GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני חושבת שהסיפור של היום חוזר פעם אחרי פעם, שהמדינה מתחייבת ולא עומדת בהתחייבויות שלה, או משנה חוזים.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מסיבה אחת – אני חושבת שאחת הבעיות שלנו שאין פה אחריות מיניסטריאלית.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: והגיע הזמן שמדינת ישראל – אני יודעת שזה לא טוב לאלה שכרגע ח"כים, כי מחר הם יהיו שרים, אז אף אחד לא רוצה שתהיה לו אחריות מיניסטריאלית.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: וזה נורא דומה לשינוי שיטת הממשל.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אבל אני חושבת שאין ברירה, וחייבת להיות במדינת ישראל אחריות מיניסטריאלית של אותם שרים שמתחייבים – חלקם כבר לא יכולים לעשות שום דבר – אלה שעדיין נמצאים במדינת ישראל והם כבר לא שרים, אני חושבת שצריכה להיות להם אחריות גם אחרי שהם מסיימים את התפקיד שלהם, אם הם לא מבצעים את ההתחייבות שהם התחייבו.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: יש פה בעיה שאנחנו באופן קבוע מגיעים למצב החייאה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: הרי סיפר פה יושב-ראש מפלגת קדימה שלפני חודשיים הוא היה במפעל וכבר אותן בעיות - - - אבל רק שפתאום כבר אין חמצן ורואים את המפעל מתפרפר, ופתאום אנחנו כולנו מתכנסים.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: היינו צריכים להתכנס לדעתי לפני חודשיים.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: ואני מאוד מעריכה את מה שאנחנו עושים, גם בתור ממלאת מקום קבועה בוועדת כלכלה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אבל זה מראה על משהו שאנחנו פשוט רגילים לו.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: למה צריך לטפל בכל דבר רק כשמרגישים שאוטוטו זה כבר יהיה אסון?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: ואני רוצה להצטרף כמובן לכל מי שדיבר כאן, וגם למה שדיברה דליה איציק, שהנושא הזה ייקח זמן.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: וצריך לקבל החלטות, וצריך להקים ועדות.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אם זה היה עסק פרטי של כולנו פה, היינו מקבלים החלטה בשנייה אחת.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אבל פה צריך לחשוב, ולאט לאט.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: יש זמן.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: יש חגים.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: יש פקידות.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: יש קביעות.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אי-אפשר לפטר אף אחד.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לא יקרה שום דבר אתו.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אז יחכו עוד 1,000 משפחות.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אז לא קרה שום דבר.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: צריך להגיע למצב שאולי בשנה הבאה, השנה החדשה הזאת, עכשיו לפני כיפור, כל מי שפקיד במדינת ישראל יבין שעל הכתף שלו תלויים חיים של אנשים אחרים.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: שני דברים אחרונים.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: קודם כל, אנחנו מבריחים באופן קבוע משקיעים זרים.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה היה עם הגז הטבעי.
דליה איציק: היא קוראת לזה "טיקונים", הגברת המסיתה.
דליה איציק: היא קוראת לזה "טיקונים".
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: כן, בדיוק.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: דרך אגב, לקחת לי את המילים מהפה.
דליה איציק: בחיים היא לא ייצרה עבודה לעובד אחד.
דליה איציק: "טיקונים" היא קוראת לזה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני חושבת שזה נוצר בעקבות אותו קמפיין - - -
יואל חסון: מי זאת, חברה של עמיר פרץ?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: ליבי, ליבי אתך, תאמין לי, שאתה שם.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: וחבל מאוד שלא אתה מוביל את המפלגה הזאת.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני חושבת שזה התחיל - - -
כרמל שאמה-הכהן: את מתערבת בעניינים פנימיים?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לא, שנייה, דקה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני מתערבת לא בעניינים - - -
דוד רותם: לפני שבועיים ליבנו, ליבנו היה אתך.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אל תדאג.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: ליבכם שלא יהיה איתי.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני אסתדר, בעזרת ה', רק בזכות מי שנמצא למעלה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: וזה לא יושב-ראש המפלגה, זה אלוהים.
כרמל שאמה-הכהן: יוליה, לעניין.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני רוצה לומר שהקמפיין הזה, כדי לקבל עוד כמה מנדטים, כנגד אותם בעלי עסקים במדינת ישראל והטיקונים, שהפכו לאויב העם, מבריח מפה אנשים, מפיל את השווקים.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: בסוף מפטרים את העובדים.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: ואנשים יושבים פה בוועדות כלכלה ומחפשים איך לפתור את הבעיה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני קוראת מכאן לכל מי שנמצא בפוליטיקה שיפסיק עם הרדיפה הזאת של אנשי עסקים וההסתה הפרועה כנגד מי שמשקיע במדינת ישראל.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: צריך להפסיק עם זה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: תראה מה קורה, אנשים בורחים מפה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: הם לא רוצים להשקיע כאן.
כרמל שאמה-הכהן: הם צופים עכשיו בערוץ הכנסת, בסוף הם באת יחשבו שרודפים אחריהם.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מה אנחנו מנסים להיות, מדינה בולשוויקית, שממנה הגעתי?
כרמל שאמה-הכהן: מאיפה היא רודפת אחריהם, מתפקידה כחברת כנסת?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לא, זה ממש לא קשור.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: תפסיקו.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני חושבת שהאנשים מבינים אותי מצוין.
כרמל שאמה-הכהן: ביבי רודף אנשי עסקים?
דליה איציק: אני אמרתי ביבי?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: ודבר אחרון, אולי מי שמבין בכלכלה - - -
יואל חסון: מביבי כבר אין לנו ציפיות.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: תפסיקו כבר.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זאת הבעיה – ביבי שמיבי.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: ביבי שמיבי.
יואל חסון: לא, הוא באמת הבעיה.
יואל חסון: הוא ראש הממשלה, הוא נושא באחריות.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אתה יודע מה הבעיה?
יואל חסון: - - - שלושה שבועות כולם מדברים - - -
כרמל שאמה-הכהן: יואל, לא מתאים לך.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: יואל, אל תפריע לי בבקשה כי אני רוצה לסיים.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אומנם אנחנו באותה מפלגה, אבל אחת הבעיות הגדולות במדינת ישראל, שיש פה שתי סוגיות שבעצם גרמו לכל הבעיות שלנו.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אחד זה מתנחלים.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: שניים זה חרדים.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: סליחה, שלוש זה שלום.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: ואם אנחנו לא נפתור את הבעיות האלה, אז אנחנו לא נתעסק בשום דבר אחר.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אז תעזבו את החרדים.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: תעזבו את המתנחלים.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: תעזבו את השלום.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: תתחילו לטפל במה שקורה פה בפנים במדינת ישראל.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: והדבר האחרון שאני רוצה להגיד - - -
כרמל שאמה-הכהן: כבר אמרת את הדבר האחרון.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לא, כי לא נותנים לי.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מפריעים לי כל הזמן.
כרמל שאמה-הכהן: מה הקשר להפרעה?
כרמל שאמה-הכהן: את אמרת מקודם הדבר האחרון.
כרמל שאמה-הכהן: תגידי דבר נוסף.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: דבר נוסף, יכול להיות שמי שיושב פה, כלכלנים, חושבים שאני עכשיו קצת מחזירה עטרה ליושנה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אבל אני חושבת שהגיע הזמן שבמדינה יהודית – וכן, יש פה כמה שלא אוהבים לשמוע את זה - מדינת ישראל צריכה במקרים מסוימים להלאים ולעזור למפעלים.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: ויכול להיות שצריך להלאים במקרים כאלה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: להביא איזשהו צינור חמצן, לא כשמתים כבר, ואחרי זה להחזיר את הפסים לקדמותם.
כרמל שאמה-הכהן: אני לא יודע מה עובר אצל המשקיעים הזרים כשהם שומעים את המילה "להלאים".
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה נשמע יותר טוב מאשר לא לעמוד בהבטחות של הממשלה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: עדיף להלאים מאשר לא לעמוד בהבטחות.
כרמל שאמה-הכהן: ולאחריו – חבר הכנסת מילר.
שלמה מולה: לא אני?
שלמה מולה: הייתי אחרי יוליה, לא?
כרמל שאמה-הכהן: סליחה, חבר הכנסת שלמה מולה.
שלמה מולה: אני אהיה מאוד קצר.
שלמה מולה: כדי להיות מאוד אפקטיבי בדיון, אני מציע – מאחר שוועדת הכספים גם קיימה דיונים אתמול, ואפילו קיבלה החלטה להקפיא העברות תקציביות – לנסות, שני יושבי-ראש הוועדות, אתה והרב גפני תשתפו פעולה.
שלמה מולה: אולי אפילו למזג את הדיונים של ועדת הכספים ושל הוועדה הזאת כדי להיות הרבה יותר אפקטיביים.
שלמה מולה: אם שתי הוועדות יעבדו יחד, לדעתי תהיה יותר עוצמה.
שלמה מולה: זו ההצעה שאני מציע.
שלמה מולה: הדבר השני, מאחר שמדובר בנושאים כספיים, אנחנו קיימנו הרבה מאוד דיונים – גם פה, בוועדה הזאת, דרך אגב, לפעמים אפילו דיונים משותפים עם ועדת הכספים – על "עוף העמק" על מפעל "בריל", על מפעל "פרי הגליל" ועל כל מיני מתפרות למיניהן.
שלמה מולה: בסופו של דבר, באוצר מבינים כוח.
שלמה מולה: אין ברירה.
שלמה מולה: אם אנחנו רוצים להיות מאוד אופרטיביים אל מול האוצר, שר האוצר – לא רוצה לדבר על פקידים – לפי דעתי, אנחנו צריכים להגיע למצב שבו מקפיאים את כל הליכי החקיקה של הממשלה, ואת כל הליכי ההעברות התקציביות של הממשלה לפרק זמן שאומר רבותי, אי-אפשר, אנחנו עכשיו מקפיאים לכם.
שלמה מולה: עכשיו אתם תסתדרו.
שלמה מולה: אני יודע שיש נושאים מאוד חיוניים שמגיעים לוועדת הכספים, לדיונים אחרים, להליכי חקיקה.
שלמה מולה: כמו שהיתה אתמול שאלת הכספיים הכלואים.
שלמה מולה: אני מניח שיקיימו דיון מיוחד עכשיו בעוד שבועיים, לפני שאנחנו חוזרים מהפגרה כדי להעביר את החוקים האלה.
שלמה מולה: אם אנחנו באמת רוצים בסופו של דבר שהבעיה של המפעל הזה תיפתר, אם היא בעיה לאומית, יש הבנה, ואין בעיה.
שלמה מולה: אני שמעתי אתמול, דרך אגב, את חברת הכנסת ליה שמטוב.
שלמה מולה: היא אמרה שהיא ניגשה לשר האוצר ואמרה לו באחד ממפגשי הגיבושון שהיה – שר האוצר אמר לה: אין סיכוי, אני לא מתכוון לסייע למפעל הזה.
שלמה מולה: אני חושב שאם שר האוצר אומר לחברת כנסת מאוד מכובדת – דרך אגב, אני מצטט אותה כי אמרה אתמול בוועדת הכספים.
שלמה מולה: ואני חושב שיש גם עם זה בעיה, בתפיסת העולם של שר האוצר.
יואל חסון: מה הוא אמר, עוד פעם?
שלמה מולה: הוא אמר שהוא לא חושב שצריך לעזור למפעל הזה.
שלמה מולה: זה מה שהוא אמר.
יואל חסון: עכשיו תגיד לי שזה לא פוליטי.
שלמה מולה: זה לא עניין פוליטי עוד.
כרמל שאמה-הכהן: אני עד עכשיו לא הזכרתי את שר האוצר כי הוא לא הפתרון.
כרמל שאמה-הכהן: אני פניתי לראש הממשלה - - -
שלמה מולה: אני רוצה להגיד לך, אדוני היושב-ראש, אני אומר לך שיש הרבה מאוד ציניות שחוגגת בבית הזה, גם בדיונים בממשלה.
שלמה מולה: ואני אומר לך, ואל תגיד לי שזה פוליטי.
שלמה מולה: אני אגיד את זה כי בכל זאת, בסופו של דבר, כולנו אנשים פוליטיים.
שלמה מולה: אם המפעל הזה היה ממוקם ביהודה ושומרון היו מוצאים לו פתרון.
שלמה מולה: אני אומר לך, הדיונים שמתקיימים על איזה מאחז בלתי חוקי באיזה מקום – זמן האיכות שראש הממשלה משקיע, היועץ המשפטי, האחרים, התקשורת, אתם, חברי הכנסת - -
אלכס מילר: לא נמאס לך מהשנאה הזאת, שלמה?
שלמה מולה: - - תאמין לי, זה בוער לשמיים.
שלמה מולה: לכן אני - - -
אלכס מילר: אתה - - - על-ידי פגיעה - - -
שלמה מולה: לא, זה לא קשור אבל.
שלמה מולה: אני אומר את האמת שלי.
אלכס מילר: - - אתה לא הבנת שזה לא תופס ולא עובד?
אלכס מילר: שבגלל זה אתם נמצאים איפה שאתם נמצאים?
שלמה מולה: אני אומר לך, שר החינוך נתן למכללת אריאל, בשעה וחצי הודיע, יש לי 70 מיליון שקל - - -
יואל חסון: אלכס, על מה אתה מגן?
שלמה מולה: - - הוא עשה העברות.
שלמה מולה: שר הביטחון עשה ככה ועשה ככה.
שלמה מולה: ראש הממשלה העביר - - -
כרמל שאמה-הכהן: חברים, תנו לו לומר את אשר על ליבו.
שלמה מולה: אני אומר, אזרחי ישראל בגליל שווים כמו אזרחים אחרים במקומות אחרים.
שלמה מולה: אותם האנשים שעובדים, הפרנסה שלהם זה בדיוק אותו דבר.
כרמל שאמה-הכהן: וגם ההפך.
שלמה מולה: ההיפך, אין שום בעיה.
כרמל שאמה-הכהן: גם האזרחים ביהודה ושומרון שווים כמו בגליל.
שלמה מולה: לחלוטין.
אלכס מילר: לא, אבל מבחינתו הם לא אזרחים.
רוברט אילטוב: אבל תמיד אמרת הפוך.
שלמה מולה: לא אמרתי הפוך.
שלמה מולה: אבל הם לא צריכים לקבל העדפה.
רוברט אילטוב: אנחנו דנים עכשיו על מה?
שלמה מולה: לכן אני אסכם.
שלמה מולה: אני רק אומר, אם חודשיים לא מתקיים דיון רציני על המפעל הזה בממשלה, והם רוצים עכשיו לסגור את הלהבה הזו - -
רוברט אילטוב: אנחנו התכנסנו לדון על "פניציה", לא על - - -
שלמה מולה: - - זאת אומרת, הדיון היה צריך להתקיים מזמן, למצוא את הפתרונות ולהעביר 60 מיליון שקל.
שלמה מולה: לא העבירו, יש בעיה.
שלמה מולה: לכן אני אסכם, אדוני ואומר - - -
כרמל שאמה-הכהן: מה הצעתך לסיכום?
שלמה מולה: אל"ף, כמו שאמרתי, אני מציע ששני הדיונים של ועדת הכספים וועדת הכלכלה יאוחדו.
שלמה מולה: מבחינתי, אתה והרב גפני, שניכם ביחד, זה גם בסדר, גם אם לא מקיימים את הדיון הפורמלי.
שלמה מולה: צריך לבוא בחזית אחת מול האוצר כדי שהפתרון הזה ימצא.
שלמה מולה: אבל אני מאוד מודאג גם ממה שהמנכ"ל אמר, בשאלה הזאת של העברת הגז בינתיים כדי למצוא פתרון.
שלמה מולה: אתה אמרת שיכול להיות שעדיין לא קיבלתם את האישורים לשנע את הגז, וכן הלאה, ומשרד התחבורה, וכן הלאה.
שלמה מולה: אולי תגידו לנו אם יש לכם בעיה בכלל.
שלמה מולה: גם להתמודד עם השאלה הזאת של שימוש זמני של שינוע הגז שדיברתם עליו.
כרמל שאמה-הכהן: תודה רבה לחבר הכנסת מולה.
רוברט אילטוב: אני הייתי רוצה להחזיר את הדיון למסלול של ועדת הכלכלה ולא לוועדת חוץ וביטחון – כן לתמוך בשטחים, לא לתמוך בשטחים, מה לעשות שם.
רוברט אילטוב: האם לעשות חזרה חד-צדדית וכל מיני דברים.
רוברט אילטוב: אני חושב שנאמרו פה הרבה דברים נכונים וחלקם גם לא כל כך.
רוברט אילטוב: אבל מה שמטריד אותי בדיון פה, שמשרד האוצר ומשרד התמ"ת אינם נוכחים פה באופן שבו הם היו צריכים להיות נוכחים פה.
רוברט אילטוב: והם צריכים להביא תוצאות אופרטיביות והחלטות אופרטיביות, וביצוע של אותן ההחלטות, שאנחנו יכולים רק לתמוך בהן.
רוברט אילטוב: אין לנו את היכולת האופרטיבית, אבל אנחנו יכולים לדרוש מהם שהם יפעלו אופרטיבית ויעשו את מה שמוטל עליהם.
רוברט אילטוב: אני מסכם כל החלטה שתתמוך בפעילות אופרטיבית קצרה, מהירה ויעילה.
רוברט אילטוב: מבחינתי זה טוב.
רוברט אילטוב: אני לא רוצה להסתכל על מפעל "פניציה" כעל מפעל כושל.
רוברט אילטוב: אני רוצה להסתכל על מפעל "פניציה" כעל מפעל שיכול להצליח.
רוברט אילטוב: בגלל זה אני רוצה לעזור לו, לא בגלל שהוא כושל, ועוד חודש-חודשיים אני אצטרך - - -
ערן חיימוביץ: הוא לא כושל.
רוברט אילטוב: הוא לא כושל.
רוברט אילטוב: לכן כשמדברים על כך שצריך לעזור למפעלים, אני רוצה שבפריפריה יהיו מפעלים שיצליחו, ואני רוצה לתמוך בהם שיצליחו.
אלכס מילר: ראשית שוב, אני מצטרף לכל אותן התודות שהיו של חברי הכנסת כלפיך בעניין של כינוס הישיבה.
אלכס מילר: היינו במפעל אתך לפני כשבוע.
אלכס מילר: ממה שנראה, חייבים להביא כאן פתרון מהיר.
אלכס מילר: וכל אותן ועדות המשנה או ועדות משותפות לוועדת הכספים – אני לא חושב שאנחנו בזמן שאנחנו צריכים לחשוב איך אנחנו מקימים ועדה, אלא לחשוב על הדרכים שייתנו פתרון יצירתי כדי שהמפעל לא ייסגר בסוף החודש.
אלכס מילר: בשביל זה, צריך להבין, יושבים כאן אנשים.
אלכס מילר: יושבים בכנסת אותם עובדים, שחושבים שהיום אנחנו יכולים לתת את הפתרון.
אלכס מילר: צריכים להיות מציאותיים.
אלכס מילר: מי שבסופו של דבר צריך לבוא ולהחליט זו ממשלת ישראל.
אלכס מילר: מי שיכול להעלות את הסוגיות האלה כהחלטת ממשלה, להחלטת מחליטים, זה אותם השרים.
אלכס מילר: אני חושב שפנייתנו צריכה להיות לשרים.
אלכס מילר: יושב כאן גם מנכ"ל משרד התשתיות.
אלכס מילר: אני דיברתי גם עם הלשכה שלו אתמול.
אלכס מילר: יש שם רצון לסייע במה שיכולים מטעם המשרד.
אלכס מילר: אני חושב שגם משרד התשתיות והשר יכולים להגיש את ההחלטה בעניין שהממשלה תחליט.
אלכס מילר: אנחנו לא מבקשים שהשר יחתום על ההחלטה הזאת כהתחייבות.
אלכס מילר: מי שצריכה להתחייב זו צריכה להיות הממשלה בעניין של התחייבות לתאריכים בסוגיה של צינור הגז.
אלכס מילר: הממשלה יכולה לקחת על עצמה אחריות מסוג זה.
אלכס מילר: אני חושב שדווקא כשהממשלה תיקח על עצמה אחריות מסוג זה היא גם תדע שהצינור יגיע בשנת 2014, ושלא יהיו שום עיכובים.
אלכס מילר: כי אנחנו יודעים שגם אם במידה ויהיו עיכובים בכל הסוגיה הזאת, אנחנו נדע איך לפתור את זה בחקיקה.
אלכס מילר: עשינו את זה בעבר, זו לא בעיה.
אלכס מילר: אם זהו המצב, שתהיה כאן החלטה כזו.
אלכס מילר: אז אנחנו צריכים לחשוב על דרך אחרת מבחינתנו.
אלכס מילר: חברי חברי הכנסת, אני חושב שאולי הגיע הזמן שאנחנו נחוקק חוק שנותן אפשרות לוועדה של הכנסת להעלות לממשלה הצעת מחליטים בסוגיות שונות.
אלכס מילר: ואז אולי יהיו כלים להתמודד עם כל אותן הסוגיות, שבאים ומורחים אותנו כל פעם שמחפשים את הפתרון.
אברהם מיכאלי: ויושב-ראש הוועדה יהיה השר הממונה.
אלכס מילר: לא, אפשר לעשות את זה - - -
דניאל בן-סימון: הוא התכוון לכלכלה.
אלכס מילר: לא, כל ועדה.
אלכס מילר: אנחנו בסופו של דבר מחפשים כלים - - -
אברהם מיכאלי: ודודו רותם יהיה שר המשפטים.
אלכס מילר: דרך אגב, ברוב המקרים זה קורה כשאתה מגיש הצעת חוק פרטית.
אלכס מילר: פשוט בנושאים האלו קשה מאוד לעשות הצעת חוק פרטית למפעל מסוים.
דוד רותם: עוזי לנדאו פותר את הבעיה כבר.
דוד רותם: הוא יודע לעשות.
אלכס מילר: תודה, דודו.
אלכס מילר: בנוסף, משרד האוצר צריך להבין שברגע שהמפעל הזה נסגר, הוא הולך להפסיד כל שנה 20 מיליון שקל רק מעניין המס שמשלם המפעל.
אלכס מילר: אני כבר לא מדבר על - - -
אמיר חייק: המס הישיר, לא מס עבודה.
אמיר חייק: בלי מיסי עבודה.
אלכס מילר: זה מה שאני רציתי להמשיך להגיד, חוץ מזה שיש גם מיסוי על השכר של העובדים.
אלכס מילר: בסופו של דבר, אם יודעים להשקיע, הכסף הזה יגיע.
אלכס מילר: אם משרד האוצר פועל לפי השיטה שגם אם אני מפסיד – אני לא מחפש איך להרוויח – אז אני אקצץ מאיזה משרד וזה יעבור למשרד אחר ואני לא אשאר עם התקציב שאני עובד אתו, זו לא הדרך.
אלכס מילר: אנחנו חושבים שאם המפעל יכול להרוויח, צריכה להיות כאן התחייבות.
אלכס מילר: וההתחייבות צריכה להיות שלכם בעניין של צינור הגז.
אלכס מילר: היתה התחייבות של שר האוצר בסוגיה של הסובסידיות שם, שדיברנו עליהן כאן.
אלכס מילר: גם אם מרכז ההשקעות לא יכול לעמוד בסובסידיות האלה – אתם לקחתם על עצמכם, השר שלכם התחייב.
אלכס מילר: ולא משנה מתי זה היה, לפני כמה שנים.
אלכס מילר: אתם צריכים לבוא ולתת את ההפרש, גם אם מרכז ההשקעות לא מחזיק כרגע בכסף.
אלכס מילר: אז תתנו את ההפרש, מה הבעיה?
אלכס מילר: שר האוצר לא יכול להעביר החלטת ממשלה?
אלכס מילר: מה בסופו של דבר תעשו?
אלכס מילר: ייסגר המפעל, מה נעשה?
אלכס מילר: זה לא הפתרון.
אלכס מילר: מחר יבוא מפעל אחר, יהיה אותו דבר.
אלכס מילר: אז תעשו ישיבת ממשלה בשבוע הבא.
אלכס מילר: וכל הסוגיה של אותם המפעלים – קחו את הרשימה של מי צריך גלגל הצלה.
אלכס מילר: תעשו סדרי עדיפויות.
אלכס מילר: יש לכם פה מפעל שבעוד חודש בגלל החלטה של הבעלים מחו"ל הולך להיסגר.
אלכס מילר: קבלו את ההחלטה ותנו למשקיע אחר להיכנס.
אלכס מילר: תנו לו את הדרך.
אלכס מילר: ומצד שני, תשקיעו מה שצריך בשביל שהמפעל הזה יוכל להתקיים ולהרוויח, ושהעובדים לא ילכו הביתה.
אלכס מילר: רק ככה אפשר להצליח.
אלכס מילר: בדרך אחרת זה לא יעבוד.
אלכס מילר: או שתקבלו חקיקה על ימין ועל שמאל בכל נושא ונושא.
אלכס מילר: וכמו שאתם ראיתם, יש פה קונצנזוס.
אלכס מילר: זה בסופו של דבר יעבור, אתכם או בלעדיכם.
כרמל שאמה-הכהן: אמיר חייק, מנכ"ל התאחדות התעשיינים.
אמיר חייק: אני אשתדל להיות קצר.
אמיר חייק: התחושה שלנו היא שאין Sense of urgency כאן.
אמיר חייק: שאין דחיפות לפתרון בעיה כזו.
אמיר חייק: אני מעריך שבסוף הבעיה תיפתר.
אמיר חייק: כי אסור למדינה כמו המדינה שלנו לוותר על התעשייה שלה, ואסור לה לוותר על "פניציה".
אמיר חייק: "פניציה" זו דוגמה אחת, ולצערי, הוועדה הזו וועדות אחרות יידרשו לעוד "פיניציות".
אמיר חייק: לאו דווקא בגלל נושא הגז.
אמיר חייק: אנחנו עדים לתהליך – אגב, חברת הכנסת יוליה ציינה את הכינוי "טיקונים" או לא "טיקונים", ואת רדיפת בעלי ההון או לא בעלי ההון.
אמיר חייק: אני קורא להם "המעסיקים הגדולים".
אמיר חייק: ואם ימשיכו לתקוף את המעסיקים הגדולים, אנחנו נמצא עוד עובדים נפלטים החוצה, וזה חבל.
אמיר חייק: במקביל, קורים תהליכים שאנחנו לא כל כך יודעים להבין אותם.
אמיר חייק: אני לא מבין אותם.
אמיר חייק: אני הייתי מנכ"ל משרד התעשייה, והייתי תעשיין - - -
כרמל שאמה-הכהן: סליחה, אני חייב, אני שומע את זה כבר כמה פעמים.
כרמל שאמה-הכהן: תוקפים את "טבע" שהיא מעסיק גדול בישראל?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: שהיא - - -
כרמל שאמה-הכהן: רק שנייה.
אמיר חייק: תוקפים את מפעלי המזון, שמעסיקים 60,000 עובדים - - -
כרמל שאמה-הכהן: אולי בגלל מחירי המזון בסופרים?
אמיר חייק: בוא ננתח אותם - - -
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אנחנו צריכים לטפל בזה.
אמיר חייק: תוקפים הרבה מאוד חברות - - -
כרמל שאמה-הכהן: תוקפים את חברות הסלולר כי היו פה שנים - - -
אמיר חייק: אני לא בא להגן על מי שעשה טעויות.
אמיר חייק: אני רק אומר דבר אחד, בואו לא נשפוך את התינוק עם המים.
אמיר חייק: ובואו לא נלך למצב שבו אנחנו מורדים מכסים כאידיאולוגיה, ומעלים מסים אחר כך כדי לממן את החסרים שיש מהורדת המכסים כאידיאולוגיה.
אמיר חייק: ובואו לא נעלה את מחיר המים והחשמל והארנונה, ואז נבקש מכל החברות לא להעלות מחירים ולהישאר עם תקרת זכוכית.
אמיר חייק: בואו נחשוב כלכלית.
אמיר חייק: ואני חושב שיש במסדרונות הממשלה ובכנסת גם פקידות וגם דרג נבחר של אנשים שמבינים טוב טוב מה אני אומר.
אמיר חייק: אבל אני חושב שאנחנו במדרון, שאם אנחנו לא נעצור אותו, יהיו עוד "פניציות".
אמיר חייק: "פניציה" זו דוגמה לבירוקרטיה, לא יותר מזה.
אמיר חייק: ויושבים פה עובדים – מי שלא ראה מובטל בעיניים שלו, לא יכול להבין מה אני אומר.
אמיר חייק: ולצערי, כמנכ"ל משרד התעשייה בשנת 2001, 2002, 2003, ראינו הרבה מובטלים.
אמיר חייק: מי שלא ראה מובטל בעיניים שלו, לא יודע על מה אני מדבר, אני אומר את זה שוב.
אמיר חייק: צריכים לעזור לחבר'ה האלה לפתור את הבעיה.
אמיר חייק: אם רוצים להביא משקיע ל"פניציה", תנו לו ודאות.
אמיר חייק: זה דבר פשוט, זה לא דבר כל כך מסובך.
אמיר חייק: וכולם מבינים את זה.
אמיר חייק: אני רוצה רק לבקש דבר אחד – לטפל בבעיה הזו של "פניציה" מהר.
אמיר חייק: אני דיברתי על זה עם מנכ"ל משרד האנרגיה, והוא באמת – עד לפה – מעורב בעניין הזה.
אמיר חייק: ועם המפרק, ועם ערן, ועם עודד טירה, שהיה בכובע של יושב-ראש "פניציה", ועכשיו הוא לא מעורב בתוך "פניציה", אבל הוא מעורב רגשית מעל הראש.
אמיר חייק: והוא כל יום חושב ואוכל ושותה "פניציה".
אמיר חייק: ועם רוני חיימובסקי, שהוא יושב-ראש נתג"ז, שגם הוא רוצה לפתור את הבעיה של "פניציה".
אמיר חייק: אבל מרוב כל הכוונות הטובות האלו, אנחנו עלולים להיתקע בקיר.
אמיר חייק: הבעיה פשוטה.
אמיר חייק: הבעיה לא מסובכת.
אמיר חייק: אבל מישהו צריך להיות מבוגר אחראי ולהגיד אני מכנס את כל הגורמים הללו, וגומר את העניין הזה.
אמיר חייק: ואי-אפשר לתת לעובדים האלה – תסלחו לי – גם להגיע ליום כיפור עם ההרגשה הזאת.
אמיר חייק: אפשר לפתור את זה לפני.
כרמל שאמה-הכהן: מי נציג העובדים?
כרמל שאמה-הכהן: תגיד רק את שמך בבקשה.
כרמל שאמה-הכהן: לצופים שלא מכירים אותך.
חיים כץ: שמי חיים כץ, אני חבר ועד מפעל "פניציה".
חיים כץ: אנחנו קודם כל מברכים אותך, אדוני היושב-ראש, על הישיבה הזאת.
חיים כץ: אנחנו מברכים את כל חברי הכנסת שבאו לפה להשמיע את קולם ולתמוך בנו.
חיים כץ: אבל זה לא מספיק.
חיים כץ: לא מספיק.
חיים כץ: תכל'ס אין.
חיים כץ: אני יודע שאין פה לא קואליציה ולא אופוזיציה.
חיים כץ: אני יודע שכולם פה מאוחדים למען "פניציה".
חיים כץ: אבל אם אתם חברי הכנסת לא תיקחו מנהיגות עכשיו, לא יזוז שום דבר.
חיים כץ: יושב שם שר האוצר – אני לא רוצה לתקוף אישית, כי אנחנו לא באנו לתקוף אישית – יושב ראש הממשלה, שיכול להיות שהוא טרוד בדברים אחרים.
חיים כץ: אתם צריכים לקחת את המנהיגות.
חיים כץ: לעזוב את הסיעות, להעלות הצעות חוק, ולהגיד, הנה, מספיק, עד לפה.
חיים כץ: אנחנו רוצים ש"פניציה" תמשיך להתקיים.
חיים כץ: יושבים פה נציגים מכל מיני – יהודים, ערבים, צ'רקסים, דרוזים.
חיים כץ: אנחנו אנשים שעשו צבא.
חיים כץ: בגלל שאנחנו בפריפריה לא צריכים לספור אותנו?
חיים כץ: אני שואל את הממשלה, בגלל שאנחנו בפריפריה אף אחד לא סופר אותנו?
חיים כץ: מה פשענו?
חיים כץ: אנחנו בסך הכול רוצים להמשיך לעבוד.
חיים כץ: יש פה אנשים של 20 ו-30, ו-40 שנות עבודה.
חיים כץ: מחר בבוקר לקום ולעזוב את מקום העבודה זה לא קל.
חיים כץ: לאיפה אנחנו נלך?
חיים כץ: להיות נטל על הממשלה?
חיים כץ: להיות נטל בזה שאנחנו הולכים לקראת דמי אבטלה?
חיים כץ: מספיק עם ההתעללות הזאת.
חיים כץ: אנחנו רוצים להמשיך לעבוד.
חיים כץ: אני מצפה ממכם, חברי הכנסת, שתיקחו אתם את המנהיגות.
חיים כץ: אם השרים לא רוצים להתערב, אתם תקומו ותגידו: מספיק.
חיים כץ: עד לכאן.
חיים כץ: אנחנו נעשה את העבודה בשבילכם.
חיים כץ: תודה רבה לכם.
כרמל שאמה-הכהן: דובינר פיצ'י, בבקשה.
גבריאל פיצ'י דובינר: אני מזכיר חטיבה ראשית של עובדי הבניין, העץ והזכוכית.
גבריאל פיצ'י דובינר: אני רוצה להגיד לכם שאני נוכח בהרבה ועדות.
גבריאל פיצ'י דובינר: אני הרבה פעמים בא לכנסת.
גבריאל פיצ'י דובינר: גם מידי פעם, בין היחידים שמסתכל על ערוץ 99.
גבריאל פיצ'י דובינר: אני רוצה להגיד לכם שהגעתי וראיתי את כמות חברי הכנסת – גם במליאה אין כמות כזו של חברי כנסת.
כרמל שאמה-הכהן: ובפגרה.
גבריאל פיצ'י דובינר: ופגרה.
גבריאל פיצ'י דובינר: אמרתי, כנראה שהגעתי לחגיגה.
גבריאל פיצ'י דובינר: חשבתי – ותסלחו לי אם זה פוגע במישהו, זו לא הכוונה – אם יש כל כך הרבה חברי כנסת, יש הרבה קופונים פה.
גבריאל פיצ'י דובינר: ככה הציבור מרגיש, לצערי הרב.
גבריאל פיצ'י דובינר: אני בטוח שלא תיקחו את זה אישית.
גבריאל פיצ'י דובינר: עכשיו דווקא אני הרבה יותר מוטרד.
גבריאל פיצ'י דובינר: ואני מוטרד כי יש חגיגה שלמה.
גבריאל פיצ'י דובינר: יש המון אורחים.
גבריאל פיצ'י דובינר: הכלה לא הגיעה.
גבריאל פיצ'י דובינר: ולכלה יש רק שם אחד.
גבריאל פיצ'י דובינר: קוראים לה מנהיגות.
גבריאל פיצ'י דובינר: עם ישראל, והעובדים היקרים האלה, שצריך לראות את העיניים שלהם כשאנחנו באים להיות איתם ביחד בהפגנות, זקוקים למנהיגות.
גבריאל פיצ'י דובינר: הכסף שמדובר פה, בעיננו, זה כסף קטן.
גבריאל פיצ'י דובינר: החוקים – אני הראשון שאגיד תעשו את זה בצורה חוקית.
גבריאל פיצ'י דובינר: תפסיקו עם כל הוועדות האלה.
גבריאל פיצ'י דובינר: צריך לקום ראש ממשלה ולהגיד "פניציה" לא תיסגר.
גבריאל פיצ'י דובינר: איך פותרים את הבעיה?
גבריאל פיצ'י דובינר: אני מניח שאתם יודעים איך לעשות את זה.
גבריאל פיצ'י דובינר: לפני שהוא עולה למטוס היום, לפני שראש הממשלה הולך לטפל באטום האיראני, אני מתחנן בשם העובדים, בוא ותטפל בגז הישראלי.
כרמל שאמה-הכהן: אתה אחריו.
שלמה יפרח: שלמה יפרח, מהסתדרות עובדי הבניין.
שלמה יפרח: אני הייתי מאוד מעודד אתמול בוועדת הכספים, שקם גפני במנהיגותו.
שלמה יפרח: אני מכיר את שאמה.
שלמה יפרח: אני יודע שהוא ביצועיסט.
שלמה יפרח: ואני בטוח שיש בכוחם היום עוד לשבת עם ראש הממשלה ולשכנע אותו כי יש בידיכם כוח להניע את הנושא הזה.
שלמה יפרח: במיוחד כשמדיניותו המוצהרת של ראש הממשלה היא לייהד את הגליל.
שלמה יפרח: אז מה אנחנו רוצים, להבריח 1,000 משפחות מהגליל, עם הילדים שלהם?
שלמה יפרח: שחנויות ייסגרו?
שלמה יפרח: פגיעה ב-1,000 משפחות.
שלמה יפרח: ריבונו של עולם, על מה אנחנו מדברים?
שלמה יפרח: מדינת ישראל – זה כלום בשבילה 60 מיליון.
שלמה יפרח: כלום.
שלמה יפרח: זה עניין של הזזה של מספר מכאן לכאן.
שלמה יפרח: יש סדרי עדיפויות במדינת ישראל, ריבונו של עולם.
שלמה יפרח: רוצים ומדברים על ביטחון במדינת ישראל.
שלמה יפרח: איך יהיה ביטחון אם אנשים שבורים?
שלמה יפרח: איך יעמדו בגבול?
שלמה יפרח: איך יהיו חיילים טובים?
שלמה יפרח: מה המוטיבציה שלהם, של ילדיהם, אם יפוטרו ויסגרו את הפרנסה שלהם?
שלמה יפרח: יש ביטחון ויש ביטחון כלכלי.
שלמה יפרח: הוא לא פחות חשוב.
שלמה יפרח: ולא יכול להיות שהכוח שניתן לוועדות האלה יהיה כזה שצריכים לחכות אחרי החג.
שלמה יפרח: המפעל הזה חייב לעבוד.
שלמה יפרח: לכן אני פונה אליך, שאמה.
שלמה יפרח: אתה עשית דרך ארוכה באמת.
שלמה יפרח: להיות ראש ועדה, ולהיות בכנסת.
שלמה יפרח: ואני מכיר את האופי של חברי הכנסת.
שלמה יפרח: העניין ההומני – רבותי, תסתכלו על הילדים האלה בעיניים, בערב יום כיפור, כשכולם מבקשים סליחה.
שלמה יפרח: וכל אלה שלא יעשו מאמץ כדי שהמפעל הזה יפעל צריכים בערב כיפור לבקש סליחה ותחנונים.
שלמה יפרח: ואני אומר לכם, ראיתי את שר התשתיות, והמנכ"ל יושב כאן.
שלמה יפרח: באמת, הוא היה ביצועיסט.
שלמה יפרח: מידית, הביא את כל הצוות, את הרשות, ואמר יש לפעול.
שלמה יפרח: אבל מה קורה?
שלמה יפרח: למה הגלגלים לא זזים, ריבונו של עולם?
שלמה יפרח: מדינת ישראל היא מדינה כזאת שצריכה בבת אחת לשנות דברים.
שלמה יפרח: אנחנו נמצאים בין אויבים.
שלמה יפרח: המפעל הזה הוא חנית.
כרמל שאמה-הכהן: איל חנקין, מנכ"ל "סופר גז".
אייל חנקין: אנחנו אמונים על להביא את הגז הטבעי הדחוס דרך המשאיות.