GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
שחר ולר: כתוב בחוזה שתוקם חברת ניהול, הם עשו תרגיל מאוד יפה, הקימו חברת ניהול בשליטה של אותו בן-אדם.
שחר ולר: הנקודה החשובה היא – ופה אני רוצה להתייחס למה שאמר חבר הכנסת מילר, הערתי הערת ביניים, וחשוב לי פשוט להסביר אותה – אם צריך לתת התראה מראש של שנתיים, למה לתת את הפרס הזה ל"קלאב הוטל"?
שחר ולר: זה פרס.
שחר ולר: מדוע זה פרס?
שחר ולר: משום שהמשמעות היא לשלם 6,000 שקל בלי לקבל שום שירות עבורו.
שחר ולר: הרי ה-6,000 השקל האלה זה היום 3,000 שקל דמי אחזקה.
שחר ולר: ה-6,000 שקל האלה אמורים להשתלם כנגד זה שתארחו אותי בבית-המלון.
שחר ולר: אני עכשיו מודיע שאני לא רוצה להתארח בבית-המלון, למה שתקבלו 6,000 שקל?
יואל חסון: איך הגעת ל-3,000?
קריאה: זה דמי האחזקה שמשלמים באילת.
שחר ולר: בנוסף ל-35,000 שקל שהאדון הנכבד שילם בשנת 1995, אם רק תצמידו את הסכום הזה תגיעו למעל 50,000 שקל.
שחר ולר: לכן כל התפיסה שצריך ל - - -
כרמל שאמה-הכהן: תודה, עורך-דין ולר, דיברת.
עמיר פרץ: היועצים המשפטיים ביקשו לקרוא לזה "דמי ביטול".
תמר פינקוס: "דמי ביטול" אנחנו קוראים לזה.
יואל חסון: סליחה, חברים, אני מבקש רגע, אני זה שלקח על עצמו את האחריות להעלות את הנושא הזה על שולחן ועדת הכלכלה.
יואל חסון: ככל שהתעמקתי בעניין הזה, הבנתי שהנושא הזה מאוד-מאוד מורכב על כל חלקיו, הוא לא כזה פשוט.
יואל חסון: אני יודע דבר אחד, כשדובר עם כל הגורמים, וכשישבנו והתייעצנו ודיברנו שאנחנו רוצים לגעת בנושא הזה היתה מטרה אחת פשוטה – לחלץ את מי שרוצה להיחלץ.
יואל חסון: זאת היתה המטרה.
יואל חסון: זו הסיבה שאני נכנסתי לסיפור הזה.
יואל חסון: יש כאן המון עניינים משפטיים כבדים שהיו בבית-המשפט לאורך הזמן, יש פה עניינים אמוציונליים, יש פה תהליכים, יש פה טרגדיות, יש פה סיפורים אישיים, יש פה הרבה דברים.
יואל חסון: אני נכנסתי לסיפור הזה רק כדי למצוא את הדרך שמי שרוצה להיחלץ יצא החוצה.
יואל חסון: אני אומר את זה בצורה הכי ברורה, אין לי את הכלים לבוא ולדעת – מישהו בוועדה כאן אמר כמה פעמים שאנחנו לא בית-משפט – אני לא יודע מה יהיו השלכות הרוחב לכל החלטה שתתקבל פה, אם תתקבל; לא יודע מה יהיו השפעות הרוחב; לא יודע איך זה ישפיע, לא על הלקוחות בשלב הראשוני וגם לא על "קלאב הוטל".
יואל חסון: יכול להיות שזה יצליח מאוד ויכול להיות שזה יכשל מאוד.
יואל חסון: אתם יודעים, יש כמה אנשים שאומרים שרפורמת הסלולר של השר כחלון גם גרמה נזק מתמשך לכלכלת ישראל.
יואל חסון: בין השאר, אומרים – אני לא אומר שזה נכון - - -
כרמל שאמה-הכהן: לא מתאים לך לדבר שטויות.
עמיר פרץ: מה אומרים?
יואל חסון: תקשיב למה אני מתכוון.
עמיר פרץ: הוא רצה להגיד, למרות מה שאומרים.
כרמל שאמה-הכהן: רני רהב אמר שבגלל שמחירי הסלולר ירדו, ירדו הכנסות המדינה ונוצר גירעון, ועכשיו מעלים מחירים.
כרמל שאמה-הכהן: אז בוא נייקר את כל המוצרים לעם וככה יהיו הרבה הכנסות למדינה - - -
יואל חסון: התכוונתי לדבר אחר – לדוגמה, בנושא של עובדים, דיברו פה על פיטורי עובדים, התכוונתי לעניין הזה.
יואל חסון: אז יש כאלה שאומרים שרפורמת הסלולר לא היתה כזאת משתלמת אם המחיר שלה היה פיטורים של כל כך הרבה עובדים.
יואל חסון: יש כאלה שאומרים את הדעה הזאת.
יואל חסון: אז הנה השפעת רוחב שקרתה, שאפשר להגיד שהיא טובה או לא טובה, אבל עובדה שהיא קרתה – פוטרו מאות, לדעתי קצת יותר ממאות, אולי אפילו מעל 1,000 אנשים בחברות הסלולר.
קריאה: הם נקלטו בחדשות.
יואל חסון: אני אומר דבר אחד פשוט, המטרה המרכזית שלי לחלץ את מי שרוצה להיחלץ.
יואל חסון: אני מקבל את ההערה פה של משרד המשפטים בהקשר הזה שכל נקודת חילוץ צריכה להיות לא בהסתמך על ההגדרה של דמי אחזקה, כדי לא ליצור לגיטימציה ולא להיכנס לתוך הוויכוח הזה של דמי אחזקה - - -
כרמל שאמה-הכהן: יואל, דקה לסיום, יקירי.
יואל חסון: אבל זה חשוב מה שאני אומר.
יואל חסון: זה דבר שבוודאי הכרחי אולי בעתיד, שימשיכו להתעסק בעניין דמי האחזקה ואולי זו סוגיה שתישאר.
יואל חסון: הרעיונות פה – ואני מתעקש לחזור לדבר הזה – של חלונות היציאה, גם אם הם שניים שלושה לאורך זמן, אפשר להסכים לדבר הזה, הוא הרעיון הנכון אם המטרה היא להיחלץ ולצאת.
יואל חסון: זה הרעיון הנכון.
יואל חסון: כל דבר אחר, אדוני, אני מתחיל לחשוב שכל התעסקות אחרת והצעות אחרות המטרה שלהן היא פשוט שלא תתקבל כאן החלטה בוועדה ושלא נסגור את הסיפור.
כרמל שאמה-הכהן: מי לא רוצה שנסגור את הסיפור?
יואל חסון: אולי יש אנשים שיש להם אינטרס שבית-המשפט יכריע את זה מכל מיני סיבות.
יואל חסון: אני רציתי להוציא את זה מבית-המשפט ולעשות טובה לעם ישראל, למדינת ישראל, לצרכנים, לכולם, לחלץ את האזרחים שרוצים להיחלץ.
יואל חסון: אנחנו כבר מצאנו מזמן את המנגנון בזה.
יואל חסון: אני יכול להגיד לך, אתה יכול לא לקבל את דעתי, אתה יודע מה, אני מושך את בקשתי, אני לא רוצה שתעסוק בנושא הזה, אני חוזר בי מרצוני לעסוק בנושא הזה.
כרמל שאמה-הכהן: רגע, למה שתגיד שלא לעסוק?
יואל חסון: אני יכול להגיד את זה.
יואל חסון: אני לא אומר את זה עכשיו.
יואל חסון: אני לא אומר את זה, אבל אני יכול להגיד את זה.
יואל חסון: רוצים כל כך שבית-המשפט יכריע?
יואל חסון: לכו לבית-המשפט.
יואל חסון: לי אין יחידת נופש ולרוב אזרחי מדינת ישראל אין יחידת נופש.
יואל חסון: תצליחו, מה אגיד לכם, אני מאוד רוצה לעזור.
ניצן חרותי: מי רוצה מלבד הבעלים?
ניצן חרותי: מי רוצה?
יואל חסון: אני לא נכנס כרגע לדמי האחזקה, שפה אני מקבל את ההערה, וצריך לוודא שאנחנו לא נותנים לגיטימציה לדמי האחזקה על כל המובנים שלהם, עם זה אני חד-משמעית מסכים – אבל לגבי חלונות היציאה זה דבר נכון - - -
כרמל שאמה-הכהן: - - - סעיף הצהרתי בחוק?
תמר פינקוס: לא, אבל מדברים על דמי ביטול.
תמר פינקוס: אתה מדבר על דמי ביטול ולא על דמי אחזקה, ואז אתה לא מדבר על דמי אחזקה.
כרמל שאמה-הכהן: לא מעגן זכויות לא של אלה ולא של אלה.
כרמל שאמה-הכהן: לא פוגע בטענות של אלה ולא של אלה.
תמר פינקוס: אבל כשאתה מדבר על דמי ביטול ולא על דמי אחזקה או תשלום דמי אחזקה - - -
רני נויבואר: אתה מדבר על הודעה מוקדמת.
רני נויבואר: זה הרעיון בעצם.
הילה דוידוביץ-בלומנטל: על דמי ביטול.
כרמל שאמה-הכהן: זה סמנטיקה, אוקיי.
רני נויבואר: אם אתה אומר "הודעה מוקדמת" - - -
תמר פינקוס: מדברים על דמי ביטול, אז האחזקה מבודדת ממילא.
יואל חסון: בקיצור, משפט אחרון, הוועדה צריכה לחשוב, אדוני היושב-ראש, רק על איך לחלץ את האנשים.
יואל חסון: לגבי "קלאב הוטל" – גם אם ייחלצו 100% היא תעשה את השיקולים שלה, תיערך מחדש, תקלוט מחדש, אולי תעשה חוזים מחדש, אולי תפיץ מחדש ולא יודע.
יואל חסון: אולי אם נגיד מחר 100% ממחזיקי היחידות בטבריה, לדוגמה, יקומו וילכו, אולי אז ל"קלאב הוטל" תהיה אפשרות להקים בית-מלון חדש, כי אין לה מחויבויות.
כרמל שאמה-הכהן: יואל, היועצת המשפטית שלנו חייבת לזוז, אחרת היינו ממשיכים לדון ולגמור את זה היום.
כרמל שאמה-הכהן: הוועדה, אני מניח, תתכנס בפגרה עוד פעם בנושא הזה ותסיים את זה.
כרמל שאמה-הכהן: על סדר היום: הנושא של מניעת סגירתו של מפעל "פניציה".
כרמל שאמה-הכהן: ביקרנו בשבוע שעבר, חבר הכנסת דבאח, חבר הכנסת מילר ואני, במפעל "פניציה.
כרמל שאמה-הכהן: נפגשנו עם המנכ"ל, עם חברי ועד העובדים.
כרמל שאמה-הכהן: סיירנו במפעל שמענו סקירה על המצוקה של מפעל "פניציה", ומה צריך לעשות, לגישת הנהלת המפעל כדי לסייע למפעל לצלוח את המשבר.
כרמל שאמה-הכהן: כפי שאנחנו הבנו באותה פגישה בתום הסיור, הבעיה של "פניציה" מתנקזת בסופו של דבר לנכונות, ליכולת, של מדינת ישראל להניח תשתית של גז שתגיע למפעל עד לתאריך אפריל 2014, ולהבטיח שבמקרה ותשתית הגז תתאחר מסיבה כלשהי שאינה קשורה במפעל, מדינת ישראל תדע לשפות את המפעל בגין ההפסדים והנזקים שייגרמו לו.
כרמל שאמה-הכהן: צריך להבין, מפעל "פניציה" מייצר מוצר בסיסי אחד, שהוא זכוכית, על צורותיה השונות.
כרמל שאמה-הכהן: כפי שאנחנו למדנו את הנושא, מפעל "פניציה" הוא המפעל היחידי כיום בעולם שמייצר זכוכית באמצעות אנרגיה שמופקת ממזוט ולא מגז.
כרמל שאמה-הכהן: המשמעות היא שעלות האנרגיה שמפעל "פניציה" נאלץ לשלם עבור הייצור היא גבוהה פי ארבעה בממוצע.
כרמל שאמה-הכהן: כשלוקחים את הנתון הזה, בתנאים אלה מפעל "פניציה" לא יכול להתחרות.
כרמל שאמה-הכהן: בהגדרה, הוא לא יכול לשרוד.
כרמל שאמה-הכהן: מדינת ישראל משקיעה מיליארדי שקלים כדי להבטיח תעסוקה לפריפריה, בין אם זה בדרום, בין אם זה בגליל בצורות שונות.
כרמל שאמה-הכהן: ועדת הכלכלה, בין היתר, מקבלת החלטות בתחומי החקלאות, בתחומים אחרים, בעידוד השקעות הון, כדי להבטיח תעסוקה באזורים האלה, שלעיתים הם מוכי אבטלה וברוב הזמן הם בשיעורי אבטלה גבוהים.
כרמל שאמה-הכהן: ולכן נראה לי שהבעיה של להניח תשתית – הגם שזו אופרציה די מורכבת משפטית, תכנונית.
כרמל שאמה-הכהן: יש עלות של כמה עשרות מיליוני שקלים.
כרמל שאמה-הכהן: מדינת ישראל היא מדינה שיודעת וידעה לייצר את "כיפת ברזל" ולשלוח לוויין לחלל.
כרמל שאמה-הכהן: היא לא צריכה לחשוש מלהתחייב שהצינור יגיע עד המועד המיועד.
כרמל שאמה-הכהן: מדובר לא במועד בלתי אפשרי מבחינה טכנית.
כרמל שאמה-הכהן: לא צריך להמציא טכנולוגיה חדשה.
כרמל שאמה-הכהן: צריך פשוט לעשות את זה במהירות, בנחישות.
כרמל שאמה-הכהן: יכול להיות שיהיו עיכובים, תקלות ומכשולים משפטיים תכנוניים, אבל בשביל זה יש גם כלים של חקיקה.
כרמל שאמה-הכהן: עשינו את זה בתחומי התחבורה, בתחומי סלילת כבישים כדי לפרוץ דרכים בצורה מהירה ולהניח דרכים.
כרמל שאמה-הכהן: סללנו כל מיני נתיבים שעוקפים עיכובים תכנוניים.
כרמל שאמה-הכהן: יצא לי לאחר מכן לשוחח עם ראש הממשלה בעניין.
כרמל שאמה-הכהן: פניתי אליו.
כרמל שאמה-הכהן: הצגתי בפניו את עיקרי הבעיה.
כרמל שאמה-הכהן: ביקשתי את התערבותו.
כרמל שאמה-הכהן: והוא הבטיח לבדוק את הנושא.
כרמל שאמה-הכהן: הוא רשם את הדברים לפניו.
כרמל שאמה-הכהן: לצערנו, אנחנו בתקופה של בין חגים.
כרמל שאמה-הכהן: ראש הממשלה גם יוצא למשלחת לשליחות באו"ם.
כרמל שאמה-הכהן: המועד שעודכנו שהוא מועד קריטי מבחינת המפעל זה סוף החודש.
כרמל שאמה-הכהן: כבר הוזמנה חברה כדי לקרר את התנור.
כרמל שאמה-הכהן: כפי שהוסבר לנו, קירור התנור עלול להיות צעד בלתי הפיך.
כרמל שאמה-הכהן: כל המפעל הרי זה התנור הבוער הזה.
כרמל שאמה-הכהן: אז מצד אחד אנחנו קודם כל מתכנסים כאן כדי לשמוע את עמדת נציגי הממשלה אחרי שנשמע את עמדת המפעל עצמו.
כרמל שאמה-הכהן: איך כל משרד רואה את תרומתו לפתרון המשבר.
כרמל שאמה-הכהן: בי"ת, חייבת להיות כאן דחייה או נתון של זמן נוסף מצד הנהלת המפעל ודחיית קירור התנור.
כרמל שאמה-הכהן: אני חושב שלא מדובר בפרק זמן ארוך, אבל פרק זמן עד שהכנסת תחזור לפעילות, וגם שנעבור את תקופת החגים שבה הדברים לעיתים נופלים בין הכיסאות.
כרמל שאמה-הכהן: אלה הדברים כפי שאני התרשמתי שגם שחברי לסיור התרשמו.
כרמל שאמה-הכהן: חברי הכנסת נרשמו לדיבור.
כרמל שאמה-הכהן: אני מציע שקודם כל ידבר מנכ"ל המפעל, יציג את המצב כפי שהוא היום.
כרמל שאמה-הכהן: אני יודע שאתמול - - -
ערן חיימוביץ: עוד לא הצלחנו להתחבר.
כרמל שאמה-הכהן: יש לך מצגת?
ערן חיימוביץ: כן, קצרה.
כרמל שאמה-הכהן: אני מבין שאתה חייב את המצגת כדי לדבר.
ערן חיימוביץ: עדיף, כן.
כרמל שאמה-הכהן: מנכ"ל משרד האנרגיה והמים פה, נכון?
כרמל שאמה-הכהן: אפשר לשמוע אותך?
עמיר פרץ: איפה המנכ"ל?
עמיר פרץ: אני אדבר במקומו.
עמיר פרץ: לפי דעתי אנחנו צריכים לתת פתרון עכשיו, כי אנחנו מכירים כבר את הנושא לפני ולפנים.
עמיר פרץ: מכל ההיבטים.
כרמל שאמה-הכהן: רגע, בואו נשמע את המנכ"ל.
שאול צמח: בוקר טוב.
שאול צמח: אדוני, כפי שהצגת את הדברים בפתיח, מרגע שהתעורר הנושא של הקושי של מפעל "פניציה" להמשיך בתפקוד הרגיל שלו בגלל בעיית האנרגיה, המשרד, יחד עם הגופים הקשורים אליו – רשות הגז, אם זה חברת "נתיבי גז" – התכנסו בראשות השר כדי לנסות ולטכס עצה לעניין הזה.
שאול צמח: והדבר הקונקרטי שאני רוצה להצביע עליו ושלא היה קודם, זה שנקבע מועד שהוא 20 חודשים מהמועד שבו המפעל מסוגל להתחייב מול חברת "נתיבי גז", שהיא החברה שמבצעת את ההקמה של הצינור הזה, המפעל הזה יהיה מחובר.
שאול צמח: בטווח זמן של 20 חודשים נאמר שאם זה ייחתם במהלך חודש ספטמבר, אז באפריל 2014 יהיה גז במפעל.
שאול צמח: זו הסיבה הקונקרטית.
שאול צמח: במקביל לחיבור של הצינור עצמו, שהוא צינור הולכה בלחץ גבוה, היו יוזמות נוספות שנגעו לקיצור משך הזמן שיעבור עד שיהיה פתרון של גז במפעל.
שאול צמח: זה פתרון שנקרא גז טבעי דחוס – CNG.
שאול צמח: זו יוזמה פרטית.
שאול צמח: חברה מסוימת שהציעה לקדם תשתית.
שאול צמח: ישנו פתרון שהוצע על-ידי חברות מסחריות של הבאה של גז טבעי דחוס.
שאול צמח: זו הובלה במכליות שדוחסים אליהן את הגז והן פורקות בשטח המפעל.
שאול צמח: כפי שאמרתי, זה לא משהו שהוא בשליטת המדינה.
שאול צמח: אנחנו התגייסנו ואמרנו שככל שיצטרך להתבצע הליך של תקינה – בין אם זה בתוך המשרד, ברשות הגז או גופים אחרים, ובין אם זה משרדים אחרים – אנחנו נתגייס לעזור ברגע שתונח בפנינו תכנית כזאת, ונדע אילו נושאים עומדים בדרכה, אילו חסמים, על מנת להסיר אותם.
יואל חסון: מה זאת אומרת מהרגע שתוגש תכנית?
יואל חסון: למה אתם לא דוחפים שתהיה תכנית?
שאול צמח: אמרתי, מי שהציע את זה זו חברה פרטית.
שאול צמח: היא יודעת מה היא רוצה לעשות.
שאול צמח: ברגע שהיא תדע מה היא רוצה לעשות, ואיפה היא רוצה לעשות, ומה בדיוק היא רוצה להקים - - -
יצחק הרצוג: הם ונתג"ז פה.
יצחק הרצוג: הם מוכנים להציע.
שאול צמח: הם יציגו את הדברים.
שאול צמח: אני רק אומר, אנחנו נרתמנו כדי לקדם את זה כי אם לדבריהם אפשר לעשות את זה בתקופה של מספר חודשים, אז אפשר בתהליך הזה להביא את הגז יותר מהר, ודאי שאנחנו כמשרד נעודד את זה.
שאול צמח: בכלל הפתרון של גז טבעי דחוס למקומות שאליהם לא מגיע גז בצינור הוא פתרון טוב.
שאול צמח: ככל שיגיע גז ליותר מקומות במדינת ישראל כך ייטב.
שאול צמח: ולכן אנחנו נרתמים לעניין הזה בכל הכלים שעומדים לרשות המשרד.
שאול צמח: שוב, מתוך מטרה – אנחנו כאן בעניין "פניציה", אבל המטרה היא להביא את הגז לכמה שיותר מפעלים.
שאול צמח: הגז יהיה באזור התעשייה בציפורית, ישנם שם עוד גורמים שיוכלו לצרוך אותו, וגם במקומות אחרים באזור הצפון כי אזור הדרום הוא הרבה יותר מרושת.
שאול צמח: באזור הצפון, איפה שיותר קשה, יותר מסובך להגיע עם צנרת.
שאול צמח: לכן הפתרון של גז דחוס הוא פתרון שיכול להביא להם את הפתרון המתאים למפעל הזה.
שאול צמח: ולכן אנחנו מתגייסים לסייע לעשות אותו.
שאול צמח: אלה שני הדברים שמשרד האנרגיה העמיד לטובת העניין הזה.
שאול צמח: צריך גם לזכור עוד דבר אחד, למפעל עצמו יש תהליך שהוא צריך לעבור, של מספר חודשים, של הסבה של המפעל לצריכה של גז טבעי.
שאול צמח: כלומר, מהבחינה הזאת המפעל עצמו צריך להיערך.
שאול צמח: כפי שאמרתי, גם צריך לחתום עם הגופים האחרים, בין אם זה CNG, ובין אם זה חברת "נתיבי גז", כדי להאיץ את כל התהליכים.
שאול צמח: ואנחנו שם כדי לעזור לו מרגע שההסכמים יהיו חתומים.
כרמל שאמה-הכהן: מה קורה אם המפעל חותם – נניח אחרי כיפור – והצינור לא מגיע עד אפריל 2014 מסיבה כזו או אחרת?
שאול צמח: ההסכם המסחרי שבין חברת "נתיבי גז" לבין המפעל קובע סוג של פיצוי בתנאים מסוימים.
שאול צמח: הסיבה שזה נעשה – והטענה היא שזה לא מספיק, ואני לא נכנס לוויכוח הזה – שהחברה שמקימה את זה היא חברה ממשלתית שההכנסות שלה באות מהמשתמשים.
שאול צמח: כך שאם החברה היתה צריכה לשלם את הפיצוי ממקורותיה, מי שהיה נושא בנטל הזה אלו מפעלים אחרים שצורכים את הגז, וצרכני החשמל.
שאול צמח: ובזה אין סבירות.
שאול צמח: אין מקום להעניש את המשתמשים של המערכת על בעיות שיכולות להתעורר שם.
שאול צמח: ולכן - - -
יואל חסון: למה המדינה לא יכולה לגבות את זה?
יואל חסון: למה המדינה לא יכולה לתת את ה-Backup הזה עד התקופה שיהיה את הצינור כדי לתת את האפשרות שהגז הזה יגיע במכליות יותר מוקדם?
יואל חסון: למה אתם לא נותנים גז לזה?
יואל חסון: במה מדובר, כמה העלויות פה?
כרמל שאמה-הכהן: חמישה מיליון ש"ח בחודש.
יואל חסון: המדינה לא תוכל לעמוד בחמישה מיליון ש"ח בחודש?
יצחק וקנין: זה ההפרש בין המזוט לגז.
כרמל שאמה-הכהן: זה הפרש, כן.
כרמל שאמה-הכהן: בין ה-CNG - - -
אחמד דבאח: ההפסד של המפעל בגלל אספקה לא תקינה או לא נכונה – חמישה מיליון שקלים בחודש.
יואל חסון: אבל כמה המדינה צריכה להשים כדי שזה יקרה מחר בבוקר?
שאול צמח: המדינה תשים את כל מה שצריך להשים כדי שזה יקרה מחר בבוקר.
שאול צמח: השאלה כאן היתה תיאורטית מה יקרה אם זה לא יגיע?
שאול צמח: קשה לי לתת תשובה.
שאול צמח: בתוך המערכת של משק האנרגיה אין לזה פתרון.
יואל חסון: זה הצינור.
כרמל שאמה-הכהן: לא על הצינור.
כרמל שאמה-הכהן: חברת נתג"ז מתכננת את הנחת הצינור.
כרמל שאמה-הכהן: יכולים להגיש – נניח ארגונים ירוקים – עתירות כנגד תוואי הצינור.
כרמל שאמה-הכהן: יכולים להגיש בעלי קרקעות שהצינור עובר בתוך השטח שלהם.
כרמל שאמה-הכהן: אתה יודע, המערכת המשפטית שלנו – יכול להיות פתאום צו הפסקת עבודה.
כרמל שאמה-הכהן: בירור כזה או בירור אחר.
כרמל שאמה-הכהן: וכל חודש זה מיליוני שקלים.
כרמל שאמה-הכהן: הדברים האלה לא תלויים בחברה.
כרמל שאמה-הכהן: והחברה, על בסיס אנרגיה יקרה לא תוכל להמשיך – אני, כפי שאני מסתכל על זה, למדינה יש אחריות במקרה של אזור התעשייה בציפורית.
כרמל שאמה-הכהן: אספקת גז לא רחוקה מהחובה לספק מים וחשמל ונתיבי תחבורה.
כרמל שאמה-הכהן: כי להגיד לחברה הזו תפעלי שם על בסיס מזוט, או אפילו על בסיס CNG לאורך זמן, הגז הדחוס, זה להגיד להם אל תפעלו.
כרמל שאמה-הכהן: להגיד להם אל תפעלו זה להגיד לשלוח את העובדים הביתה.
כרמל שאמה-הכהן: ומי שיבקר שם במפעל יבין שהעובדים האלה, לא בטוח שכולם ימצאו – בוא נגיד בלשון המעטה – עבודה חלופית במהרה.
כרמל שאמה-הכהן: אז מה הועלנו ומה עשינו?
כרמל שאמה-הכהן: המדינה לא רוצה להתחייב לא בגלל ההתחייבות הספציפית הזו.
כרמל שאמה-הכהן: היא לא רואה את ההתחייבות הספציפית הזאת – כפי שאני הבנתי ממנכ"ל משרד ראש הממשלה, ששוחחתי גם אתו בעניין – לא רואים בהתחייבות הספציפית למפעל "פניציה", מפחדים מהשלכות רוחב משפטיות.
כרמל שאמה-הכהן: המדינה לא נוהגת להתחייב לפצות פיצויים בגין נזק בכך שהיא לא עומדת בזמנים או בהתחייבות.
יצחק הרצוג: אז אל תקרא לזה פיצויים.
יצחק הרצוג: תן רשת ביטחון, סוג של - - -
כרמל שאמה-הכהן: אני אמרתי שכל מה שחסר עכשיו - - -
יצחק הרצוג: תן קרן לסיוע למפעלים - - -
כרמל שאמה-הכהן: תראה, אנחנו ישבנו באותו חדר, והיה במשך חודשים את המשבר של "פרי גליל".
כרמל שאמה-הכהן: וגם אמרו, אין בעיה, הכסף כבר לא היה הבעיה.
כרמל שאמה-הכהן: הבעיה היתה שלא יהיו השלכות רוחב.
כרמל שאמה-הכהן: אמרו אם ניתן את הסיוע ל"פרי גליל", יבואו עוד מפעלים מהדרום, מאזורים אחרים, ויגידו גם אנחנו רוצים.
כרמל שאמה-הכהן: ובסוף, כשרצו להגדיר הגדרה משפטית שלא פורצת את השלכות הרוחב, הגיעו להגדרה הזו.
כרמל שאמה-הכהן: הכול לדעתי שאלה של רצון, נחישות ויצירתיות.
כרמל שאמה-הכהן: כשחסר כסף, זו בעיה.
כרמל שאמה-הכהן: כשצריך הגדרות משפטיות, זו כבר שאלה אחרת.
יצחק וקנין: כרמל, יש עוד בעיה ששייכת למרכז ההשקעות.
יצחק וקנין: לדעתי, יש כבר איזה הסדר, לא מהיום, מ-2006, עוד ממלחמת לבנון.
יצחק וקנין: כאשר סיירנו בסיור במפעל שם שר האוצר דאז, הירשזון, ושר המסחר והתעשייה, אלי ישי, סיכמו על איזשהו מתווה של מענק.
יצחק וקנין: בזמנו המענק היה 24%.
יצחק וקנין: עד הרגע הזה לא קיבלו את הכסף הזה.
יצחק וקנין: צריך להבין, שיש פה כספים שאם הם יקבלו אותם, הם יכולים לכסות על כל הפערים.
כרמל שאמה-הכהן: התחייבות בעל-פה או בכתב?
יצחק וקנין: התחייבות בכתב.
יצחק וקנין: לא בעל-פה, בכתב.
יצחק וקנין: הייתי באותן פגישות.
יצחק וקנין: יש מכתבים.
יצחק וקנין: אמרתי הבוקר בפגישה שהיתה לי עם החבר'ה מ"פניציה" שצריך לקחת את המכתבים האלה ולהציף אותם, ולהשים אותם על השולחן.
כרמל שאמה-הכהן: אני לא ראיתי את המכתב הזה עד היום.
יצחק וקנין: אני חושב שהכסף הזה בלבד יכול לפתור את הבעיה.
יצחק וקנין: אנחנו נגיע לאותה תמונה של "פרי גליל".
יצחק וקנין: אנחנו נתברבר, ונתברבר ונתברבר שנה וחצי עד נגיע לאיזשהו מקום.
יצחק וקנין: למפעל הזה אין שנה וחצי.
יצחק וקנין: זה לא "פרי גליל".
יצחק וקנין: אין להם חודש אפילו.
יצחק וקנין: ביום שיכבו את התנורים נגמר העסק.
יצחק וקנין: ואני אומר לכם, אז העלויות למדינה יהיו פי כמה, עשרת מונים, בתשלום דמי אבטלה, בכל מיני דברים אחרים שנצטרך לשלם לאותם עובדים.
יצחק וקנין: אני אומר את זה, המדינה צריכה לקחת את זה לידיים.
יצחק וקנין: לא מדובר על מפעל של 200 עובדים.
יצחק וקנין: 400 עובדים ישירות, ועוד 600 עובדים בהיקף הגדול.
יצחק וקנין: ולכן מישהו צריך לקחת את הדבר הזה.
יצחק וקנין: זה הגליל.
יצחק וקנין: צריך להגיד את הדברים האלה.
יואל חסון: כרמל, הפתרון של המכליות, למתי הוא ריאלי?
יואל חסון: הוא ריאלי - - -
כרמל שאמה-הכהן: זה רק פתרון ביניים.
כרמל שאמה-הכהן: הבעיה היא עם הצינור.
ערן חיימוביץ: ספטמבר.
יואל חסון: אבל הוא יכול בינתיים לתת זמן?
ערן חיימוביץ: אנחנו מדברים על ספטמבר.
כרמל שאמה-הכהן: אדוני המנכ"ל, אתה הדובר, ואחריך חבר הכנסת מופז.
ערן חיימוביץ: אני אקח מזמנכם היקר – ואני מודה לכרמל במיוחד שיזם את הדבר הזה.
ערן חיימוביץ: לכל החברים שהצטרפו.
ערן חיימוביץ: אז אני רוצה לקחת מזמנכם בשביל להכיר בשבע דקות את מפעל "פניציה".
ערן חיימוביץ: אני מציג פה פחות או יותר את הדברים כדי שתוכלו גם לראות בתמונות.
ערן חיימוביץ: אני לא אתעכב על הכול.
ערן חיימוביץ: אם תרצו, אחרי זה אני אכנס.
ערן חיימוביץ: קודם כל, מדובר בחברה שהוקמה ב-1936 על-ידי יהודים שעלו מיד אחרי עלייתו של היטלר לשלטון.
ערן חיימוביץ: מר מיכאלי, הבן של זה שהקים, של ה-Founder, עובד בחברה.
ערן חיימוביץ: הוא בן 85 היום.
ערן חיימוביץ: אנחנו גאים להיות חלק מהתעשייה הזאת שנים רבות.
ערן חיימוביץ: חברת "סולל בונה" קנתה את החברה ב-1941.
ערן חיימוביץ: לאחר מכן היא הוטמעה בתוך "כור".
ערן חיימוביץ: ב-1989 קנו את החברה הבעלים הנוכחיים, שזו חברת Guardian Industries, שזו חברה אמריקאית.
ערן חיימוביץ: היא תאגיד שיש לו כ-30 מפעלים כמו "פניציה".
ערן חיימוביץ: אנחנו ממוקמים בציפורית.
ערן חיימוביץ: אנחנו מייצאים 80%-70% מהתוצרת שלנו.
ערן חיימוביץ: בתוך השוק המקומי אנחנו מהווים סדר גודל של 70% מנתח השוק המקומי.
ערן חיימוביץ: ביולי – כ-370 עובדים, מחזור של 80 מיליון דולר.
ערן חיימוביץ: אנחנו חלק ממשק לשעת חירום.
ערן חיימוביץ: אני מנכ"ל חדש, מתחילת השנה הזאת.
ערן חיימוביץ: אני עובד בחברה, אגב, 17 שנה.
ערן חיימוביץ: התמניתי למנכ"ל בתחילת 2012.
ערן חיימוביץ: בגדול, המוצרים שאנחנו מייצרים הם מוצרי מיגון.
ערן חיימוביץ: אנחנו מתמחים בשוק הסולרי ובזכוכית דלת ברזל – ככה אנחנו קוראים לזה – עבור אנרגיה סולרית, ועבור כל מיני אפליקציות ייחודיות בתחום הארכיטקטוני, ולבניין.
ערן חיימוביץ: אנחנו מייצרים הכול זכוכית שטוחה.
ערן חיימוביץ: מה גרם לנו להגיע למקום שאנחנו נמצאים בו היום?
ערן חיימוביץ: שלושה דברים.
ערן חיימוביץ: הדבר הראשון הוא עלייה חדה במחירי המזוט, וספציפית במדינת ישראל.
ערן חיימוביץ: נתתי לכם פה מספרים, קנה מידה.
ערן חיימוביץ: מ-360 דולר לטונה בסוף 2007, ל-720 היום.
ערן חיימוביץ: זה מצבנו, נכון להיום.
ערן חיימוביץ: העלות מתבטאת כיום בשני מיליון דולר לחודש.
ערן חיימוביץ: חשוב לי לציין שאנחנו המדינה האחרונה שנשארה על הגלובוס שמייצרת זכוכית שטוחה לאפליקציות האלה במזוט.
ערן חיימוביץ: כל שאר העולם מייצרים את זה בגז טבעי.
ערן חיימוביץ: הדבר השני שגרם לנו הוא ירידה חדה במחירי הזכוכית בעקבות משבר עמוק בעולם, שמדינת ישראל פחות נפגעה ממנו, לשמחתי הרבה.
ערן חיימוביץ: אבל מכיוון שאנחנו יצואנים מאוד גדולים – כמעט כל התוצרת שלנו הולכת לייצוא – 40% ירידה במחירי הזכוכית, זה מה שפגע בנו בצורה קשה, בנוסף למזוט שהתייקר פי 2, וספציפית במדינת ישראל.
ערן חיימוביץ: המחירים שאנחנו רואים היום באנרגיה זה 18 דולר למיליון BTU, יחידת אנרגיה.
ערן חיימוביץ: באירופה רואים שבע.
ערן חיימוביץ: ברוסיה שלוש.
ערן חיימוביץ: בארצות-הברית פחות משלוש.
ערן חיימוביץ: במדינות ערב הסובבות אותנו – פחות משני דולר.
שלמה מולה: כמה אנחנו, 18?
ערן חיימוביץ: 18.
ערן חיימוביץ: "פניציה" מייצרת היום זכוכית ומייצאת לעולם כאשר מחיר האנרגיה שלה הוא כמעט פי 3 בהשוואה למתחרה היקרה שלה באירופה.
ערן חיימוביץ: ולכן, אם תיקחו את זה יחד עם ירידה במחירי הזכוכית – אנחנו יצואנים ב-40% – אתם מבינים את הקריסה שלנו.
ערן חיימוביץ: מעבר לזה, פנינו גם לשוק הסולרי כדי להיות ייחודיים.
ערן חיימוביץ: ואנחנו מבין 23 המפעלים היחידים בעולם שמייצרים את זה.
ערן חיימוביץ: ואנחנו מוצבים בין ה-Top 3 בעולם מבחינת הביצועים שלנו.
ערן חיימוביץ: קחו את שלושת הדברים האלה, והבנתם למה אנחנו נמצאים היום בהקפאת תהליכים.
ערן חיימוביץ: אלה כמה גרפים.
ערן חיימוביץ: אני אולי אדלג עליהם.
ערן חיימוביץ: אבל אתם רואים שעד 2009 למרות המצב, למרות ההתייקרות במזוט, למרות המשבר העולמי, "פניציה" עדיין החזיקה מעמד וייצרה ערך לבעלים.
ערן חיימוביץ: אתם רואים את השפעת המזוט.
ערן חיימוביץ: אתם רואים את הקו של 400 דולר לטונה מזוט.
ערן חיימוביץ: ומאותו רגע אנחנו בצלילה.
ערן חיימוביץ: חשוב להבין שבעולם, גם היום, זה לא שווה ערך ל-400 דולר לטונה, אם תיקחו את המספרים שנתתי לכם.
ערן חיימוביץ: אנחנו פשוט מתקשים להתחרות מול העולם.
שלמה מולה: למה ב-2011 היתה עלייה מסוימת?
ערן חיימוביץ: ב-2011, הדבר הזה הוא די מלאכותי.
ערן חיימוביץ: זו החלפה של הסכם.
ערן חיימוביץ: בעצם הנקודה נמצאת פה.
ערן חיימוביץ: זו איזושהי העברה חשבונאית שעיוותה קצת את הנתונים.
ערן חיימוביץ: זו השפעת המחיר על הרווח.
ערן חיימוביץ: אני לא מתעכב על זה.
ערן חיימוביץ: אתם רואים שכל המגמות הן פחות או יותר אותו דבר מאזור 2009.
ערן חיימוביץ: אני כן רוצה לתת לכם איזושהי פרספקטיבה לגבינו, לגבי "פניציה".
ערן חיימוביץ: 2006 – מלחמת לבנון השנייה.
ערן חיימוביץ: "פניציה" באזור המטווח.
ערן חיימוביץ: למרות זאת, כל העובדים – וחלקם יושב פה סביבנו היום, פה בכיסאות שמאחורה – כולם התייצבו לעבודה במקום שנופלים בו טילים.
ערן חיימוביץ: לידנו, באזור תעשייה בפארק לביא, במפעל של "ד"ר פישר" נפל פגיעה ישירה.
ערן חיימוביץ: פגיעה ישירה.
ערן חיימוביץ: חשוב להבין שכל העובדים שיושבים פה התייצבו לעבודה בזמן מלחמה, כשהאזור היה מטווח.
ערן חיימוביץ: חלק מהמשפחות אולי נסעו דרומה, אבל העובדים התייצבו לעבודה.
ערן חיימוביץ: שלושה חודשים אחרי זה, כאשר הבעלים, דוידסון, היה צריך לקחת החלטה האם להשקיע את המפעל הבא במדינת ישראל, כן או לא – היה צריך להחליט איפה להשים את הכסף.
ערן חיימוביץ: עם כלכלה לא יציבה, כשיש מלחמות, בעיות ביטחון, או ללכת למקום שנותנים מענקים – ותיכף אני אתן לכם פרספקטיבה על מה שקורה בעולם.
ערן חיימוביץ: נותנים מענקים, נותנים פטור ממסים, וברוך ה', יש ביטחון.
ערן חיימוביץ: שוכנע הבעלים, ביל דוידסון, על-ידי שר האוצר בזמנו ושר התמ"ת, לעשות את ההשקעה במדינת ישראל.
ערן חיימוביץ: והוא ציוני גדול.
ערן חיימוביץ: יש לו הרבה תרומות פה במדינת ישראל.
ערן חיימוביץ: מוזיאון דוידסון.
יצחק וקנין: אותה החלופה היתה הודו.
ערן חיימוביץ: החלופה היתה הודו.
ערן חיימוביץ: מוזיאון דוידסון בכותל.
ערן חיימוביץ: בניין בבית חולים "הדסה".
ערן חיימוביץ: בניין בטכניון.
ערן חיימוביץ: אלו תרומות.
ערן חיימוביץ: אבל אצלו – יהודי יקר – ביזנס זה ביזנס, פלז'ר זה פלז'ר.
ערן חיימוביץ: הדבר הזה צריך להרוויח כסף.
ערן חיימוביץ: לא מרוויח, אני סוגר.
ערן חיימוביץ: לא עלינו, ביל דוידסון נפטר בשנת 2009.
ערן חיימוביץ: היום הוא לא יוכל לייצג את עצמו בעניין הזה.
ערן חיימוביץ: למרות שהאחיין שלו ניסה במהלך חצי השנה האחרונה, ונפגש עם שר התמ"ת, שר האנרגיה, וגם ראש הממשלה.
ערן חיימוביץ: באותו מעמד שהוחלט להקים את המפעל ולבצע את ההשקעה פה בארץ ניתן היה להבין – זה מה שהוא אומר, זה מה שעודד טירה אומר – שתהיה אספקה של גז טבעי בשנת 2010 ונקבל מענק ממרכז השקעות בגובה של 24%.
ערן חיימוביץ: אני יכול רק לתת לכם דקה מאותה מסיבת עיתונאים שהיתה.
ערן חיימוביץ: רק דקה.
ערן חיימוביץ: אבל אין לי פה רמקולים.
ערן חיימוביץ: היום, ב-2012, "פניציה" ללא ודאות של גז טבעי.
ערן חיימוביץ: ואני רוצה להתייחס - - -
אלכס מילר: רק שנייה.
אלכס מילר: אדוני המנכ"ל, רק מבחינת ההעברה, באותה מסיבת עיתונאים, כששר האוצר מתחייב בפני המפעל לסיוע כך וכך, מאותה התחייבות, מה נסגר?
אלכס מילר: הכסף הגיע, לא הגיע?
ערן חיימוביץ: לגבי מרכז השקעות – רגע.
ערן חיימוביץ: קודם כל, אני אענה לגבי הגז.