GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
טל הראל: אני אקריא את זה מההתחלה: "למעט מסגרת אשראי שתאגיד בנקאי הסכים מראש לכבד במהלך פעילות הלקוח בחשבון עובר ושב או שניתנה על די תאגיד בנקאי באמצעות בכרטיס חיוב כהגדרתו בחוק כרטיסי חיוב התשמ"ו - 1986.
טל הראל: "
איתי עצמון: כלומר, למעשה אתם אומרים שהסעיף המוצע לא יחול על חריגה ממסגרת אשראי?
טל הראל: על מסגרות אשראי שניתנו באמצעות כרטיס חיוב.
ישראל אייכלר: אני מעמיד להצבעה לחברי הוועדה.
ישראל אייכלר: מי בעד סעיף 1 להצעת חוק הבנקאות (שירות ללקוח) כפי שהוקרא על ידי היועץ המשפטי?
ישראל אייכלר: אין נמנעים, אין מתנגדים, הסעיף אושר.
ישראל אייכלר: יש הערות לגבי תחילה ותחולה?
ישראל אייכלר: יש לכם הערה לסעיף 2, על תחולת חוק זה 4 חודשים מיום פרסומו?
מיקי טמיר: כן.
מיקי טמיר: אנחנו, אחרי שכבר היה הדיון בטרומית, קיבלנו תגובות מכך שיש פה היערכות רבה ומבקשים להאריך את זה ל-6 חודשים.
ישראל אייכלר: מסכים?
אורי מקלב: כן, גם בזה באים לקראת.
ישראל אייכלר: מסכימים.
ישראל אייכלר: תרשום במקום 4 חודשים 6 חודשים.
ישראל אייכלר: מי בעד סעיף 2 להצעת החוק?
ישראל אייכלר: אין נמנעים ואין מתנגדים.
ישראל אייכלר: החוק אושר, חוק הבנקאות (שירות ללקוח) אושר על כל סעיפיו לקריאה שנייה ושלישית.
ישראל אייכלר: תודה רבה לכם.
אורי מקלב: תודה רבה לך, אדוני היושב-ראש ולכולם.
אורי מקלב: באמת באו כאן עם הרבה פשרות.
כרמל שאמה-הכהן: על סדר-היום הצעת חוק הגנת הצרכן (תיקון מספר 36) (ביטול עסקה לתקופה קצובה), התשע"ב-2012, של חברי הכנסת כבל, זוארץ, רגב, בר-און, אנסטסיה מיכאלי, הורוביץ, חסון ואקוניס.
כרמל שאמה-הכהן: בעצם, התקדמנו מעט בדיונים, אולי בסעיף אחד, אבל כל המלאכה נותרה לפנינו.
כרמל שאמה-הכהן: יש שתי סוגיות עיקריות: אחת, נושא הטיפול בשחרור בעלי יחידות הנופש מאותם הסכמים, כפי שהוצגו כאן בדיון הקודם.
כרמל שאמה-הכהן: שתיים, חדרי הכושר והקנטרי-קלאבים.
כרמל שאמה-הכהן: היו כאן כמה הצעות במהלך הדיון הקודם.
כרמל שאמה-הכהן: היו גם שיחות מעבר לדיון.
כרמל שאמה-הכהן: אנחנו פועלים ביחד: חבר הכנסת מילר, חבר הכנסת חסון, חבר הכנסת כבל ואני – בלנסות ולהגיע למשהו שיהיה מאוזן, גם לטובת הצרכנים ולשחרור מהיותם צרכנים כבולים.
כרמל שאמה-הכהן: וגם משהו שיאפשר לאותם עסקים להמשיך ולפעול בצורה סבירה.
כרמל שאמה-הכהן: זו פעם ראשונה גם שהדיון, אני חושב, משודר.
כרמל שאמה-הכהן: מדובר על התחייבות של צרכנים לחדרי כושר ולקנטרי-קלאבים, שהיום זה לשנה.
כרמל שאמה-הכהן: ואם אתה רוצה, נניח, לעזוב אחרי חודשיים, אתה או שמשלם קנס או שמפסיד את כל יתרת השנה בחלק מהחוזים.
כרמל שאמה-הכהן: הצעת החוק דיברה על כך בבסיס, שאדם ייתן הודעה מראש של חודש, וכך יהיה משוחרר מההתחייבות.
כרמל שאמה-הכהן: לאחר-מכן, עלו ורסיות שונות והתנגדות של בעלי המכונים ובעלי הקנטרי-קלאבים.
כרמל שאמה-הכהן: זו בעיה אחת.
כרמל שאמה-הכהן: הבעיה השנייה היא בעיה מאד-מאד כואבת ומורכבת, וזו הבעיה של 40,000 בעלי היחידות ברשת "קלאב-הוטל", שרובם חתמו על חוזים לפני שנים רבות, וקשורים בהסכם של לפחות 99 שנים; עם דמי-ניהול שהתחילו ברמה מסוימת, והתנפחו לרמה אחרת.
כרמל שאמה-הכהן: לחלק מהאנשים אין צורך יותר בשירותי נופש.
כרמל שאמה-הכהן: חלק אחר מהאנשים לא יכול לעמוד ברמת דמי-הניהול החדשה.
כרמל שאמה-הכהן: חלק מהאנשים רוצים פשוט, אולי קצת, לגוון.
כרמל שאמה-הכהן: וגם כאן הייתה הצעה של חברת "קלאב-הוטל" שהוועדה דחתה אותה, אבל כבסיס שעליו אנחנו נמשיך, ונדון ונשפר.
כרמל שאמה-הכהן: המטרה היא שהלקוחות יוכלו להשתחרר, בטח הלקוחות החלשים יותר כשמדובר על לקוחות שהם, בין אם במצב בריאותי או כלכלי, ישוחררו באופן מיידי וללא שום עלות.
כרמל שאמה-הכהן: מדובר בוועדה על עוד מתן אפשרות להשתחררות לכלל בעלי היחידות בתנאים כאלה ואחרים, ועל זה היה ויכוח בתוך הוועדה.
כרמל שאמה-הכהן: ואחרי זה נשארת עוד, כמובן, קבוצה שעוד לא מצאנו לה פתרון, ועל זה צריך לדון.
כרמל שאמה-הכהן: אם יש, נניח, את האוכלוסיות החלשות שמשתחררות מיד, ועוד אוכלוסייה שניתנת לה אפשרות להשתחרר בטווח קרוב ומיידי, יש עדיין לקוחות שמרוצים היום, ורוצים להמשיך להשתמש בזכות שלהם, ויכול להיות שבעוד שלוש-ארבע שנים הם יפסיקו להיות מרוצים או ייקלעו למצב כזה או אחר שלא יהיה להם צורך יותר בשירות הזה – להם עוד לא מצאנו פתרון ראוי.
כרמל שאמה-הכהן: ולכן, קבענו דיון נוסף כדי להתקדם בכל המישורים.
כרמל שאמה-הכהן: חוץ מזה, בהצעת החוק מצויה גם הסוגיה של – אם אינני טועה – שירותי מים מינראליים, אספקת מים מינראליים?
תמר פינקוס: של היורשים של האנשים שחתמו ומתו.
כרמל שאמה-הכהן: של היורשים של המים המינראליים?
תמר פינקוס: לא, של דירות הנופש.
תמר פינקוס: שאת זאת אתה לא הזכרת, שזאת נקודה מאד כואבת של היורשים.
כרמל שאמה-הכהן: בחוזים של יחידות הנופש, מסתבר, הצרכנים כבולים – הם ויורשיהם.
כרמל שאמה-הכהן: כלומר, גם אם זה כתוב בצוואה או לא כתוב בצוואה, מקבלים את זה.
תמר פינקוס: הבעיה היא שזה לא כתוב בצוואה, זה כתוב בחוזה.
תמר פינקוס: בחוזה הם אומרים: גם אם אתה תמות - - -
כרמל שאמה-הכהן: אמרתי: גם אם כתוב או לא כתוב, מקבלים את זה.
יואל חסון: אני מציע להתמקד בתחילת הדיון בנושא של חדרי הכושר, לנסות לסגור את הפינה הזו.
יואל חסון: ואז להתקדם לפינה - - -
כרמל שאמה-הכהן: יש למישהו מחברי הכנסת הערות לגבי זה?
כרמל שאמה-הכהן: חבר הכנסת מילר?
אלכס מילר: מה שבא לך.
כרמל שאמה-הכהן: אני חושב שמיצינו, פחות או יותר, את הדיון.
יואל חסון: מיצינו, אבל צריכים להסכים על מתווה.
לאה ורון: סעיף אחד אושר.
כרמל שאמה-הכהן: אבל לאיזה כיוון של הכרעה אנחנו הולכים?
יואל חסון: אני יכול להגיד לך את דעתי?
שחר ולר: סליחה, אפשר לומר - - - כמה דברים?
כרמל שאמה-הכהן: כן, כבר.
כרמל שאמה-הכהן: רגע, אתה לא ממכוני הכושר.
שחר ולר: אתה מדבר על מכוני הכושר?
יואל חסון: עכשיו אנחנו על מכוני הכושר.
שחר ולר: סליחה.
יואל חסון: אני יכול להגיד את עמדתי אחרי ששקלתי?
יואל חסון: אני חשבתי הרבה על הדיון הקודם.
יואל חסון: ואתה יודע, יש, בדרך-כלל, אדוני היושב-ראש, לפעמים, דינאמיקה שקורית בתוך הוועדה, שלפעמים אתה קצת מפספס את כוונת המשורר, או במקרה הזה את כוונת המחוקק.
יואל חסון: ואני רוצה להזכיר: כשאני העלתי את הצעת החוק של נושא חדרי הכושר, אני דיברתי על זה שלא יוכלו בכלל להציע עסקה לשנה.
יואל חסון: לא יהיה דבר כזה.
יואל חסון: כל העסקאות יהיו חודש בחודשו.
יואל חסון: מאז התקדמנו, ודיברנו והסבירו שצריך לתת לצרכן גם את זה וגם את זה, ושיהיה לו מרחב פעילות, אבל שתהיה לו את היכולת להשתחרר.
יואל חסון: אני באמת שקלתי המון את העניין, וחשבתי על זה הרבה, ובהנחה שאנחנו מאפשרים בכל זאת לעשות הסכם לשנה, אבל אנחנו מאפשרים נקודת יציאה – עמדתי, נכון להיום, היא שנקודת היציאה צריכה להיות התראה לחודש, וזה הכול.
יואל חסון: שום דבר מעבר.
חנה וינשטוק-טירי: אבל בלי דמי-ביטול.
יואל חסון: בלי שום דמי-ביטול, ושום דבר.
יואל חסון: חודש התראה מראש, וזהו.
כרמל שאמה-הכהן: זו גם הייתה עמדתי לאורך כל הדיונים.
כרמל שאמה-הכהן: השאלה אם יש למישהו מחברי הכנסת עמדה אחרת?
איתן כבל: לא, אין לי.
אלכס מילר: היה לנו דיון על כל הסוגיות של אותם הגופים שנותנים מענה, חוץ מחדר הכושר.
אלכס מילר: מענה נוסף - - -
כרמל שאמה-הכהן: קודם-כל, גמרנו סוגיה אחת.
כרמל שאמה-הכהן: עכשיו נגיע - - -
יואל חסון: - - - בפנים.
כרמל שאמה-הכהן: יש את הדיון - - -
אלכס מילר: רגע, רק שאני אבין: מבחינת הגמישות, זאת אומרת, כשאתה מדבר על עסקאות שהן עסקאות שנתיות, האם אתה גם קובע שהמחיר יהיה שווה – חודש בחודשו, בתוך העסקה השנתית, או שאתה נותן גמישות במחיר, בעסקה השנתית?
תמר פינקוס: החוק לא מדבר על זה.
יואל חסון: מדבר על זה שיהיה - - -
אלכס מילר: אז מה עשיתם בזה?
כרמל שאמה-הכהן: אתה יכול לתת גם - - -
אלכס מילר: אם אתה אומר: אתה יכול לעשות עסקה שנתית, ואתה יכול להודיע חודש מראש, אוקיי?
אלכס מילר: ואם אתה לא קובע שהמחיר לא יכול להשתנות, בסופו של דבר חזרת חזרה למה שהיה לך בתחילה.
אלכס מילר: כי ככה.
אלכס מילר: כי אתה יכול לקבוע בשלושה-ארבעה חודשים את רוב העסקה, ואחר-כך, אתה יודע, לעשות את זה בשקל בחודשו, ונגמר הסיפור.
יואל חסון: מי יכול לעשות דבר כזה?
אלכס מילר: מה זה "מי"?
אלכס מילר: כל עוד אין לך - - -
יואל חסון: תסביר את זה במספרים.
כרמל שאמה-הכהן: איך.
כרמל שאמה-הכהן: תסביר איך בדוגמה.
כרמל שאמה-הכהן: אני באתי עכשיו אליך - - -
אלכס מילר: יש לך עכשיו 2,500 שנתי, אוקיי?
כרמל שאמה-הכהן: 2,400.
אלכס מילר: נגיד, או 200 שקל לחודש, אוקיי?
אלכס מילר: אתה מתחיל בקיץ, ואתה קובע שאתה משלם בשלושת החודשים הראשונים - -
כרמל שאמה-הכהן: אתה מדבר על קנטרי-קלאבים או על מכוני כושר?
אלכס מילר: לא, בכלל.
כרמל שאמה-הכהן: מכון כושר?
תמר פינקוס: במכון כושר?
אלכס מילר: - - 1,800 שקל לשלושת החודשים הראשונים, ועל כל השאר את מה שנשאר – ההפרש.
אלכס מילר: ואז תצא מתי שאתה רוצה, ותשלם כמה שאתה רוצה.
כרמל שאמה-הכהן: איך הוא יכול לעשות דבר כזה?
יואל חסון: מי יעשה כזה הסכם?
יואל חסון: מי יחתום על כזה הסכם?
תמר פינקוס: מי יחתום על זה?
אלכס מילר: למה לא?
יואל חסון: מי יחתום על זה?
תמר פינקוס: כי אנשים לא יחתמו.
יואל חסון: מה, שיגידו לי שאני עושה מנוי לשנה, ואת רוב המחיר - - - שילמתי לשלושה החודשים הראשונים?
יואל חסון: מי יחתום על דבר כזה?
תמר פינקוס: אז הוא ילך - - -
אלכס מילר: אני מוכר לך מנוי, כביכול, לשלושה חודשים.
אלכס מילר: ולכל שאר השנה אני נותן לך - -
אתי בנדלר: מתנה.
אלכס מילר: - - מתנה.
כרמל שאמה-הכהן: בונוס.
אלכס מילר: בונוס.
ביתיה גוטל: למה צריך חקיקה כזאת?
יואל חסון: חבר'ה, באמת.
תמר פינקוס: זה העניין של התחרות, אז אני אלך לחדר כושר אחר - - -
אלכס מילר: ואם יש לך חדר כושר אחד או שניים בעיר?
יואל חסון: אף-אחד לא יעשה דבר כזה.
תמר פינקוס: אז אף-אחד לא יעשה את זה.
אלכס מילר: ואם אנחנו ננסה - - -, אם אנחנו נעשה - - - יש מקומות שאין יותר - - -
יואל חסון: אף-אחד - - - שנייה, חבר הכנסת מילר, כשאני חוקקתי את החוק שקשור לחנייה - - -
אלכס מילר: עוד לא חוקקת.
יואל חסון: לא חוק כזה, חוק אחר.
יואל חסון: חוקקתי 30 חוקים בשנים שאני בכנסת.
יואל חסון: נכנסנו, אתה ואני, באותה כנסת.
יואל חסון: אז כשאני הבאתי את החוק הזה של החניות, ואמרנו ששעה שנייה תהיה רק חלק מהשעה ולא כל השעה, אני זוכר שפה הפחידו אותנו ואיימו עלינו שהשעה הראשונה תעלה יותר ביוקר, על-חשבון השעה השנייה.
יואל חסון: עזוב, כל ההפחדות האלה – אין גבול להפחדות.
יואל חסון: אני מציע פה - - -
אלכס מילר: זה משהו אחר.
אלכס מילר: חבר הכנסת חסון, אל תשווה.
אלכס מילר: אני אגיד לך שבאותם מקומות שאני מדבר עליהם, לא גובים גם על חנייה.
אלכס מילר: איך אני איתך?
יואל חסון: אתה מדבר על איפה שהייתה בעיה.
יואל חסון: באותם מקומות שאתה מדבר עליהם, לא גובים גם על חנייה.
יואל חסון: איפה שהייתה בעיה, איפה שגבו חנייה יקרה – לא קיים היום.
אלכס מילר: לא, חבר הכנסת חסון.
אלכס מילר: אני אומר לכם, בסופו של דבר, הרציונל זה לתת מענה לכל הארץ, ולא להתמקד רק - - -
יואל חסון: בסדר, נו, אין סוף לזה.
יואל חסון: בסדר, בסדר.
יואל חסון: זו דעתך.
יואל חסון: אין סוף לזה, חבר הכנסת מילר, באמת.
כרמל שאמה-הכהן: כלומר, אתה אומר שיהיו בהסכם חודשים שהם בונוס.
כרמל שאמה-הכהן: ואז אם אדם עזב לפני-כן, הוא איבד את החודשים האלה.
תמר פינקוס: לא צריך לתת רעיונות - - -
אלכס מילר: אבל השאלה היא האם עושים חוק בשביל - - -?
יואל חסון: לא, זה לא - - -
כרמל שאמה-הכהן: השאלה היא האם יש פתרון לזה, או שרק כוחות השוק.
אבי אלמוג: לא צריך לתת רעיונות - - - לכל הרעיונות האלה.
יואל חסון: זה לא יעבוד.
יואל חסון: אם אתה תציע לבן-אדם מנוי לשנה, ואתה תגיד לו שהוא משלם את ה-2,500 שקל על שלושת החודשים הראשונים, זה באמת.
כרמל שאמה-הכהן: לא, אבל אל תקצין.
כרמל שאמה-הכהן: חבר הכנסת חסון, תיקח דוגמה אחרת:
כרמל שאמה-הכהן: אני אומר לך – אתה עושה אצלי את המנוי לשנה, כלומר לעשרה חודשים.
כרמל שאמה-הכהן: יש לך עוד חודשיים בונוס, ואז זה שנה.
כרמל שאמה-הכהן: אבל עשרה חודשים זה מחיר של שנה.
יואל חסון: אתה יכול לצאת.
כרמל שאמה-הכהן: יצאת, הפסדת את החודשיים – אתה לא מבין?
איתן כבל: אבל אדוני היושב-ראש, חבר הכנסת חסון צודק, אני אגיד לך באיזה עניין: אנחנו נכנסים עכשיו, פה, לאין גבול של - - - של רעיונות והצעות עסקיים לכל דבר ועניין.
איתן כבל: כל אחד יחליט איך הוא רוצה לגרום לאנשים להגיע אליו.
איתן כבל: נקודת המוצא – לפחות ממה שאני מבין, כשחבר הכנסת חסון ביקש להעלות את החוק – היא לדבר על העיקרון.
איתן כבל: העיקרון, שבעצם הוא גם העיקרון של החוק שאני הגשתי אותו בתחילת הדרך, הוא במובן הזה: האם אדם יכול לבטל - - -
כרמל שאמה-הכהן: אבל, חבר הכנסת כבל, אנחנו רוצים להיות גם מעשיים.
כרמל שאמה-הכהן: אנחנו רוצים שאחרי שהחוק יחוקק - - -
איתן כבל: אבל זה לא הכיוון המעשי.
כרמל שאמה-הכהן: העלו פה אפשרות, שהיא לא בלתי סבירה – עסקה שנשמעת גם סבירה – בעל המכון אומר לך: אתה מקבל ממני שנה, מתוכם חודשיים זה בונוס.
כרמל שאמה-הכהן: אתה משלם לו שנתי, ואז אתה כבול, אם שמת-לב או לא שמת-לב.
תמר פינקוס: למה "כבול"?
יואל חסון: למה "כבול"?
כרמל שאמה-הכהן: בטח שאתה כבול.
יואל חסון: אם אחרי שלושה חודשים קמתי והלכתי.
כרמל שאמה-הכהן: חברים, זה אפילו יותר גרוע מהמצב היום, אני אסביר לכם למה: כי אם היום נניח – כמו שאמר חבר הכנסת מילר – מחיר השוק היום הוא 2,400 שקל ואנחנו רוצים לשחרר מהכבילה, אחרי החוק אין שום מניעה שנגיע ושוב נראה מחיר של 2,400 שקל.
כרמל שאמה-הכהן: יגידו שבמחיר של 2,400 שקל אתה מקבל כך: עשרה חודשים פלוס שניים חינם.
כרמל שאמה-הכהן: עכשיו, אוקיי, שילמת 2,400 שקל.
כרמל שאמה-הכהן: אתה מתחיל, ואחרי חמישה חודשים אתה רוצה לעזוב.
כרמל שאמה-הכהן: מה אתה מקבל?
ביתיה גוטל: 1,200 שקל.
כרמל שאמה-הכהן: 1,200 שקל.
כרמל שאמה-הכהן: מה "נו"?
כרמל שאמה-הכהן: שילמת על שישה חודשים.
אלכס מילר: אבל - - - לחודשיים.
כרמל שאמה-הכהן: יש לך קנס מובנה, שהוא יחסי של חודשיים.
כרמל שאמה-הכהן: אם עזבת אחרי יום, הפסדת חודשיים.
יואל חסון: אז תכניס בחוק שהמחיר חייב להיות חודש בחודשו.
יואל חסון: המחיר חייב להתחלק לחודשים.
יואל חסון: לא יכול להיות מחיר גלובאלי.
אבי אלמוג: אי-אפשר להכניס מבחינה עסקית - - -
יואל חסון: חבר'ה, תראו, מעלים פה כל-מיני – חבר'ה, תראו, אין סוף לכל הקומבינות האלה.
יואל חסון: נו, באמת.
יואל חסון: נו, מספיק.
קריאה: אבל זה נכון.
יואל חסון: זה שזה נכון, זה נכון.
יואל חסון: אין סוף לקומבינות.
איתן כבל: אז או לחילופין, אפשר לייצר שני מצבים: מצב אחד, שבו אתה אומר:
איתן כבל: מי שרוצה לשלם חודש- בחודשו, יעלה לו אולי קצת יותר.
איתן כבל: - - - נשמע?
אבי אלמוג: זה לא נשמע.
כרמל שאמה-הכהן: על זה הקנס.
אורי אריאל: זה לא קנס.
קריאה: זה קנס.
אלכס מילר: זה לא קנס.
כרמל שאמה-הכהן: דמי-עזיבה.
אורי אריאל: זה - - - הנחה: אדם שרכש שנה, ואומר: אני מוכן להתחייב לשנה, תן לי הנחה כי אני רוצה לשלם קצת פחות.
קריאה: בלי להתחייב - - -
עמיר פרץ: אם הוא יוצא.
אורי אריאל: אם הוא יוצא, הוא חוזר לשלם את מה שהוא היה אמור לשלם.
אורי אריאל: מאיפה באה המילה קנס?
אורי אריאל: שיעשה מנוי חודשי ולא מנוי שנתי.
אלכס מילר: אדוני היושב-ראש, קח לדוגמה את סוגיית השכירויות: כשאתה מתחייב לשכור דירה לשנה, אתה משלם מחיר ריאלי.
אלכס מילר: כשאתה בא לאותו אדם ואומר לו: אני רוצה פר יום, כמובן שהמחיר אחר, נכון?
אלכס מילר: או שאתה אומר לאדם:
אלכס מילר: אני רוצה להודיע לך חודש לפני – לא משנה באיזה מצב – שאני עוזב.
אלכס מילר: ואתה בתור בעל הדירה צריך לשבור את הראש אם פתאום, ברגע מסוים, הוא אומר לך, ואתה חודש בלי שוכר.
אלכס מילר: פעם אחת קורה לך מצב כזה, מספיק שפעם אחת לא היה לך בן-אדם, אז פספסת שכירות של חודש.
כרמל שאמה-הכהן: יש הבדל: דירה זו עסקה של מאה אחוז.
כרמל שאמה-הכהן: כלומר, אתה - - -
אלכס מילר: אבל לא.
אלכס מילר: סליחה, אדוני היושב-ראש, יש לך מקומות - - -
יואל חסון: את הדירה הזאת אף-אחד אחר לא יכול לשכור במקביל – לא אתה - - -
כרמל שאמה-הכהן: מעבר לזה, דירת - - -
יואל חסון: - - - אותו דבר.
אלכס מילר: חבר הכנסת חסון תקשיב, יש לך מקום, נגיד, שרוב הקליינטים שם זה ועד עובדים.
אלכס מילר: יש ועד עובדים שסגר עסקה.
אלכס מילר: הם היחידים כמעט שמשתמשים בחדר הכושר הזה.
אלכס מילר: הם יכולים להגיד לך: תשמע, אם אתה לא נותן לנו את המחיר, כולם יוצאים מחר בבוקר.
כרמל שאמה-הכהן: הוא יכול לעשות את זה גם מראש.
אלכס מילר: בסדר, אבל לפחות אתה יכול לתכנן.
כרמל שאמה-הכהן: אבל יש חודש התראה.
אלכס מילר: אבל לפחות אתה יכול לתכנן.
אלכס מילר: שילמו לך לשנה.
כרמל שאמה-הכהן: אבל יש לך חודש התראה.
אלכס מילר: חודש התראה למלא את חדר הכושר?
יואל חסון: חודש זה המון זמן.
תמר פינקוס: אם הם יהיו אטרקטיביים, יהיה להם תור של אנשים.
כרמל שאמה-הכהן: תגיד לי, אתה מכיר איזה ועד כזה?
קריאה: חתמת ל"קלאב-הוטל"?
קריאה: על מה אתה מדבר?
איתן כבל: - - - תראו, בנקודת המוצא כשבאנו, אני, לפחות.
איתן כבל: בדברי ההסבר גם כתבתי של החוק המקורי.
איתן כבל: הרי ממה זה בא?
איתן כבל: – ואולי זה יכול לעזור לנו בעניין הזה – אני סברתי שבנסיבות האלה, כשאתה מבצע עסקה קצובה מכל סוג שהוא, רוב בעלי העסקים לא אוהבים עסקאות כאלה.
איתן כבל: הוא רוצה לקחת לו מה יותר, זה מבטח אותו, ונותן לו ביטחון לכול.
איתן כבל: אם אתה היית מבקש עסקה יותר קצרה – אתה רוצה רק לשלושה חודשים – מה הייתה הבעיה?
איתן כבל: שהוא אומר לך: אין בעיה.
איתן כבל: אין לי ברירה, אני אתן לך לשלושה חודשים.
איתן כבל: אבל המחיר של השלושה חודשים היה ברמות כאלה, שאתה אומר: אתה יודע מה?
איתן כבל: עדיף לי לקחת שנה, גם אם אני לא אשתמש אחר-כך במוצר.
איתן כבל: אני חושב שצריך למצוא כאן את נקודת האיזון.
איתן כבל: והמשמעות - - -
תמר פינקוס: שביל הזהב.
איתן כבל: מה?
איתן כבל: והמשמעות היא כזו בעצם: אנחנו לא רוצים לפגוע בבעלי העסקים.
איתן כבל: אני לא יוצא מנקודת הנחה שרמאים, תחמנים וזה.
איתן כבל: אני יוצא מנקודת הנחה שכל אחד רוצה להרוויח את חלקו, שהאזרח ירגיש שהוא יכול לעשות.
איתן כבל: קורה לכל אחד מאיתנו, מ-1,001 סיבות, שהוא רוצה להפסיק את ההתקשרות, אוקיי?
איתן כבל: קורה.
איתן כבל: עכשיו, אני לא מפחד מהמילה קנס.
איתן כבל: אני לא מפחד מהמילה קנס.
איתן כבל: אני לא חושב שצריך גם לפחד מהאמירה הזו.
איתן כבל: כשאתה עושה מסלולים, יש מסלול אחד שאומר לך: דע לך, אם אתה מבצע את העסקה לשנה, באופן טבעי אתה מקבל את ההנחות האלה, האלה והאלה.
איתן כבל: אם אתה מפסיק את ההתקשרות בינינו בשלב כזה או אחר, אתה צריך להחזיר לי את, קודם-כל, - - -
כרמל שאמה-הכהן: אם זה טוב, בוא נחזיר את זה בסלולר.
כרמל שאמה-הכהן: למה ביטלנו?
כרמל שאמה-הכהן: גם את - - - הזה ביטלנו.
יואל חסון: בכל תחום ביטלנו את הקנסות.
כרמל שאמה-הכהן: זה אותו רציונל.
איתן כבל: אני אגיד לך מה ההבדל: - - -
עמיר פרץ: כי בקאנטרי-קלאב, למשל, - - -
איתן כבל: חבר'ה, - - -
עמיר פרץ: סליחה, סליחה.
עמיר פרץ: חבר הכנסת איתן כבל מסביר.
איתן כבל: אני שמח שאתם נותנים לי סיוע אגפי.
עמיר פרץ: מצטער, מצטער.
איתן כבל: אני אגיד לך מה קרה בכל המקומות, וזה קורה עד היום בכל הקנסות האלה: ברוב המקומות היו קנסות של חזירים.
איתן כבל: זה לא היה קנסות, אתה מבין, שאתה אומר: אוקיי, קורה, ואני יוצא מהעסק הזה.
איתן כבל: אני חוזר ואומר לך: אני לא כופר בזכות של גוף שמתארגן גם כלכלית, בצורה כזו או אחרת.
איתן כבל: אני כופר בזכות שלו להטיל קנס כזה, שבסופו של עניין הוא מעמיד את הצרכן - - -
כרמל שאמה-הכהן: אתה אומר שהקנס לא יהיה דרקוני.
איתן כבל: שהקנס לא יהיה דרקוני.
איתן כבל: עכשיו, הקאנטרי-קלאב גם בנוי כל הזמן על תנועה מתמדת.
איתן כבל: מה שאני מנסה לומר לכם בעניין הזה, חד-משמעית – אני לא חושב שעכשיו צריך לבוא, ועכשיו הקאנטרי-קלאב יגיד: סליחה, אני בניתי על השנה; אני תכננתי כבר לעשור הבא; ולבנות לילדים שלי מרפסת נוספת.
איתן כבל: אני כולה אומר: חברים יקרים, צריך שתהיה אמירה מוסכמת כזו, שאומרת שאם אני "חתכתי" לפני הזמן, אני אפילו לא שואל אותך למה.
איתן כבל: אני כולה אומר: דע לך, תן לי את מה שמגיע לי ביתרה הזאת, ותעזוב אותי.
איתן כבל: אני חושש, דרך אגב – רוב האנשים, זה מבחינתי לצאת בלי לשלם כלום.
איתן כבל: זה פשוט להחזיר את מערכת היחסים לאותה נקודת מוצא, כשאתה באת וחתמת על העסקה.
אורי אריאל: להשוות אותה ללקוח שבחר לא להתחייב.
איתן כבל: ואני חוזר ואומר לך: נקודת המוצא הייתה למנוע את החזירות.
איתן כבל: אם לא, אין גבול.
איתן כבל: אם לא, אנשים יבואו, אתה מאבד.
איתן כבל: כל אחד יבוא ויגיד: אני הולך לחודש, נמאס לו מזה, הוא רוצה לעבור לשם.
איתן כבל: אני מבין את זה.
איתן כבל: אי-אפשר גם לייצר איזו אנדרלמוסיה, שבסוף חוזרת חזרה כלפי הצרכנים.
איתן כבל: בסוף-בסוף, מי שנפגע מזה זה גם הצרכן, לא צריך לשכוח את זה.
איתן כבל: ודרך אגב, המשמעות עוד יותר בולטת במקומות שיש רק מקום אחד.
איתן כבל: אין אפילו עם מי להתחרות.
איתן כבל: זאת אומרת, אתה שבוי שלו לגמרי, והוא מרגיש שהוא יכול לעשות לך כראות עיניו, אוקיי?
איתן כבל: גם אם זה סיפור כזה נחמד.
כרמל שאמה-הכהן: טוב, זה עדיין לא.
איתן כבל: אני מסכים.
כרמל שאמה-הכהן: גם כשיש בישוב מקום אחד, זה חסם.
כרמל שאמה-הכהן: ברגע שיש צרכנים כבולים, בעסק חדש לפתוח.
כרמל שאמה-הכהן: מאיפה הוא יביא את - - -?
כרמל שאמה-הכהן: במיוחד בתחום כזה שיש נישה.
איתן כבל: אני מבין.
איתן כבל: אני מנסה - - -
אורי אריאל: מה שהוא אומר, שבמקום שיש עסק אחד, ההנחה שמגולמת במנוי שנתי – אם היא לא תשתלם, היא לא תהיה.
אורי אריאל: כלומר, דווקא המקומות הקטנים, הפריפריה, - -
עמיר פרץ: כדאי להם.
אורי אריאל: - - יישרו קו למעלה.
אורי אריאל: יישרו קו למנוי חודשי.
אורי אריאל: הוא יגיד: כולם יהיו אצלי במנוי חודשי, יקבלו את מה שחבר הכנסת חסון הציע.
אורי אריאל: כולם יהיו במנוי חודשי, שהוא מנוי יקר יותר.
אורי אריאל: ואדם שמתעמל באופן קבוע לא יזכה, כתוצאה מהחוק הזה, להנחה.
אורי אריאל: איפה יש מקומות?
אורי אריאל: איפה יש רק מועדון אחד?
אורי אריאל: לא בירושלים, לא בתל-אביב ולא בחיפה.
אורי אריאל: אתם יודעים בדיוק איפה המקומות שיש מועדון אחד.
אורי אריאל: אלה ייפגעו.
אורי אריאל: אלה ישלמו יותר.
אורי אריאל: אבל הם רגילים לשלם יותר, אז זה בסדר.
איתן כבל: מה שאני מנסה לומר, ואני מסיים במשפט הזה, אדוני היושב-ראש: כל הסיפור הוא מידתיות.
אורי אריאל: בדיוק.
איתן כבל: נכון לרגע זה אין מידתיות.
איתן כבל: זאת אומרת, כשאתה מבקש לצאת, מאיימים עליך - - -
אורי אריאל: גם על זה אין ויכוח שאפשר לצאת.
איתן כבל: אבל מר אריאל, סליחה, אני מדבר שוטף.
אורי אריאל: סליחה.
איתן כבל: למרות הרצון שלך לעזור.
קריאה: שוטף פלוס 30.
קריאה: לא סתם שוטף.
כרמל שאמה-הכהן: כן, חבר הכנסת כבל.
איתן כבל: לכן, אני מנסה לומר לכם שבעניין הזה, בואו לא נצא לגמרי מתוך התחום.
איתן כבל: כי אם לא, לא נצא מזה.
איתן כבל: לכן, מה שאני מנסה לומר כאן, ואם נצליח לייצר כאן את המידתיות – והיא קיימת.
איתן כבל: היא מונחת לפנינו – אנחנו מצליחים, מה שנקרא, כמו בגמרא: "זה נהנה, וזה לא חסר".
איתן כבל: זאת אומרת, אני חושב שבסופו של עניין, גם הצרכנים, מה שהם רוצים באמת, זה שלא ירגישו שדפקו אותם.
איתן כבל: וברוב המקרים גם אם עושים פעולה שהם "חותכים" באמצע, הם מרגישים שדופקים אותם.
איתן כבל: כי, אתה יודע, לפעמים, אדוני היושב-ראש - - -
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אבל לא כל חזירות מתחילה - - -?
איתן כבל: לא, לא, לא.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: כל חזירות מתחילה מחזירון קטן.
איתן כבל: אדוני היושב-ראש, מה שאני מנסה לומר לך הוא שאחת הבעיות – אולי הבעיה – שרוב האנשים, כמוך, כמוני, שנניח היה להם מנוי, והוא לא הלך לבטל אותו, כי לא שווה לו לבטל אותו.
איתן כבל: כי הקנס היה כזה שאתה אומר: אני כבר אהיה - - -
אלכס מילר: אבל חבר הכנסת כבל, צריך לצאת מנקודת הנחה שאנשים הולכים לשם לא בשביל לבטל.
אלכס מילר: הולכים לשם בשביל להתאמן, נכון?
כרמל שאמה-הכהן: מה, אנחנו לא עוסקים עם אנשים משוגעים.
איתן כבל: בוודאי, נו מה.
איתן כבל: אנחנו מכירים את זה בכל חוק - - -
תמר פינקוס: זה לא בגד שמחזירים אותו - - -
אבי אלמוג: אז לכן תנו להם את ה-incentive ל-12 חודש.
כרמל שאמה-הכהן: אנחנו שמענו, ומודעים לכל הטענות שלכם.
כרמל שאמה-הכהן: מנסים, באמת.
כרמל שאמה-הכהן: אתה רואה, לא רצים.
כרמל שאמה-הכהן: יכולנו כבר לגמור את זה.
כרמל שאמה-הכהן: אנחנו באמת מתלבטים מה לעשות.
כרמל שאמה-הכהן: חבר הכנסת כבל, תדע לך שזה גם חסם – אני אומר לך – המנוי השנתי הזה, שאין לך את האופציה החודשית, לאנשים שאין להם יכולת כלכלית.
כרמל שאמה-הכהן: זה עסק לא זול.
איתן כבל: ההיפך, אמרתי שאני בעד.
איתן כבל: אמרתי שאני בעד.
איתן כבל: סליחה אם לא הובנתי נכון.
איתן כבל: אמרתי שאני גם בעד מנוי חודשי.
איתן כבל: ומי שיבחר לו את המסלול החודשי, תהיה תוספת נוספת שהבעלים יגיד: אני לא יודע, אין לי ביטחון עם - - -.
איתן כבל: אז אני לא יכול להיות חזירי, כי לא יכול להיות עכשיו, כדי לגרום לך לעשות את המנוי השנתי, שאתה משלם מראש והוא יודע לגלגל את השנה שלו עם הכסף, ועם כל מה שכרוך בכך.
איתן כבל: אז אתה יודע, הוא יצטרך לקחת את ההחלטה שלו, אם הוא רוצה מנוי חודשי, חצי שנתי ושנתי.
עמיר פרץ: אבל אתה אומר שאתה נותן לו אפשרות להשתחרר.
אבי אלמוג: כן.
עמיר פרץ: אז מה אנחנו - - -
איתן כבל: אבל זה יעלה לו.
איתן כבל: המשמעות היא - - -
כרמל שאמה-הכהן: מה "יעלה לו"?
כרמל שאמה-הכהן: זו שאלת הדולר – כמה יעלה לו.
קריאה: ההפרש בין המנוי - - -
עמיר פרץ: אני רוצה להציע הצעה.
איתן כבל: אני לא - - - את זה.
איתן כבל: אני אומר לך שזה לא כזה בשמיים למצוא את הפיתרון.
איתן כבל: זה לא מיליונים.
איתן כבל: אני אומר:
איתן כבל: זה בסוף - - -
כרמל שאמה-הכהן: מסביב, מסביב – בסוף צריך להגיע לנקודה.
כרמל שאמה-הכהן: כלומר, ההצעה, כפי שאני מבין אותה ממך – סליחה, חבר הכנסת פרץ, אתה תדבר אחריו.
כרמל שאמה-הכהן: שנייה – תהיה: תשווקו מנויים שנתיים, אבל תהיה עליכם חובה לשווק גם מנוי חודשי, שסך העלות במסלול החודשי לא יעלה על כך-וכך במנוי השנתי.
כרמל שאמה-הכהן: אוקיי?
כרמל שאמה-הכהן: זה בערך - - -
אתי בנדלר: "שסך" – איך?
כרמל שאמה-הכהן: שסך העלות במסלול החודשי לא יעלה - - -
אורי אריאל: ההפרשים העגולים - - -
אתי בנדלר: לא תעלה על?
כרמל שאמה-הכהן: אדוני, אני לא מדבר שוטף כמו חבר הכנסת כבל, אבל אני יודע לדבר.
איתן כבל: זה גם אני מודה.
אבי אלמוג: הוא שוטף פלוס 15.
אתי בנדלר: לא יעלה על?
כרמל שאמה-הכהן: אנחנו עוד לא קבענו כמה לא יעלה.
כרמל שאמה-הכהן: אבל לא יעלה על הפרש, כזה או אחר, שנקבע אותו באחוזים.
יואל חסון: באחוז מסוים.
איתן כבל: רק התקדמנו.
יואל חסון: אגב, שגם לא ניתן יהיה לעשות הסכמים מעבר לשנה, שזו גם נקודה חשובה.
תמר פינקוס: אם אפשר לבטל - - - את העניין הזה של מעבר לשנה – הוא לא רלבנטי.
אתי בנדלר: ברגע שיש לך זכות ביטול זה חסר משמעות.
איתן כבל: אם אתה יכול לבטל כל רגע, אפילו - - -
תמר פינקוס: אין ערך לסעיף - - -
יואל חסון: כי אז זה יסבך את העניינים שאחרי שנתיים.
יואל חסון: נו, בסדר.
יואל חסון: לדעתי, זה יסבך את זה.
כרמל שאמה-הכהן: כלומר, והביטול מהשנה מפיל אותך אוטומטית לחודשית.
עמיר פרץ: יש לי הצעה יותר פשוטה.
כרמל שאמה-הכהן: כן, חבר הכנסת פרץ, בבקשה.
כרמל שאמה-הכהן: חברי הכנסת קודמים.
עמיר פרץ: יש לי הצעה יותר פשוטה: מכיוון שצריך לעשות אבחנה בין עסקים שבנויים על תשתית של חוזה שנתי, ובוודאי לא דומה ל"קלאב-הוטל", שמדובר על עשרות שנים.
עמיר פרץ: שני דברים שונים לחלוטין.
עמיר פרץ: פה ברור לחלוטין – אני לא יודע אם בחדרי כושר, אבל ודאי בקנטרי-קלאבים – אם יהיה אפשר רק חודש-בחודשו, אז חודשי החורף יהיו די, מה שנקרא: פנויים.
עמיר פרץ: לכן, הצעתי פשוטה: צריך לקבוע שמותר להשתחרר, בכל עת, בכל זמן.
עמיר פרץ: אבל גם חדר-הכושר וגם - -
כרמל שאמה-הכהן: אתה היית בדיון הקודם, חבר הכנסת פרץ?
כרמל שאמה-הכהן: היית?
עמיר פרץ: - - הקנטרי-קלאבים, יצטרכו לקבוע בכל שנה מחיר חודשי מקסימאלי.
עמיר פרץ: כלומר, הם רשאים לתת הפחתה.
עמיר פרץ: אבל יידע אדם שאם הוא לוקח רק חודש, יכול להיות שמחיר חודש אחד, לבד, עולה פי-שניים, מאשר אם הוא לוקח עשרה חודשים ומחליטים לתת הפחתה.
עמיר פרץ: ביום שהוא ביטל, החלוקה תהיה לא יותר מאשר המחיר המקסימאלי לחודש מסוים.
אתי בנדלר: חבר הכנסת פרץ, נניח שמנוי שנתי זה 1,200 שקלים.
אתי בנדלר: אז הם ייקחו מחיר לחודש של 1,000 שקלים – אז מה עשית?
אתי בנדלר: אז אף-אחד לא - - -