GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יואל חסון: אין לי איך עושים את זה.
גיא בלנקשטיין: גם שכר עבודה של מי שמטפל בביטול?
כרמל שאמה-הכהן: מה זה שכר עבודה?
כרמל שאמה-הכהן: מי שכותב לו את - - -
תמר פינקוס: רק על העמלה של ביטול העסקה בחברת האשראי.
גיא בלנקשטיין: וגם יש בן-אדם שיושב ועובד בעניין הזה.
הילה דוידוביץ-בלומנטל: אבל זה דמי הביטול, אז מה דמי הביטול מגלמים?
גיא בלנקשטיין: מעבר לדמי הביטול עוד הוצאות ישירות.
יואל חסון: לדעתי ההפרש בין החודש בחודשו לבין המנוי השנתי.
תמר פינקוס: אבל יש לנו דמי ביטול.
תמר פינקוס: חבר הכנסת חסון, קבענו דמי ביטול בתקנות.
חנה וינשטוק-טירי: זה דמי ביטול.
חנה וינשטוק-טירי: הרי מה קבענו – קבענו שאפשר לבטל בכל עת, צריך לתת הודעה מוקדמת – את זה אפשר להוסיף, כי אין את זה בנוסח – גובה של דמי ביטול.
יואל חסון: מה זה דמי ביטול?
כרמל שאמה-הכהן: פה קבעו 5%.
יואל חסון: 5% ממה?
יעל כהן-שאואט: מהיתרה.
חנה וינשטוק-טירי: קבענו 5% מערך העסקה למשך שנה כפי שנקבעו בהסכם המקורי.
חנה וינשטוק-טירי: רוצה לדבר על 7% ולא 5%?
כרמל שאמה-הכהן: חנה, תני לי למקד את המציע.
כרמל שאמה-הכהן: לא משנה איך אתה קורא לזה – ההפרש בין חודש לשנה, קנס יציאה, דמי ביטול – מספר האחוזים שלדעתך הוא מידתי – נא לא להפריע, חברים.
תמר פינקוס: פה יש 5%, אתה רוצה 7%?
תמר פינקוס: יש כאן.
תמר פינקוס: יש פה דמי ביטול.
כרמל שאמה-הכהן: אתה חבר חדש-ישן בוועדת הכלכלה, אבל לא היית בפרק כשקבענו את הקנסות המופחתים לסלולר.
כרמל שאמה-הכהן: פעם היה דיון שלם, היתה הצעת הממשלה על אחוז מסוים, היה ויכוח בתוך הוועדה לפני שבוטלו הקנסות לגמרי.
כרמל שאמה-הכהן: הקנס שנקבע פה בסוף הדיון היה 8% מיתרת התקופה.
יואל חסון: מיתרת התקופה.
כרמל שאמה-הכהן: כלומר, אם מישהו מבטל כמובן יום לפני סוף המועד הקנס שלו הוא אפס, כי גם אין מהות כלכלית לביטול.
כרמל שאמה-הכהן: אם מישהו ביטל יום אחרי שהוא הצטרף, אז 8% מסך העסקה ולינארי לאורך התקופה.
אלכס מילר: אם נגיד, המנוי שלך 2,400 ואחרי - - -
כרמל שאמה-הכהן: בשפת העם חודש לשנה לפי הפרופורציה.
יואל חסון: אני מקבל את ההצעה.
אלכס מילר: אני רק מבקש לפצל את הקאנטרי קלאב.
יואל חסון: להחריג את הקאנטרי.
יואל חסון: אני גם מסכים לזה.
אלכס מילר: ואני חושב שהסיכון הוא מאוד גבוה כאן בעניין של - - -
כרמל שאמה-הכהן: אוקיי, שני חברים כאן מבקשים לפצל את הקאנטרי.
כרמל שאמה-הכהן: חבר הכנסת כבל?
חנה וינשטוק-טירי: רגע, מה זה קאנטרי?
חנה וינשטוק-טירי: למה הכוונה "קאנטרי"?
תמר פינקוס: אנחנו לא יודעים מה זה קאנטרי.
כרמל שאמה-הכהן: קודם כל נראה שיש רוב בוועדה.
יואל חסון: לא, אני צריך להגדיר.
יואל חסון: אדוני, זו הערה חשובה.
יואל חסון: אם לא תהיה הגדרה ברורה, אני לא מוכן.
כרמל שאמה-הכהן: ברור, חכה, עוד לא הגענו לזה.
חנה וינשטוק-טירי: הגדרה של מכון כושר יש היום בחקיקה, אבל של קאנטרי - - -
הילה דוידוביץ-בלומנטל: היא מאוד כללית.
חנה וינשטוק-טירי: יש התייחסות בתקנות ביטול עסקה למועדון ספא, מועדון בריאות – זו הכוונה?
אלכס מילר: מועדון קהילתי, פעילות קהילתית.
תמר פינקוס: ואם הוא לא קהילתי.
כרמל שאמה-הכהן: אדרבה ואדרבה, אם יש כבר – אני מבקש לא לדבר לא ברשות דיבור – הגדרה בחקיקה של מכון כושר, אז מתייחסים רק אליה, ועל-ידי זה החרגתי.
הילה דוידוביץ-בלומנטל: היא מאוד כללית ורחבה.
יעל כהן-שאואט: גם הקאנטרי קלאב נכנס לזה, לדעתי.
הילה דוידוביץ-בלומנטל: היא אומרת: מקום שבו מתאמנים במכשירים המפעילים את השרירים בתנאים של מאמץ גופני.
הילה דוידוביץ-בלומנטל: זו מין הגדרה - - -
תמר פינקוס: אבל זה ישנו גם בקאנטרי.
אתי בנדלר: חבר הכנסת מילר, אין כרגע מה לפצל.
אתי בנדלר: התוספת הרביעית כלולה בהצעת החוק שפורסמה ברשומות לחוק, אין לי מה לפצל.
אתי בנדלר: אבל בהתאם למוצע ניתן לשנות את התוספת הרביעית בתקנות של שר התמ"ת ובאישור הוועדה.
אתי בנדלר: זאת אומרת, כדי להכניס את זה, זה לא מצריך שלוש קריאות.
כרמל שאמה-הכהן: קשה להפריד פה בהגדרות, כי ההפרדה מאוד מלאכותית.
כרמל שאמה-הכהן: זה ברור, אין פה הפרדה באמת עניינית.
כרמל שאמה-הכהן: יש פה הפרדה מלאכותית, אבל אפשר אולי אם אתם רוצים, אפשר לנסות לעשות אותה.
אלכס מילר: רבותי, אנחנו קובעים שהחוק הזה – אחרי ששר התמ"ת מעביר לכאן תקנות עם הגדרות ברורות – יכלול רק מכוני כושר ולא יכלול קאנטרי במקום שיש פעילות קהילתית.
אלכס מילר: אני פחות מחפש כאן פתרונות של בריכות ומכוני כושר לעיר, אני מחפש את הפתרונות שנותנים כאן מענה קהילתי, כל הנושא של החוגים, הדברים השוטפים שבעצם - - -
יואל חסון: נושא החוגים לא מעניין.
יואל חסון: זה הנושא של קיץ, חורף – אני מסכים.
אלכס מילר: כן, אבל אז בסופו של דבר מאיפה הוא ייתן את הפתרונות האלה.
אלכס מילר: את כל המדריכים הוא מממן מהמנוי, אז מה לעשות?
אלכס מילר: אז או שכופים את זה בעניין של התקנות, ואז הם יביאו את התקנות, ואז נהיה בטוחים שזה רק נכנס על העניין של - - -
יואל חסון: שנייה, אלכס, יש לי הצעה, תקשיבו, חבר'ה, דיברנו על חדרי הכושר, גם אני לא רוצה עכשיו לפטור את חדר הכושר שנמצא ב"קאנטרי קלאב דקל" בתל-אביב.
יואל חסון: אני לא רוצה ששם ימשיכו לחייב אנשים.
יואל חסון: דיברנו על חדרי כושר, על הפרק של חדרי כושר.
יואל חסון: אם מחר "קאנטרי דקל" יבין שיש חוק שמדבר על חדרי הכושר הוא יצטרך לפצל שני מנויים, לעשות איזה נוהל חדש בעניין הזה.
יואל חסון: דיברנו רק על חדר כושר.
יואל חסון: בואו נתמקד בחדר כושר.
תמר פינקוס: צודק חבר הכנסת חסון, לא צריך להחריג את הקאנטרי, אלא כשאנחנו אומרים "חדר כושר", הם יצטרכו לפצל את זה.
כרמל שאמה-הכהן: אמרתי, בסדר, בואו נראה קודם כל מה שהוועדה רוצה.
כרמל שאמה-הכהן: בואו נראה קודם כל שהוועדה רוצה לא להתייחס לקאנטרי.
יואל חסון: מדברים רק על חדר כושר.
יואל חסון: לא, זה הרי לא יפטור את חדרי הכושר, מדברים על קאנטרי עכשיו.
כרמל שאמה-הכהן: חברים, אנחנו כבר אחרי שעות של דיונים, אין לי את הסבלנות להפרעות בשעה הזו כמו בתחילת היום.
כרמל שאמה-הכהן: על הגובה אני מבין שיש הסכמה פה אחד.
כרמל שאמה-הכהן: לגבי ההבחנה בין מכון כושר לקאנטרי קלאב, היית ער לדיון שפה?
כרמל שאמה-הכהן: יכול להיות שגם אין לך דעה.
איתן כבל: הייתי ער לגמרי, אני עדיין לא יודע – אין לי דעה ברורה חדה.
כרמל שאמה-הכהן: יש לכם רוב שאתם רוצים להפריט.
יואל חסון: בסדר, לא יודע אם אלכס ואני מסכימים.
יואל חסון: חדר כושר שנמצא בתוך קאנטרי מחויב לחוק הזה בגלל שהוא בתוך קאנטרי.
אלכס מילר: אבל אין לך תשלום נפרד לחדר כושר.
תמר פינקוס: אז הם יפצלו.
יואל חסון: שיפצלו.
אלכס מילר: אבל איך בן-אדם נכנס לחדר כושר?
אלכס מילר: איך תדעי שהוא - - -
יואל חסון: היום יש את זה.
יואל חסון: סליחה, אדוני, זה חשוב להגיד, היום מכיוון שאנשים קונים בקאנטרי קלאב גם כרטיסיות וכל מיני דברים כאלה, אדם שקונה כרטיסייה, תמיד הכרטיסייה היא רק לבריכה ולעניינים.
יואל חסון: המכונים בכל הקאנטרי שאני מכיר, יש בהם תמיד מחסום, ואתה צריך להעביר את הכרטיס שלך כדי להיכנס לתוך חדר הכושר עצמו.
יואל חסון: לא נכנס מי שרוצה חופשי, גם אגב מטעמי אישור בריאותי וכל הדברים האלה.
יואל חסון: חדר הכושר חייב להיות מתוחם בלי קשר.
יואל חסון: אז יצטרכו למכור מנוי – אגב, חלק מוכרים את זה, שזה יהיה עם חדר כושר או בלי חדר כושר, כמו שמוכרים מנוי לסוף שבוע או בלי סוף שבוע.
יואל חסון: אז יעשו את זה גם.
אלכס מילר: זה קצת בעייתי.
יואל חסון: אבל זה צריך להיות ברור בחוק, שלא יהיה כאן לקונה, גברתי היועצת המשפטית.
אלכס מילר: זה יהיה קצת בעייתי לאכוף את זה, כי ברגע שבן-אדם - - -
תמר פינקוס: נוכל לאכוף את זה, לא לדאוג.
כרמל שאמה-הכהן: הנה הממשלה אומרת שהיא יודעת לאכוף.
אתי בנדלר: הממשלה יודעת לאכוף בתנאי שהגדרות החוק ברורות.
אתי בנדלר: הם צריכים לדעת מתי לאכוף.
אלכס מילר: סליחה, גברתי, אתם כל כך חושבים שאתם מעניינים אותי?
אלכס מילר: אתם לא תוכלו – מה שמעניין אותי זה שהצרכן נהנה ושבסופו של דבר לא אתחיל לחפש פתרונות בוועדת כלכלה לגופים שנסגרים.
אלכס מילר: יש לנו כאן דיון מחר על המפעל בנצרת-עילית, שאתם אשמים דרך אגב.
תמר פינקוס: מי זה "אתם"?
אלכס מילר: הממשלה אשמה שהיא עד עכשיו לא נתנה את הפתרון, ואני עוד יכול לתת אלף ואחד – אז אל תספרו לי פה סיפורים איך אתם תאכפו את זה, בסדר?
איתן כבל: אלכס הוא לא מהממשלה.
אלכס מילר: לא חסר לכם חוקים לאכוף ואתם לא אוכפים.
כרמל שאמה-הכהן: אלכס הוא לא מהממשלה.
כרמל שאמה-הכהן: אלכס הוא בכנסת.
יואל חסון: איך יפה לאלכס אופוזיציה.
איתן כבל: כאן הפרדת רשויות ברורה.
אלכס מילר: סליחה, כרגע מה שמעניין אותי, שבסופו של דבר אותם הגופים שאנחנו מטילים עליהם את החקיקה ידעו גם לאכוף את זה.
אלכס מילר: כשבן-אדם מוכר מנוי, הוא צריך היום להושיב עוד שומר אחד שישב ליד הבריכה ויבדוק שהמנוי שנכנס אליו הוא מנוי שקנה את כל החבילה ולא רק את חדר הכושר, זה עוד תוספת של כוח אדם או מה?
יואל חסון: רגע, היתה לנו בעיה, אלכס, עם סיפור הקאנטרי קלאב.
יואל חסון: למה התייחסנו אליו אחרת?
יואל חסון: בגלל טענה שאני מסכים לה ומקבל אותה לגבי קיץ, חורף וכל מה שסביב זה.
יואל חסון: קיץ, חורף הוא רק בהקשר של בריכות.
יואל חסון: ברגע שיש את ההפרדה בין הנושאים האלה, אז אין לנו באמת בעיה.
יואל חסון: חדרי הכושר בתוך הקאנטרי קלאב יצטרכו לעשות מנוי בנפרד.
איתן כבל: מה אומרים מבחינתם?
איתן כבל: מה זה עושה לכם?
אבי אלמוג: כל הרעיון הרי של מנוי בקאנטרי קלאב זה לתת לבן-אדם את מכלול השירותים.
יואל חסון: ואתם מוכרים את זה גם בנפרד.
אבי אלמוג: אנחנו לא מוכרים בנפרד.
יואל חסון: הרוב כן.
אבי אלמוג: זה היה פעם לפני הרבה-הרבה שנים.
אבי אלמוג: קאנטרי קלאבים מוכרים כמכלול.
תמר פינקוס: הייתי בקאנטרי קלאב, קניתי רק את הבריכה, לא רציתי חדר כושר ולא חוגים.
אלכס מילר: ובגלל זה בטח הוא נסגר אחר כך, נכון?
יואל חסון: דווקא בגלל שהיא לא באה הוא נסגר.
אבי אלמוג: אין היום קאנטרי קלאבים שמוכרים את השירותים האלה בנפרד.
אבי אלמוג: להיפך, כל המהות של העסק הזה הוא לתת לך את מכלול השירותים - - -
תמר פינקוס: נכון, אבל בתמחור שונה.
יואל חסון: אבל אני לא יכול לפטור אותך.
יואל חסון: תקשיב לי טוב, אני לא יכול לעשות כאן איפה ואיפה.
יואל חסון: אני לא יכול שחדר כושר שלא מוגדר "קאנטרי", שאני לא יודע שוב את ההגדרה ל"קאנטרי", ואין לו בריכה – סתם לדוגמה, "הולמס פלייס" בתל-אביב יש לו בריכה, אז הוא יגיד, אני קאנטרי, אני לא חדר כושר, מה אעשה אתו?
יואל חסון: חדר כושר זה חדר כושר.
יואל חסון: דיברתי רק על חדרי הכושר.
יואל חסון: החרגתי חוגים, לא דיברתי על "סטודיו סי", לא דיברתי על עוד מלא דברים אחרים, לא רוצה לגעת בהם.
יואל חסון: לא מתערב בזה כרגע.
יואל חסון: פה יצרתי איזון בחדרי הכושר.
יואל חסון: בגלל שיש את העניין אתך, אצטרך להחריג את חדרי הכושר בתוך הקאנטרי, ואתה תצטרך למצוא לזה פתרון.
יואל חסון: תעשה מנוי כזה ומנוי כזה.
יואל חסון: אתה יכול לעשות לו גם מנוי משולב ולעשות אותו בהתייחסות של חדר כושר.
יוסי בנימין: בסדר, אז חדר הכושר יהיה חינם.
יוסי בנימין: אתה נרשם לקאנטרי, מקבל בריכה, חוגים, ומתנה חדר כושר עלי.
יואל חסון: הנה אתה רואה, מצאת פתרון יצירתי.
יוסי בנימין: קיבלת חוגים, קיבלת דשא, קיבלת בריכה וחדר כושר עלי.
תמר פינקוס: ואז אם ארצה רק חדר כושר אכנס חינם?
יוסי בנימין: לא מוכרים מנוי כזה.
תמר פינקוס: אז אתה לא מוכר חינם.
גיא בלנקשטיין: לא, הוא לא מוכר מנוי לחדר כושר.
גיא בלנקשטיין: הוא מוכר מנוי לבריכה.
יוסי בנימין: אני לא מוכר מנוי לחדר כושר.
אלכס מילר: אין מנוי לחדר כושר.
אלכס מילר: לא מוכרים כניסה לחדר כושר.
גיא בלנקשטיין: אין מנוי לחדר כושר.
גיא בלנקשטיין: חדר כושר זה בונוס למי שקונה מנוי לבריכה ולדשא.
יוסי בנימין: זה בונוס למי שקונה מנוי לבריכה ולחוגים.
תמר פינקוס: זה כמו עם יחידות נופש.
תמר פינקוס: קונה נופש בבריכה.
יואל חסון: מה עושים עם בעיה כזו?
תמר פינקוס: בחקיקה יהיה כתוב שבמקום הזה אם מכרת את זה בשקל גם הצרכן מבחוץ יוכל בשקל.
תמר פינקוס: בדיוק כמו שאמר יושב-ראש הוועדה.
יוסי בנימין: לא תוכלו לעשות את זה.
תמר פינקוס: אי-אפשר יהיה לעשות את זה.
יוסי בנימין: למה?
יוסי בנימין: אני רוצה לתת חדר כושר חינם.
יוסי בנימין: אתה לא חייב להיכנס.
יואל חסון: אבל תצטרך לתת אותו חינם לכל מי שרוצה.
תמר פינקוס: אז תצטרך לתת אותו חינם לכולם.
יוסי בנימין: לא, אני שם אותו כבונוס.
תמר פינקוס: אין כזה דבר בונוס, זה בדיוק העניין.
יוסי בנימין: למה לא? יש לי הרבה בונוסים.
אבי אלמוג: למה?
אבי אלמוג: יש מבצע.
קריאה: רבותי, אתם נכנסים לכל הניואנסים הכי קטנים של הניהול העסקי, זה בלתי אפשרי.
חיים פרנקל: נפגשנו לפני מספר חודשים, אני מייצג את "Space", יש לי היום ארבעה מועדונים בארץ, ואפילו מועדון באשקלון שזה פריפריה.
חיים פרנקל: נכנסנו לשם אחרי שאין שם שום מועדון גדול, לא רשת ולא מועדונים של המועצה, ואנחנו מקבלים שם באמת תמיכה גם מצד הקהל וגם מכל מקום שאנחנו מגיעים אליו.
חיים פרנקל: חברי הוועדה, יש היום לא מעט מודלים בעולם לעבודה של מנויים בהתחייבות, והפרשים למנוי חודש בחודשו – מודלים שעובדים הרבה בארצות-הברית, מודלים שעובדים באירופה.
חיים פרנקל: אני רק רוצה להגיד משהו אחד, שאנחנו פה יושבים וזורקים 5%, 7% – הנושא העיקרי שאני חושב שצריך לדון בו, ואני שומע 5%, 7%, 15% קנס, כל מיני דברים – השאלה, למה לא קובעים לעשות איזושהי ועדה בשיתוף יחד אתנו, יחד אתכם - -
אלכס מילר: עוד פעם ועדה.
חיים פרנקל: - - על מנת לדון, כי לכל דבר פה, כל אחוז - - -
אלכס מילר: אתה בוועדה.
יואל חסון: אתה בוועדה.
חיים פרנקל: זו לא ועדה - - -
אלכס מילר: אה, זו לא ועדה?
חיים פרנקל: יש פה את משרד הספורט שלא התערב בנושא הזה.
יואל חסון: אז שיתערב בבקשה, הוא פה, שיגיד את דעתו.
חיים פרנקל: אשמח לשמוע מה משרד הספורט - - -
יואל חסון: כולם פה, תאמין לי.
איתן כבל: אבל זה לא קשור פה לשום משרד, זה קשור פה לעניין צרכני מן המדרגה העליונה.
איתן כבל: זה בכלל לא קשור לאיזה משרד – לא קובעים שם הגדרות באיזה רמה אתה יוצא מהמכון, אם הצלחת להגיע, לרוץ 100 ב-9.8 או בזה, ואז אם כן, אתה מקבל את כספך חזרה.
איתן כבל: כאן העניין צרכני מן המדרגה העליונה, פשוט מאוד.
איתן כבל: אגיד לך מה מפריע, אנחנו רוצים ללכת לקראתכם, אולי אתם לא שמים לב, אבל מה, אתה יודע איך זה, אנחנו פותחים לכם דלת, אתם אומרים, חבר'ה, תשמעו, הדלת בעייתית, זה של פלדלת, אנחנו מחפשים את החלון.
איתן כבל: אנחנו פותחים את החלון, אתם יורדים – אתם חייבים למצוא את נקודת האיזון.
איתן כבל: אתם לא שמים לב, יושבים כאן חברי כנסת ומנסים לתת לזה פתרון.
איתן כבל: זה היה אמור להיות דיון של חצי שעה, הוא כבר יותר ארוך מזמן הכבילה של "קלאב הוטל".
איתן כבל: אז בואו נתקדם עם העניין.
יואל חסון: הולכים לקראתכם.
איתן כבל: תנו הצעה קונסטרוקטיבית, כי בסופו של עניין אין הצעה שנביא לך – אתה יודע, זה כמו חזרה על הצעות חוק שאנחנו מכירים בהגנת הצרכן, תמיד-תמיד-תמיד אתה מוצא את עצמך כאן מאוים שהמחירים יעלו ואף אחד לא יעמוד בזה.
כרמל שאמה-הכהן: אין דיון בלי האיום הזה.
איתן כבל: אין דיון בלי האיום הזה.
כרמל שאמה-הכהן: ואף פעם המחירים לא עולים.
איתן כבל: ואין מה לעשות, בסוף-בסוף - - -
חיים פרנקל: אני לא מאמין שהמחירים יעלו, אני מאמין שהמחירים - - -
איתן כבל: ברשותך, מה שאני מציע לכם עכשיו, באמת, חברים, יש כאן באמת רצון ללכת לקראתכם, שתהיה הצעה קונסטרוקטיבית.
איתן כבל: להגיד, אם אתם תדפקו אותנו עם העניין הזה של מכוני הכושר, אנחנו ניתן הצעה בחינם.
איתן כבל: אין גבול לזה.
חיים פרנקל: נתנו שתי הצעות, אין בעיה לתת גם הצעה שלישית.
חיים פרנקל: כמובן שאנחנו - - -
יואל חסון: לא, זה עכשיו, זה הכול עכשיו.
גיא בלנקשטיין: אפשר שתחזרו רגע לדבר על "קלאב הוטל"?
גיא בלנקשטיין: אנחנו נצא החוצה, נחשוב ביחד ונחזור פנימה?
גיא בלנקשטיין: יש פה נציגות של הקאנטרי קלאבים, של מועדוני הכושר, נצא החוצה.
אלכס מילר: לא נגמור את היום.
כרמל שאמה-הכהן: צאו.
כרמל שאמה-הכהן: "קלאב הוטל" חזרנו.
כרמל שאמה-הכהן: אנשי הכושר, נא לצאת מהאולם, בבקשה.
אתי בנדלר: לא רק הכושר.
אתי בנדלר: הכושר, מועדוני בריאות, המים המינרלים ובריכות השחייה.
כרמל שאמה-הכהן: כל מי שלא "קלאב הוטל" ורוצה לצאת.
אלקס הרטמן: אני בא עם תשובות שאני חושב שהם מאוד קונסטרוקטיביות.
אלקס הרטמן: הדברים לא פשוטים מבחינת "קלאב הוטל", יש פה סיכון גדול מאוד, כי צריך לזכור שהביטולים שיבואו, זה לא ביטולים בתקופת השיא, שאז כמובן יש מחיר שכל אחד יכול לקבל, אלא בתקופת השפל ויש פה סיכון כספי.
אלקס הרטמן: מדובר כבר בהערכה של עשרות מיליוני שקלים שהדברים יעלו, אבל באומרי זאת יש רצון מבחינתה של "קלאב הוטל" לסיים את העניין.
אלקס הרטמן: אנחנו כבר נמצאים בבתי-משפט הרבה שנים, נמצאים כאן, ומבחינתו הגיע הזמן כבר מזמן, אבל אנחנו מוכנים לעשות ויתורים מרחיקי לכת כדי לגמור את הפרשה הזאת פעם אחת ולתמיד באופן ממצה לחלוטין כמובן.
אלקס הרטמן: ופה אני חייב תשובות לכל אחד מהסעיפים שכבוד היושב-ראש אמר.
אלקס הרטמן: אז קודם כל מבחינת כמות האנשים ש"קלאב הוטל" תשחרר מיידית לפי קריטריון סוציאלי – כמובן שצריך יהיה לעשות את הניסוח לאחר מכן, מה זה סוציאלי – זה נושא של נכות 100%, גיל, נצטרך מצב כלכלי רעוע מאוד, נצטרך למצוא.
אלקס הרטמן: "קלאב הוטל" תהיה מוכנה ללא תנאי לאפשר כמובן פרסומים כפי שייקבעו - - -
ביתיה גוטל: ללא תנאי סוציאלי.
אלקס הרטמן: ללא שום דמי ביטול.
אלקס הרטמן: אעבור סעיף-סעיף.
אלקס הרטמן: לא אפספס אף נקודה של כבוד היושב-ראש.
יואל חסון: בוא נקשיב לו עד הסוף.
איתן כבל: חבר'ה, בוא נקשיב לו עד הסוף.
אלקס הרטמן: תאמינו לי שלא אפספס אף נקודה.
אלקס הרטמן: כל הנקודות שהעלה כבוד היושב-ראש יעלו.
אלקס הרטמן: אבל כבוד היושב-ראש התחיל עם עניינים סוציאליים, שזה משהו מיידי, יהיה פרסום.
כרמל שאמה-הכהן: הכוונה היא, לפני שאתה אומר את המספר, שהיה ולא הגישו – אני לא יודע איזה תנאים יקבעו – מספיק אנשים שעומדים בתנאים, ישוחררו גם אלה שהכי קרובים לתנאים ועד הכמות המינימלית.
אלקס הרטמן: הבנתי, כן.
כרמל שאמה-הכהן: כלומר, בכל מקרה תיקחו בחשבון שהכמות הזאת משתחררת.
כרמל שאמה-הכהן: היה והגישו כמות גדולה יותר של אנשים שעומדים בתנאים אז - - -
אלקס הרטמן: המספר שאנחנו מוכנים להציג אותו, ואני חושב שהוא מספר גבוה, כי הוא לא כרוך בדבר, במספר מינימלי כפי שאדוני אומר, והוא כולל את כל המקרים הסוציאליים, זה 720.
תמר פינקוס: מה 720?
אלקס הרטמן: שנייה אחת, אנחנו מדברים על מקרים סוציאליים, רבותי.
אלקס הרטמן: אנחנו לא מדברים על דבר אחר.
תמר פינקוס: מי קובע מקרים סוציאליים?
תמר פינקוס: גם שם יש - - -
כרמל שאמה-הכהן: 720 משתחררים מיידית.
חנה וינשטוק-טירי: אבל מי הם?
חנה וינשטוק-טירי: ומה עם השאר?
קריאה: ומה לגבי השאר?
כרמל שאמה-הכהן: רגע, הוא מדבר.
אלקס הרטמן: כמובן, כפי שהיה גם קודם, אין השבה וברור שיהיה פרסום, כפי שאדוני – ינוסח פרסום בעיתונים.
כרמל שאמה-הכהן: יהיה פרסום נרחב.
אלקס הרטמן: יהיה פרסום נרחב, נמצא את הדרך, אם זה שניים או שלושה עיתונים כפי שנקבע.
אלקס הרטמן: עכשיו אנחנו מגיעים לנושא הכבד, וזה לגבי כל אחד, איך ומתי.
אלקס הרטמן: אז גם כאן יש נכונות מצדה של "קלאב הוטל" – בהנחה שהעניין ממצה ומסיים את כל כלל הפרשה – לאפשר תוך שלושה חודשים ממועד התחולה לכל אחד להודיע, לבקש להשתחרר ולהשתחרר ובלבד – וכאן צריכים לתת גם זמן ל"קלאב הוטל", כי זה יכול להיות כל אחד, "קלאב הוטל" מבקשת שמועד השחרור יהיה בתום שלוש שנים לאחר שלושת החודשים האלה.
תמר פינקוס: אני מציעה כשהם יגיעו לגיל 120.
יואל חסון: די, חבר'ה, זה לא רציני, תקשיבו עד הסוף.
כרמל שאמה-הכהן: חברים, התגובות יהיו לעניין.
אלקס הרטמן: כל עוד זה בא מצד אנשים פה, אני מבין.
אלקס הרטמן: אבל נציגה של מדינה לא יכולה לדבר בצורה כזו, בכל הכבוד הרב, ולקום וללכת לפני שסיימתי את דברי.
אלקס הרטמן: זאת לא התנהגות - - -
כרמל שאמה-הכהן: מתקשה לחלוק עליך.
אלקס הרטמן: כל אחד יוכל להשתחרר בתוך שלושת החודשים האלה.
אלקס הרטמן: כמובן שנעשה פרסומים בעיתונים גם בצורה מאוד נרחבת, אפשר לפנות גם במכתבים לאנשים, במכתבים רשומים לכלל האנשים שמבקשים לעשות את זה.
אלקס הרטמן: נמצא את הדרך שתהיה שקיפות מלאה, אנחנו לא מחפשים שום דרך אחרת, אבל אנחנו מבקשים שיינתנו לנו שלוש שנים להתארגן לנושא הזה.
אלקס הרטמן: ודמי ביטול כפי שבהצעת החוק של שנה של דמי אחזקה.
כרמל שאמה-הכהן: משהו לא ברור לי.
כרמל שאמה-הכהן: רגע, חברים, לא להפריע לי, כשאתה אומר שאדם מודיע שהוא מבקש – אני מדבר על כולם – שמבקשים - - -
אלקס הרטמן: קטגוריה "שתיים" אנחנו קוראים לזה.
כרמל שאמה-הכהן: כן, קטגוריה שנייה.
כרמל שאמה-הכהן: בעצם זה שהוא מחכה שלוש שנים הוא ממשיך לשלם לך, ועוד אתה רוצה שייתן עוד שנה.
קריאה: כדי לפרנס את היחידה.
הילה דוידוביץ-בלומנטל: אבל הוא לא משתמש.
אלקס הרטמן: בשלוש שנים האלה הוא משתמש ביחידה.
קריאה: הוא לא רוצה.
חנה וינשטוק-טירי: כי אין לו ברירה, אבל הוא לא רוצה.
אלקס הרטמן: אנחנו מדברים על הודעה מוקדמת שבשלוש שנים האלה הוא רשאי להשתמש ביחידה.
כרמל שאמה-הכהן: חברים, הגענו לכאן בגלל שאנשים - -
קריאה: שקט, חבר'ה, אתם מפריעים לו.
יואל חסון: חבר'ה, אתם מפריעים.
כרמל שאמה-הכהן: הגענו לכאן לישיבות האלה בגלל שאנשים לא רוצים להשתמש, זו חלק מהבעיה.
אלקס הרטמן: שוב, זה מיעוט, אני שוב לא רוצה להתווכח על - - -
כרמל שאמה-הכהן: לא, אבל אי-אפשר להגיד מצד אחד מיעוט ומצד אחד להגיד אלפים יעזבו.
אלקס הרטמן: אני מוכן לשקול את העניין הזה, אבל כרגע מה שאנחנו מדברים עליו – נשב על הנושא ונחשוב, אנחנו מדברים על שלוש שנים ושנה של - - -
כרמל שאמה-הכהן: בוא נעבור עכשיו לצד השני.
אלקס הרטמן: רגע, שאלתם על היורשים.
אלקס הרטמן: אנחנו מוכנים, זאת אומרת, "קלאב הוטל" תהיה מוכנה – עוד פעם כדי לסיים את העניין באופן ממצה – לכך שבעת מות בעל הזכות, ובלבד שהוא יהיה בעל זכות במועד תחולת החוק – לגבי אנשים שלאחר מכן, כמובן שיחולו כללים אחרים – ניתן יהיה להשתחרר אוטומטית, זאת אומרת, היורשים ישתחררו אוטומטית.
עמיר פרץ: אין בעיה ליורשים.
אלקס הרטמן: אין יורשים יותר.
אלקס הרטמן: החוזה לכל הכיוונים מסתיים עם מות בעל הזכות.
עמיר פרץ: ואם היורש רוצה לחתום ולממש?
חנה וינשטוק-טירי: שיכתוב חוזה מחדש.
עמיר פרץ: שנייה, תנו לשמוע.
עמיר פרץ: אחר כך יש אי-הבנות.
עמיר פרץ: אם היורש אומר, אני בכל זאת רוצה את היחידה, הוא רשאי לחתום על חוזה חדש?
אלקס הרטמן: אז הוא יצטרך לחתום על חוזה חדש.
עמיר פרץ: אבל הוא לא יצטרך לשלם תשלומים.
אלקס הרטמן: אני לא יודע.
אלקס הרטמן: זה דבר שצריך לחשוב איך הוא ייעשה.
אלקס הרטמן: אבל ברור לגמרי שאין חד-כיווני.
עמיר פרץ: אבל זה מה שהם רוצים, שלא יחייבו את האנשים.
עמיר פרץ: צריך להחליט מה, אבל אם מישהו שלא רוצה.
אלקס הרטמן: אנחנו מוכנים לגבי נושא היורשים – ובלבד שהעניין הדדי.
אלקס הרטמן: זה דבר שאתם צריכים לשקול אותו.
כרמל שאמה-הכהן: אתם מדברים על פטור ליורשים רק הדדי.
אלקס הרטמן: הדדי, בוודאי.
עמיר פרץ: מה זה ברור?
כרמל שאמה-הכהן: לא, ברור מה הוא רוצה.
אלקס הרטמן: הנושא של ביטול, אני רק רוצה להעיר, של השנה, זה בעצם, שוב אני אומר, צריך לזכור, יש מערכת כלכלית שלמה שנבנתה על סמך הנחות מסוימות שאנחנו היום משנים אותה.
כרמל שאמה-הכהן: אין בעיה, בסדר, אבל למה לסבך?
כרמל שאמה-הכהן: תגיד מראש ארבע שנים וזהו.
אלקס הרטמן: אבל אנחנו נותנים להשתמש.
אלקס הרטמן: זה כמו ארבע שנים, תגיד, שלוש שנים השתמשו ושנה לא השתמשו.
אלקס הרטמן: זו המשמעות.
כרמל שאמה-הכהן: ארבע שנים זה אפילו יותר מרוכך.
אלקס הרטמן: עוד דבר אחד שאנחנו גם נכונים – היום לפי חוק הגנת הצרכן אפשר לבטל כל עסקה תוך 14 יום או בתנאים מסוימים, אנחנו מוכנים שאחרי החתימה, אני מדבר מבחינת העתיד, יהיה גם 30 יום.
אמיר שפיצר: אני מבקש לומר משפט אחד, ואז שיושב-ראש העמותה יאמר את העמדה שלהם.
אמיר שפיצר: משפט אחד חשוב לי מאוד לומר – ניקח לרגע zoom out על כל העניין הזה, יש אדם או חברה שסבורים שניתן לכבול את האנשים ל-100 שנה או 1,000 שנה.
אמיר שפיצר: הם סבורים, הם משוכנעים בזה, זה טוב להם, הם רוצים את זה, לא רוצים שזה ייפסק לעולם.
אמיר שפיצר: אנחנו חושבים אחרת.
אמיר שפיצר: אני חושב שההצעה שמועלית כאן בתור פשרה היא לא טובה.
אמיר שפיצר: היא תאפשר פסק זמן, ועוד שנה נעמוד בפני אותה בעיה.
יעל כהן-שאואט: היא נוגדת את החוזה.
אמיר שפיצר: עוד 75 שנה נעמוד בפני אותה בעיה.
אמיר שפיצר: בטבריה זה המצב הקיצון שעלות האחזקה לשנה עולה על שווי השימוש באותו שבוע, זה הקיצון.
אמיר שפיצר: וזה יהיה עוד חמש שנים באילת, ומה אז יעשו האנשים באילת?
אמיר שפיצר: השאלה היא האם הוועדה הזאת מוכנה לקבל היום במצב הנוכחי את הכבילה ל-100 שנה, ל-75 שנה, האם כן או לא.
אמיר שפיצר: אם כן, אז כל הצעה פה רלוונטית, אם לא, הצעת החוק בנוסח הרלוונטי נדרשת - - -
כרמל שאמה-הכהן: הבן-אדם הציע בצורה מאוד ברורה אפשרות שחרור לכולם ללא הגבלה, אפשר להתווכח על משך - - -
אתי בנדלר: לא, אבל רק בחלון קצר.
יואל חסון: רק בחלון הזדמנויות.
כרמל שאמה-הכהן: אבל זה עדיין לכולם.
אמיר שפיצר: נשארו לו 75 שנה כבולים.
כרמל שאמה-הכהן: תשמע, אם אחרי כל מה שקרה עד היום עם "קלאב הוטל", ואחרי כל מה שאנשים עברו עם "קלאב הוטל", אנשים לא ירצו להשתחרר, תסביר לי איזה מין אנשים - - -
רני נויבואר: הם חתמו על חוזה עם "קלאב הוטל" ל-999 שנה.
כרמל שאמה-הכהן: אני מבין שאנשים רוצים לברוח מזה.
כרמל שאמה-הכהן: אי-אפשר להחזיק את המקל בשני קצותיו.
כרמל שאמה-הכהן: אני יכול להבין טענה אחרת, שמי שבחר לא להשתחרר בחלון כי טוב לו ב"קלאב הוטל" - - -
קריאה: לא מאמין.
כרמל שאמה-הכהן: אם אתה לא מאמין, אז אין בעיה.
כרמל שאמה-הכהן: אם מישהו בחר לא להשתחרר, ובעוד חמש שנים הפך להיות חלילה נכה, הפך להיות נזקק - -
אמיר שפיצר: לא, הוא לא רוצה יותר.
כרמל שאמה-הכהן: - - אז זה משהו שהוא נניח לא יכול לצפות.
אמיר שפיצר: הוא לא רוצה.
אמיר שפיצר: הוא צרכן.
אמיר שפיצר: לא מתאים לו.
כרמל שאמה-הכהן: אז הוא יוכל נניח – צריך למצוא לו איזה פתרון.
כרמל שאמה-הכהן: אבל לבוא - - -
יעל כהן-שאואט: צריך לחזור לפה?
ניצן חרותי: איזה פתרון?
ניצן חרותי: לחזור לעוד - - -
כרמל שאמה-הכהן: אבל לחשוף את "קלאב הוטל" לאין סוף שינויים באין סוף זמן, אני לא – לכל המתלהמים, אני לא ראיתי שפתרתם את זה ב-15 שנים האחרונות יותר טוב מהפתרון שהוצע פה, אז - - -
יואל חסון: סליחה, חוץ מלבלות בבתי-משפט - -
כרמל שאמה-הכהן: ולהרוויח כסף.
יואל חסון: - - לבזבז כספים של אנשים, כולל אנשים נכים, זקנים, שגבו מהם כספים על כל מיני מהלכים משפטיים, ויש כאלה, וצריך להגיד את זה גם, אדוני, בצורה ברורה.
יואל חסון: חלק מהמטרה של החוק הזה זה להפסיק את ההליכים המשפטיים, ולהפסיק את ההתעללות המשפטית הזאת ואת הרווחים מכל הצדדים.
כרמל שאמה-הכהן: ושלא ישתמע מדברי שהסכמתי להסדר.
רני נויבואר: רק בהנחה שאתה מגיע פה להסדר יותר טוב ממה שאנחנו מקבלים בבית-משפט.
רני נויבואר: כרגע יכול להיות שבבית-משפט נשיג הסדר יותר טוב.
יואל חסון: אני לא יודע – אבל את יודעת מה בית-המשפט החליט?
רני נויבואר: אדוני, אתה שם לב כמה שאמירה שלך בעייתית?
רני נויבואר: כי אם מחר תבוא שופטת במחוזי בתל-אביב, במרכז, ותגיד שאפשר לבטל את החוזים האלה, כי זו הפרשנות של החוזה.
רני נויבואר: אדוני אמר פה עכשיו שאנחנו ממצים את כל ההליכים.
רני נויבואר: אנחנו לא ממצים.
רני נויבואר: לפחות אם רוצים להגיע לאיזשהו הסדר - -
כרמל שאמה-הכהן: לא אמרנו את זה.
יואל חסון: עוד לא אמרנו את זה.
רני נויבואר: - - אז לפחות שיהיה ברור שההסדר הזה נוסף על פני מה שקיים כבר בחוזים.
אמיר שפיצר: מייצרים חוזה חדש.
רני נויבואר: כי הרי פה ברור לך מה חברנו הולכים לטעון בתיק הזה, והם יטענו ככל שהם יכולים.
יעל כהן-שאואט: זו קטסטרופה ההצעה הזאת.
שחר ולר: הגשתי בספטמבר 2009 תובענה ייצוגית שבה הסעד העיקרי המבוקש הוא שכל מי שרוצה יוכל להגיד ל"קלאב הוטל", אני מוותר על זכותי, ואני לא רוצה את המשך ההתקשרות אתך.
שחר ולר: אני מבקש, חבר הכנסת חסון, להסב לתשומת לבך, שלפי דיני תובענות ייצוגיות אני לא יכול לקבל שכר טרחה ללא אישור בית-המשפט, לא קיבלתי שכר טרחה מאיש, השקעתי אלפי שעות עבודה בתיק הזה ובאתי היום בעצם, כביכול, בניגוד לאינטרס האישי שלי, שהתיק יוסדר בבית-משפט ולא כאן.
שחר ולר: לכאורה, אם אתם מסדירים את זה, זה מייתר את העבודה שלי.
כרמל שאמה-הכהן: מתי זה אמור להסתיים?
שחר ולר: הצפי הוא שביום 23 באוקטובר "קלאב הוטל" אמורה להגיש את סיכומי התשובה שלה, תוך 30 יום לאחר מכן אני אמור להגיש את סיכומי התשובה מטעם התובעים, ולאחר מכן השופטת תיתן החלטה.