GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אתי בנדלר: אנחנו מדברים על סעיף 1.
לאה ורון: חבר הכנסת כבל מחליף את חבר הכנסת עמיר פרץ וחבר הכנסת אלכס מילר מחליף את חבר הכנסת רוברט אילטוב.
שושנה רבינוביץ: יש לי הערה כאן בעניין הנוסח, שכתוב "בעד השימוש שעשה בנכס או בשירות", הרי אנחנו פה קבענו שניתן לבטל בעצם בכל עת, עכשיו כל עוד לא ביטלתי אין כל מניעה גם לחייב אותי, גם אם לא השתמשתי.
חנה וינשטוק-טירי: ברור.
שושנה רבינוביץ: אז זה לא מה שכתוב פה, כי אם כתוב "בעד השימוש", זה צריך להיות בעד התקופה טרם הביטול.
כרמל שאמה-הכהן: הכוונה ברורה.
כרמל שאמה-הכהן: אם אדם לא הגיע למכון הכושר - - -
תמר פינקוס: לדעתי זה עולה מהנוסח.
חנה וינשטוק-טירי: זה ברור מאליו.
תמר פינקוס: זה ברור מהנוסח.
סוזנה רבינוביץ: זה לא ברור מהנוסח בכלל.
סוזנה רבינוביץ: בעד השימוש, ואם לא השתמשתי?
חנה וינשטוק-טירי: יש הוראה דומה בחוק הגנת הצרכן במכר מרחוק, גם כתבנו "בעד השימוש שעשה", ברור שהכוונה היא - - -
כרמל שאמה-הכהן: יש לי שאלה, איפה נכון להבטיח – נניח שאנחנו משלימים את כל החקיקה – שלא תהיה התחכמות דרך דמי ההרשמה.
כרמל שאמה-הכהן: פתאום יקבעו דמי הרשמה, נניח אם היום 100 שקלים, יהיה 1,000 שקלים.
הילה דוידוביץ-בלומנטל: אף אחד לא יצטרף, נדמה לי.
כרמל שאמה-הכהן: אם נניח היום עלות מנוי 2,000 שקלים ודמי ההרשמה 100 שקלים.
כרמל שאמה-הכהן: אחרי החג יגידו, תן לי דמי רישום 1,000 שקלים, והמנוי 1,000 שקלים, יפצלו את זה בצורה כזו.
אתי בנדלר: אי-אפשר להבטיח את זה, כמו שאי-אפשר להבטיח שאם הצעת החוק תישאר במתווה הנוכחי שלה, בלא שתהיה אפשרות לתת איזשהו תמריץ להתמדה או ללקוח נאמן וכיוצא בזה - - -
כרמל שאמה-הכהן: בתום החוזה, בתום התקופה אפשר.
אתי בנדלר: אני לא יודעת למה הכוונה "בתום החוזה", אבל או להנחת כמות, אז יש סיכויים שהמחירים יעלו.
אתי בנדלר: זה יעלה את המחירים בשוק – צריכים לקחת בחשבון שזו לפחות תוצאה אפשרית.
כרמל שאמה-הכהן: לא הבנתי את הטיעון הזה.
יואל חסון: גם לא הבנתי.
אתי בנדלר: אתן לכם דוגמה – נניח שאתה מדבר על בריכה, אתה בא לעשות מנוי לבריכה לשנה או לשנה וחצי, השאלה אם סעיף אחר בהצעת החוק יתקבל או לא יתקבל, היום עושים בהרבה מאוד מקומות מנוי, אם אתה עושה את זה בחורף, אז הוא עושה לך לשנה וחצי אפילו, אבל נניח לשנה, המחיר הוא לצורך העניין נניח, לפי 1,000 לחודש, אני עושה את זה מאוד גס, 12,000 שקלים מנוי, אם אתה עושה את זה לחודש ייקחו לך 1,000 פר חודש.
אתי בנדלר: אם אתה עושה לשנה לא ייקחו לך 12,000 שקלים אלא 8,000 שקלים.
יואל חסון: דיברנו על זה.
אתי בנדלר: אם אתה לא תאפשר לעשות מנוי לשנה או שתאפשר לעשות מנוי לשנה, אבל תאפשר לבטל את זה בכל עת, זה אומר בעצם שאין דבר כזה מנוי לשנה אם אפשר לבטל את זה.
יואל חסון: דיברנו על כבר על זה שלא לבטל בכלל את היכולת לעשות לשנה – בהתחלה זו היתה המטרה המקורית.
יואל חסון: אני לפחות חושב שלא צריך לאסור את זה שיהיה לשנה, אבל מצד שני, לתת יכולת ביטול עם איזשהו סוג של הודעה מראש או משהו בסגנון הזה, שמאזן את ההפסד שאת מדברת עליו, וגם צריך לתת לכוחות השוק לעבוד.
יואל חסון: קודם כל, לא כל אחד יכול לבטל, זאת אומרת, הוא יכול לבטל בהתראה מסוימת של חודש-חודש וחצי, מה שנחליט, זה לא שמחר בבוקר הוא אומר, ביטלתי את המנוי, להתראות, שלום.
אתי בנדלר: אז זה לא כלול בהצעה הנוכחית.
אתי בנדלר: למשל, לגבי חדרי כושר ובריכות וכיוצא בזה אין היום תקופת הודעה מוקדמת, אבל לצורך העניין שתהיה הודעה מוקדמת של חודש.
אתי בנדלר: עשיתי מנוי לשנה ואחרי חודש אני מוסרת הודעת ביטול, אז לפי זה עשיתי בעצם מנוי לחודשיים.
אתי בנדלר: מכיוון שבעלי הבריכות יודעים את זה, הם יתמחרו את זה ככה ש - - -
כרמל שאמה-הכהן: למה חברות הסלולר לא תמחרו את ביטול הקנסות והעלו מחירים?
כרמל שאמה-הכהן: להיפך, יש לך כוח שמתחיל ללחוץ - - -
תמר פינקוס: אפשר לטעון את זה על כל עסקה.
אתי בנדלר: לגבי חברות הסלולר, אני מזכירה לאדוני שבהנהגתו נעשו הרבה מאוד מהלכים משולבים – לא רק שבוטלה הכבילה ואפשר לבטל בכל עת, אלא פתחת והגברת את השוק באמצעים נוספים רבים, ועשית את השוק למאוד-מאוד משוכלל, ויש הרבה תחרות, תחרות הרבה יותר משמעותית.
כרמל שאמה-הכהן: זה נכון, אבל פה יש לנו כבר ריבוי שחקנים.
אתי בנדלר: לא בכל נושא ולא בכל מקום.
אתי בנדלר: יש מקום שיש מכוני כושר רבים בערים, ויש מקומות שיש באזור גדול חדר כושר אחד או בריכה אזורית אחת.
אלכס מילר: מה תהיה הבעיה לעשות נגיד שלושה-ארבעה חודשים ראשונים לפי מחיר 1,500 שקל, ואז להגיד שבחודשים הבאים זה יהיה 300 שקל, אז בסופו של דבר יצאו את הדרך להתמודד.
אתי בנדלר: אפשר למצוא לכך פתרונות, אני רק אומרת שהצעת החוק בנוסחה הנוכחי – עוד לא קראנו את כל הוראותיה, איננה נותנת פתרון לשאלות האלה.
יואל חסון: לא, היא נותנת את הפתרון, אבל את חוששת מהתוצאה של הפתרון.
אתי בנדלר: זאת אומרת, אין אף אחת מהתשובות שאתה, אדוני, נתת או הצעת כדי לאזן את החשש הנכון בעצם על-ידי מתן אפשרות ביטול מיידי של שלושה ימים, כפי שזה מוצע היום.
אתי בנדלר: בעצם אומרים שאין יותר חוזים ארוכי טווח.
כרמל שאמה-הכהן: לא, אנחנו לא אומרים.
יואל חסון: כרמל, אני חייב להגיד משהו, זה גם בהמשך של הדיון הקודם על יחידות הנופש, זה גם עכשיו – תראו, זה שהיה בשוק בתחומים רבים פריצות וחוסר הגינות וקרטלים כאלה ואחרים והתנהגות לא הוגנת כלפי הצרכן, זה לא אומר שאנחנו עכשיו בגללה, בגלל החשש שהיתה כאן תקופה של סוג של הפקרות, נתחשב בתקופת ההפקרות, ובגלל זה נאזן את הפתרונות שלנו היום.
יואל חסון: היתה פה תקופת הפקרות, היה פה שוק לא הוגן, שוק לא טוב לצרכן.
יואל חסון: אנחנו צריכים לתקן אותו.
יואל חסון: אני מסכים שאני לא רוצה לראות פה התמוטטויות והתרסקויות, ואני גם לא רוצה שהצרכן ישלם את המחיר הזה.
יואל חסון: אני חייב למצוא את האיזון.
יואל חסון: לכן, אני שחושב שאם עכשיו יתחילו פה חדרי הכושר – אני אומר "חדרי כושר", זו מלת קוד לכל התחום הזה – להגיד, אוקיי, אז החודש בחודשו יהיה פתאום לא 200 שקלים אלא יהיה פתאום 500 שקלים, אז מישהו יתחרה בהם בסוף ויציע את זה ב-250 שקלים, ואז יהיה בלגן בשוק אולי בהתחלה, אבל כולם ימצאו את הדרך כדי לא לקרוס ולא ליפול.
יואל חסון: ולכן, אני לא נבהל מהדברים האלה.
יואל חסון: אני חושב שבעניין הזה צריך באמת נחישות.
יואל חסון: הפתרונות עליהם אני חושב, מה שאמרנו קודם – ההודעה המוקדמת של חודש-חודש וחצי, שבהם אדם יכול לקום ולצאת.
יואל חסון: צריך לשאול את השאלה, האם ההודעה המוקדמת – זו שאלה שאין לי תשובה עליה, נשמע מה אתם אומרים – של החודש וחצי, עדיין בתקופתה אתה מנוי או לא, זאת שאלה.
יואל חסון: כי אם אתה מנוי, אז תמשיך לקבל את השירות, רק אתה מסיים.
יואל חסון: אם אתה לא מנוי, זה סוג של קנס, של פיצוי שנתת לחדר הכושר.
יואל חסון: זאת שאלה שצריך לקבל עליה החלטה.
יואל חסון: אין לי עמדה פה.
כרמל שאמה-הכהן: אגיד לך מה ההבדל, לגישתי, בין מכוני כושר לנניח, כרטיסי טיסה או אפילו בגד שאתה רוכש ואתה מחזיר ואתה משלם איזשהו קנס.
כרמל שאמה-הכהן: כשקנית בגד בחנות או רכשת כרטיס טיסה, כבר לא מוכרים את המוצר הזה למישהו אחר.
כרמל שאמה-הכהן: במכוני כושר תמיד יש רישום.
יואל חסון: אין הגבלה.
כרמל שאמה-הכהן: אני לא מוכר לך שעה ספציפית בשבוע או משהו שחוסם את המשך השיווק.
כרמל שאמה-הכהן: יכול להיות מצב אחד שבו מכון כושר הגיע למקסימום תכולה של צרכנים - - -
יואל חסון: שהוא לא מוגדר, אגב.
כרמל שאמה-הכהן: לא, יכול להיות מצב שמפוצץ כבר וזה כבר פוגע בשירות, אבל אז באה ההודעה מראש ונותנת לזה פתרון.
כרמל שאמה-הכהן: כלומר, אם הפסקתי לשווק בגלל שכולם קנו אצלי מנויים כי אני כבר מלא, ונניח, לא יהיה מצב שלמחרת כולם עוזבים אותי, אם כולם עוזבים אותי ונותנים הודעה מראש, אני חוזר לשווק את המקומות שלהם.
כרמל שאמה-הכהן: כלומר, בניגוד לחברות תעופה, בתי-מלון או בגד או מוצר אלקטרוני שמוכרים לך, שברגע שלקחת אותו אתה משנה את מצבו של המוכר לרעה.
כרמל שאמה-הכהן: מכוני כושר תמיד ממשיכים לעבוד ולשווק אם יש להם מקום פנוי ואם הגיעו לסף, מכרו את כל מה שיש להם על המדף, אז בהגדרה אין להם משהו אחר למכור, וההודעה מראש נותנת לזה תרופה.
כרמל שאמה-הכהן: כך אני רואה את זה.
אבי אלמוג: אני רוצה לציין שני דברים בקשר לתחום שאנחנו עוסקים בו, בעיקר בריכות השחייה והקאנטרי קלאבים.
אבי אלמוג: אני חושב שגם בדיון הראשון שהיה כאן במאי אמרו גם חבר הכנסת חסון וגם חבר הכנסת אקוניס על נושא הקאנטרי קלאבים, שהוא נושא שונה מחדרי הכושר, וציינו את זה, זה מופיע גם בפרוטוקול.
אבי אלמוג: קודם כל, הענף שלנו מאוד תחרותי, יש למעלה מ-1,300 בריכות בארץ שנותנות לנו לחודש-לשלושה חודשים-לשישה חודשים-לשנה, כמעט לכל תקופה שתרצה.
אבי אלמוג: חלקם הגדול בכלל מדבר על עונתיות.
אבי אלמוג: זה עסק שפועל לשלושה-ארבעה חודשים, חמישה חודשים במקרה הטוב, כך שכל הסיפור הזה של דמי ביטול עם 5% בכלל לא יכול לחול עליו, משום שהיחסיות כאן מאבדת כל פרופורציה.
אבי אלמוג: ידוע במחוזותינו שתקופת הקיץ היא התקופה שבני ישראל, עם ישראל בא ופוקד את המועדונים שלנו ברמות אחרות לגמרי.
אבי אלמוג: גם אם נעשה כאן כמו שכתוב בסעיף 2 את החלק היחסי, אבל לא יתכן שבחודש קיצי כשאנשים יבואו, יעשו מנוי, יעשו שלושה חודשי קיץ, ב-31 באוגוסט - - -
כרמל שאמה-הכהן: תתמחר את החודשים בצורה שונה.
כרמל שאמה-הכהן: נניח עשיתי אצלך מנוי ערב הקיץ וניצלתי, כמו שאתה אומר, את הקיץ ואני רוצה להשתחרר – אם מראש אמרת לי בהסכם, יוני עד ספטמבר, סתם לדוגמה, זה כפול מאשר שאר החודשים, אז אם ביטלתי אתה לא תחזיר לי חלק יחסי פשוט, אלא את החלק שהודעת לי מראש.
כרמל שאמה-הכהן: זה פתרון.
כרמל שאמה-הכהן: אבל בלבד שתיתן לי את האפשרות כצרכן לרכוש גם את החודשים הנחותים בנפרד, שזה לא יהיה תמחור דיפרנציאלי שונה לביטול ולרכישה.
כרמל שאמה-הכהן: ואז אין לי בעיה, אני מוכן לתת לך.
כרמל שאמה-הכהן: תגיד שהקיץ מבחינתי זה כל המנוי שלך, וכל חודש בחורף אתה רוצה שקל, זכותך, אבל תיתן גם לצרכן לרכוש את החודשים האלה בשקל.
אבי אלמוג: קודם כל, לגבי החלק הראשון של ההערה אני בהחלט מסכים, ודרך אגב, גם הוצגו בפני היושב-הראש כמה טפסים של מנויים אקראיים שביקשו לבטל.
אבי אלמוג: אני יכול לדבר גם בשם חברי כאן לענף, אני חושב שאין היום כמעט מועדון – ברוח הצרכנית שקיימת בארץ בשנה-שנתיים האחרונות בעיקר – שמנוי מגיש בקשת ביטול והמועדון מחזיק אותו בשרוולים ובכוח.
אבי אלמוג: אין דברים כאלה.
הילה דוידוביץ-בלומנטל: זה לא נכון.
תמר פינקוס: ממש לא נכון.
תמר פינקוס: לצערי, ממש לא נכון.
יואל חסון: לצערי, זה לא מדויק.
יואל חסון: אני יכול לתת לך דוגמאות פרטניות וגם אחרות, לצערי.
יואל חסון: הלוואי והיית צודק.
כרמל שאמה-הכהן: אם אתה לא מחזיק, אז מה הבעיה?
תמר פינקוס: אז החוק הזה לא יפריע לך.
אבי אלמוג: מה שכן יפריע זה בסעיף 2, אותן הגדרות של חלק יחסי או החישוב שהיה כאן של 5% או חודש קודם, כל הניואנסים האלה.
אבי אלמוג: לגבי החלק הראשון שהיושב-ראש ציין לגבי דיפרנציאליות של חודשי קיץ בתחום שלנו, זה בהחלט מקובל.
אבי אלמוג: אנחנו גם יכולים להגיש הצעה קונקרטית בעניין הזה.
כרמל שאמה-הכהן: כל אחד יתמחר את זה איך שהוא רוצה.
כרמל שאמה-הכהן: יכול להיות שאחד נותן משקל מסוים בתמחור לקיץ באזור מסוים כזה ואחד אחר, אנחנו לא נתערב, תתמחר איך שאתה רוצה, ובלבד וזה יהיה הדדי, זו הכוונה.
כרמל שאמה-הכהן: אנחנו רק נגביל את זה שזה יהיה הדדי – תמחור שאתה נותן להחזר של הביטול הוא גם תמחור לרכישה.
אבי אלמוג: אני בהחלט מבין.
אבנר משרקי: מה קורה ביישובים שיש רק קאנטרי אחד, שכדי להגיע לקאנטרי השני בשביל תחרות צריך לנסוע 30-40 קילומטר?
כרמל שאמה-הכהן: תחדד אותה.
אבנר משרקי: איך נמצא פתרון לזה?
כרמל שאמה-הכהן: פתרון למה?
כרמל שאמה-הכהן: מצבם יותר טוב, כי אין להם באמת - - -
אבנר משרקי: לא, מצבם לא יותר טוב.
אבנר משרקי: אותו בעל קאנטרי יכול להגיד, לארבעה חודשי הקיץ אני רוצה על כל מנוי 1,000 שקל, כאשר משלמים היום 350 שקל.
כרמל שאמה-הכהן: למה שהוא יגיד את זה?
אבנר משרקי: אין לו תחרות.
כרמל שאמה-הכהן: אבל גם היום הוא יכול לעשות את זה כשאין לו תחרות, הוא יכול להגיד, מנוי לשנה 30,000 שקל.
אבנר משרקי: לא, היום הוא לא - - -
כרמל שאמה-הכהן: כשאין תחרות זו בעיה, אבל אנחנו לא ועדה שבונה "קאנטרים".
כרמל שאמה-הכהן: כלומר, אני לא יכול להגיד לך עכשיו, בוא נבנה לידו קאנטרי ונעשה לו תחרות.
יואל חסון: קודם כל, בעיקר אלה שהוא מדבר עליהם בפריפריה הם בעיקר בבעלות עירונית ישירה או רשות כזאת או אחרת וזה לא באמת - - -
כרמל שאמה-הכהן: אנחנו לא מפקחים על המחירים.
כרמל שאמה-הכהן: כל אחד יקבע כמה הוא רוצה והצרכן ירצה לשלם או לא.
כרמל שאמה-הכהן: אנחנו רוצים להתערב רק בעניין שלצרכן תהיה יכולת להיפרד מהמנוי אם הוא לא מרוצה מהשירות או לא מרוצה מהמתקנים.
חנה וינשטוק-טירי: בדיוק.
חנה וינשטוק-טירי: אז זה לא רק העניין של המחיר.
חנה וינשטוק-טירי: זאת אומרת, גם במקרים שבהם אין תחרות ולכאורה אין פה עניין של הורדת מחיר וכולי, צריך לזכור שמתן זכות ביטול לצרכן בעצם יביא לשיפור השירות, להתייעלות של העסק.
חנה וינשטוק-טירי: גם במקומות כאלה הם יצפצפו על הצרכן כאילו די הם לא צריכים להשקיע וכולי.
חנה וינשטוק-טירי: אז נכון, אין קאנטרי נוסף, אין תחרות, אבל אם הם ידעו שהצרכן יכול להשתחרר בכל עת, הם ידעו להחזיק את הצרכנים במובן החיובי של המלה.
כרמל שאמה-הכהן: נכון, חד-משמעית.
חנה וינשטוק-טירי: ויש לנו לא מעט תלונות על שירותים כאלה שערך השירות יורד ויורד ויורד וצרכנים לא יכולים לעשות עם זה שום דבר, אין להם אוזן קשבת, הם מתלוננים, לא עונים להם.
תמר פינקוס: הבוקר בדרך לכאן קיבלתי במייל תלונה.
חנה וינשטוק-טירי: אנחנו מקבלים תלונות כאלה, אבל זה לא רק העניין של התחרות והמחירים, זה גם העניין של שיפור השירות לצרכן, להתייחס לצרכן בכבוד.
אבי אלמוג: תלונה שקיבלת הבוקר, ואני מניח שאפשר לקבל תלונות על כל תחום צרכני.
תמר פינקוס: אני מקבלת, לצערי.
אבי אלמוג: בסדר.
אבי אלמוג: אני מתאר לעצמי שאת מקבלת וגם אנחנו מקבלים ופועלים עד כמה שיותר.
אבי אלמוג: אני רוצה להבהיר עוד משהו, כשמדברים היום על בריכות שחייה או מרכזי ספורט – המרכזים האלה נהפכו ברבות השנים למרכזים קהילתיים כמעט לכל דבר.
אבי אלמוג: יש לי כאן דוגמה של מרכז ספורט באריאל או מרכז ספורט בחולון או מרכז ספורט בכפר-סבא - - -
כרמל שאמה-הכהן: תסביר לי מה החשש שלכם.
אבי אלמוג: אנחנו מפעילים מעבר למתקנים הרגילים 150 שעות חוגים.
תמר פינקוס: לחוגים יש חקיקה ספציפית בחוק הגנת הצרכן.
תמר פינקוס: "חוגים" מעוגן מזמן גם אם זה במסגרת של קאנטרי קלאב.
תמר פינקוס: זה לא היום.
תמר פינקוס: חוגים אפשר לבטל כבר מזמן.
חנה וינשטוק-טירי: לא הכנסנו חוגים.
חנה וינשטוק-טירי: אמרנו שלא נכניס חוגים.
יעל כהן-שאואט: לא, רק תוך 14 יום.
כרמל שאמה-הכהן: פה לא הכנסנו את החוגים.
כרמל שאמה-הכהן: דיברנו על החוגים ולא הכנסנו אותם לחוק.
אבי אלמוג: אבל זה חלק בלתי נפרד מהעשייה היומיומית שלנו.
כרמל שאמה-הכהן: אז כנראה שלא הבנתי אותך.
אבי אלמוג: אם בן-אדם בא בסוף החודש ואומר, רבותי, מספיק, יש היום עשרות מדריכי חוגים ועשרות פעילויות בחוגים, ואמר גם - - -
יואל חסון: אבל סליחה, בחדרי הכושר בקאנטרי ובכל אלה, הנושא של החוגים משתנה כל יום - - -
אבי אלמוג: לגמרי לא.
יואל חסון: סליחה, אני מכיר את התקנות.
יואל חסון: נכון שאתה נרשם לחוגים ומתמלאים אולמות וכאלה, אבל זו לא הרשמה, אלא אם כן היא עולה כסף בנפרד מהמנוי.
יואל חסון: מה שעולה בנפרד מהמנוי אני מסכים אתך, זה סיפור אחר, וזה גם נכנס לקטגוריה אחרת.
יואל חסון: מה שהוא חלק מהשירות הכולל, אז זה דבר שמשתנה, באים בבוקר, לא באים בבוקר, בן-אדם פותח "פילאטיס", הגיעו עשרה ולא הגיעו 20 כמו שהוא ציפה, זה משתנה.
אבי אלמוג: הוא לוקח מורה ל"פילאטיס" ומתחייב לה לעשרה חודשי עבודה.
יואל חסון: אבל זה קורה לך כל יום.
יואל חסון: כמה פעמים לא הגעתי לחוג מסוים בחדר כושר למרות שחשבתי שאגיע, אבל לא הגעתי.
יואל חסון: מישהו עשה לי משהו?
יואל חסון: מישהו בגלל זה פיטר את המורה למשהו?
יואל חסון: אז זה עניין אחר.
יואל חסון: אם אתה גובה סכום ספציפי על החוג ופתחת הרשמה לחוג זו כבר קטגוריה אחרת שלא מדברת על החוק, זה כשלקחת סכומים מעבר למנוי.
יואל חסון: אתה בא ואומר, בגלל שהוא כבר מנוי, אז אם הוא הולך לי, אז גם הולך לי התשלום הנוסף על החוג, וזה סיפור אחר שלא קשור.
גיא בלנקשטיין: הרשת שלנו מפעילה 25 מועדונים בישראל, מחציתם הם קאנטרי קלאבים ומחציתם בתוך תאגידים גדולים, בחלקם אפילו חברות התקשורת שגזרתם עליהם גזירות.
יואל חסון: אגב, מה ההגדרה, סתם, סליחה שאני מפריע לך, לקאנטרי קלאב ולא קאנטרי קלאב, מהו קאנטרי ומהו לא קאנטרי?
גיא בלנקשטיין: אם תדעו להגדיר, שאלה טובה.
יואל חסון: מה, קאנטרי זה שיש בו בריכה או אין בריכה?
גיא בלנקשטיין: לא, ממש לא.
גיא בלנקשטיין: יש הרבה מועדוני כושר בישראל עם בריכות.
גיא בלנקשטיין: ההגדרה לקאנטרי זה - - -
כרמל שאמה-הכהן: יואל, תן לנו.
יואל חסון: לא, זו שאלה מעניינת.
כרמל שאמה-הכהן: לא, אל תפזר את הדיון.
גיא בלנקשטיין: קאנטרי זה מונח ארכאי שהגיע מחוץ-לארץ כשההסתדרות בנו פעם קאנטרי.
כרמל שאמה-הכהן: אדוני, לעניין.
גיא בלנקשטיין: יושבים פה החברה של ארגוני הצרכנים ואומרים שנצטרך לדעת להתייעל ולתת שירות ולנהל את עסקנו כמו שצריך.
גיא בלנקשטיין: אני שואל את הגב', מתי היא ניהלה עסק פעם אחת?
גיא בלנקשטיין: מתי היא בחרה לגייס מאות ואלפי עובדים להתחייב להם למשכורות, גם בעתות משבר, להחליט החלטות?
גיא בלנקשטיין: חדרי כושר וקאנטרי קלאבים היום – אני לא יודע אם אתם יודעים – נבנים רק על-ידי זה שרשות מוציאה את זה למכרז BOT – בא יזם פרטי, משקיע 50 מיליון שקל בבנייה של קאנטרי, מתחייב להחזיק את המתקן ולמסור אותו לרשות מקומית אחרי 25 שנה כמו חדש, כולל כל הציוד, לעבודה לרשות המקומית.
גיא בלנקשטיין: יש התחייבויות אדירות בעסקים האלו, עסקים עם מרווחים קטנים, יש משרד אוצר שנתן לוועדה הזאת קצת מידע ואמר שזה אחד הענפים התחרותיים ביותר בישראל.
גיא בלנקשטיין: ישבו פה "קלאב הוטל", ואין לי משהו רע להגיד על "קלאב הוטל" או טוב על "קלאב הוטל", אבל יש להם 40,000 לקוחות, והם הצליחו להביא לפה עשרות צרכנים מתוסכלים.
גיא בלנקשטיין: יש לנו בענף הכושר ובריכות השחייה והקאנטרי קלאבים מעל מיליון צרכנים, אחד לא בא לדיונים שלכם.
גיא בלנקשטיין: אין פה סוגיה באמת מהותית.
גיא בלנקשטיין: החוקים שחוקקו בוועדה הזו לטובת ההסכמים או העסקה הקצובה ואיך יוצאים וחובה לתת אפשרויות ביטול פתחו את השוק הזה לתחרות מטורפת – המחירים ירדו בשנתיים האחרונות במעל 20% בממוצע בכל הענף על כל סוגיו; העלויות התייקרו בעשרות רבות של אחוזים, חלקם בגלל החלטות שהתקבלו בשולחנות הכנסת, וחלקם כי זו תחרות או זה המשק העולמי.
גיא בלנקשטיין: אנחנו צריכים לדעת לקבל החלטות, התחייבנו לחוזים, כמו שאמרתי לעשר ו-20 שנה.
גיא בלנקשטיין: הצרכנים בסך הכול היום בענף שלנו לא מתחייבים ל-99 או 999, לשנה אחת.
גיא בלנקשטיין: כשלמדתי פעם דיני חוזים, יש גם עניין של תום לב גם במשא ומתן ובחוזה.
גיא בלנקשטיין: אם כבר הוועדה הזאת חוקקה חוק שמחייב אותנו בתקנון, שעליו חותם הצרכן והוא לשנה, והוא יכול לצאת אחרי 14 יום, חלקנו גם נותנים לו אפשרות יציאה אחרי חודש.
גיא בלנקשטיין: חוקקנו את הדרכים בהם הוא יכול לבטל ותוך כמה זמן אנחנו צריכים כבר להתייחס למה הוא יום הביטול, כדי לעשות את החישובים.
גיא בלנקשטיין: אני חושב שפה קצת מרחיקים לכת, כי מחר אני יכול לשאול - - -
כרמל שאמה-הכהן: ממה אדוני חושש בדיוק?
כרמל שאמה-הכהן: מה יקרה?
כרמל שאמה-הכהן: נניח שעכשיו עבר החוק, יש חודש הודעה מראש, מה קורה - - -
גיא בלנקשטיין: אגיד מה שונה בינינו למשל לענף הסלולר, שאתם גאים בחקיקה לגביו – ענף הסלולר, לכולנו פה יש מכשיר, 99% מהאזרחים בישראל מחזיקים היום מכשיר, לפחות אחד, הרי יש יותר מכשירים מאזרחים בישראל.
גיא בלנקשטיין: היו שלוש חברות שהתחרו על אותם 100% מהאוכלוסייה.
גיא בלנקשטיין: בענף הכושר בישראל יש מעל 1,000 מנהלים ובעלי עסקים שמפעילים את אותם מועדונים, ואני מדבר על מועדוני הכושר, יש עוד 1,300 בריכות שמדברים עליהם פה, והיום בריכות ו"קאנטרים" זה תחרות לחדרי כושר, מועדוני כושר, "סטודיואים" לחוגים וכל האלמנטים האלו – יש תחרות ערה.
גיא בלנקשטיין: אנחנו היום משרתים 12% מהאוכלוסייה, רוב האוכלוסייה לא עושה פעילות ספורט.
גיא בלנקשטיין: כשאנחנו עושים שיווק, כמו שהגדרת קודם, כדי לשכנע אנשים לבוא ולהירשם, זה להגיד לבן-אדם, תפסיק לחיות חיי נוחות.
גיא בלנקשטיין: וכשאמר לך הרופא שאתה צריך לאכול נכון, להתאמן, לשמור על עצמך, אנחנו המקום, אבל אתה יודע כמה קשה לכל אחד לעשות את זה.
גיא בלנקשטיין: לנו יש מועדון בבית-החולים "שיבא", במלונית שיקום הלב.
גיא בלנקשטיין: אנחנו מורידים אלינו אנשים יומיים אחרי אירוע לב ביחד עם רופא והולכים על הליכון, והם חוזרים אלינו אחרי חצי שנה, אחרי שהם חזרו לעשן - - -
גיא בלנקשטיין: מה שאני חושש זה שבכל העולם – ואם אני חושב שהיו לוועדה הזו – הגשנו חומרים וגם דיברנו עם חלקכם - - -
כרמל שאמה-הכהן: אני שואל אותך עוד פעם, פעם רביעית, אתה יכול להודות שאין לך ממה לחשוש.
גיא בלנקשטיין: אז אני רוצה להשלים את המידע.
כרמל שאמה-הכהן: אז תענה ממה אתה חושש.
גיא בלנקשטיין: בכל העולם העניין של התחייבות לשנה או יותר בעולם של הכושר, זה מגיע כהטבה ומשהו לטובת הצרכן, לא כמשהו לרעת הצרכן.
גיא בלנקשטיין: בגלל ששינוי הרגלים, שינוי דפוסי חיים זה משהו שלוקח זמן וצריך להרגיל בן-אדם לשנות את ההרגלים שלו.
גיא בלנקשטיין: איך אתה משכנע אותו?
גיא בלנקשטיין: בהטבה כלכלית לאורך זמן.
גיא בלנקשטיין: תתחייב לזמן, גם לנו זה כלכלי שתהיה פה לאורך זמן, אנחנו ניתן לך מחיר טוב יותר.
גיא בלנקשטיין: ההצעה כמו שהיא היום, אם זה 5% וגם אם זה יהיה 25% אומרת, אין פה יותר – וגם אתם אמרתם את זה פה על השולחן – עסקה קצובה.
גיא בלנקשטיין: אין פה יותר עסקה לשנה.
גיא בלנקשטיין: אנחנו מדברים על שנה.
גיא בלנקשטיין: בממוצע נגיד, אנשים אחרי חצי שנה עוזבים, על מה אנחנו מדברים?
גיא בלנקשטיין: אתם צריכים לתת לנו את ההזדמנות כמו שעושות כל המדינות המפותחות היום – ארצות-הברית, אנגליה, מדינות סקנדינביה, רוב מדינות אירופה – המדינה כבר מסבסדת את חדרי הכושר.
יואל חסון: זאת שאלה אחרת.
גיא בלנקשטיין: שישווקו, שיעשו, ומתי הן מסבסדות?
גיא בלנקשטיין: כשחדר הכושר מוכיח שהצרכן התמיד מעל חצי שנה, רק אז הסבסוד.
גיא בלנקשטיין: אז אתם צריכים לעזור לנו לגרום להם להתמיד.
כרמל שאמה-הכהן: גיא, אתה עדיין לא נוגע בשאלה – ממה יש לך לחשוש.
גיא בלנקשטיין: מזה שאני לא יכול לנהל כלכלית את העסק שלי.
גיא בלנקשטיין: כל יום אנשים יבואו וילכו.
כרמל שאמה-הכהן: זה טיעון כללי.
תמר פינקוס: כל עסק זה ככה.
גיא בלנקשטיין: אנחנו נמצאים בחודש של חגים, אנשים נוסעים, עכשיו הם יבטלו.
גיא בלנקשטיין: אני יכול מבחינת דיני עבודה לא לשלם ימי חג לעובדים שלי כי אין עבודה?
גיא בלנקשטיין: אני לא יכול.
כרמל שאמה-הכהן: הטבה לצרכן אנחנו בעד שתיתן, אבל לא תמורת כבילה שלו.
כרמל שאמה-הכהן: יש לך צרכן מתמיד, אתה תבחר אחרי חצי שנה, אחרי שנה, תן לו הנחה, תן לו הטבה.
כרמל שאמה-הכהן: לא שההטבה תהיה תמורת זה שהוא מתחייב לא לעזוב אותך גם אם אתה רע בשירות, רע בתחזוקה של המתקנים, רע בצפיפות של המתאמנים, לא נותן לו את הפינוק שהוא מצפה, או את השירות המקצועי שהוא מצפה.
כרמל שאמה-הכהן: תן לו הטבה שהיא באמת הטבה על נאמנות, לא הטבה על כבילה.
כרמל שאמה-הכהן: אני נגד הטבות על כבילה.
כרמל שאמה-הכהן: אני בעד הטבות על צרכן נאמן.
גיא בלנקשטיין: אבל זה לא קיים היום בשוק שלנו.
יואל חסון: אז תמציא את זה.
יואל חסון: למה שלא תעשה - - -
גיא בלנקשטיין: לא, לא קיימת כבילה היום.
גיא בלנקשטיין: חבר'ה, זה הסכם לשנה.
קריאה: שנה זו כבילה.
גיא בלנקשטיין: נותנים אפשרויות ביטול, אפשר אחרי 14 יום, אחרי חודש.
תמר פינקוס: אז אין לך בעיה אם לא קיימת כבילה.
יואל חסון: תן לי לשאול אותם, למה לדוגמה אצלכם לא תתחילו מזה שהחודש הראשון יותר יקר, הוא הכי יקר, והמחיר לחודש יורד יותר ויותר ככל שאתה מתמיד.
יואל חסון: כל מיני הטבות כאלה שישאירו אותך בתוך רצון להישאר, לא מזה שאתה כובל אותו לשנה.
יואל חסון: זה לא יהיה לאורך זמן, אתה חייב לשנות את הדיסקט, להפוך את הדיסקט ולחשוב אחרת.
כרמל שאמה-הכהן: ברור לי שזה לא נעים למפעילים של חדרי כושר, שהם יודעים שכל הלקוחות שלהם יכולים כל יום לקבל החלטה מחדש.
כרמל שאמה-הכהן: כמו שאני בוחר, נניח, איפה לקנות את הבגד שלי או את הסלולר, אני כל יום יכול לעבור חברה.
כרמל שאמה-הכהן: זה יותר תחרות, אין ספק, אבל מתרגלים לזה ובסוף זה טוב לכולם.
כרמל שאמה-הכהן: אם אתה טוב כמו שאתה אומר – אתה מנהל במקצועיות, היום כשאתה רוצה להציע, נניח מבצע טוב לקלוט חדשים, רוב הלקוחות בשוק כבולים, אין לך למי לפנות, כי נניח שנתת לי הצעה טובה, ואני כבר מנוי ברשת המתחרה שלך, מה אעשה עכשיו?
כרמל שאמה-הכהן: כלומר, יש תחרות סך הכול על אחד חלקי 12 מהשוק, 80% מהשוק כבול.
כרמל שאמה-הכהן: זה לא שוק שאתה כמפעיל חדר כושר שהוא מקצוען, שהוא יעיל, רוצה להתחרות בו.
כרמל שאמה-הכהן: להיפך, אם אתה כזה טוב, ברגע שאני פותח לך, כל המתעמלים חשופים לשיווק.
כרמל שאמה-הכהן: תיתן להם הצעה טובה, תהיה זרימה אליך.
כרמל שאמה-הכהן: תוכל לתת הטבות, אף אחד לא מונע ממך.
כרמל שאמה-הכהן: תן להם פרסים, תן להם הטבות, תן להם מתנות בלי קשר לכבילה.
כרמל שאמה-הכהן: צרכנים הם גם רציונליים, אם טוב להם הם לא קמים ועוזבים.
כרמל שאמה-הכהן: מה הוא צריך לתת לך הודעה מראש, ללכת לחפש מקום אחר ולהירשם, להיבדק עוד פעם אצל רופא - -
לאה ורון: לשלם את הקנס.
כרמל שאמה-הכהן: - - מה הוא צריך?
כרמל שאמה-הכהן: הוא רגיל למקום, הוא יודע איך להגיע, הוא יודע איפה להחנות את הרכב - - -
גיא בלנקשטיין: זאת בדיוק הבעיה בענף הזה, ולכן ההתחייבות לטובת הצרכן, כי הצרכן בחודש הראשון - - -
כרמל שאמה-הכהן: אתה מחליט לצרכן?
גיא בלנקשטיין: אם לצרכן טוב, זה צרכן שכבר הצלחנו להטמיע לו הרגלים – כמו שאמרתי, רק ל-12% מהאנשים.
גיא בלנקשטיין: דרך אגב, זה הענף בעולם שמשווק בהכי הרבה כסף, ולא על-ידי בעלי עסקים.
גיא בלנקשטיין: גם המדיות הכתובות שהורדתם מהחוק, אבל גם המדיות של הצלמים שהיו פה.
גיא בלנקשטיין: אין היום מדיה שלא כול יום טורחת להסביר למה כדאי לעשות איזושהי פעילות גופנית, למה להימנע מפעילות אחרת, או ממאכלים מסוימים.
גיא בלנקשטיין: יש לנו את השיווק הכי אגרסיבי בעולם.
גיא בלנקשטיין: עדיין בישראל הצלחנו להגיע ל-12%.
גיא בלנקשטיין: בעולם כולו היום ענף הספורט שיש בו את כמות המתאמנים הכי גדולה בעולם, זה חדרי הכושר.
גיא בלנקשטיין: זה בגלל שמעודדים את ההתחייבות.
גיא בלנקשטיין: שינוי הרגל – תגיד לבן-אדם, תפסיק לעשן אבל אל תתחייב, אם מחר בא לך סיגריה תעשן.
גיא בלנקשטיין: אתה לא תשכנע אותו להפסיק לעשן.
גיא בלנקשטיין: ההתחייבות היא אבן יסוד של הענף הזה בעולם.
גיא בלנקשטיין: אני מזמין את כל חברי הוועדה, אני מוכן שתבואו אתי, אני יושב פעם בשנה בשולחן עגול של בעלי מועדונים בכל העולם, ויש עכשיו במרס בלאס וגאס תערוכה כזאת, ואתם מוזמנים.
לאה ורון: לשם אנחנו מוכנים לבוא.
גיא בלנקשטיין: שנה שעברה העלנו להם את רוח החקיקה.
גיא בלנקשטיין: מה שהם אמרו זה, חבר'ה, תנעלו ותעברו מדינה, זה מה שמספרים לך בעלי מועדונים מהעולם המערבי המפותח.
גיא בלנקשטיין: אנחנו הולכים פה כרגע למתכונת של מזרח אירופה, מקום שפשוט אין היום ישות משפטית.
גיא בלנקשטיין: מדינה שיכולה לאכוף חוזה אם בן-אדם מפר אותו, וזו הסיבה – אין להם אמצעי תשלום לשנה, זה או מזומן עכשיו לשנה, לכן הם לא התפתחו לאן שהתפתחנו.
גיא בלנקשטיין: אנחנו מדינה מפותחת.
גיא בלנקשטיין: בואו נתייחס אל עצמנו כמדינה מפותחת.
גיא בלנקשטיין: גם לשולחן הוועדה לא באנו רק להתלונן.
יואל חסון: יש לך פתרון?
יואל חסון: יש לך הצעה?
גיא בלנקשטיין: נתנו פתרון.
גיא בלנקשטיין: קיבלתם פתרון.
אלכס מילר: מה הפתרון?
גיא בלנקשטיין: קודם כל, כרגע בוטל פה העניין של עסקה לשנה.
גיא בלנקשטיין: שתהיה עסקה לשנה, אבל שכל מועדון כושר בישראל יחויב לתת מנוי בלי התחייבות, יחויב להציע הצעה כזאת, ושההפרש ביניהם לא יעלה על 35%.
גיא בלנקשטיין: בכל יום בשנה כשיבוא אותו מנוי ויבקש להשתחרר, בהודעה של חודש מראש – בכל זאת אנחנו צריכים קצת היערכות, יש לנו עובדים, יש לנו התחייבויות לבעלי נכסים, יש לנו התחייבויות ותשלומים לספקים – באותו חודש יעשו אתו את ההתחשבנות, וכל ההתחשבנות תהיה שכל מה שהוא יצטרך להשלים זה את ההפרש כאילו הוא נרשם ללא התחייבות.
גיא בלנקשטיין: זה הכול.
גיא בלנקשטיין: לא צריך אחוזים ולא כלום.