GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
דוד שטינמץ: זה בדיוק מה שביקשתי לבדוק, ובבדיקה גם אבדוק את מחיר הקמח, ודאי, כי זה חלק מהוצאות הייצור.
דוד שטינמץ: אני כתבתי את זה בפירוש, שאני חושב שיכול להיות שהמחיר הבסיסי שממנו אנחנו מעדכנים הוא לא נכון, יכול להיות שצריך להוריד מפה.
דוד שטינמץ: אבל אני עדיין לא הגעתי לשלב הזה.
דוד שטינמץ: בימים אלה אנחנו ממש יוצאים למכרז.
כרמל שאמה-הכהן: אתה לוקח חברה חיצונית?
דוד שטינמץ: רואה חשבון מספיק.
דוד שטינמץ: רואה חשבון מהמעקב של החשב הכללי, שיבדוק לי בדיוק את הנושאים האלה.
אברהם מיכאלי: הוא אמר שהוא גם מבקש מהם דוחות – הכנסות והוצאות, כך אני מבין, לצורך תחשיבים.
דוד שטינמץ: יכול להיות שהם רוכשים את הקמח באמת במחיר שהוא קצת מופחת.
דוד שטינמץ: אני לא יודע.
דוד שטינמץ: אני רוצה לבדוק גם את מחיר הקמח פה.
גלעד זילברברג: אני יכול לענות, אם אתם רוצים, בנושא של מחיר הקמח.
גלעד זילברברג: אני בעלים את מפעל מאיר בייגל, יצרן קטן, יושב ראש המפעלים הקטנים והבינוניים בהתאחדות התעשיינים.
גלעד זילברברג: בנושא של קמח – קודם כל בנושא הזה אני יכול להגיד שהתמ"ת נותן דוח מאד טוב, באופן יחסי, כי בדקתי את זה ביחס לעולם.
גלעד זילברברג: זה דוח שקראנו לו בעולם - דוח שבתאי, שמתייחס למחירי הבורסה העולמית.
גלעד זילברברג: אמיר, לשאלתך – מחיר הקמח, החיטה, זו סחירה עולמית במספר בורסות בעולם, שעלה מ- 600 סנט לבוטשל, לפני חודשיים, ל – 900 סנט לבוטשל - -
עמיר פרץ: איזו מדידה זו?
גלעד זילברברג: זה הבורסה.
גלעד זילברברג: זו הכמות.
גלעד זילברברג: זו אמת המידה.
גלעד זילברברג: לא יודע בדיוק מה זה בוטשל, אבל בסוף היום זה מתורגם לטון.
גלעד זילברברג: אבל אם אני מודד גם – בתוך המדד הזה זה מדד שלוקח באמת את כל הפרמטרים שיש, כולל מחיר ההובלה, כולל מחיר הביטוח, הסובין – כולל הכל, זה מאד מעניין לראות את זה, אני בדקתי את זה ביחס לעולם, באופן יחסי המדד הזה הוא מאד משקף, מאד טוב ומאד מעודכן.
גלעד זילברברג: אבל אני ביקשתי להעלות נושא אחר במסגרת תפקידי, ונושא של כל מחירי המזון של ישראלי, בתור אחד שהיה מעורב גם בוועדת קדמי וגם בכל הפרמטרים, ומייצג את המפעלים הקטנים.
גלעד זילברברג: ענף המזון לתפיסתי, הוא צורך בסיסי לחלוטין שמדינה צריכה לספק לאוכלוסייה.
גלעד זילברברג: אני הייתי מעורב גם במשבר קלאב מרקט, בהרבה מאד דברים.
גלעד זילברברג: אני חושב שהיום אנחנו נמצאים בפני אחד המשברים הגדולים ביותר שעם ישראל הולך לדעת אותו.
גלעד זילברברג: אני חושב שאנחנו לפני משבר קלאב מרקט 2, שהתוצאות שלו, שאם כולם מדברים וגם בוועדת קדמי שהריכוזיות גברה וכתוצאה מכך גם מחירי המזון עלו, למרות שאני לא מקבל את הנושא הזה, ואני יכול לדבר עליו הרבה ולעומק, אבל אני חושב שאנחנו נמצאים היום בנקודה מאד מאד רצינית, כי השוק לא יכול להתקיים יותר, הוא איבד את שיווי המשקל שלו לחלוטין.
גלעד זילברברג: המשמעות של זה, כנציג המפעלים הקטנים והבינוניים – אני חושב שאנחנו יכולים למצוא את עצמנו במשבר של הרבה מאד מפעלים קטנים שאנחנו מהווים את התחרות מול התאגידים הגדולים.
עמיר פרץ: לא הבנתי.
גלעד זילברברג: אני אענה לכם.
גלעד זילברברג: משבר קלאב מרקט, בעצם – מה קורה בשוק היום?
גלעד זילברברג: המצב הוא שהחברות נשחקו משמעותית מבחינת הרווחים.
גלעד זילברברג: הן לא יכולות להעלות מחירים לחלוטין, דה פקטו.
גלעד זילברברג: אי אפשר להעלות, בגלל המחאה החברתית.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה קצת נשמע בדיחה.
גלעד זילברברג: אני יודע.
גלעד זילברברג: אבל אני מזמין אותך לעסק שלי ולראות מה שקורה.
גלעד זילברברג: אם מחירי הקמח עלו לי, וכל התשומות – אני לא יכול לעדכן מחירים.
גלעד זילברברג: רבותיי, אני רוצה שתקשיבו.
גלעד זילברברג: העסק הזה נראה לכם פשוט, לבוא בסיסמאות – יקר, יקר.
עמיר פרץ: אם אתה אומר שבגלל דבר שלא מחייב אותך חוקית אתה לא מעלה מחירים ושומר על מחיר אחיד במשך שנה וחצי, אתה יודע מה?
עמיר פרץ: אני מברך אותך.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: הוא לא מדבר על הגדולים.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: הוא מדבר על הבינוניים והקטנים.
גלעד זילברברג: חברים, אני מייצג את הקטנים והבינוניים.
גלעד זילברברג: עכשיו, בואו ואני אסביר לכם מה קורה בשוק שלנו.
גלעד זילברברג: אני לא יכול להעלות מחירים.
גלעד זילברברג: אם הגדולים לא יעלו מחירים, אני לא יכול להעלות מחירים.
גלעד זילברברג: אין לי סיכוי בעולם להעלות מחירים.
גלעד זילברברג: אין לי סיכוי.
גלעד זילברברג: אם אוסם או יוני ליוור - - -
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: יוניליוור עכשיו הודיעה שהיא הולכת להעלות מחירים.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני רוצה מפה לקרוא לכל אזרחי מדינת ישראל להפסיק לקנות תוצרת של יוניליוור.
אמיר חייק: למה?
אמיר חייק: מה קרה?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: למה אזרחים מה זאת אומרת שהוא מעלה מחירים?
אמיר חייק: זה לא עובד ככה.
אמיר חייק: מנהלים עסק, זה לא שוק.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מה זאת אומרת הוא מעלה מחירים?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני הולכת להקים מחאה חברתית.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מתחילה עכשיו, מפה.
אמיר חייק: זו זכותך.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: למה אזרחים צריכים לקנות משהו שעולה ב- 15%?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: שלא יקנו.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: שיקנו מהקטן והבינוני.
אמיר חייק: זו זכותך להקים איזו מחאה שאת רוצה.
אמיר חייק: אבל יוניליוור זה ביזנס.
אמיר חייק: כשמעלים את מחירי המים, החשמל והארנונה - - -המים הולכים לעלות בעוד 15% בינואר.
אמיר חייק: מה אתם מצפים?
אמיר חייק: ממה הם יחיו, החברות האלה?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני רוצה שהקטנים והבינוניים לא יחוסלו, זה מה שמעניין אותי.
אמיר חייק: הם יחוסלו, הם מחוסלים היום.
גלעד זילברברג: בואי תקשיבי.
גלעד זילברברג: אם הגדולים – בשנת 85, חמשת החברות הגדולות במדינת ישראל היו כ- 25% מהשוק, משוק המזון.
גלעד זילברברג: בשנת 2005 חמשת החברות הגדולות היו 50% מהשוק.
גלעד זילברברג: מה התחרות?
גלעד זילברברג: היא בין הקטנים לבין הגדולים.
גלעד זילברברג: היא בין גולן תקשורת ורמי לוי לבין סלקום ופלאפון.
גלעד זילברברג: אותו הדבר במזון.
גלעד זילברברג: זו התחרות בין הגדולים והקטנים.
גלעד זילברברג: הייתי פה בוועדה ואמרתי: בשנת 2001 שקית בייגל עלתה 10.5 שקל ויוניליוור היו 82% מהשוק.
גלעד זילברברג: קילו קמח עלה 90 אגורות.
גלעד זילברברג: היום קילו קמח עולה 2.30 ושקית עולה 8.5 שקל.
גלעד זילברברג: אנחנו נמות ראשונים כי אין לנו גב פיננסי, ואתם צריכים להבין את זה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: שהם יעלו כשאתה תעלה?
גלעד זילברברג: סליחה – תקשיבו.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: תראה, בסוף, לאזרחים במדינת ישראל – לא יהיה להם מה לאכול.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אם הם יעלו, אתה תעלה, הם יעלו - - -
גלעד זילברברג: אבל סליחה - -
קריאה: אבל זה מתחיל מזה שהממשלה מעלה.
גלעד זילברברג: חברים, דקה.
גלעד זילברברג: אתם חושבים – והייתי בעוד ישיבה עם עמיר, שהוא כינס, בנושא הזה, לפני שנה-שנתיים.
גלעד זילברברג: אתם צריכים להבין שענף המזון, חברה', והתעשייה – זה עסק לטווח ארוך.
גלעד זילברברג: ולכן, אין פה סיסמאות של ימינה-שמאלה.
גלעד זילברברג: מה זאת אומרת – אתם יודעים שמס החברות ירד ב- 20%?
גלעד זילברברג: מה זה אומר?
גלעד זילברברג: שהחברות לא מרוויחות כסף.
גלעד זילברברג: אם הן לא מרוויחות הן מפטרות.
גלעד זילברברג: מפטרות – אין כסף.
גלעד זילברברג: אין כסף – אנשים לא קונים.
גלעד זילברברג: חברה', הביזנס חייב להרוויח, זו נקודה אחת.
גלעד זילברברג: דבר שני, אנחנו, הקטנים - ופה, מה שאני רוצה להגיד לכם: אנחנו חוד החנית של התחרות, אבל לנו יש חולשה, אין לנו גב פיננסי.
גלעד זילברברג: אם אנחנו נישחק, ואני מפסיד כסף – מה אתם חושבים?
גלעד זילברברג: אם שומשום עלה לי מ- 7 שקלים ל – 9.80 בחודש, וקילו קמח שעלה לי 1.80 שקל עולה ל – 2.30- אני עובר להפסד, אחרי שחשמל עלה לי, ומים עלו לי, וארנונה – וכל מה שרוצים למלא את הקופה, ממלאים אותה עלינו, בחוקים של איכות הסביבה ועוד ועוד, ואחרי זה הכל נשחק.
גלעד זילברברג: אחרי זה אתם שואלים למה לא פותחים עסקים.
גלעד זילברברג: אנחנו לא מרוויחים.
גלעד זילברברג: זה בפן אחד של התעשייה.
גלעד זילברברג: הפן של הקמעונאות – אני אגיד לכם מה שקורה, וזה עוד מצב מאד מסוכן.
גלעד זילברברג: כמות שטחי המסחר גדלה ב- 20% בחמש השנים האחרונות והשוק גדל ב- 5%.
גלעד זילברברג: מה המשמעות של זה?
גלעד זילברברג: שהמכירות למ"ר ירדו בצורה משמעותית.
גלעד זילברברג: מה צריך לעשות?
גלעד זילברברג: – מעלים מחירים.
גלעד זילברברג: הקמעונאים מעלים מחירים כדי לאזן.
גלעד זילברברג: סליחה, אני אומר את זה, ואמרתי את לממונה על הגבלים עסקיים לפני חודש וחצי: אנחנו לפני משבר קלאב מרקט 2.
גלעד זילברברג: מישהו פה יפול.
גלעד זילברברג: אתם קונים היום סחורה במחיר מאד זול.
גלעד זילברברג: יש חנויות שקונות ב- 10 שקלים ומוכרות ב- 8 שקלים.
גלעד זילברברג: מי שמבין את השוק הזה מבין שזה לא יכול להתקיים.
גלעד זילברברג: מישהו פה ייפול בענק.
גלעד זילברברג: וכשהוא ייפול – הקטנים יפלו.
גלעד זילברברג: אותי כל הזמן מאשימים שהגנתי על קלאב מרקט בשביל למכור אותה לסופרסל, ויצרנו את הריכוזיות.
גלעד זילברברג: אבל אם אני לא הייתי נלחם על זה אז הייתם היום בשוק שלא חמישה שחקנים מחזיקים 50% מהשוק, אלא – חמישה שחקנים מחזיקים 70% מהשוק.
גלעד זילברברג: ואם היינו משלמים מחירים יותר גבוהים או לא יותר גבוהים.
גלעד זילברברג: וזו התחרות.
גלעד זילברברג: לכן, אתם צריכים לדאוג שיהיה פה, ואמרתי את זה- כמו בצרפת.
גלעד זילברברג: צריך לעשות פה איזה מנגנון פיקוח על ענף המזון כי זה הדבר הבסיסי ביותר שיש.
גלעד זילברברג: מלמעלה, אני לא מדבר אתכם - - כמות שטחי המסחר צריכה להיות מפוקחת.
גלעד זילברברג: לא סלידר.
גלעד זילברברג: מה פתאום שבישראל יהיה לו סלידר?
גלעד זילברברג: איפה נשמע כזה דבר שבן אדם יקנה ב-10 וימכור ב-8?
גלעד זילברברג: הוא עובד על הצרכנים.
גלעד זילברברג: לכן צריכה להיות פה התייחסות רצינית, וגם בוועדת קדמי אמרתי את זה.
גלעד זילברברג: חייבים לשבת אתנו, הגדולים והקטנים והקמעונאים, וחייבים לדאוג פה לאמנה מסודרת, כמו שיש באנגליה וכמו שיש בצרפת, כדי לדאוג לעם ישראל, שזה הדבר הבסיסי ביותר שלו, שיקבל מזון במחיר סביר לטווח ארוך ולא לטווח קצר.
עמיר פרץ: אני מברך על הדברים שאתה אומר.
עמיר פרץ: אין ספק שהדברים צריכים להיבחן משני צדי המראה, כי באמת השאלה הגדולה, שאתה אומר – שיונילוור מכרו במחיר מסוים לפני X זמן, אז יכול להיות שהם שדדו את הציבור הרבה מאד שנים.
כרמל שאמה-הכהן: זו לא היתה הכוונה שלו.
עמיר פרץ: לא הכוונה?
עמיר פרץ: אתה חושב לזרוק מטבע והיא תיפול בצד שאתה רוצה?
עמיר פרץ: זרקת מטבע, היא יכולה ליפול לפה, והיא יכולה ליפול לשם.
עמיר פרץ: אני אפרש את הכוונה.
עמיר פרץ: לגבי המצב של העסקים הקטנים בשוק המזון – אין ספק שמצבם קשה.
עמיר פרץ: בוא ניקח את המכולות.
עמיר פרץ: נלך לקמעונאי הכי קטן.
עמיר פרץ: המכולת מחכה בסופרמרקט כדי שיהיה מבצע, שהיא תקנה בסופר את שישית הקולה, והיא באה לשכונה ומוכרת לזקנים – שמסכנים, אין להם שום סיכוי להגיע למכולת, במחיר של 30% יותר.
קריאה: זה הלוא סלידר.
עמיר פרץ: אני מודע לעובדה שיש פה בעייתיות לא פשוטה בתהליך שבין הקשר בין השלב של היצרן שהוא הפך גם יצרן ששבוי בידי אותן חמש חברות, שמכתיבות במידה רבה את השוק, ואחר כך מה שנותר גם משפיע בהחלט על העסקים הקטנים והבינוניים.
עמיר פרץ: אני מאד בעד העסקים הקטנים והבינוניים.
עמיר פרץ: אני חושב שזה אחד המגרשים הטובים ביותר לייצר מקומות עבודה, זה המקום המהיר ביותר לייצר מקומות עבודה.
עמיר פרץ: אם ניקח 100 אלף עסקים קטנים – מספיק שכל אחד מוסיף עובד אחד, ואני מייצר 100 אלף מקומות עבודה.
עמיר פרץ: בשביל לייצר מפעל של 2000 מקומות עבודה אתה צריך השקעה של 500 מיליון דולר.
עמיר פרץ: בשביל לתת לאינטל להקים מפעל של 2000 איש נתת מענק של 500 מיליון דולר.
עמיר פרץ: לכן, אין ספק בכלל שהשוק הזה שאתה מדבר עליו הוא שוק חשוב מאד.
עמיר פרץ: אדוני היושב ראש, אני חושב שאנחנו פותחים את הנושא.
עמיר פרץ: אני מאד מחשיב את העניין של הלחם.
עמיר פרץ: אנחנו צריכים לגבש על זה פתרון בפני עצמו, אבל אותי מעניין לגעת בשוק הזה בשני היבטים: אחד, לפי דעתי אנחנו צריכים לקבוע נורמה של שלושה מוצרים בארץ הזאת: 1.
עמיר פרץ: מה זה מוצר יסוד 2.
עמיר פרץ: מה הוא מוצר חיוני 3.
עמיר פרץ: מה הם שאר המוצרים האחרים – מותרים ואחרים.
עמיר פרץ: כמו שיש בכל מקום אחר בעולם.
עמיר פרץ: הדבר המרכזי הוא לקבוע שמוצרי יסוד, נניח – המע"מ לא יהיה יותר מ- 5%, ובמוצרים חיוניים המע"מ יהיה 8%.
עמיר פרץ: דרך אגב, אנחנו לא ממציאים כלום.
עמיר פרץ: בצרפת יש שלוש רמות של מע"מ: מע"מ למוצרי יסוד, מע"מ למוצרים חיוניים ומע"מ לשאר המוצרים.
עמיר פרץ: על מכונית אתה משלם 18%, על לחם – 5% ועל מוצרים אחרים, כמו בגדי ילדים, בגדי תינוקות ומצרכי תינוקות – וכו' וכו'.
עמיר פרץ: העולם לא מורכב רק מלחם וקוטג'.
עמיר פרץ: סל הקיום של המשפחה יש בו צרכים בסיסיים שאי אפשר להתקיים בלעדיהם.
עמיר פרץ: מוצרי יסוד לתינוקות ומוצרים לילדים – זה דבר חיוני לא פחות.
עמיר פרץ: איש מבוגר יכול לוותר על הרבה מאד דברים.
עמיר פרץ: אבל אני חושב שאנחנו חוטאים בכך שאין לנו אומץ לגשת לשאלה הזו של מע"מ דיפרנציאלי.
עמיר פרץ: אני חושב שככל שנדבר על זה יותר כך זה יהפוך חלק מהגישה הישראלית.
עמיר פרץ: יש הרבה נושאים במדינה שכאשר התחלנו לדבר עליהם אמרו שזה כמעט בבחינת חטא שאפילו יום כיפור לא יכפר עליו.
כרמל שאמה-הכהן: אני דווקא מרגיש שהמע"מ הדיפרנציאלי מתקרב מאד.
קריאה: הלוואי, אמן.
עמיר פרץ: כשהתחלתי לדבר על שכר מינימום אמרו שאפילו יום כיפור לא יכפר לי על החטא הזה.
עמיר פרץ: דיברתי על פנסיה לאכל אזרח ואמרו: לא יום כיפורים ולא שום דבר.
עמיר פרץ: עכשיו זה הפך נורמה שכולם רבים עליה וכולם רוצים להיות אלה שמקדמים אותה.
עמיר פרץ: עכשיו המע"מ הדיפרנציאלי הולך והופך חלק מזה.
עמיר פרץ: אתה בסוף תהיה סוציאליסט, אתה יודע?
עמיר פרץ: הרי הוויכוח מה קובע את מה – התודעה את ההוויה או ההוויה את התודעה.
עמיר פרץ: אתה רואה, לפעמים תהליכים של תודעה מייצרים בסוף את ההוויה.
עמיר פרץ: אז אני בהחלט מסכים אתך שמבחינת התודעה הישראלית, השאלה הזו של מע"מ דיפרנציאלי הולכת ומתקרבת.
עמיר פרץ: אבל אני מציע שאנחנו כוועדה, ואני מוכן להיות חלק פעיל בעניין – נקבע איזשהו דבר.
עמיר פרץ: נבוא ונגדיר את שלוש הרמות האלה של סוגי המוצרים: יסוד, חיוני ומוצרים אחרים, ונתווה.
עמיר פרץ: נעשה איזה סל, ונגיש אותו.
עמיר פרץ: נניח אותו.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מה עם פיקוח על המוצרים הבסיסיים?
עמיר פרץ: אני עכשיו לא רוצה - - תראי, הפיקוח הוא פיקוח, אבל בואי תסכימי אתי שאם את מורידה 10% מע"מ מייצרת כזה מרחב משחק לעסקים הקטנים – הוא יכול פתאום לשחק באחוז פה, אחוז שם, והשני יכול.
עמיר פרץ: את נותנת לכולם אוויר לנשום, עבוד.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: חוץ ממשרד האוצר.
עמיר פרץ: משרד האוצר לא ירוויח פחות, תדעי לך.
עמיר פרץ: מסתבר שבסוף - - יגדיל את הצריכה.
עמיר פרץ: אנשים שלא קנו, שמדדו במשורה כמה הם קונים, ירשו לעצמם לקנות קצת יותר.
עמיר פרץ: בסופו של דבר מסתבר שהאוצר יכול להפיק את אותה הכנסה, כי האוצר, לעתים, כשהוא לא מבין שככל שהפעילות במשק גדלה והפעילות מזינה - - מספיק שיגייסו עוד 100 אף עובדים, רק מס ההכנסה על 100 אלף עובדים כאלה מכניס להם חזרה את העניין.
עמיר פרץ: אבל אני לא רוצה להיכנס עכשיו לשיקולים של האוצר.
עמיר פרץ: כשנתמודד עם האוצר ניכנס אליהם.
עמיר פרץ: אבל אני חושב שזה מבחינתנו יכולה להיות מהפכה לכל הגישה לסל הקיום וסל המחירים במדינת ישראל.
עמיר פרץ: שתהיה לכולכם גמר חתימה טובה, אני מתנצל שאני נאלץ לעזוב.
גלעד זילברברג: רק דקה, אני רוצה לנצל עוד פעם את ההזדמנות הזאת.
גלעד זילברברג: כי באמת דיברת, עמיר פרץ, דברים מאד נכונים.
גלעד זילברברג: אבל יש נקודה אחת: הממשלה צריכה לדאוג לשיטת המשחק של התחרות, וזה בדיוק העניין.
גלעד זילברברג: ופה הכלים שאתם צריכים להשפיע עליהם.
גלעד זילברברג: כמו לקבוע בשיטה של ליגה בכדורגל.
גלעד זילברברג: אני בכוונה אומר את זה.
גלעד זילברברג: האם זו תהיה ליגה של ספרד, שיש רק ריאל או ברצלונה, או שזו תהיה ליגה של אנ.
גלעד זילברברג: בי.
גלעד זילברברג: איי.
גלעד זילברברג: ופה אתם צריכים לדאוג לנושא הזה.
אמיר חייק: ברשותכם, שני משפטים.
אמיר חייק: אחד, ותבדקו אותי: אם יוניליוור מחליטה מחר שהיא לא מעלה מחירים, היא מורידה את כל המחירים שלה ב- 10%, היא גומרת פה את התחרות לחלוטין.
אמיר חייק: היא הורגת את כל החברות הקטנות שמתחרות בה.
אמיר חייק: דבר שני – תראו מה קרה למחירי התשומות.
אמיר חייק: מחיר המים עלה ב-15%, ובינואר הוא עומד לעלות בעוד 15%.
כרמל שאמה-הכהן: מתי עלה ב- 15%?
אמיר חייק: המים לתעשייה, השנה.
כרמל שאמה-הכהן: זה שונה ממים למשקי בית?
אמיר חייק: כן.
אמיר חייק: הארנונה התייקרה ב-3%, והיא תתייקר בעוד 3%.
אמיר חייק: החשמל התייקר ב-25%, ועוד היד נטויה.
אמיר חייק: דלק, מס מעסיקים, שכר מינימום – מה שאתם רוצים.
אמיר חייק: עכשיו, אין – החברות הללו לא עובדות בואקום.
אמיר חייק: אי אפשר לצפות מהן שתהיה להן תקרת זכוכית במחיר, והממשלה – אגב, לא על כל ההוצאות הממשלה אחראית.
אמיר חייק: למשל, על התשומות, חומרי הגלם – הממשלה לא אחראית, אבל כל דבר אחר – הממשלה העלתה.
אמיר חייק: תתכבד הממשלה, שרוממות המחירים בגרונה, תקפיא את המחירים שלה היא אחראית, ואז אולי היא תוכל לבוא בטענות לחברות.
אמיר חייק: אבל אי אפשר לאחוז את המקל בשתי הקצוות שלו.
אמיר חייק: נקודה נוספת – תחרות זה דבר שהיום אנחנו רוצים.
אמיר חייק: התאחדות התעשיינים – אני אומר שוב - היא מורכבת מגדולים ומקטנים, והם יושבים ליד שולחן, אגב, עם יועצים משפטיים כדי שלא יעברו על חוק הגבלים כזה או אחר.
אמיר חייק: הם יודעים לייצר מנגנון שייתן לכולם לחיות ושתהיה תחרות.
אמיר חייק: אנחנו ממינים את המחוקק, את הרגולטור, לשבת יחד אתם ולגמור את העניין הזה.
אמיר חייק: לדעתי, מה שעשתה ועדת קדמי – היא עשתה הרבה מאד טעויות, שלא יביאו לשום פתרון.
אמיר חייק: אמרנו את זה מתחת לכל עץ רענן.
אמיר חייק: בנוסף, באה הממשלה והחליטה שהיא מפחיתה מכסים.
אמיר חייק: המכסים הללו לא הגיעו לכיסו של הצרכן, נקודה.
אמיר חייק: תבדקו אותי.
אמיר חייק: הם נשארו בכיסם של היבואנים.
אמיר חייק: אבל נוצר חור בקופת המדינה, של 800 מיליון שקלים, ואת החור הזה מכסים על ידי העלאת דמי הביטוח הלאומי למעסיקים, ועל ידי העלאת המע"מ.
אמיר חייק: משחקים פה משחק שאני לא בטוח, ואני לא מבין אותו, ואני הייתי שם, הייתי בצד של הרגולטורים.
אמיר חייק: זה לא ברור.
אמיר חייק: אז התמונה היא באמת לא חד צדדית.
אמיר חייק: אני מצטער חברת הכנסת ברקוביץ ע הגישה שלך, כי אני יודע שאת רואה ומסתכלת מהרבה מאד היבטים על כל מיני תחומים כאלו.
אמיר חייק: אני חושב שלתקוף חברה כמו יוניליוור זה לא נכון.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: קודם כל, אני לא תוקפת.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני אומרת פשוט שהצרכן - - אני רוצה להגיד לך, אמיר, תראה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: יש פה משהו שאנחנו, באופן שיטתי חוטאים בכך שאנחנו מאשימים את כולם – הממשלה, החברות, הטייקונים, המעסיקים.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני חושבת שיש משהו שאני יודעת שזה לא מקובל להגיד לחבר כנסת: אחריות של הצרכן במדינת ישראל.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אנחנו הבאנו על עצמנו את יוקר המחיה, כי אף אחד לא מוכן לוותר חס וחלילה על משהו.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אם הוא רואה שעלה המחיר, הצרכן יקנה אותו בעליה של 10%, וגם 20% וגם 30%, אבל כשבצרפת ניסו להעלות את מחיר הלחם ב- 3%, אם אני לא טועה, אז יצאו הפגנות המוניות כנגד זה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: ואני חושבת שכאן הקריאה שלי היא לא רק ליוניליוור.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני חושבת שבמדינת ישראל, אזרחי המדינה חייבים להבין שלא צריך "שופוני יא נאס" ולא צריך לקנות כל דבר שהמחיר שלו עלה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני חושבת שלאזן את המחיר בא מאתנו, ואני, באופן כללי, מנסה מאד לנהוג כך.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: הרבה פעמים אני מגיעה, רואה שעלה המחיר - - אני אגיד לך משהו:
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: חוק המים שאני הגשתי ולא עבר, היחיד, בטרומית – לא לקנות בקבוק מים, אלא לקבל מים במסעדות.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני מגיעה למסעדה ומבקשת מים.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: שואלים אותי: רגילים או מינרליים?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני אומרת: מים רגילים, כי אני רוצה לתת דוגמה לאזרח, שלא להתחיל את הארוחה מ- 25 שקלים.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אז אני חושבת שזה לא קשור ליוניליוור.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני חושבת שהאחריות על מה שקורה המדינה הזו היא לא רק על הממשלה ועל הכנסת, גם על אזרחי מדינת ישראל שצריכים להבין שכשעולה מחיר – לא קונים את המוצר, נקודה.
אמיר חייק: יש פה גם עניין של ערבות הדדית.
אמיר חייק: יוניליוור שמעסיקה 5,000 עובדים בארץ, צריך להתייחס אליה מאד מאד בעדינות.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אתה יודע יפה מאד כמה אני מגינה על המעסיקים.
אמיר חייק: אני יודע, אני יודע.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: בעיקר על הקטנים ועל הבינוניים.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני עדיין חושבת שהקריאה שצריכה לצאת מכאן, ואני חוזרת ואומרת את זה לא רק ליוניליוור: אנחנו חייבים לעשות את מה שאמר חבר הכנסת עמיר פרץ, לגבי חלוקה למוצר בסיסי, מוצר חיוני ומוצר מותרות.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אין ספק שבבסיסי הממשלה כן צריכה להתערב, לדעתי.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זו העבודה שלנו, של הכנסת.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אבל מעבר לזה, למותרות, ולחיוני – לא צריכה להיות שום רגולציה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: צריך להיות שוק חופשי לגמרי, והאדם יחליט מה הוא עושה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: בבסיסי – בוודאי, אנחנו צריכים פה לעזור כדי לייצב ולתת את הבסיס לאדם, שיחליט אם הוא קונה את המוצר היקר או שיש לו מוצר בסיסי במחיר נורמלי.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני רוצה להגיד עוד גבר, לגבי המכסים: אם המע"מ נכנס לכיס של הצרכן, וזה באמת מפתח את השוק ועוזר לקטנים ולבינוניים – מה קורה עם המכס?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: גם לגבי מכס אנחנו צריכים לדבר, כי המכסים מאד מאד גבוהים כאן.
אמיר חייק: אני אתן לך דוגמה שתסביר לך את התמונה.
אמיר חייק: אולי לא במזון.
אמיר חייק: חולצה מגיעה לנמל ב- 20 שקלים CIF.
אמיר חייק: המכס על החולצה היום הוא בין 8 ל-12%, נניח 10%, לצורך הדיון.
אמיר חייק: ירדו 2 שקלים.
אמיר חייק: היא נמכרת ב- 100 בחנות.
אמיר חייק: ראיתם חנות שהורידה ל – 98 שקלים?
אמיר חייק: לא ראיתי.
אמיר חייק: זה נשאר בכיס של היבואנים.
אמיר חייק: זה לא יורד.
ירון לוינסון: היא נמכרת ב- 400.
אמיר חייק: המדינה ויתרה פה על הכנסות שיצרו לה חור.
אמיר חייק: עכשיו תראו – חברות המזון הגדולות, נחזור רגע למזון – החברות הללו מעסיקות 60 אלף עובדים.
אמיר חייק: רובם – בפריפריה.
אמיר חייק: אותן חברות, אותם מנהלים של החברות - עושים את הפעולה הכי חברתית שיכולה להיות, זה – העסקת עובדים.
אמיר חייק: ותדעו לכם: את המובטל לא מעניין כמה עולה קוטג'.
אמיר חייק: זה לא משנה לו אם זה 6 שקלים, 7 שקלים או 8 שקלים – אין לו עם מה לקנות.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אתה מאד צודק לגבי ערבות הדדית, אני לא רוצה להפוך את זה לוויכוח בינינו, אבל גם יש פחות חזירות הדדית.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אותי מאד מעניין לדעת מה היה הרווח השנתי של יוניליוור ישראל בשנה האחרונה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אם היה לו רווח - - -
אמיר חייק: אגב, תשווי את הרווח שלכם בישראל לרווח שלהם בעולם.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מה אתה משווה?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: 5 -7 מיליון איש עם מה שקורה בעולם?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני רוצה לדעת מה הרווח הסופי.
כרמל שאמה-הכהן: מי נציג יוניליוור?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מה הרווח?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אפשר לשמוע, בבקשה?
ענת גבריאל: אני לא אכנס לנושא הרווחים אבל - -
ענת גבריאל: אני יכולה להגיד שבבדיקה שלנו, של הרווחיות שלנו, כיוניליוור, דבר ראשון, רק כדי לסבר את האוזן, כי נאמר פה הרבה על יוניליוור, אז אני מרגישה שאני יכולה לומר רק דבר אחד - - -
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: קיבלתם פרסום חינם.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: את יודעת כמה צופים בנו כעת?
ענת גבריאל: אני חייבת להגיד כמה דברים על יוניליוור כי נאמרו פה כמה דברים – לא הרבה אנשים יודעים.
ענת גבריאל: חברת יוניליוור היא אמנם חברה בינלאומית, קיימת במדינת ישראל מאז 1938.
ענת גבריאל: אנחנו מפעילים בישראל חמישה מפעלים, בפריפריות, אלפי עובדים, כמו שכבר שמעתם, ובאמת – זו חברה שמאד מחויבת למדינת ישראל.
ענת גבריאל: בשנה האחרונה אנחנו השקענו 70 מיליון שקלים בפתיחת מפעל חדש בצפת.
ענת גבריאל: אני לא מכירה הרבה חברות ישראליות שיכולות להגיד שהן עשו את זה בשנה האחרונה.
ענת גבריאל: אז בהחלט – חברה שמאמינה בזה.
ענת גבריאל: נאמר פה קודם שאנחנו חושבים לטווח ארוך, לא לטווח קצר.
ענת גבריאל: אנחנו מאמינים בשוק הישראלי, אנחנו דואגים לצרכן הישראלי, אנחנו דואגים לעסק שלנו.
ענת גבריאל: כשאנחנו מדברים על רווחיות – לא אני אמרתי, ועדת קדמי אמרה, שהרווחיות של ענף המזון בישראל דומה מאד לממוצע של רווחיות ענף המזון בעולם.
ענת גבריאל: אם אני משווה את הרווחיות שלי כיוניליוור ישראל מול הרווחיות של כל חברות יוניליוור בעולם, אני אפילו לא באמצע הליגה.
ענת גבריאל: אני בתחתית הטבלה מבחינת רמת רווחיות, ואני רואה את זה גם כשאני מסתכלת על הרווחיות של חברת אוסם ונסטלה, וגם רווחים של חברות - - -
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: בגלל מספר התושבים של מדינת ישראל.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: באיזה יחס אתם בודקים את זה?
ענת גבריאל: באחוזים.
ענת גבריאל: אחוז רווחיות.
ענת גבריאל: כשמסתכלים על אחוז רווחיות בדוחות כספיים אפשר לראות.
ענת גבריאל: אנחנו יכולים לראות מה הרווחיות.
ענת גבריאל: אנחנו יודעים בדיוק את הקשיים של לנהל תעשייה בישראל.
ענת גבריאל: אני חושבת שמאד מאד חשוב לאפשר לתעשייה הישראלית להתנהל בצורה רווחית לאורך זמן.
ענת גבריאל: אף אחד פה לא מחפש לשפר את הרווח, אגב – ועדת קדמי גם אמרה בפירוש שהרווח של חברות המזון לא השתפר בשנים האחרונות - - -
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: השאלה היא אם אתם לא רוצים להוריד את הרווח.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: עיני לא צרה וכל הכבוד לכם על כל מה שאתם עושים.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: השאלה- מה שקורה, בעצם, שבמשבר הכלכלי שקיים היום בעולם יש תחושה שהרבה מאד חברות – ובצדק, את יודעת מה?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אם אני הייתי מנכ"ל יוניליוור, הייתי מתנהגת אותו הדבר, והייתי מדברת עכשיו כמוך.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני פה כרגע נבחר ציבור, ואני דואגת לציבור במדינת ישראל.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: השאלה – האם אתם לא מוכנים להוריד את הרווח שלכם, ולכן מעלים את המחיר, או שהרווחים שלכם כל כך ירדו שאתם אוטוטו סוגרים את המפעלים?
ענת גבריאל: אני יכולה להגיד באחריות מלאה שהרווחיות של חברות המזון נשחקה משמעותית בשנים האחרונות.
ענת גבריאל: בטח בשנה וחצי האחרונות.
ענת גבריאל: אני יכולה לתת דוגמה אחת: אנחנו הודענו על עליית מחיר של קורנפלקס של תלמה ב-3%.
ענת גבריאל: כשאנחנו מסתכלים על עלות המוצר שלנו אנחנו למעשה רואים שעלות הייצור של קורנפלקס של תלמה עלתה ב- 13%.
ענת גבריאל: עליית המחירים הממוצעת שלנו היא בסך הכל 4%.
ענת גבריאל: אם אני מסתכלת על המשמעות מבחינת ההוצאה הכספית של צרכן ישראלי, בשנה – אנחנו מדברים על 15 שקלים תוספת הוצאה בשנה, לצרכן ישראלי.
ענת גבריאל: תשוו את זה - - -
קריאות: רק על הקורנפלקס.
ענת גבריאל: לא.
ענת גבריאל: על כל מוצרי יוניליוור.
ענת גבריאל: על כל סל המוצרים.
ענת גבריאל: על מה אנחנו מדברים פה כשאנחנו מסתכלים על העליות של החשמל ושל הדלק.
כרמל שאמה-הכהן: מה השווי של סל המוצרים השנתי של יוניליוור?
ענת גבריאל: כשאנחנו מסתכלים על המוצרים שנרכשים, בכמויות שנרכשות בשנה, עשינו את הסטטיסטיקה.
ענת גבריאל: עליה של 4% היא יחסית נמוכה לעליות שאנחנו רואים בתחומים אחרים.
ענת גבריאל: כשאני מסתכלת על ההעלאות - -
כרמל שאמה-הכהן: אז לכמה הגעת, ל – 16 שקלים?
אברהם מיכאלי: 15.
כרמל שאמה-הכהן: אז סל המוצרים הוא פחות מ – 400 ₪?
ענת גבריאל: לשנה.
ענת גבריאל: הוצאה לצרכן בשנה.
ענת גבריאל: כן.
ענת גבריאל: אז אני אומרת שוב – אתה צריך להבין על איזה מוצרים מדברים.
ענת גבריאל: כן, כן.
ענת גבריאל: אלה עובדות, אי אפשר להתווכח עם עובדות.
כרמל שאמה-הכהן: אני רק מסתכל על מוצרים אצלי בבית ומנסה לעשות את הסכום.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אתם גם תצטרכו איכשהו בסוף לענות, לדעתי, על אותו יוקר המחייה בעיקר בתחום המזון במדינת ישראל מול מה שאתם אומרים פה, שבעצם – כנראה שהציבור, אני לא יודעת מה - - -
קריאה: הם לא יטרחו לענות.
קריאה: הם יכולים להעלות מחירים, כי הם רוצים.
קריאה: את רוצה – תקני, לא רוצה – אל תקני.