים באופן חד-צדדי על היפרדות ואחר כך אם "קלאב הוטל" רוצה להציע להם הצעה טובה – רק הקושי שאתם מביאים בתוך זה, זו פרקטיקה חדשה.
יואל חסון: אני שואל שאלה אחרת, אני משער שלצורך העניין אם התפנו עכשיו ל"קלאב הוטל" נגיד 20,000 או 10,000 או 5000 יחידות, הם ינסו לשווק אותם מחדש, וסביר להניח שהשיווק מחדש או לנוכחיים או לחדשים יהיה כבר שיווק בצורה אחרת – אין להם יכולת לעשות את ההסכמים שהם עשו פעם קודמת והדברים יראו אחרת.
יואל חסון: השאלה אם אנחנו גם מאפשרים – כי הטענה של אנשים שיכול להיות שבן-אדם לא ירצה היום לוותר על היחידה ויכול להיות שבעוד שנתיים הוא חושש שיקרה לו כך וכך.
יואל חסון: אם "קלאב הוטל" באותה מידה – זה יהיה בחוק – תהיה מחויבת למי שמבקש לחדש את החוזה מולה, או תהיה אפשרות לחדש את החוזה, זאת אומרת, או לבטל או להציע חידוש חוזה בתנאים טובים יותר, אז אולי - - -
ניצן חרותי: זה לא יקרה אף פעם.
תמר פינקוס: אבל לא צריך את זה בחקיקה.
תמר פינקוס: זה בדיוק כמו שמישהו קשור לכבלים והוא אומר, תשמעו, אני רוצה לעזוב אתכם, אני רוצה ללכת לחברה אחרת.
תמר פינקוס: אז באה החברה ואומרת, תשמע, אל תעזוב, אנחנו מציעים לך משהו יותר טוב.
תמר פינקוס: הוא כורת אתו חוזה חדש.
תמר פינקוס: הוא מחויב.
יואל חסון: לא הבנתם אותי.
יואל חסון: אני לא מדבר על מי שרוצה לבטל.
יואל חסון: אני אומר שהחלון הזה גם יאפשר למי שרוצה להישאר, לבוא ולהתדיין על תנאי החוזה החדש.
תמר פינקוס: אבל הוא יכול לעשות את זה בלי חקיקה.
יואל חסון: הוא לא יכול, כי הם לא משתפים פעולה בזה.
תמר פינקוס: הם לא ישתפו אז הוא יצא.
תמר פינקוס: אם הם לא ישתפו, הוא יצא.
יואל חסון: אז זה מה שאני אומר תמיד.
יואל חסון: זה מה שאמרתי מלכתחילה.
תמר פינקוס: אבל לא צריך בשביל זה חקיקה.
אתי בנדלר: ברגע שתהיה לצרכנים אפשרות לצאת ולהשתחרר מהחוזה, ממילא יש סיכויים ש"קלאב הוטל" תציע להם הצעה טובה.
יואל חסון: אבל יש כאלה שאומרים שהם לא רוצים לצאת, הם היו רוצים פשוט להיות בתנאים יותר טובים.
תמר פינקוס: אז הם יציעו את זה.
תמר פינקוס: אני לא מכירה גוף שמישהו אומר לו, אני עוזב אותך, והוא אומר לו, bye bye- ומוציא דגל ולא משדל אותו.
תמר פינקוס: שיעשו את זה.
יואל חסון: אז זה גם פה מה שיקרה.
יואל חסון: אז את אומרת מה שאני אומר, אז זה מה שיקרה.
יואל חסון: אם נגיד יהיה עכשיו חלון זמן של חצי שנה או שנה ויבואו אנשים עכשיו וירצו לבטל – ונגיד שלצורך העניין יש מאות, כי גם כולם קוראים את הפרוטוקולים פה ושומעים ויודעים, וגם אומרים, רגע, אם לא אבטל עכשיו, אז אולי אני תקוע לכל החיים – אז המון אנשים יבואו למצב הזה של לנסות להשתחרר, ואז יהיה שיח חדש בין "קלאב הוטל" לבין אותם לקוחות.
יואל חסון: יהיו כאלה שיתעקשו ויגידו, לא רוצים לשמוע מכם בכלל יותר, אנחנו הולכים.
יואל חסון: אבל יהיו כאלה שיגידו, רגע, יש לך הסכם יותר טוב להציע לי, אוקיי, אז אני נשאר כי טוב לי.
תמר פינקוס: אבל לזה לא צריך חקיקה.
ניצן חרותי: אבל זה כוח של שוק.
רני נויבואר: יכול להיות גם תרחיש אחר שהם יגידו להם, אל תתנתקו מאתנו, תישארו עדיין עם החוזה כמו שהוא, יורידו את המחיר ויגידו, תשמע, אני מוכן להגיע אתך להסכמה בלי - - -
תמר פינקוס: ואז יעשו לו חוזה חדש.
יואל חסון: זה שיקול הדעת של האדם.
כרמל שאמה-הכהן: חבר הכנסת מילר, אין לזה סוף.
כרמל שאמה-הכהן: יואל, ההצעה שלך לא מקובלת.
כרמל שאמה-הכהן: אלכס מילר, בבקשה.
אלכס מילר: אדוני היושב-ראש, אני חוזר למה שטענתי לפני כמה דקות.
אלכס מילר: החשש שלי, שבסופו של דבר אם אנחנו נקבע עכשיו בעצם מנגנון של חד-פעמי או של פעימות של פעם בכמה שנים, ניצור מצב של המונים שבאים ומבטלים את ההשתתפות רק מתוך הפחד ובכלל לא מהרציונל.
אלכס מילר: יכול להיות שהם באמת נהנים ואין להם שום כוונה לבטל.
אלכס מילר: לדעתי, הרבה יותר קל, וגם ל"קלאב הוטל" זה יהיה בסופו של דבר משתלם, אם נקבע שלא תהיה שום מגבלה לא בזמן ולא בשום עניין של פעימות, כל הודעה 24 חודשים אחרי ההודעה אותו אדם משוחרר, תאמינו לי - - -
כרמל שאמה-הכהן: מה, כלומר שחרור תמידי, רק לתקופת הכשרה של 24 חודשים.
אלכס מילר: אתה מודיע היום, בעוד 24 חודשים אין לך שום התחייבות ל"קלאב הוטל".
שחר ולר: זה כמו קנס של 6,000 שקל.
אלכס מילר: סליחה, כרגע באת ואמרת משהו שאני אפילו לא חשבתי עליו.
ניצן חרותי: הוא אמר שעצם השנתיים הם קנס.
אלכס מילר: אני מכיר בזה שאנשי התקשורת אוהבים לעשות לנו את זה, להגיד במקומנו דברים שלא נאמרו ולא נעשו, אבל אתם?
אלכס מילר: סליחה, עם כל הכבוד.
ניצן חרותי: סליחה, מה שהוא אמר, שהתרגום של שנתיים זה 6,000 שקל, והוא צודק.
אלכס מילר: תקשיב, אדוני, אתה צריך להבין שיש מציאות, המציאות אומרת דבר כזה, אנחנו יכולים להתפזר כאן, ללכת כולנו הביתה ולחכות לבית-משפט.
אלכס מילר: הטיפול בבית-המשפט שלך יכול להימשך בין חודשיים לבין חמש שנים, ואז אתה תגיד לי, למה אמרתי – כבר מזמן הייתי יכול להיות משוחרר פעמיים.
יואל חסון: אם אתה רוצה להשתחרר.
יואל חסון: אם אתה רוצה.
יואל חסון: יש כאלה שלא רוצים.
אלכס מילר: אני אומר לך דבר כזה, אני גם אומר ל"קלאב הוטל", שבסופו של דבר אם אתם אומרים היום מרגע ההודעה 24 חודשים אתם משוחררים, אתה מפחית לפחות 80% מהאנשים שירוצו אליכם בתקופה הקרובה להשתחרר רק מפחד.
שחר ולר: אז תפחית עוד יותר, אל תיתן תקופת ביניים.
אלכס מילר: סליחה, אני לא שומע את עצמי.
קריאה: למה לתת להם מתנות?
אלכס מילר: זה לא עניין של מתנות.
אלכס מילר: רבותי, עדיין יש פה עניין של התחייבות של אנשים, שעל סמך ההתחייבות הזאת בנו חברה, בנו עסק.
אלכס מילר: צריך להבין שבסופו של דבר - - -
תמר פינקוס: הרוויחו יפה מאוד.
אלכס מילר: יש פה שתי אופציות, או שאנחנו הולכים לפשרה – הרי מה אתם חושבים, שבית-המשפט יעשה את זה חד-צדדי, לא ילך לפשרה?
תמר פינקוס: הוא לא.
אלכס מילר: אתם בטוחים שבית-משפט יעשה את זה בדרך שאתם אומרים – הרי עד עכשיו הוא לא עשה.
אלכס מילר: הוא ייקח קבוצה של כמה עורכי-דין שיושבים כאן, ילך אתם הצדה ויגיד להם, זה הפיצויים שכל לקוח שלכם מקבל, קחו את זה, תודה רבה עד התביעה הבאה, ובזה זה ייגמר.
אלכס מילר: אני חושב שאם אנחנו רוצים לסיים את הסאגה הזאת, ותאמין לי שאם לא היה לו את האומץ בכלל להתעסק בזה, הייתם יושבים ומחכים עוד לפחות 15 שנה לפתרון של הסוגיה הזאת, ואני לא זוכר חברי כנסת כאן – ואני כבר קדנציה שנייה כאן – שרצו פה לפתור את המשברים האלה.
אלכס מילר: אנחנו מכירים את הכוח ואת הלחצים שבאים גם מהצד הזה וגם מהצד הזה, אבל בסופו של דבר זה נעשה הרבה יותר מהר ממה שאתם מחכים מבית-המשפט, ואנחנו גם ראינו מה עשה בית-המשפט - - -
יואל חסון: או מרשויות המדינה או מכל דבר אחר.
אלכס מילר: וגם ראינו מה עשה בית-משפט.
אלכס מילר: הרי היו פה כבר שתי תביעות שבסופו של דבר סגרו הכול.
אלכס מילר: תאמינו לי, אני מציע שתפתחו את זה במצב שכל לקוח שרוצה להשתחרר ישתחרר עם הודעה אחרי 24 חודשים – במשך התקופה הזאת שהוא משלם הוא גם נהנה ממה שהוא מקבל.
ניצן חרותי: העניין הוא שהוא לא נהנה משום דבר.
שחר ולר: אפשר להגיב בבקשה לדבריו של חבר הכנסת מילר, יושב-ראש הוועדה?
אלכס מילר: אפשר גם להציע מסלול, שבמידה ו"קלאב הוטל" מקבלת מהלקוח הודעה שבתוך השנתיים האלו הוא לא מוכן להשתמש ביחידה, אבל עדיין מחויב לשלם, ש"קלאב הוטל" יכולה לשווק את היחידה, ובמידה והיא מוכרת אותה או נותנת אותה למישהו אחר, היא לא גובה את התשלום.
ניצן חרותי: מי יפקח אם היא מכרה או לא מכרה?
כרמל שאמה-הכהן: "קלאב הוטל" מגיבה כרגע.
גיל אוריון: אני מבקש להתייחס בשני היבטים – היבט ראשון, אני לא חושש מכמות גדולה של ביטולים, לא משום שאני יכול להעריך כרגע מה תהיה ההיענות לאותה פניה, לאותו חלון שאנחנו פותחים, אלא מהסיבה שאני חושב שעדיף לכולם, גם ל"קלאב הוטל", גם לבעלי היחידות לדעת היכן אנחנו נמצאים.
גיל אוריון: יהיו 1,000 ביטולים, נדע להיערך, יהיו 2,000, נדע גם להיערך בקשיים גדולים, אבל אנחנו חושבים שהבעיה המרכזית היא כרגע שהכול תלוי ועומד, ואנחנו לא יכולים לדעת לאן השוק הולך.