GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יערה למברגר: מדובר פה בנציג ציבור.
יערה למברגר: אמנם זה לפי המלצת שרים, ויש פה הסכמה של שני שרים, אבל בסופו של דבר זו החלטה של הממשלה – את מי היא ממנה כנציג ציבור.
קריאה: אז זה פוליטי, אז לא עשית כלום.
יערה למברגר: חבר הכנסת חנין פנה בשאלה, והפנה אותה גם למשרד המשפטים.
יערה למברגר: החלטת המשלה אומרת, ולא במקרה, כי היא מאמצת את עיקרי הדוח של ועדת ביין, ומפרטת באופן מדוקדק את העקרונות, והיא לא מאמצת את הדוח בכללותו אלא את עיקריו.
יערה למברגר: היתה ועדה שהוקמה בראשות מנכ"ל משרד ראש הממשלה הקודם, שעשתה עבודה – השתתפתי בחלק גדול מהדיונים האלה – יש המלצות רבות בדוח הזה.
יערה למברגר: הבאתי אתי את הדוח, כולו ממורקר ועם הערות, המלצות רבות בדוח הזה.
יערה למברגר: לומר היום שמה שהצגנו פה לא תואם את הדוח?
יערה למברגר: יש פה מאות המלצות.
יערה למברגר: רובן הגדול מקבל ביטוי בדרך זו או אחרת.
יערה למברגר: לקחו עניין אחד של המועצה הציבורית, שגם אליו נתייחס כשנגיע לסעיפים – אין לי בעיה להתייחס עכשיו, אבל אני מניחה שלא יהיה לי הזמן, ולומר אמירה כל כך קשה וחריפה, לומר שהחלטות הממשלה לא תואמות את המלצות ועדת ביין?
יערה למברגר: אני רואה את הדברים בדרך שונה.
אבשלום וילן: כל הכבוד, שלושת חברי הוועדה אומרים את זה.
יערה למברגר: לא, הם אומרים את זה בנקודה אחת.
יערה למברגר: אני קראתי את מכתבם.
יערה למברגר: שלושתם התייחסו רק להיבט של המועצה הציבורית.
יערה למברגר: הם לא התייחסו לאף נושא אחר.
יהורם אבנימלך: בזה מדובר.
יערה למברגר: יש פה עניינים רבים אחרים מעבר לכך.
יערה למברגר: זה לא נאמר פה היום.
יערה למברגר: אולי יש נושא אחד שצריך לדון בו, אולי אפילו לערוך בו שינויים.
יערה למברגר: יש מקום לערוך דיון.
יערה למברגר: בכנסת פעמים רבות עושים שינויים, דברים שלפעמים הם בוסריים, עוברים תהליך של הבשלה – בסדר, בוא נמפה מהדיון, אבל- - -
אבשלום וילן: גברתי, עיקר הוויכוח על המועצה, אומרת הוועדה שהיא רוצה שהציבור הוא שייתן את הפיקוח הציבורי, ואתם בהצעתכם, שהשר ישלוט על משק המים – זה הוויכוח על המועצה, זה מה שהם אומרים.
אורי מקלב: תודה רבה, אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, אני לא יודע מה בכנסת הזאת נשפך יותר – מים או דיבורים על המים.
אורי מקלב: בשנים האחרונות כולנו עדים – אין כמעט ועדה בכנסת, דיונים רבים, מליאה – אנחנו דנים בנושא המים.
אורי מקלב: ולא רק דנים, אלא אני חושב שהיו לנו הרבה אכזבות ועגמת נפש בנושא מכמה היבטים – לא ארחיב, ואני יודע שצריך לדון על החוק, אבל אדבר באופן כללי, וזה נעשה מכמה סיבות.
אורי מקלב: ראשית, ברשות המים נמצאים אנשים טובים, אנשים מקצועיים, הם פועלים לפי סמכותם, אבל זה לא קשור למה שאנחנו דנים בו.
אורי מקלב: אנחנו צריכים להגיד את זה בפה מלא, שאנחנו יודעים שרשות המים נשלטת באופן אבסולוטי על-ידי האוצר ולא על-ידי אף אחד אחר.
אורי מקלב: וכשרשות המים נשלטת על-ידי האוצר, ואני יודע שאני אומר אולי מילה חריפה, אנחנו יודעים את התוצאות של זה.
אורי מקלב: לכן גם לא היבט ציבורי ולא היבט לא של החקלאים ולא של הרשויות המקומיות – תמיד זה מגיע בהליך של שימוע.
אורי מקלב: איך אפשר להגיד שימוע?
אורי מקלב: זה תהליך שיכול אולי להשלים, תהליך מסודר, ציבורי, שכולם מעורבים בו, ובסוף עושים גם שימוע כדי לתת עוד ערך מוסף, אבל לא יכול להיות שהליך שימוע זה המבט לכל מיני תובנות שגופים שונים רוצים לומר את זה.
אורי מקלב: הנושא הזה של ההפרדה בין רשות המים לרשות הפרלמנטרית, אני אומר, חבריי חברי הכנסת, יש פה השתתפות מאוד גדולה של חברי הכנסת, אנחנו הבטחנו את זה, בכל דיון שיהיה.
אורי מקלב: עשינו טעות בנושא הזה.
אורי מקלב: ניצלו את משבר המים, שהיו צריכים לטפל במשבר המים, וטיפלו גם טוב בחלק מהדברים, וניצלו בשביל רפורמה שאנחנו מביאים כרפורמה שנטרלה את זה מכל היבט צרכני וציבורי, והנה העובדה, שהרבה דברים – אומרים לנו שיש היום מועצה ורשות מים מסודרת, והנה, הרבה דברים שאנחנו יודעים כיום, שבכלל לא באו לדיון.
אורי מקלב: הרי דנו כאן בכנסת ושאלנו – אני זוכר את השאלות ששאלנו, חבריי חברי הכנסת – הלכתם על הליך, נניח, של מס הבצורת, הליך לא פשוט, וקיבלתם החלטה בזה.
אורי מקלב: תראו לי פרוטוקול אחד, שמישהו העלה את הנושא הצרכני על סדר-היום, אותם נציגי ציבור שאתם מדברים, שנמצאים בכל רשות.
אורי מקלב: תביאו לי פרוטוקול אחד, שמישהו העלה את זה – אני מרים ידיים.
אורי מקלב: עד היום לא הראו לנו, שמכל הדברים האלה אף פעם לא דנו.
אורי מקלב: יש נושאים מקצועיים שונים, עניינים כספיים, שצריכים לדון – זה טוב, ואנחנו צריכים לדעת, שמילת הקסם הזו, נציגי ציבור – נציגות ציבור יכול להיות עוד שליחה של איש מקצועי שרואה את זה עין בעין עם כל מי שיושב.
אורי מקלב: נציג ציבור הוא דבר מאוד אלסטי, יש כל מיני נציגי ציבור.
אורי מקלב: אנחנו מדברים על נציגים צרכניים, ולא אנשים שלא קשורים כנציגי ציבור, שאין להם הדבר הזה, וזה צריך להיות בתוך רשות המים.
אורי מקלב: אני חושב שהרשויות המקומיות צריכות להיות מעורבות בתוך התהליך הזה.
אורי מקלב: אנחנו לא צריכים תמיד לשמוע את זה לאחר מעשה.
אורי מקלב: והמעורבות הפוליטית – דיברנו על זה, ואנחנו חוזרים ואומרים, המצרך הכי חשוב – חוץ מאוויר, שמקבלים בחינם – המצרך הכי חשוב שנקנה, הבסיסי, שאנחנו מדברים עליו גם בחלק הערכי וגם בחלק המעשי וגם בחלק הצרכני – אין לו שום מעורבות פוליטית.
אורי מקלב: אנחנו עכשיו מעמיקים את כל הרפורמה ואת כל הנטרול וההפרדה הזאת.
אורי מקלב: בתוך החוק יש הרבה דברים טובים, אבל אלה הדיונים המקצועיים שיהיו בתוך החוק.
אורי מקלב: הדברים שדיברנו עליהם עד היום בתוך הכנסת, והבטחנו אותם לציבור, אנחנו כנציגי ציבור מחויבים לציבור, ועלינו לעמוד מאחורי הדברים שלנו, ולכן אסור לנו לאשר את החוק כמות שהוא.
אורי מקלב: כיום חובתנו עכשיו, כשזה מגיע לשולחננו, זה הזמן לדאוג, לשמור על האינטרסים הכלליים והציבוריים.
אבשלום וילן: אדוני, רק משפט אחד על רשות המים - הופעתי הרבה פעמים במועצת רשות המים.
אבשלום וילן: בניגוד לנאמר פה, זה אחד הגופים הציבוריים היחידים שראיתי לא פעם ולא פעמיים שהועלו טענות ציבוריות, ובחלקן הם גם אימצו אותן והתחשבו.
שלמה דולברג: כי החקלאות מיוצגת שם.
אבשלום וילן: לא רק חקלאות, החקלאות לא מיוצגת שם.
שלמה דולברג: רק חקלאות.
שלמה דולברג: יש שם נציג של החקלאים.
שלמה דולברג: יש שם נציג של משרד החקלאות, שהוא נציג של החקלאים.
אבשלום וילן: יושב שם מנכ"ל משרד החקלאות, ויושב שם נציג אוצר.
אבשלום וילן: זה הגוף הציבורי היחיד - יש לי הרבה מחלוקות אתם – אבל לא פעם ולא פעמיים הם הקשיבו לעמדות הציבור, ולכן ככל שיש שם אנשי ציבור יותר, יהיה טוב יותר לציבור.
כרמל שאמה-הכהן: נעמי מורביה, יושבת-ראש מטה מאבק הנכים, בבקשה.
נעמי מורביה: אקצר בדבריי, ואגש ישר לעניין, מאחר שאנחנו דנים כאן בגופו של עניין.
נעמי מורביה: יש כיום למעלה ממיליון בעלי צרכים מיוחדים במדינת ישראל, כ-300 אלף מתוכם מקבלי גמלה.
נעמי מורביה: חבר הכנסת היקר מקלב הוא עד, והוא אחד הלוחמים הגדולים למעננו בכל הוועדות.
נעמי מורביה: הגיע הזמן שנפסיק להילחם כך, ונהיה נציגים רשמיים.
נעמי מורביה: במועצה הציבורית הזאת חייב להיות נציג של פורום ארגוני הנכים, והיום הולך ונרקם פורום כזה.
נעמי מורביה: אנחנו משתפים פעולה גם עם מר יעקב יצחק מארגון נכי צה"ל וגם עם ארגוני העיוורים שמיוצגים פה, וכולם מסכימים – חייב להיות במועצה הציבורית הזאת חבר קבוע, שייצג את האינטרסים של האנשים עם המוגבלות.
נעמי מורביה: לא ייתכן שתמיד נהיה השארית שבשארית.
נעמי מורביה: אנחנו צורכים מים, וצורכים צריכת יתר בעקבות המוגבלות; לא כי אנחנו ממלאים בריכות ציבוריות.
נעמי מורביה: זו בקשתנו העיקרית.
כרמל שאמה-הכהן: עו"ד פרנקל, בבקשה.
חנה פרנקל: נשאיר לדיונים הפרטניים את ההתייחסות שלנו, אבל אמירה עקרונית: זה בסדר לומר שחלק מהדברים מיותרים, לא מדויקים, חסרים דברים - זאת ביקורת שאפשר לקחת אותה, ולתן, אבל ממה שאנחנו שומעים – הבאתם משהו רע, גרוע למשק המים.
חנה פרנקל: אז שוב, נגיד מה מטרתנו – לדעתנו, הבאנו הצעה שהולכת לקראת איזון, שיפור, טיוב גם של ניהול משק המים וגם של הרגולטור עליו.
חנה פרנקל: הרי אנחנו יוצאים מוועדת החקירה הממלכתית.
חנה פרנקל: שמענו נציגים של ועדת החקירה הממלכתית, היתה להם ביקורת קשה, אבל בנקודה אחת.
חנה פרנקל: יתר הדברים המהותיים של הוועדה הולכים לכיוון איזון.
חנה פרנקל: נעסוק בדברים העיקריים: תוכנית אב למשק המים והביוב, תוכנית שצופה עשרות שנים קדימה.
חנה פרנקל: זה דבר מהפכני ברגולציה על מוצר חיוני.
חנה פרנקל: שנית, דיברו על עריצות של גוף אחד, ריכוזי מדי.
חנה פרנקל: הכיוון הוא ביזור.
חנה פרנקל: אנחנו מדברים על מינוי יו"ר למועצת הרשות, וכך יצירת איזון בין רשות המים למועצת רשות המים.
חנה פרנקל: הכנסה של נציג שר הבריאות - שוב, משקל לשיקולים- - -
יואל חסון: את יכולה להסביר לנו, איך קיבלתם את ההחלטה, שדווקא את היושב-ראש ימנה משרד האוצר, ולא, נגיד, משרד התשתיות?
חנה פרנקל: ניגע בפרטים.
חנה פרנקל: כפי שאמרנו, היתה החלטת ממשלה כמה חודשים אחרי דוח ועדת ביין, אוקטובר 2010, אז כבר ביוני היתה החלטת ממשלה.
חנה פרנקל: היה צוות מנכ"לים, הדיונים לא היו מאחורי הקלעים אלא על שולחן, היו נציגים שלדעתי, שמונה-תשעה משרדי ממשלה רלוונטיים: בריאות, חקלאות, פנים, אנרגיה ומים, אוצר ורשות מים.
חנה פרנקל: בחנו אחת לאחת את כל ההמלצות.
חנה פרנקל: יש המון המלצות מאוד מכובדות.
יואל חסון: היה ויכוח בנושא הזה?
יואל חסון: היתה עמדה – שלכם, לדוגמה – שאתם רציתם שהיושב-ראש ימונה על-ידי משרד אנרגיה ומים?
חנה פרנקל: אני לא זוכרת.
יואל חסון: איך את לא זוכרת?
יואל חסון: אני לא מאמין לך.
יואל חסון: בנושא כזה חשוב, על מינוי היושב-ראש?
חנה פרנקל: תאמין לי, את הנקודה הזאת אני לא זוכרת.
חנה פרנקל: היו דיונים הרי עולם על כל נקודה – על היושב-ראש, למשל.
חנה פרנקל: כן אני זוכרת דיון שלנו כרשות מים – איך יהיה המעמד של יו"ר מועצה מול רשות המים, האם זה לא יפגע ביכולת שלנו לפעול מקצועית?
חנה פרנקל: אני לא אומרת שרבנו; קיבלנו את זה כנתון בוועדת החקירה הממלכתית.
חנה פרנקל: יש לנו אחריות מקצועית.
חנה פרנקל: אני מזכירה - מנהל הרשות הקודם, פרופ' אורי שני, וגם מנהל הרשות הנוכחי היה חבר במועצה.
חנה פרנקל: קיבלנו את הרעיון, שצריך להיות יו"ר למועצה, על אף שלכאורה זה מחליש את רשות המים כגוף מקצועי.
חנה פרנקל: קיבלנו, כי זה נראה לנו נכון בראייה מקצועית.
חנה פרנקל: חשוב היה לנו להבין את מערך הסמכויות והתפקידים של המועצה באופן ששני הגופים האלה לא יביאו לשיתוק משק המים.
חנה פרנקל: מי שממנה זאת הממשלה.
חנה פרנקל: איך מורכבת מועצת הרשות - ששה נציגים בכירים מאוד של משרדי הממשלה.
חנה פרנקל: הם קיבלו סמכות של שרים.
חנה פרנקל: זה היה יכול להיות גם משרד המים.
חנה פרנקל: אלה סמכויות מיניסטריאליות.
חנה פרנקל: במקום ששר אחד יחליט, בגלל שמים זה נושא כל כך מרכזי, ציבורי, עם היבטים סביבתיים, זה היבט חיוני וכו', היה ברור שאי-אפשר לתת לשר אחד אלא צריך נציגות ממשלתית רחבה יותר.
חנה פרנקל: אמרו קודם: אבל יש נציגי ציבור.
חנה פרנקל: אז נכון, מועצת הרשות מורכבת היום מששה נציגים בכירים של משרדי ממשלה רלוונטיים, ושני נציגי ציבור.
חנה פרנקל: לפי הגישה הזאת, היה אפשר אולי לוותר על נציגי ציבור.
אורי מקלב: שגם המשרדים ממנים אותם, ואתם לא חוזרים בכלל לכנסת.
חנה פרנקל: לא.
חנה פרנקל: מי שממנה את ששת הנציגים הבכירים של משרדי הממשלה, כולל שני נציגי הציבור, זאת הממשלה.
חנה פרנקל: נכון להיום נציג אחד נבחר בהמלצת שר האנרגיה, מינוי של הממשלה, נציג שני זה שר הפנים, שר החקלאות ממליץ וגם שר האנרגיה מעורב, וההחלטה היא של הממשלה.
קריאה: אבל זה מסרס את כל המועצה.
חנה פרנקל: אני חוזרת - יש לנו פה נציג נכבד, חבר ועדת ביין.
חנה פרנקל: אפשר לבקר את הכול, אבל לומר: ביחס להמלצות ועדת ביין, סטינו - אנחנו צריכים לבחון את מכלול ההמלצות, ולבדוק – שקוף, סטינו או לא.
אבשלום וילן: אבל אם הם מוסיפים עכשיו יושב-ראש למועצה, שהוא נציג ציבור, למה אתם רוצים את נציג משרד הבריאות לאיזון הקדוש?
אבשלום וילן: אדרבא – שנציגי ציבור יהיו שלושה מתוך תשעה.
חנה פרנקל: יש לנו פה נציג שר הבריאות – זאת המלצה ישירה מקצועית של ועדת החקירה הממלכתית, והיא נראתה לנו נכונה.
חנה פרנקל: גם זה וגם יו"ר זה שתי המלצות מקצועיות, בית היוצר של ועדת החקירה הממלכתית.
חנה פרנקל: דנו, ואנחנו כרשות המים אמרנו: אם נציג של משדר הבריאות נכנס, מה משמעויות הסמכויות שלו?
חנה פרנקל: כי כל ההנחה היא שמועצת הרשות יושבת, וששה נציגי ממשלה מתכללים את הכול ויוצרים איזון בין התפקידים, ואילו נציג משרד הבריאות בא עם כל הסמכויות העליוניות שלו.
חנה פרנקל: שאלנו הרבה שאלות, היו הרבה דיונים; חלק התקבל, חלק לא, והגענו לממשלה.
חנה פרנקל: אז מה יש לנו היום בהצעת החוק – יש לנו תוכנית אב, שבעינינו, זה דבר דרמטי למשק המים בראייה בת-קיימא של עשרות שנים.
חנה פרנקל: יש לנו איזון עם הכוח הריכוזי של רשות המים מעצם זה שיש יו"ר.
חנה פרנקל: זה ויכוח לגיטימי, מי ממליץ למנות אותו, כי מי שממנה זה הממשלה.
חנה פרנקל: הכנסנו את הנושא של מטרות, יש שמירה על מקורות המים.
חנה פרנקל: שמעתי בקשב את דברי חבר הכנסת חנין.
חנה פרנקל: לתומנו ראינו בשמירה על מקורות המים ופיתוחם ודאי את כל המטרות, ודאי גם את הסביבה.
חנה פרנקל: אתה מדבר אולי על הצורך לחזק את ההיבט הסביבתי כמטרה.
חנה פרנקל: אנחנו נשקול, אבל ראינו מול עינינו בזה שאנחנו מכניסים לראשונה את סך המטרות שלפיהן ניתן רשיון, ונקבע כללים, את השמירה על מקורות המים ואת ההיבט המרכזי.
חנה פרנקל: יש מטרה מאוד מרכזית שם – הגנה על הצרכנים.
חנה פרנקל: תהפכו את כל חוק המים – אין שום מילה על ההיבט הצרכני.
חנה פרנקל: יש לה היבט מרכזי בהצעת החוק – מי שדיבר על תעריפים.
חנה פרנקל: אנחנו מדברים על עיצומים כספיים, על יכולת אכיפה – יש לנו הרבה סמכויות, אבל אנחנו כמו נמר של נייר.
חנה פרנקל: דווקא מתוך דאגה למשק המים אי-אפשר לקבל סמכויות בלי אכיפה.
חנה פרנקל: ההיבט של אכיפה של זיהום מים – גם הוא ייכנס.
חנה פרנקל: אנחנו בדיון מקצועי עם המשרד להגנת הסיבה על איך ולא על אם, כלומר בגדול, ההצעה הזאת היא בהחלט חיונית למשק המים, ודווקא אנחנו כרשות מים אומרים: ההצעה הזאת "נוגסת" מהסמכויות שלנו.
חנה פרנקל: היא מפחיתה, מאזנת, אבל הולכת בכיוון הנכון.
חנה פרנקל: אני מבקשת שתראו את זה תחת המסגרת הזאת.
חנה פרנקל: ודאי יש לנו הרבה בפרטים מה לתקן.
כרמל שאמה-הכהן: נא להקריא את הסעיף הראשון, בבקשה.
חנה פרנקל: הצעת חוק המים, התשי"ט-1959, להלן: החוק העיקרי.
חנה פרנקל: בכל מקום במקום "התשתיות הלאומיות", יבוא: "האנרגיה והמים".
חנה פרנקל: זה תיקון טכני ברור.
חנה פרנקל: שר האנרגיה והמים החליף את שם המשרד מ"משרד התשתיות הלאומיות" ל"משרד האנרגיה והמים", ואנחנו באופן עקבי מתקנים.
כרמל שאמה-הכהן: יש למישהו הערות על סעיף 1?
דב חנין: יש לי שאלה פרוצדורלית.
דב חנין: נשמעו פה הרבה דברי ביקורת.
דב חנין: אני חושב שהוועדה צריכה לבחון את השאלה, האם הצעת החוק, לפני שמגיעים לסעיפים, בכללותה, היא בכלל מתאימה להלך הרוח שיש בוועדה?
כרמל שאמה-הכהן: הצעת החוק היא בסיס, והיא תשונה ככל שהוועדה תמצא לנכון.
דב חנין: ואדוני מתכוון היום להתחיל לקרוא ולאשר סעיפים?
כרמל שאמה-הכהן: איני מבין, ממה אדוני מוטרד?
כרמל שאמה-הכהן: נאמר שאנחנו רוצים לקרוא סעיפים – מה הבעיה עם זה?
כרמל שאמה-הכהן: אתה עוצר את הדיון באמצע הצבעה כדי להעיר הערה שהיא לא קריטית כרגע.
כרמל שאמה-הכהן: אנחנו מצביעים על סעיף 1, שהוא נראה לי סעיף שאין לאף אחד הערה לגביו.
כרמל שאמה-הכהן: למישהו יש הערה לגבי סעיף 1? אין.
כרמל שאמה-הכהן: הצבעה בעד – פה אחד נגד – אין נמנעים – אין סעיף 1 אושר.
יצחק וקנין: אני פותח את ישיבת ועדת הכלכלה בנושא הצעת חוק לתיקון פקודת התעבורה (מס' 109), התשע"ב-2012 בעניין העלאת הסכום הנוסף לאגרת הרכב המיועד לרשות השידור, כפוף לקבלת הצעת החוק.
יצחק וקנין: בקריאה ראשונה היא נתקבלה במליאה כרגע בשעה טובה.
יצחק וקנין: אנחנו צריכים להכין אותה לקריאה שנייה ושלישית.
אתי בנדלר: אגב, לא שמעתי אם ועדת הכנסת פטרה את הצעת החוק - - -
יצחק וקנין: פטרה.
אתי בנדלר: כולל שנייה ושלישית?
יצחק וקנין: כן, כן, ודאי.
יצחק וקנין: אגרת הטלוויזיה תופחת ב-19 שקל ואגרת הרדיו תעלה.
יצחק וקנין: בשורות טובות לצופי הטלוויזיה.
יצחק וקנין: ועדת השרים לענייני חקיקה אישרה אתמול - - -
לאה ורון: זה מסכם הכי טוב את הדברים ולפיכך הבאתי לך את הפתק.
יצחק וקנין: אגרת הרדיו היא 114 שקל היום, אני מבין, והיא תעלה בעוד תשעה שקלים ל-123 שקלים.
יצחק וקנין: הפחתה באגרת הטלוויזיה תימשך ברציפות עד שנת 2018.
אבי כהן: בעצם, הצעת החוק כמו שהקראת, אומרת שאגרת הרדיו תעלה בתשעה שקלים מעכשיו לאורך חמש שנים ובמקביל אגרת הטלוויזיה תמשיך להיות מופחתת ב-5% כקבוע בחוק – זאת ירידה של בערך 20 שקלים כל שנה.
אבי כהן: זה נותן לאזרח ירידה בסך הכול של תשעה שקלים, בערך מחצית מהסכום.
אבי כהן: המטרה של הצעת החוק הזאת זה כדי להביא לכך שהרפורמה ברשות השידור תצא לדרך בסגירה כספית מאוזנת.
אבי כהן: זאת החלופה לירידה באגרת הטלוויזיה.
אמיר ברקן: אתמול רק חתמנו על הסכם המימון, הסכם הרפורמה בעיר לוד.
אמיר ברקן: רשות השידור עוברת מתל אביב לעיר לוד.
אמיר ברקן: עשינו אתמול טכס חתימה, יש תנאי מתלה – הסגירה הפיננסית.
אמיר ברקן: אנחנו מאוד מבקשים את אישורכם כדי שנוכל לצאת לדרך.
אמיר ברקן: יש פה את יושב-ראש רשות השידור - - -
יצחק וקנין: אני אאפשר למי שרוצה להגיד משהו.
אתי בנדלר: מה זה "הסגירה הפיננסית"?
אמיר ברקן: זה הסכם המימון.
אתי בנדלר: אתה אומר שהוא נחתם?
אמיר ברקן: נחתם עם תנאי מתלה.
אתי בנדלר: מה ההתליה?
אמיר ברקן: ההתליה היא האישור בכנסת.
אתי בנדלר: אישור הצעת החוק הזאת.
זיו מאור: דברתי פה בדיון המוקדם בו הציגה ועדה ממשרד ראש הממשלה את המסקנות שלה, והדברים עומדים בתוקפם.
זיו מאור: הרפורמה שמוצעת נשענת על שתי רגליים: מצד אחד, הגדלת הגבייה שבאגרת הרכב ומצד שני, הקטנה הדרגתית של הגבייה בשיטה המסורתית.
זיו מאור: העמדה שלנו היא שיש לבטל לחלוטין את השיטה המסורתית ולהשעין את כל הגבייה על אגרת הרכב מהסיבה הפשוטה: ההצדקה היחידה לשיטה המסורתית היא עקרון הזיקה.
זיו מאור: הקביעה שצריכה להיות זיקה בין מי שיש לו מכשיר טלוויזיה בבית לבין מי שמשלם אגרה.
זיו מאור: אנחנו חושבים שהנחת היסוד הזאת – אבד עליה הכלח.
זיו מאור: בנקודה המכרעת הזאת, אני חושב שחברי הכנסת צריכים לקבל החלטה עקרונית האם יש הצדקה נורמטיבית לעקרון הזיקה או שאנחנו מחליטים שכל אזרח במדינת ישראל, גם אם הוא לא צופה בטלוויזיה וברשות השידור, מקבל בפועל שירותים מרשות השידור ולכן צריך לשלם מס; והאם העובדה שהיום אפשר לצרוך את שירותי רשות השידור באמצעים טכנולוגיים שהם לא טלוויזיה.
זיו מאור: האם שתי הנקודות האלה יחד מייתרות לחלוטין את עקרון הזיקה?
זיו מאור: אם התשובה היא חיובית – צריך לשנות את המסלול ולגבות את כל האגרה באמצעות אגרת הרכב בסכומים גבוהים יותר ולבטל בהדרגה, כליל, את הגבייה בשיטה המסורתית באופן שגם יהיה יעיל יותר, גם יקטין את הנטל על המשפחות שכרגע משלמות את האגרה כחוק וגם יגדיל את הכנסות רשות השידור.
יצחק וקנין: עוד מישהו רוצה להתייחס, רבותי?
יצחק וקנין: לפני שאני מתחיל את ההקראה.
אתי בנדלר: אני תייחס, ברשותך, אחרי ההקראה.
יצחק וקנין: אין מישהו אחר?
יצחק וקנין: חברי הכנסת?
ישראל חסון: בוודאי, יש לנו המון מה להגיד.
יצחק וקנין: כן, ישראל חסון, בבקשה.
ישראל חסון: דורון, אתה רוצה להתחיל?
יצחק וקנין: מי מתחיל?
יצחק וקנין: דורון, אתה?
דורון אביטל: אני התנדבתי, נידבו אותי.
ישראל חסון: הדיון פה היום הוא פילוסופי.
דורון אביטל: יש הבדל מרכזי בין טלוויזיה ורדיו.
דורון אביטל: הרדיו שאנחנו מקשיבים לו - - -
יצחק וקנין: הבדל בין "תא חזי" ל"תא שמע".
דורון אביטל: הרדיו הפך להיות חלק אינטגרלי מרכב.
דורון אביטל: הוא חלק ממעטפת הבטיחות הכוללת של הרכב.
דורון אביטל: החל מדיווחים של נסיעה ודברים כאלה.
דורון אביטל: להעמיס עומס דווקא שם, למרות עקרון הזיקה שאני מתחיל להבין מה המשמעות שלו, נראה לי לא ראוי.
דורון אביטל: אני חושב שזה שיקול שכדאי שתיקחו בחשבון.
דורון אביטל: זה השיקול שיהיה חלק ממערכת השיקולים של ההתנגדות שלנו ומעניין אותי מה אתם חושבים עליו.
ישראל חסון: אפשר לדעת מה הסכומים שמדובר עליהם?
יצחק וקנין: תחזרו על הסכומים על מנת שחברי הכנסת יידעו.
יצחק וקנין: אני הקראתי את הסכומים אבל אני אאפשר עוד פעם שיגידו לכם.
ישראל חסון: אתה הלכת מהר ואנחנו לא הספקנו להגיע.
יצחק וקנין: ישראל, אני לא אתן לך להפסיד דבר אחד אפילו.
אבי כהן: כיום, אגרת הרדיו – זה בעצם הסכום הנוסף פה – היא 114 שקלים ואגרת הטלוויזיה היא 369 שקלים.
אבי כהן: זה המצב נכון להיום.
דורון אביטל: מה המשמעות של השינוי?
אבי כהן: המשמעות של השינוי היא שבעצם אגרת הרדיו תהיה 123 שקלים - - -
ישראל חסון: את החשבון הזה אנחנו ויודעים – ואגרת הטלוויזיה תהיה פחות מ-16-15 שקל, כמה?
אבי כהן: היא תהיה 18 שקלים.
ישראל חסון: מה הסכום המצטבר - - -
יצחק וקנין: ישראל, זה ילך ויופחת כל שנה עד שנת 2018.
ישראל חסון: כן, כן, אני יודע.
ישראל חסון: על ה-5% אני יודע.
אבי כהן: היום האזרח משלם את שני הסכומים האלה ביחד: 483 שקלים.
אבי כהן: אחרי התיקון, הוא ישלם בשנת 2013 – הוא ישלם 474 שקלים, ובשנת 2014 זה יהיה 465 שקלים.
אבי כהן: זאת אומר, ביחס להיום זאת ירידה של 20 שקלים בערך לשנת 2014 ו-10 שקלים בשנת 2013.
יובל צלנר: אפשר לשאול שאלה?
יובל צלנר: תזכיר לי, שאני אבין: למעשה, אגרת רדיו משלם כל אדם שהוא בעל רכב, נכון?
יובל צלנר: עם הטסט?
אבי כהן: כן.
יובל צלנר: אגרת טלוויזיה משלם רק מי שיש לו מקלט.
יובל צלנר: מי שאין לו מקלט – לא משלם, נכון?
ישראל חסון: יובל, הרי כל הדיון פה הוא כזה שבזמנו – בשנים עברו – כשאנחנו דנו במהותו, דיברנו על הפחתה של 5% ולא דיברנו על תוספת של שום דבר.
ישראל חסון: השינוי פה הוא בעצם מימוש ההחלטה של ההפחתה של ה-5%.
ישראל חסון: איך אומר "הגשש" ב"חכם מימון"?
ישראל חסון: קח בבקשה מכאן חמישה ותוסיף לי פה שבעה.
ישראל חסון: זה לא בדיוק המספר ואתה רואה שיש איזשהו תהליך של הפחתה, אבל אנחנו משחקים, זה כבר לא הפחתה של 5%.
ישראל חסון: זאת אומרת שיש פה משחק שמביא אותך להפחתה של אולי 2.5% או 3%, נכון?
ישראל חסון: אם אתה מפחית 15 ומוסיף 9 בצד השני או 18 – אז ההפחתה היא של 2.5%.
ישראל חסון: מה לעשות?
ישראל חסון: זאת מתימטיקה הכי פשוטה.
יובל צלנר: אבל קטעת אותי באמצע שתי שאלות, אם יורשה לי להשלים את השאלות - - -
ישראל חסון: טוב, בואו נצביע.
אתי בנדלר: עדיין לא הייתה הקראה.
יצחק וקנין: אתם מאמינים שאני אצביע ככה, כשאני לבד פה מולכם?
ישראל חסון: חבר הכנסת וקנין, בעצם, הדיון שלנו נכון להיום הוא על הפחתה של 2.5% ולא על הפחתה של 5%.
ישראל חסון: זה בעצם הדיון השנה.
אמיר ברקן: אנחנו מפחיתים 5% בכל אחת משש השנים הקרובות.
ישראל חסון: אל תבטיח לי קדימה.
אמיר ברקן: אבל זה כתוב עכשיו בחוק.
ישראל חסון: תקשיב, מה לעשות?
ישראל חסון: אני גם מכיר הוראות כאלה ואחרות שיכולות לשנות.
ישראל חסון: הפה שאוסר הוא גם הפה שיתיר או הפה שמתיר הוא הפה שיאסור.
ישראל חסון: אנחנו דחינו את המימוש של ה-5% האלה מספר עמים, נכון?
ישראל חסון: זאת אומרת, בבניין הזה לא מבטיחים נצח, מלבד נצח ישראל שלא ישקר – כל היתר פתוח לדיון.
ישראל חסון: לפיכך, אתם לא מבקשים, מדינת ישראל לא מבקשת הפחתה של 5%, היא מבקשת הפחתה של 2.5%.
ישראל חסון: נשים את זה על השולחן.
אמיר ברקן: אגרת הטלוויזיה?
אמיר ברקן: על מה אתה מדבר?
יצחק וקנין: בעיקרון הוא צודק.
ישראל חסון: בואו נהיה הגונים, אין לי בעיה שתבואו היום למדינת ישראל, לאזרחים, ותגידו להם: אנחנו מפחיתים ב- 2.5% מתוך תקווה שבשנה הבאה נפחית במלואם 5%.
ישראל חסון: אבל תגידו את זה ביושר.
ישראל חסון: דרך אגב, אני אומר לך, תשב פה, יהיו לי הרבה מאוד שאלות ליוני בן מנחם וחבריו, אבל בואו נגיד את זה ביושר: ההבטחה שלך ל-5%, אדוני, ישבו בחדר הזה וישבו בחדר למטה, כשמשה כחלון היה יושב-ראש ועדת כלכלה, כשגלעד ארדן היה יושב-ראש ועדת כלכלה - - -
יצחק וקנין: בכל מקרה, ישראל, אני קצת - - -
דורון אביטל: אפשר לשאול?
דורון אביטל: אני רוצה להבין, מה היה הרציונל לחלק - - -
יצחק וקנין: מותר לי לדבר, כיושב-ראש?
דורון אביטל: אני רק אבקש דרך היושב-ראש, להבין את הרציונל - -
ישראל חסון: קוראים לתרגיל הזה "חכם מימון".
דורון אביטל: - - להבין את הרציונל ששכנע אתכם לבצע חלופה שקשורה בהעלאה של אגרת הרדיו.
דורון אביטל: הרי אפשר היה לחשב את המספרים ככה - - -
אמיר ברקן: אנחנו הצגנו לפני ועדת הכלכלה את דוח החלופות.
אמיר ברקן: בחנו מספר חלופות.
אמיר ברקן: הייתה גם חלופה אחת – כמו ששמעתי פה – לבטל לגמרי את אגרת הטלוויזיה ולהשית הכול על הרדיו.
אמיר ברקן: הייתה גם חלופה אחת שנבחנה והיא לא עמדה מבחן משפטי.
אמיר ברקן: אם תרצו, משרד המשפטים יבהיר למה.
יצחק וקנין: תראו רבותי, בשורה התחתונה, בואו נגיד את האמת – אני מבין שיש אופוזיציה ויש קואליציה והכול טוב ויפה, אבל במקרה שאנחנו מדברים עליו, אני לא חושב שזה נכון להצביע נגד הדבר הזה, אני לא רואה שום דבר שמצדיק.
יצחק וקנין: בשורה התחתונה, בסך הכול, מפחיתים פה כסף מעל הציבור.
יצחק וקנין: אז מה אתם אומרים: לא.
יצחק וקנין: דווקא אתם אומרים לא?
דוד רותם: איזה מפחיתים?
יצחק וקנין: נכון שישראל צודק בעיקרון שההפחתה הייתה צריכה להיות 5%.
ישראל חסון: 5% נטו.
יצחק וקנין: בשורה התחתונה, נותנים לך ואתה אומר:
יצחק וקנין: אל תיקח גם 2.5% וגם 3% לא.
יצחק וקנין: זה מה שאתה אומר.
ישראל חסון: תסתכל בפרוטוקול, אמרתי בואו נהיה הוגנים ונגיד לציבור: אנחנו מפחיתים לכם 2.5%.
ישראל חסון: בסדר, מה, אנחנו משחקים בנדמה לי?
יצחק וקנין: אני אומר שאם יש הפחתה של נטל מסוים על הציבור – צריך לתת להם.
ישראל חסון: אל תדאג.
ישראל חסון: אנחנו נמשוך את הדיון עד שיהיה לך רוב.
יצחק וקנין: אני לא מודאג מהעניין של הרוב.
יובל צלנר: מה מספר משלמי אגרת טלוויזיה מול משלמי אגרת רדיו?
יובל צלנר: אפשר לקבל את הנתון?
אבי כץ: אגרת רדיו משלמים 2.2 מיליון בעלי כלי רכב.
אבי כץ: טלוויזיה – מספר בתי האב הוא 2 מיליון מתוכם משלמים אגרה רק 1.5 מיליון.
יובל צלנר: אז למעשה ל-1.5 מיליון הפחתה ול-2.2 מיליון העלית את האגרה.
יובל צלנר: כלומר הגדלת את הכנסות רשות השידור.
יצחק וקנין: רבותי, אנחנו אפילו לא הקראנו.
יצחק וקנין: אני רוצה לעשות את ההקראה, אחריה תשאלו שאלות ותגידו מה שאתם רוצים.
יצחק וקנין: מי מקריא את החוק?
עידו אציל: "הצעת חוק לתיקון פקודת התעבורה (מס' 109), התשע"ב–2012 תיקון סעיף 84 1.
עידו אציל: בפקודת התעבורה , בסעיף 84(ג1) – (1) ברישה, במקום "לעניין שיעורי ההפחתה" יבוא "ובלי לגרוע מהוראת העדכון הקבועה בסייפה של הסעיף הקטן האמור"; (2) אחרי פסקה (1) יבוא: "(1א) ב- 1 באפריל בכל אחת מהשנים 2013 עד 2018 יעלה הסכום הנוסף בתשעה שקלים חדשים; התוספת לסכום הנוסף לפי פסקה זו תתעדכן גם היא לפי האמור בסייפה של סעיף קטן (ג)."; (3) בפסקה (3), במקום "החל בשנת 2013" יבוא "החל בשנת 2019";".
יצחק וקנין: עכשיו, רבותי, תשאלו את כל השאלות שיש.
ישראל חסון: אין לי שאלות.
דוד רותם: אני רוצה להבין, כתוב פה: "יעלה הסכום הנוסף בתשעה שקלים חדשים".
דוד רותם: בכל שנה יתווספו לזה עוד תשעה שקלים?
ישראל חסון: בקיצור, זה קיצוץ של יותר מ-2.5%.
ישראל חסון: כשאתה מכפיל 1.5 מיליון ב-18 ו-2.2 מיליון מכפיל ב-9, אז הגביה שלך היא 2.2 מיליון כפול 9 ועוד 18 כפול 1.5 מיליון.
ישראל חסון: אני אומר לך שאתה משית פה תוספת הרבה יותר גדולה – עובדים עלינו עבודה עברית.
ישראל חסון: אני טועה במספרים?
דוד רותם: אתה לא טועה במספרים, זאת לא עבודה עברית.
דוד רותם: זה נעשה כל כך גרוע שזאת עבודה - - -
ישראל חסון: אני אומר לך, זה פשוט לא יאומן כי יסופר חוסר היכולת לדבר היושר.
ישראל חסון: זה משגע אותי.
יצחק וקנין: ישראל, אתה צודק.
יצחק וקנין: אבל מה שמונח לפנינו כרגע זאת הפחתה.
אבי כץ: זה נותן בדיוק 22 מיליון שקל הפחתה - - -
אבי כהן: בדיוק אותו דבר.
אבי כהן: הרשות לא מקבלת – התהליך הזה מתאזן אחד לאחד.
ישראל חסון: זה העניין.
ישראל חסון: אתה לא רוצה להפחית, אתה מבין?
עידו אציל: האפשרות בדבר העדר ההפחתה נבחן - - -
ישראל חסון: דרך אגב, תסלח לי רגע, בשנה הראשונה זה 22 מול 22, בשנה השנייה אתה הולך ויורד ובשנה החמישית אתה כבר גובה יותר ממה שאתה מפחית, וזאת מסיבה נורא פשוטה: כי מה-370 ומשהו יורדים כל שנה 5%.
ישראל חסון: בעוד חמש שנים זה פחות 25%, זה יוצא תיקו ואתה גובה יותר, מה לעשות?