GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
כרמל שאמה-הכהן: תן בחינם את החורף, לא יבואו?
יוסי בנימין: איך?
כרמל שאמה-הכהן: בחינם את החורף, לא יבואו?
כרמל שאמה-הכהן: בשקל, לא יבואו?
יוסי בנימין: אז אני אומר: אתה מתחיל לעקוף את מה שאתה מדבר.
יוסי בנימין: אתה מדבר על 8%, 20%.
יוסי בנימין: אז מה שאתה אומר – תיקח 40% בקיץ.
יוסי בנימין: אין בעיה.
יוסי בנימין: אני, מצדי, את - - - של הקיץ.
יואל חסון: אבל זה לא משנה: החודשי נשאר אותו דבר.
כרמל שאמה-הכהן: נו, תיקח.
יואל חסון: נו, אז מה.
יואל חסון: אז תיקח.
יוסי בנימין: אתה - - - לי את זה?
כרמל שאמה-הכהן: מאשר לך.
אבי אלמוג: ואז תגיד לו: בחורף תקבל את האנשים בחינם.
כרמל שאמה-הכהן: אבל זה מה שהוא עושה גם היום.
כרמל שאמה-הכהן: רגע, חברים, אל תחזיקו את המקל - - -
גיא בלנקשטיין: - - -
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אז גם בקיץ לא יבוא אליו אף-אחד.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אם הוא יעשה את זה עכשיו - - -
כרמל שאמה-הכהן: היום ב-4,200 שקלים הוא נותן את כל השנה.
כרמל שאמה-הכהן: הוא נותן את כל השנה.
כרמל שאמה-הכהן: שייתן את זה רק בחלוקה אחרת, מה הבעיה?
כרמל שאמה-הכהן: הוא יודע איפה האיזון.
כרמל שאמה-הכהן: הוא יודע לעשות את החשבון, תאמין לי.
גיא בלנקשטיין: קנטרי-קלאב חי המון על מנויים שבאים רק לקיץ, ואז הוא לא יוכל לקחת אותם.
גיא בלנקשטיין: כי באריאל הם - - - לשלם יותר מ-350 שקלים למשפחה.
אבי אלמוג: אם הוא ייקח 700 שקלים - - -
כרמל שאמה-הכהן: אז אם הוא נותן 350 שקלים בקיץ, זה אומר שהקיץ שווה 350 שקלים.
גיא בלנקשטיין: מה שיקרה זה שהוא צריך לגשת לראש-העיר, ולבקש ממנו לפתוח רק בקיץ.
גיא בלנקשטיין: לסגור שבעה חודשים, ולעבוד חמישה חודשים.
גיא בלנקשטיין: זה מה שיקרה לבריכות ולקאנטרי-קלאבים.
אבי אלמוג: זה מה שיהיה.
אבי אלמוג: אדוני, הוא נותן להם 350 שקלים, כי אנשים מסכימים ללכת איתו שנה שלמה.
אבי אלמוג: ולתת לו - - - בדצמבר.
יוסי בנימין: הם מוכנים גם לחיות עם 350 שקל, עם 350 שקל בחודש הם יכולים לחיות.
יוסי בנימין: אבל חמישה חודשים של 700 שקל הם כבר לא יכולים לחיות.
יוסי בנימין: יש פה איזה אלמנט בעייתי באזורים האלו, מה לעשות?
יוסי בנימין: כמו שהוא אומר: אני אלך לראש-העיר, אני אגיד לו – סליחה, המועדון עובד ממאי ועד סוף ספטמבר.
יוסי בנימין: זה הכול.
יוסי בנימין: סגור.
יוסי בנימין: ואני אקח רק 350 שקל, בסדר.
יוסי בנימין: אבל המועדון יהיה סגור בחורף, שזה מקום שנמצא כמו צפת, שהחימום שם זה בוכטות - - -.
יוסי בנימין: זה הסיפור.
יוסי בנימין: עדיף לי לסגור.
יוסי בנימין: מתאים לי דווקא לסגור בחודשים האלה.
כרמל שאמה-הכהן: שייתן לך ראש-העיר, תסגור.
יוסי בנימין: בבקשה.
יוסי בנימין: או שהוא יסבסד את זה.
כרמל שאמה-הכהן: הוא לא ייתן לך.
כרמל שאמה-הכהן: הוא יגיד לך: תפעיל גם בחורף.
גיא בלנקשטיין: ודאי שהוא לא ייתן לו.
יוסי בנימין: ודאי שהוא לא ייתן לי.
כרמל שאמה-הכהן: נו, מה.
יוסי בנימין: אז אין לזה - - -
כרמל שאמה-הכהן: אתה, בסך-הכול מעניינת אותך מה ההכנסה השנתית.
כרמל שאמה-הכהן: זה לא מעניין אותך מאיפה זה – על כמה - - -
יוסי בנימין: אם לא יהיה לי את החורף, אני מברך אותך.
גיא בלנקשטיין: - - - אבל יזמים קבעו שמגיעים עם רשות מקומית.
גיא בלנקשטיין: הרי כבר מזמן - - -
יוסי בנימין: אני סגרתי b.o.t.
יוסי בנימין: ל-24 שנה, תחזיר לי אותו דבר.
יוסי בנימין: הגנת הצרכן, תגיד לי: זה המצב, אני אחזיר את המפתח, מתאים לי.
יוסי בנימין: השקעתי שם בוכטות של כסף לעסקה של b.o.t., על המקום הזה באריאל, שכל היולי עופר, והלבייב, וכולם באו ואמרו: זה חול וחולירע, איך שאמרו בגשש-החיוור.
יוסי בנימין: באתי ושמתי שם כסף.
יוסי בנימין: אני מוריד ומוריד את המחיר, כי אנשים – סליחה שאני אומר – אין להם.
יוסי בנימין: הם מעדיפים, אתה יודע, קודם-כל, לקנות את הספרים לבית-הספר.
יוסי בנימין: אז אנחנו מורידים ומורידים.
יוסי בנימין: והחשמל עולה, והמים עולים, ואנחנו סותמים, והאחוז עולה.
יוסי בנימין: אין לנו.
יוסי בנימין: אין זכות קיום למקום הזה.
יוסי בנימין: נקודה.
יוסי בנימין: איך שאתה מוציא את החוק הזה - - -
יואל חסון: היום כבר אין לו זכות קיום, אתה אומר.
יוסי בנימין: מה זה?
יואל חסון: היום אין לו זכות קיום.
יוסי בנימין: היום אנחנו מקמבנים: מורידים את המחירים, עושים עובדי עירייה, עושים עובדים זה.
יוסי בנימין: איך שהוא אנחנו מצליחים.
יוסי בנימין: המכללה, האוניברסיטה, - - -.
יוסי בנימין: מנסים, כל היום יורקים דם, כדי להגיע לאיזון, ו-2%, 3% רווח.
יוסי בנימין: במקום הזה הושקע 40 מיליון שקל.
יוסי בנימין: אבל אני שורד - - -
אבי אלמוג: אבל הוא שורד באוקטובר, נובמבר, דצמבר, ינואר, כי אנשים משלמים על רצף שנתי שווה.
יוסי בנימין: אני לוקח את הכסף מהקיץ.
יוסי בנימין: אין מה לעשות.
אבי אלמוג: והכיס שלהם לא כואב ביולי, כשהוא יצטרך לקחת מהם 700 שקלים פתאום.
כרמל שאמה-הכהן: תחלק להם את זה גם לתשלומים.
יוסי בנימין: עכשיו, הבנקים כבר לא ייתנו לי את האשראי שהם נותנים לי היום, כי הם רואים את ההכנסות השנתיות.
יוסי בנימין: הערבות שאני אצטרך לתת לחברה הכלכלית לאריאל או לעיריית אריאל – אני לא אהיה מסוגל לתת לה.
יוסי בנימין: קחו, תנהלו את זה אתם.
יוסי בנימין: חד-וחלק.
יוסי בנימין: אני אומר לכם: זו עובדה.
יוסי בנימין: אתם סוגרים אותי, ואת ערד, ואת כל המקומות האלו, ואת צפת.
יוסי בנימין: אני לא יודע.
אבי אלמוג: נצרת-עילית שפשטו את הרגל
יוסי בנימין: נצרת-עילית – כל החברה הכלכלית לנצרת-עילית פשטה את הרגל בגלל הקנטרי-קלאב הזה.
יוסי בנימין: וכרמיאל – הם היו התקשרו אליי, בבוקר: תעשה משהו, תעשה משהו, לראות מה עושים.
יוסי בנימין: זו הנקודה.
יוסי בנימין: זו סגירה.
יוסי בנימין: זה גזר-דין מוות.
יוסי בנימין: כבר ישבתי עם ראש עיריית אריאל, לפני שבאתי לפה – אולי אני אתן לו, אולי נקרא לזה מתנ"ס, נעשה ישראבלוף.
יוסי בנימין: אתה מבין?
יוסי בנימין: הוא כבר רוצה לקרוא לקנטרי מתנ"ס, כדי שלא יהיו הדברים האלה.
קריאה: אני יכול להגיד כמה מילים?
קריאה: שמי - - -, ואני תושב הישוב קציר שבוואדי-ערה.
קריאה: האמת שבאתי בגלל הנושא של "פניציה", אבל שמעתי את הדיון הזה ואני רוצה להגיד לכם שאצלנו, בקציר, קרה בדיוק מה שהאדון הנכבד אומר פה: נסגרה הבריכה; הבריכה פתוחה, והקנטרי-קלאב – זה לא קנטרי-קלאב, זו בריכה עם שני מגרשי כדורסל – נסגרו; לא פתוח בחורף, אלא פתוח במשך ארבעה חודשים בקיץ; לילדים בחורף אין מה לעשות.
קריאה: אני מבקש מכם לקחת את זה לעוד לימוד.
קריאה: ללמוד את זה מחדש.
קריאה: כי אני אומר לכם, למרות שהכוונות פה הן מאוד-מאוד-מאוד טובות, של כולכם, בסופו של דבר, רוצים להקל על הציבור ובלי להתכוון פוגעים בו.
קריאה: אני חושב שכדאי שניקח - - -, ונשקול את הדברים האלה.
יוסי בנימין: אני לא הזמנתי אותו.
יוסי בנימין: אני לא מכיר אותו.
יואל חסון: לא, הוא בכלל מ"פניציה".
קריאה: כל-הכבוד.
יואל חסון: אני הייתי הולך על חודש-בחודשו, ותוך שנה שיבדקו את זה במשרד התעשייה, המסחר והתעסוקה.
אורי אריאל: למה לא להיכנס לבדיקה כלכלית של הדברים שנאמרים?
כרמל שאמה-הכהן: בוא, אתם רוצים למשוך זמן.
כרמל שאמה-הכהן: אנחנו מכירים את הטריקים האלה.
כרמל שאמה-הכהן: את הבדיקות - - -
גיא בלנקשטיין: אנחנו הצענו הצעה - - -
אורי אריאל: את הבדיקה הכלכלית אני מציע מהדיון הראשון.
יואל חסון: היו בדיקות כלכליות, ויושבים פה אנשים שבודקים את הדברים האלה כל היום.
אורי אריאל: הם לא עשו שום בדיקה כלכלית.
חיים פרנקל: הם לא עשו שום בדיקה כלכלית.
חיים פרנקל: יש דו"ח B.D.I.
חיים פרנקל: שמראה שהמצב של הענף הזה לא טוב.
חיים פרנקל: התפרסם במרץ האחרון, ואף-אחד לא קרא אותו אפילו.
חיים פרנקל: הגשנו אותו עשרות פעמים.
חיים פרנקל: זה אחד מהענפים שנמצא כל הזמן כמעט בפשיטת רגל.
חיים פרנקל: הגשנו אותו לוועדה כבר פעמיים, את הדו"ח.
חיים פרנקל: אף-אחד לא - - -
אורי אריאל: אגב דו"ח, B.D.I.
אורי אריאל: הוא דו"ח עצמאי.
אורי אריאל: לא הוזמן על-ידי חברה מסוימת.
אורי אריאל: תקראו אותו.
אורי אריאל: הגשנו.
אורי אריאל: כולם קיבלו אותו.
אלכס מילר: בריכות השחייה, זה עניין שלא - - -
כרמל שאמה-הכהן: לא, לא נעבור.
כרמל שאמה-הכהן: צריך להחליט בזה.
עמיר פרץ: איפה אתם?
עמיר פרץ: באיזה סעיף?
כרמל שאמה-הכהן: דנו בנושא הזה של - - -
עמיר פרץ: אותו נושא של ה-8%, 10%?
יואל חסון: אני מציע לבחון את ההצעה של חודש-בחודשו, ותוך שנה שמשרד התעשייה, המסחר והתעסוקה יביא את התקנות החדשות, או משהו - - -
יואל חסון: בעוד שנה לא יהיה ענף.
יואל חסון: לא יצטרכו לדון.
גיא בלנקשטיין: לא יעשו כלום.
גיא בלנקשטיין: - - - מסתכל על הצרכן.
גיא בלנקשטיין: הוא לא מסתכל על בעלי העסקים.
יואל חסון: הוא גם מסתכל על זה.
גיא בלנקשטיין: הוא לא מסתכל.
גיא בלנקשטיין: אתה ראית שהם באו אחרי שישה דיונים, הם לא ידעו שהפריפריה, בתחום שלנו, כחצי מיליון - - -.
גיא בלנקשטיין: ההיפך מהסופר - - -
אלכס מילר: חבר הכנסת חסון, יש רמת סיכונים שאפשר לקחת, ויש רמת סיכונים.
אלכס מילר: תשמע, אני אומר: אפשר לתת את זה למשרד התעשייה, המסחר והתעסוקה.
אלכס מילר: אפשר לקבוע איתם שהם יביאו את הסוגיה של האחוזים לוועדת הכלכלה.
אלכס מילר: קבעתם כבר שזה הולך להיות גם לפי המסלולים, שכל אחד יפתח מסלול – זה חודש-בחודשו.
אלכס מילר: נגיע לזה.
אלכס מילר: ובצורה מסודרת, ביחד עם כל הנתונים, נקבל את הנתונים - - -
יואל חסון: אני לא מסכים לזה.
אלכס מילר: אתה רוצה ללכת, קודם-כל, שילכו, וניתן לשוק להתגלגל, שיקרוס - - -
יואל חסון: לקבוע גם עיקרון.
יואל חסון: אנחנו קובעים פה עיקרון.
אלכס מילר: מה, זה סיכון מאוד גבוה, חבר הכנסת חסון.
יואל חסון: אנחנו קובעים גם עיקרון, עם כל הכבוד.
אלכס מילר: אני לא יכול לתמוך בדבר כזה.
אלכס מילר: לצערי הרב.
כרמל שאמה-הכהן: למה שהשוק יקרוס?
אלכס מילר: תשמע, זה סיכון מאוד גדול.
אלכס מילר: אתה - - -
כרמל שאמה-הכהן: אין פה ענף שלא עשית לו רגולציה, שלא אמרו שהוא הולך לקרוס.
יואל חסון: כולם אמרו שיקרסו.
כרמל שאמה-הכהן: אתה לא משתתף בוועדת הכלכלה.
כרמל שאמה-הכהן: אתה לא מכיר את זה.
כרמל שאמה-הכהן: - - -, אין.
יואל חסון: כולם יקרסו.
יואל חסון: מה שקרה זה שהרווחים ירדו טיפה.
יואל חסון: מה שקרה זה שהרווחים טיפה ירדו.
יואל חסון: זה הכול.
יואל חסון: הרוויחו פחות.
אלכס מילר: אבל איזה רווחים?
אלכס מילר: אין פה רווחים בכלל.
חיים פרנקל: אנחנו לא מרוויחים כמו הסלולר או - - -
גיא בלנקשטיין: ענף הכושר בעולם הוא ענף הפסדי.
יואל חסון: אני לא מדבר רק על - - -.
יואל חסון: אתם הולכים גם לעניין של הכבלים, ושל חברות הסלולר.
יואל חסון: עשינו פה גם מהפיכה שלמה בנושא החניונים, ועשינו מהפיכות בהרבה דברים שבכלל אף-אחד לא מכיר ולא יודע, ושום-דבר לא קרס ולא נפל.
עמיר פרץ: נו, מה יהיה?
יואל חסון: להיפך.
כרמל שאמה-הכהן: יש לקוחות מתוסכלים.
כרמל שאמה-הכהן: זו עובדה.
כרמל שאמה-הכהן: אי-אפשר לחלוק על זה.
אלכס מילר: אז נתת כבר חודש-בחודשו.
כרמל שאמה-הכהן: הם לא מבינים למה הם משלמים ולא מקבלים תמורה.
אלכס מילר: אדוני היושב-ראש, נתת חודש-בחודשו.
יואל חסון: הם לא מבינים, חבר הכנסת מילר, למה הם נכנסים למקום ומביאים להם הסכמים כובלים; - -
עמיר פרץ: אבל לשנה?
יואל חסון: - - ומביאים להם הסכמים שמחייבים אותם לשנה להתחייב, שהוא רוצה אחר-כך לצאת.
אלכס מילר: חבר הכנסת חסון, אבל נתת כבר.
אלכס מילר: אבל נתת.
יואל חסון: אתה יודע, היום אדם - - -
אלכס מילר: אין לי זמן.
אלכס מילר: תקשיב.
אלכס מילר: אתה יודע מה?
אלכס מילר: - -
יואל חסון: חבר הכנסת מילר, תן לי משפט, רגע.
יואל חסון: תן לי רגע משפט: - -
אלכס מילר: - - תכניס לחוק גם את הסיבות שבגללן אתה רוצה שהוא ישוחרר באופן מיידי.
יואל חסון: - - היום אדם משתחרר מהסכם של חדר-כושר – אם הוא לא חולה במחלה חשוכת מרפא, לא נותנים לו לצאת בכלל.
יואל חסון: מה אתה מדבר בכלל.
אבי אלמוג: זה פס מהעולם, - - -
יואל חסון: עשה לי טובה.
יואל חסון: זה לא פס מן העולם.
יואל חסון: בטח בפריפריה זה לא פס מן העולם.
אורי אריאל: זה פס מן העולם.
גיא בלנקשטיין: אם אני אוהד קבוצת כדורגל, ועכשיו בא מישהו ומשקיע סכומים אדירים, קניתי מנוי, ואחרי שני משחקים זה פלופ – לשחקנים האלה אין שום מחויבות.
יואל חסון: אז נגמר הסיפור.
גיא בלנקשטיין: אז אתה יכול - - - שאני אחזיר את המנוי?
יואל חסון: נכשלת, כן.
גיא בלנקשטיין: לא, אני קניתי מנוי.
גיא בלנקשטיין: קניתי מנוי.
גיא בלנקשטיין: לא רוצה לראות אותם יותר.
יואל חסון: אם נפלת בשירות שלך, אם נפלת - - -
גיא בלנקשטיין: לא אני - - -
עמיר פרץ: מה אתה עושה עם - - - בית"ר ירושלים?
יואל חסון: אני לא יכול לעבור ממך היום.
יואל חסון: אני לא יכול לעבור ממך.
גיא בלנקשטיין: אז אתה יכול לצרף לחוק הזה את כל מועדוני הספורט שאפשר להחזיר את המנוי?
יואל חסון: תקשיב לי רגע, סליחה, אין לנו הרבה זכויות פה.
יואל חסון: לדבר, זו הזכות היחידה שיש לנו.
יואל חסון: תקשיב טוב, אם אני בא אליך אחרי חמישה חודשים, ואני אומר: תשמע, השירותים שלך מלוכלכים, המכשירים שלך חלודים, המדריכים שלך אנטיפתים, אני רוצה ללכת – אתה תסתכל עליי ותגיד לי: זו לא סיבה מספקת.
יואל חסון: אתה תשכנע אותי - - -, ולא תיתן לי לצאת.
יואל חסון: אף-אחד לא ייתן לי לצאת.
יואל חסון: כדי לצאת אני צריך או להגיד שעברתי דירה, ולהביא ניירות והוכחות.
יואל חסון: גם אז יהיו לי קנסות, אגב, וזה מניסיון; אני צריך להגיד לך: חס-וחלילה, אני חולה או שברתי רגל או משהו כזה, שלא מאפשר לי להתאמן.
יואל חסון: אז גם זה, אבל גם אחרי אישורים רפואיים וכל זה.
יואל חסון: אבל אם רק מסיבה של שירות: לא נעים לי; אתה לא מפעילים מזגן בטמפרטורה הנכונה; השירותים שלכם לא טובים; - - - – לצאת זה בלתי אפשרי.
יואל חסון: בגלל הסיבה הזאת אני לא יוצא.
עמיר פרץ: אז תבדוק לפני, חבר הכנסת חסון.
קריאה: אבל על כל זה אין ויכוח.
יואל חסון: אתה יודע שזאת האמת, ברוב המכונים וברוב המקומות, ואת זה אני רוצה לבטל.
יואל חסון: אני רוצה שללקוח תהיה האפשרות, בגלל שירות, גם אם זה רק שירות, לקום וללכת.
יואל חסון: וזאת המהפכה - - -
עמיר פרץ: אתה לא בודק לפני-כן מה אתה - - -?
עמיר פרץ: חבר הכנסת חסון, לא בודקים לפני-כן לאן הולכים?
יואל חסון: שייתן לי אפשרות - - -,
יואל חסון: אפשרות - - -
עמיר פרץ: לשנה, נגמר העניין.
יואל חסון: לא מחליפים מכשירים; - - - של הכלים; המזגן לא עובד.
יואל חסון: זה קורה.
עמיר פרץ: אבל זה הסכם לשנה, זה לא הסכם ל-20 שנה.
יואל חסון: לשנה.
יואל חסון: אבל זו שנה.
עמיר פרץ: נו, אז מה?
עמיר פרץ: מה זו שנה, בחייך?
כרמל שאמה-הכהן: אם אין לעסקים כאלה זכות קיום בתנאים האלה, שלא יהיו קיימים.
כרמל שאמה-הכהן: או שמישהו יסבסד אותם.
כרמל שאמה-הכהן: לא על תסכול של לקוחות ייבנו עסקים.
כרמל שאמה-הכהן: אני לא מוכן לזה.
כרמל שאמה-הכהן: אם אתה לא יודע להרוויח בזה שלקוח נותן לך עוד - - -, אתה לא שווה את העסק.
יואל חסון: היושב-ראש כרמל אמר משפט חשוב - - -
גיא בלנקשטיין: לדמי-יציאה מסוימים הסכמנו.
גיא בלנקשטיין: אני רק אומר שלעולם הזה של שירות, אני חושב ש-KIKA הוכיחה לכולם שבעולם הזה, כשיש בעיית שירות, יש היום FACEBOOK ואינטרנט; שאם אתה לא טוב בשירות, העסק שלך לא ישרוד גם אם אתה תכבול אותו ולא תחזיר לו את הכסף אפילו על הספה, KIKA התרסקה למרות שהיה לה גב של מאות מיליונים מאחוריה.
גיא בלנקשטיין: וזו הוכחה - -
קריאה: לא טובה.
גיא בלנקשטיין: - - שהיום לצרכן יש המון כוח עם המדיה האלקטרונית.
ניצן חרותי: לא ב"קלאב-הוטל".
גיא בלנקשטיין: קודם-כל, הגעתם גם ב"קלאב-הוטל" לדיון פה.
גיא בלנקשטיין: אבל אתם רוצים לדבר.
גיא בלנקשטיין: אנחנו מדברים על התחייבות לשנה.
גיא בלנקשטיין: אצלכם יש התחייבות ל-99 שנה.
גיא בלנקשטיין: אני לא חושב שאנחנו אפילו על אותן אוזניים.
גיא בלנקשטיין: אז אני לא רוצה לדבר על משהו שאני גם לא מכיר אותו.
גיא בלנקשטיין: אבל בתחום שלנו אנחנו בעד שתהיה חובה שיהיה ללא התחייבות.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: חבר הכנסת חסון, אני - - -.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: גם חבר הכנסת יואל חסון וגם היושב-ראש כרמל שאמה, אני עדיין חושבת – אני הצעתי לך בשקט את זה, ואני חושבת שכדאי באמת לחשוב על זה: לעשות אפשרות יציאה מודולארית.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: בן-אדם שיצא שלושה חודשים, או תוך שלושה חודשים, אחרי שנרשם לשנה, ישלם 20% פר חודש, תוספת.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אחרי חצי שנה זה יכול לרדת ל-15%.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: ככל שהזמן הוא שילם על המנוי, ככה אולי הוא ישלם פחות כסף על היציאה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: ויכול להיות שזה גם יעזור לקנטרי-קלאבים באיזושהי דרך, כי זה תלוי מתי - - -
אבי אלמוג: 20%, 15%, 10% – כל רבעון.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לבוא ולעשות אולי משהו מודולארי, כי הם כבר שילמו.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: ואם יש מישהו – כי פה נשאלה שאלה מה יקרה אם בן-אדם יוצא אחרי 11 חודשים?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אז הוא ישלם הרבה פחות, כי הוא כבר בעצם שילם כמעט את כל - - -
כרמל שאמה-הכהן: אחרי 11 חודשים אין לו טעם.
כרמל שאמה-הכהן: הוא נשאר או עוזב, זה היינו הך.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אבל נשאלה שאלה כזאת אז אני - - -
קריאה: הוא לא יחדש.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני חושבת שאולי צריך לעשות.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה לא כזה מסובך.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני חושבת שאפשר יהיה לכתוב שבמידה ויצאת – מה הבעיה?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אפשר לכתוב בהסכם שבמידה ויצאת כך וכך, אתה משלם 25%; אחרי חצי שנה, 20%; אחרי תשעה חודשים – אני לא יודעת מה – 15%; וזה המינימום, נניח.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: למרות שזה מה שצריך - - -
עמיר פרץ: אבל 15% – אם הוא מסכים על 15%, אז הכול היה לך בסדר.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אבל אני לא מדברת על כל השנה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה מה שאני - - -
עמיר פרץ: להיפך, את מגדילה את זה.
עמיר פרץ: הממוצע שלך יצא 22.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אז אנחנו נוריד את הממוצע, שיהיה להם טוב.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אנחנו נוריד.
כרמל שאמה-הכהן: אז יש את ההצעה של חבר הכנסת יואל חסון ושלי.
כרמל שאמה-הכהן: אתה איתנו, חבר הכנסת עמיר פרץ?
עמיר פרץ: במה?
כרמל שאמה-הכהן: על - - -
עמיר פרץ: אני ממליץ על 10% כפשרה, שנלך בהסכמה על כולם וזהו.
כרמל שאמה-הכהן: מקובל עליכם 10% ונגמור את זה?
עמיר פרץ: יאללה, בואו נגמור את - - -.
עמיר פרץ: לשנה.
עמיר פרץ: ושר התעשייה, המסחר והתעסוקה יבחן את זה.
גיא בלנקשטיין: למה שלא - - -?
כרמל שאמה-הכהן: אתם לא מצביעים.
כרמל שאמה-הכהן: שמענו אתכם כבר.
גיא בלנקשטיין: אני יודע.
כרמל שאמה-הכהן: לא, אין טעם לשמוע עוד פעם ועוד פעם.
גיא בלנקשטיין: אני יודע שאנחנו לא מצביעים.
גיא בלנקשטיין: אבל אני חושב שמול ה-25%, 30% - - -
יואל חסון: תקימו את מפלגת חדרי-הכושר.
גיא בלנקשטיין: יכול להיות שצריך.
עמיר פרץ: חבר הכנסת מילר, - - -
אלכס מילר: אולי ניתן הכול למשרד התעשייה, המסחר והתעסוקה, ונעזוב - - -?
עמיר פרץ: תוך שנה יביאו.
עמיר פרץ: - - - בעוד שנה.
עמיר פרץ: אבל תחולת החוק מהראשון למתי?
עמיר פרץ: מתי - - -?
אלכס מילר: לא יודע.
אלכס מילר: מיידי הוא רוצה.
כרמל שאמה-הכהן: לא מיידי.
עמיר פרץ: שנה.
אלכס מילר: גם בחורף עכשיו, כל הקנטרי-קלאבים - - -
עמיר פרץ: חצי שנה, מה.
אלכס מילר: כולם מבטלים.
אלכס מילר: מחר כולם מבטלים.
אתי בנדלר: יש עוד הרבה שאלות לשאול, לפני שאתם - - -
כרמל שאמה-הכהן: חכה, עוד לא הגענו לזה.
כרמל שאמה-הכהן: אנחנו מדברים על העיקרון.
אתי בנדלר: ההגדרה של חדר-כושר לא ברורה.
אתי בנדלר: יש הרבה שאלות.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: העיקרון - - - מבטל, נקודה - - -.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: בואו נתחיל מזה.
כרמל שאמה-הכהן: לא, נו.
יואל חסון: לא, אנחנו צריכים להסכים על מספר.
יואל חסון: בואו נסכים על מספר.
עמיר פרץ: תחילת החוק, מתי אתה רוצה?
עמיר פרץ: במרץ?
עמיר פרץ: - - - בראשון במרץ.
אלכס מילר: הם לא מוכנים.
עמיר פרץ: לא, הנה הוא מוכן.
עמיר פרץ: הוא מוכן ל-10% עם תחולת החוק לראשון למרץ.
יואל חסון: מה קורה בראשון למרץ?
עמיר פרץ: כאילו להאריך לשנה.
עמיר פרץ: שנה שכוללת בעיקר את הקיץ, האטרקטיביות.
עמיר פרץ: ולא להתחיל את - - -
אלכס מילר: אחרי החורף - - -
אבי אלמוג: - - - הראשון לאפריל.
כרמל שאמה-הכהן: מתי מתחילה ההרשמה אצלכם?
אבי אלמוג: עונת המנויים היא הראשון לאפריל-ראשון לאפריל, אצלנו.
אבי אלמוג: יש מועדונים אחרים שעושים את זה 12 חודש מיום ההרשמה.
אלכס מילר: בחדרי-כושר אין אורות בכלל.
אלכס מילר: אתה יכול לבוא בכל יום.
כרמל שאמה-הכהן: בראשון לאפריל זו פתיחת השנה?
אבי אלמוג: רוב המועדונים – שוב, בגלל שאנחנו גם מתעסקים עם הרבה גופים גדולים, כמו ועדי העובדים שנזכרו כאן, שרוצים לעשות את זה פעם בשנה, בראשון לאפריל.
כרמל שאמה-הכהן: כלומר, זה יהיה לפי מועד תחילת המנוי?
אלכס מילר: אחרי החורף.
אלכס מילר: שלא כולם ירוצו לבטל עכשיו, פתאום, רק בשביל להרוויח את החורף.
אלכס מילר: והם, זהו.
כרמל שאמה-הכהן: לא, בסדר.
כרמל שאמה-הכהן: זו לא בעיה.
אבי אלמוג: ובשנה הזאת ההסכמים כבר נחתמו.
אתי בנדלר: זה שני דברים.
אתי בנדלר: כאשר קובעים, קובעים גם אם זה חל על הסכמים שנחתמו לפני התחילה.
אתי בנדלר: זו שאלה אחרת.
יואל חסון: רגע, אם בן-אדם חתם הוא יכול?
כרמל שאמה-הכהן: לא יחול.
יואל חסון: לא יחול.
כרמל שאמה-הכהן: לא חל אחורה.
יואל חסון: לא חל אחורה.
יואל חסון: יש גם הערה נוספת, אדוני היושב-ראש, שכמובן ה-10%, 8% – מה שנחליט – זה לא כולל על מי שמבטל את המנוי בגלל הוראת רופא או בגלל מעבר דירה.
כרמל שאמה-הכהן: בסדר, זה אמרנו.
כרמל שאמה-הכהן: חכה, אל תערבב שמחה בשמחה, חבר הכנסת חסון.
כרמל שאמה-הכהן: חכה רגע.
אתי בנדלר: על פטירה או יש עוד נסיבות שצריכים.
אלכס מילר: את כולם אמרת.
כרמל שאמה-הכהן: תחולה ממרץ?
אלכס מילר: תחולה ממרץ, 10% ומשרד התעשייה, המסחר והתעסוקה.
אלכס מילר: אבל תגביל אותם בתאריך, שעד מרץ יביאו.
כרמל שאמה-הכהן: רגע, ואם אתה עושה תחילה ממרץ?
עמיר פרץ: ממילא רוב ההסכמים זה כמעט הכול - - -
עמיר פרץ: אתה לא עושה כלום.
אלכס מילר: ממילא הכול חתום, מה זה משנה.
אלכס מילר: אתה אפילו יכול לעשות מהראשון לספטמבר.
עמיר פרץ: ממילא רוב ההסכמים - - -
כרמל שאמה-הכהן: מקובל עליי.
כרמל שאמה-הכהן: מקובל עליך, חבר הכנסת יואל חסון?
יואל חסון: תסביר.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לי יש קצת בעיה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני עדיין חושבת שצריך - - -
אלכס מילר: אבל תיתן את התאריך למשרד התעשייה, המסחר והתעסוקה, שיביאו את הזה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לדעתי, אם אתה הולך על משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה צריך ללכת על 15%, שזה גם ככה כואב - - -
עמיר פרץ: זהו.
עמיר פרץ: גמרנו כבר.
כרמל שאמה-הכהן: יאללה.
יואל חסון: רגע, 10% תחולה ב-?
כרמל שאמה-הכהן: תחולה בראשון למרץ.
קריאה: תחילה.
אתי בנדלר: מרץ או אפריל?
כרמל שאמה-הכהן: מרץ, מרץ.
אתי בנדלר: אבל הם אומרים שבאפריל הם מתחילים.
כרמל שאמה-הכהן: מרץ.
עמיר פרץ: מרץ.
עמיר פרץ: יודיעו להם על ביטול.
עמיר פרץ: אם הם באפריל, אז הם ייערכו לאפריל.
עמיר פרץ: החוק נכנס לתוקף במרץ.
כרמל שאמה-הכהן: הראשון למרץ.
אתי בנדלר: לא יודיעו להם, כי אם אתה מתחיל את החוק בראשון לאפריל, הוא לא חל על התקשרויות שנעשו לפני תחילת החוק.
אתי בנדלר: דהיינו, הביטול הראשון יהיה באפריל, אחרי חודש.
הילה דוידוביץ-בלומנטל: "בכל עת" זה גם באמצע חודש.
הילה דוידוביץ-בלומנטל: - - - יהיה בכל עת, זה גם.
אתי בנדלר: נכון שזה באמצע חודש.
אתי בנדלר: בכל מועד.
אתי בנדלר: כן, בסדר.
אלכס מילר: אבל אנחנו קובעים שעד לתחילת - - - כל החוזים שנחתמו, הם בעצם לא - - -
לאה ורון: מה פתאום?
אתי בנדלר: שזה לא חל על חוזים שהיו, אלא רק על חוזים חדשים.
לאה ורון: שזה לא חל על חוזים שהיו.
אלכס מילר: זה לא רטרואקטיבית.
כרמל שאמה-הכהן: לא רטרואקטיבית.
אלכס מילר: ומה עם משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה?
אלכס מילר: מתי הם - - -
כרמל שאמה-הכהן: שנייה, חבר הכנסת מילר.
כרמל שאמה-הכהן: ראשון למרץ, 10%.
כרמל שאמה-הכהן: את שאר המנגנון הבהרנו נכון?
אתי בנדלר: את שאר המנגנון אני מקווה שאולי - - -
יואל חסון: אדוני, להבהיר לפרוטוקול: לא מדובר בקנס אלא בהפרש.
יואל חסון: צריך להסביר את זה.
יואל חסון: לא קנס ולא - - -
אלכס מילר: ומה אתה קובע למשרד התעשייה, המסחר והתעסוקה?
אלכס מילר: מתי הם צריכים?
הילה דוידוביץ-בלומנטל: אוקיי, אז אין הודעה מוקדמת, נכון?
אבי אלמוג: יש הודעה מוקדמת של חודש.
הילה דוידוביץ-בלומנטל: אז - - -
יואל חסון: הודעה מוקדמת של חודש.
כרמל שאמה-הכהן: לא אין כבר הודעה מוקדמת.
כרמל שאמה-הכהן: ברגע שיש לך את זה - - -
אתי בנדלר: לא, זה במקום.
חיים פרנקל: אנחנו לא יכולים להיערך לביטול מהיום למחר.
כרמל שאמה-הכהן: אתה מקבל כסף, מה אתה רוצה?
עמיר פרץ: מגיע להם הודעה מוקדמת בפברואר.
כרמל שאמה-הכהן: אתה מקבל כסף.
עמיר פרץ: פה אתה מקבל הודעה מוקדמת עד הראשון במרץ.
כרמל שאמה-הכהן: אתה מקבל פה כסף.
גיא בלנקשטיין: לא, זה להיערכות.
גיא בלנקשטיין: אבל בשוטף, אחרי מרץ, אנחנו כבר חיים את החוק.
כרמל שאמה-הכהן: אבל קיבלת כסף במקום - - -
יואל חסון: אתה מקבל כסף.
יואל חסון: אתה רוצה הודעה מראש, זה יהיה רק הודעה מראש בלי כסף.
כרמל שאמה-הכהן: או זה, או זה.
יואל חסון: או זה, או זה.
יואל חסון: אין גם וגם.
אתי בנדלר: כמובן שדמי-הביטול עדיפים מבחינת
אתי בנדלר: כם כי - - -
אבי אלמוג: ההודעה מראש זה משהו פרוצדוראלי: - -
אתי בנדלר: הודעה מראש, זאת אומרת - - -
אבי אלמוג: - - זה שאני אוכל להתארגן - - -, לשבת איתו, לשכנע אותו, לדבר איתו.
אבי אלמוג: לא מדובר כאן – הרי אני נותן לו להתאמן בחודש הזה.
אבי אלמוג: לא שאני שולח אותו הביתה.
הילה דוידוביץ-בלומנטל: אז מה?
הילה דוידוביץ-בלומנטל: אבל זה חסר משמעות.
הילה דוידוביץ-בלומנטל: מה המשמעות אם הוא רוצה לבטל?
אבי אלמוג: כן, יודיע חודש מראש.
חיים פרנקל: גם ההתארגנות של כוח-האדם, הארכות החוגים – הכול זה חודש.
חנה וינשטוק-טירי: אבל יש דמי-ביטול.
אתי בנדלר: אז מה – גם הודעה מראש של חודש, וגם דמי-ביטול?
גיא בלנקשטיין: - - - חודש ו-15% - -
אבי אלמוג: חודש ו-15%, זה היה ביום ראשון.
גיא בלנקשטיין: - - זה יצא כבר בהסכמה.
גיא בלנקשטיין: אז עכשיו עברנו רק לחודש - - -?
יואל חסון: אבל אי-אפשר גם וגם.
יואל חסון: אי-אפשר גם וגם.
תמר פינקוס: אי-אפשר.
חנה וינשטוק-טירי: זה או דמי-ביטול או הודעה מוקדמת.
קריאה: אולי שבועיים?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: תנו להם זמן התראה, מה יש לכם?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: תגידו לי אתם, באמת.
יואל חסון: תן שבועיים, אולי.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: תנו להם זמן התראה, באמת.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מה קרה, כמו בן-אדם - - -
גיא בלנקשטיין: נתנו לנו גם זמן לנסות, לפנות למנוי, - -
גיא בלנקשטיין: - - שהוא מבקש.
גיא בלנקשטיין: לשכנע אותו שכדאי לו להמשיך.
גיא בלנקשטיין: אולי להציע לו פעילות אחרת.
גיא בלנקשטיין: יש הרבה סיבות - - -
כרמל שאמה-הכהן: יש למשרד התעשייה, המסחר והתעסוקה התנגדות לשבועיים הודעה מראש במקרה הזה?
אלכס מילר: אבל למה משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה?
תמר פינקוס: - - - ידבר רק בשם הרשות.
חנה וינשטוק-טירי: אנחנו חשבנו שזה או-או: או הודעה מוקדמת או דמי-ביטול.
כרמל שאמה-הכהן: גם אני חשבתי.
חנה וינשטוק-טירי: - - - דמי-ביטול, אז אין צורך בהודעה מוקדמת.
תמר פינקוס: אי-אפשר את שני הדברים ביחד.
כרמל שאמה-הכהן: אי-אפשר את שני.
כרמל שאמה-הכהן: ניסינו.
גיא בלנקשטיין: למה אי-אפשר?
גיא בלנקשטיין: כאילו, מה.
קריאה: כי אחרת זה עוד - - -
קריאה: היא אומרת שאי-אפשר.
תמר פינקוס: בשלב מסוים - - -
חנה וינשטוק-טירי: זה עוד דמי-ביטול, בעצם.
קריאה: זה עוד דמי-ביטול - - -
תמר פינקוס: אדוני היושב-ראש, אנחנו שעתיים, כל הזמן סביב אותו הנושא.
תמר פינקוס: אנחנו כבר מדברים על זה ישיבה שלישית.
תמר פינקוס: צעד קדימה, עשרה צעדים אחורה.
תמר פינקוס: כבר שמענו את כל הנימוקים, - -
כרמל שאמה-הכהן: זה המקסימום שאנחנו יכולים לעשות, גברת פינקוס.
תמר פינקוס: - - וענינו את כל התשובות.
תמר פינקוס: ועכשיו - - - היא ככה.
אלכס מילר: עמדתי, אם את רוצה לעשות - - -
כרמל שאמה-הכהן: גברת פינקוס, הנה, קמה מפלגת "המכונים".
כרמל שאמה-הכהן: תקום מפלגת "היודעים יותר טוב לעשות".
כרמל שאמה-הכהן: אנחנו משתדלים, מה לעשות.
כרמל שאמה-הכהן: תאמיני לי, - - -
אלכס מילר: גברתי, אם את רוצה - - - קדימה, בואי תשבי כאן - - -
אבי אלמוג: בשבילנו זה כל החיים, זה לא שלוש ישיבות.
אבי אלמוג: בשבילנו זה כל החיים, ההתעסקות הזאת.
אבי אלמוג: זה לא שלוש ישיבות.
כרמל שאמה-הכהן: בסוף האחריות היא עלינו.
כרמל שאמה-הכהן: אם באמת התחזיות השחורות שלהם יתממשו, אותנו ישימו באמצע הכיכר.
אבי אלמוג: אני לא סופר שלוש ישיבות.
אלכס מילר: שים שבועיים - - -
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: חוץ מזה, מדובר על מכוני-כושר.