GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
חנה וינשטוק-טירי: עורכת-הדין בנדלר, אז תגידי מחיר לשנה - - -
עמיר פרץ: הם ייקחו 300 שקלים, ויהיה כתוב בחוזה שאם אתה צרכת שלושה חודשים, זה יורד ל-250 שקלים.
עמיר פרץ: ואם צרכת שנה, זה ירד ל-200 שקלים.
עמיר פרץ: זה מה שיקרה בחוזה.
כרמל שאמה-הכהן: פשוט מאד.
כרמל שאמה-הכהן: במחירון תהיה חובה לפרסם: מחיר שנתי.
כרמל שאמה-הכהן: מתחת למחיר השנתי יהיה מחיר לכל חודש בפני עצמו – חודש ינואר והמחיר שלו; חודש פברואר והמחיר שלו; חודש מרץ.
כרמל שאמה-הכהן: כל חודש.
איתן כבל: בחבילה - - -
כרמל שאמה-הכהן: סך כל הסכומים.
כרמל שאמה-הכהן: והם יתמחרו איך שהם רוצים את החודשים.
כרמל שאמה-הכהן: סך-כל הסכומים של כל החודשים לא יעלה על הסכום של המנוי השנתי פלוס x.
כרמל שאמה-הכהן: או כפול.
אתי בנדלר: יפה.
אתי בנדלר: אז עכשיו, זאת השאלה שצריכים לקבוע בכל זאת - - -
כרמל שאמה-הכהן: עכשיו, אם את אומרת שיתחכם בעל מכון, וקבע חודשים מסוימים בתמחור חסר, הוא חייב גם לשווק את - - -.
כרמל שאמה-הכהן: זה האיזון.
אתי בנדלר: זאת ההצעה שלך מהישיבה הקודמת.
עמיר פרץ: אבל מותר להם לתת הנחה?
יואל חסון: מותר.
איתן כבל: - - - זה בכל - - -
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: - - - המחירים ייתנו לכל - - -
כרמל שאמה-הכהן: הם קובעים את המחירים.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אבל הם ייתנו מחירים - - -
יואל חסון: - - - ככה, חברת הכנסת שמאלוב-ברקוביץ.
יואל חסון: כל אחד קובע איזה מחיר.
יואל חסון: יש חדר-כושר ב-5,000 שקלים לשנה, ויש חדר-כושר ב-2,000 שקלים.
כרמל שאמה-הכהן: המחיר של המנוי השנתי – רגע, תנו לי להסביר.
אלכס מילר: אז מה קורה אם אתה בוחר, נגיד, במסלול השנתי?
כרמל שאמה-הכהן: אני אגיד לך: הבסיס זה המסלול השנתי.
כרמל שאמה-הכהן: נניח שהוא אמר לך - - - חבר הכנסת כבל, אני מדבר שוטף אבל קשה עם הפרעות.
כרמל שאמה-הכהן: זה נושא מורכב.
איתן כבל: אני שם-לב.
כרמל שאמה-הכהן: נחזור לדוגמה של חבר הכנסת מילר, שאמר 2,400 שקלים המנוי השנתי.
כרמל שאמה-הכהן: זה אחרי כל ההוזלות, וההתחשבות שיש לי עם לקוחות נאמנים, הגעתי שהתמחור שלי הוא 2,400 שקלים.
כרמל שאמה-הכהן: עכשיו, החוק יחייב אותי לקחת את כל חודשי השנה.
כרמל שאמה-הכהן: אני יכול להגיד 200 שקלים לכל חודש, ולהוסיף את התוספת שאנחנו נאפשר בחוק.
כרמל שאמה-הכהן: נניח, עשרה אחוז – אז המנוי החודשי יהיה יקר בעשרה אחוז.
כרמל שאמה-הכהן: אני יכול להגיד: בקיץ אני רוצה לגבות יותר.
כרמל שאמה-הכהן: אני אקח 600 שקלים לכל חודש בקיץ, ופחות לחודשי החורף.
כרמל שאמה-הכהן: אבל בלבד שאם בא לקוח ואומר: רגע, אני רוצה להיות מנוי רק בחורף – לקחת את החודשים של ינואר-פברואר – אני נותן לו את זה במחיר הנמוך שקבעתי.
כרמל שאמה-הכהן: ככה זה יוצר לנו את האיזונים - -
כרמל שאמה-הכהן: - - בין היכולת לבצע מניפולציות בתמחור, לבין כוחות השוק.
עמיר פרץ: אבל אתה נותן לו אפשרות להוסיף 10% בחודשי.
כרמל שאמה-הכהן: בחודשי.
כרמל שאמה-הכהן: לא אמרתי, 10% - - -
עמיר פרץ: נניח, נניח.
כרמל שאמה-הכהן: 10% כי זה רק בפרוטוקול, לצורך הדוגמה.
עמיר פרץ: נניח, לשם הדוגמה.
כרמל שאמה-הכהן: הגישה שלי אחרת.
עמיר פרץ: ברור, לשם הדוגמה.
כרמל שאמה-הכהן: לשם הדוגמה, כדי שיהיו מספרים עגולים.
כרמל שאמה-הכהן: הוויכוח בקיצור הוא על האחוז: זה יכול לנוע בין אפס, - - -
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: ואם הוא רוצה לצאת בחורף?
כרמל שאמה-הכהן: הוא יכול לצאת מתי שהוא רוצה.
עמיר פרץ: מתי שהוא רוצה, הוא ישלם - - -
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: סליחה, אם הוא רוצה - - -
כרמל שאמה-הכהן: נניח שאני במנוי השנתי, ואני יוצא מתי שלא יצאתי, זה כאילו עברתי אוטומטית למסלול החודשי.
איתן כבל: עברת למסלול אחר.
כרמל שאמה-הכהן: מחשבים לי כמה הייתי צריך לשלם מיום ההצטרפות שלי לפי המסלול החודשי ועד ליום העזיבה, ומחזירים לי את ההפרש.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זאת אומרת, אם הייתי ארבעה חודשים, אז - -
כרמל שאמה-הכהן: תלוי גם איזה חודשים.
כרמל שאמה-הכהן: לפי המחירון.
כרמל שאמה-הכהן: כל עסק והמחירון שלו.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: - - זה אומר, נניח שילמתי - - -
כרמל שאמה-הכהן: נניח שהיית בפברואר עד יוני.
כרמל שאמה-הכהן: הולכים למחירון ורואים כמה זה פברואר עד יוני במסלול החודשי, מסכמים זה ועוד זה ועוד זה ועוד זה – כמה שילמת על המנוי השנתי, מקבלת את ההחזר בחזרה.
יואל חסון: פחות מה - - -
איתן כבל: פחות.
איתן כבל: יש לך - - -
כרמל שאמה-הכהן: אבל עכשיו, חברים, הגענו.
כרמל שאמה-הכהן: הכול היה פשוט עד עכשיו, כמה שזה לא היה מורכב.
כרמל שאמה-הכהן: השאלה היא מה הפער.
כרמל שאמה-הכהן: השאלה כמה הדרקון גדול.
איתן כבל: - - - לקח לנו להגיע ללא פשוט הזה.
אלכס מילר: אבל אתה אמרת שבחודשי כל אחד קובע מחיר איך שהוא רוצה.
יואל חסון: כן, אבל מה הפער בין זה לבין שנתי.
כרמל שאמה-הכהן: הוא מחלק את העוגה של השנה פלוס התוספת שנתנו לו איך שהוא רוצה.
כרמל שאמה-הכהן: הוא לא יכול לקבוע - - -
אלכס מילר: תקשיבו, יש לי עוד בעיה: הבעיה הנוספת זה לאנשים שלא יכולים להרשות לעצמם לשלם הפרשים כל-כך גדולים, חודש-בחודשו.
כרמל שאמה-הכהן: מה זאת אומרת "הפרשים"?
אלכס מילר: אני אגיד לך: קח לדוגמה פנסיונר, שזה אחד מהקהלים הכי גדולים של הקנטרי-קלאב, שלא הולכים למכון אלא דווקא הולכים לבריכה, לספא ולכל הדברים האלה, ולמשהו בנוסף.
אלכס מילר: הוא מקבל את הפנסיה שלו – את ה-1,000 שקל, 1,200 שקל שהוא מקבל.
אלכס מילר: הוא נותן בכל חודש 250 שקל.
אלכס מילר: ברגע שקבעת לו שנגיד בחודשיים-שלושה הראשונים הוא צריך להוציא את ההוצאה, נגיד של 750 שקל או משהו כזה, מבחינתו זה - - -
יואל חסון: למה קבעתי לו את זה?
אלכס מילר: כי זה יצא - - -
כרמל שאמה-הכהן: אם הוא בא בקיץ.
כרמל שאמה-הכהן: נניח, אם הוא בא בקיץ - - -
אלכס מילר: חבר הכנסת חסון, הרי בסופו של דבר אתה צריך להבין גם את ההיגיון של העסק.
כרמל שאמה-הכהן: שילך למסלול השנתי.
יואל חסון: שילך למסלול השנתי.
אבי אלמוג: ויקבל הנחה - - -
כרמל שאמה-הכהן: שישלם את זה בתשלומים.
אלכס מילר: גם במסלול השנתי, בסופו של דבר, אתה הרי מגן את עצמך.
אלכס מילר: כשאתה גובה - - -
כרמל שאמה-הכהן: אבל אנחנו משאירים את המסלול השנתי היום, לא נגענו בו.
כרמל שאמה-הכהן: אני לא נוגע במסלול השנתי.
איתן כבל: אדוני היושב-ראש, אגב לנו ברור – אני אומר את זה לנו – אנחנו לא יכולים להיכנס פנימה, אל תוך המחירון.
איתן כבל: אנחנו רוצים - - -
אלכס מילר: תקשיב, יש הבדל בין זה שאתה, נגיד, משכיר מקלט – לדוגמה – ויש לך שני מדריכים, שכל אחד עובד במשמרת.
אלכס מילר: לבין מקום שהוא הרבה יותר גדול, שאתה צריך להתחייב בחוזים לעובדים, לשכירות ולכל הדברים האלה.
יואל חסון: אין מה לעשות.
יואל חסון: נו דיברנו על זה כבר.
איתן כבל: חבר הכנסת מילר, תשמע, אני כל-כך רוצה לעזור.
איתן כבל: אני חושב שכולנו פה באים ממקום נכון לעזור.
איתן כבל: אבל בסוף הבן-אדם צריך להחליט לאיפה הוא רוצה ללכת.
איתן כבל: יכול להיות מצב – כמו באריאל, נניח – שיש לו קנטרי-קלאב, ויש לו רק מקום אחד ללכת אליו.
אלכס מילר: יש עוד מקומות.
אלכס מילר: יש חדרי-כושר.
איתן כבל: חבר הכנסת מילר, אם יש בעלי - - - נוספים, אז תהיה.
איתן כבל: יכול להיות, דרך אגב, שתהיה תחרות כזאת במקומות מסוימים, שהם יוותרו על הקנס בכלל.
איתן כבל: הם יעשו השלמות.
אלכס מילר: תקשיב, אני מסתכל על בעל העסק, כרגע.
אלכס מילר: נגיד שאני עכשיו צריך לתכנן שנה, אוקיי?
אלכס מילר: מבחינתי, יש לי x כסף שאני צריך להכניס: בשביל עובדים, בשביל שכירות, בשביל כל הפעילות שאני עושה.
אלכס מילר: עכשיו, יש לי מקום גדול, של עשרות עובדים.
אלכס מילר: אני יודע שיש לי תכנון שנתי של אנשים שנכנסים, נגיד, בתחילת השנה, נגיד מספטמבר; ויש לי 80% מהמקום שלי, שאני יודע שמשלם לי שנה.
אלכס מילר: אז יש לי לפחות 80% מלא.
אלכס מילר: אם אין לי עכשיו את הדבר הזה, אז אני גם לא מתכנן קדימה.
אלכס מילר: אז אני אומר לכל העובדים שלי: רבותיי, סליחה, אתם יודעים מה?
אלכס מילר: אני לא יכול להתחייב לכם על כל השנה.
אלכס מילר: אני גמיש איתכם.
אלכס מילר: זאת אומרת, אם מחר יש לי ביטולים או יציאות, אז 20% הולכים הביתה.
אלכס מילר: הרי זה לא עסק של בן-אדם אחד.
אלכס מילר: זה לא שיש לך מדריך כושר אחד שבא.
אלכס מילר: אתה מנהל פה גוף מאד גדול.
אלכס מילר: אז אתה לא יכול להיות פרוץ לגמרי.
איתן כבל: אם ננסה למצוא, עד כדי כך, את הרמה האופטימאלית של הדברים, יהיה מצב שנצא - - -
אלכס מילר: אני הצעתי - - -
כרמל שאמה-הכהן: מה ההצעה, חבר הכנסת מילר?
איתן כבל: אבל מה שניסינו פה לעשות בסוף, אנחנו לא משנים שום-דבר.
איתן כבל: הרי מה העניין הזה?
איתן כבל: דע לך, בעסק הזה – והם יעידו – כשאתה מחליט שאתה לא רוצה לבוא, גם אם זה לשנה, אנשים לא באים גם אם הכסף נשאר.
איתן כבל: הוא לא בא.
איתן כבל: הוא פשוט לא מגיע.
איתן כבל: זה לא יעזור.
איתן כבל: כשאני החלטתי בשלב מסוים שלא מתאים לי, ולא יכולתי לשבור את הזה, לא באתי.
איתן כבל: פשוט לא באתי.
איתן כבל: וזה קורה, דרך אגב, לכולם.
איתן כבל: אתה לא יכול להכריח.
איתן כבל: אז הוא מגיע – אמרתי לך, הוא ממשיך להשאיר את המנוי, כי עד היום קנסות היציאה היו בסדר-גודל כזה גבוה שאמרת לעצמך: שיהיה.
כרמל שאמה-הכהן: אני לא הבנתי מה ההצעה - - -.
אורי אריאל: לא אצל כולם, חבר הכנסת כבל.
איתן כבל: אתה בסדר.
איתן כבל: אתה לא - - -
אורי אריאל: אל תציגו את זה כאילו כולם כאלה.
איתן כבל: אני לא מציג את זה.
איתן כבל: אני אומר לך לפחות איפה שאני הייתי.
איתן כבל: זה כבר היה לפני איזה - - -
כרמל שאמה-הכהן: חבר הכנסת כבל, תודה.
כרמל שאמה-הכהן: חבר הכנסת מילר, מה הצעתך?
אלכס מילר: הצעתי היא כך: קודם-כל, אם אנחנו יודעים להבטיח שבסופו של דבר העסק יכול להתנהל בצורה שהוא גם יכול לתכנן; ועסקים שהם לא עסקים יותר קטנים, מול עסקים יותר גדולים – גם מבחינת זה שאנחנו מחויבים - - -.
אלכס מילר: אנחנו פה, במשך יומיים, מדברים על מפעל כזה, על "מעריב", על כל הנושא של העובדים – גם שם יש עובדים.
אלכס מילר: צריך לקחת בחשבון את כל הדברים האלה.
אלכס מילר: אז שוב, מה שאני אומר:
אלכס מילר: אני הצעתי בפעם שעברה שצריך ללכת לפי אפשרות של כמה מסלולים, שאפשר להציע ללקוח.
אלכס מילר: יש לקוח שמציעים לו מסלול שנתי, עם ההנחות, עם מה שיש.
כרמל שאמה-הכהן: - - - יש מחיר של השנתי.
אלכס מילר: שהגוף יכול לתכנן.
אלכס מילר: הלקוח בעצמו צריך להחליט אם הוא הולך לפי המסלול הזה או לא.
אלכס מילר: אחר-כך, אפשר להציע מסלול ששלושה חודשים, חצי שנה, תשעה חודשים – שכל שלושה חודשים - - -
כרמל שאמה-הכהן: בשביל מה?
כרמל שאמה-הכהן: אתה עושה את זה חודש-חודש-חודש, ושכל אחד יבחר.
אלכס מילר: תעשה את זה חודש-חודש-חודש.
יואל חסון: מה שהיושב-ראש אמר יותר פשוט וברור.
כרמל שאמה-הכהן: כל אחד יבחר.
אלכס מילר: אבל עדיין שתהיה אפשרות לעשות את אותם המסלולים שנותנים - - -
כרמל שאמה-הכהן: ייתן לו.
כרמל שאמה-הכהן: איך שהוא רוצה.
כרמל שאמה-הכהן: ייתן גם שלושה חודשים.
כרמל שאמה-הכהן: מה אכפת - - -?
יואל חסון: אין בעיה, הוא יכול לצאת.
עמיר פרץ: עכשיו אתה רק צריך לקבוע מה גובה ההנחה.
כרמל שאמה-הכהן: עכשיו צריך לקבוע את ההפרש.
קריאה: ההפרש.
עמיר פרץ: גובה ההנחה.
כרמל שאמה-הכהן: אחד יקרא לזה הנחה, ואחד יקרא לזה הפרש.
יואל חסון: את ההפרש בין המחיר החודשי למחיר השנתי.
עמיר פרץ: גובה ההנחה המקסימאלי.
יואל חסון: גובה ההנחה המקסימאלי.
אבי אלמוג: אני מבקש מחברי הכנסת גם לקחת בחשבון את הסיפור של העונתיות.
אבי אלמוג: בכל - - -
עמיר פרץ: זה אתה לוקח.
כרמל שאמה-הכהן: אתה לוקח בחשבון.
יואל חסון: אתה לוקח.
יואל חסון: תגדיר את החודש איך שאתה רוצה.
עמיר פרץ: אתה תגדיר שחודשים בחורף יעלו פחות.
יואל חסון: תיתן ליולי - - -
אלכס מילר: אז אתה לא יכול לתבוע אותו למחיר הזה בקיץ – נכון, אדוני היושב-ראש?
אבי אלמוג: אבל לפי המשוואה הזאת אני חייב - - - חודשי המנוי.
אבי אלמוג: ללכת בסוף לסכום אפס.
כרמל שאמה-הכהן: לסכום של המנוי השנתי, פלוס מה שנקבע עכשיו.
אבי אלמוג: פלוס.
אבי אלמוג: לא, לא, - - -
עמיר פרץ: תקרא פלוס, תקרא מינוס – זה עניין שלך.
אלכס מילר: אז אנחנו גם לא יכולים - - -
אלכס מילר: מסלול חודש-בחודשו – יהיה מחיר זהה חודש-בחודשו.
אלכס מילר: לא יכולים - - -
כרמל שאמה-הכהן: כן, חברים, אנחנו בשלב הסיכומים.
כרמל שאמה-הכהן: נשאר רק להכריע את הפקטור הזה וזהו.
יואל חסון: בוא נראה רגע מה מציע - - -.
יואל חסון: אדוני היושב-ראש, בוא נדבר רגע - - -
איתן כבל: אני רוצה להיות הראשון שמציע את ההצעה.
קריאה: רגע, אנחנו לא מדברים?
כרמל שאמה-הכהן: חברים, אל תפריעו.
איתן כבל: אני חושב שזה יכול להיות 5% לחודש.
עמיר פרץ: לחודש?
כרמל שאמה-הכהן: מה, 60% הפרש שנתי?
אורי אריאל: זה לא משקף כלום.
איתן כבל: לא, הוא לא נכנס ובאותו יום כבר - - -
כרמל שאמה-הכהן: כמה ההפרש בין המחיר של המנוי השנתי – שתהיה מדויק – לבין סך מחירי החודשים?
עמיר פרץ: זה מה שצריך, בכדי שיהיה לנו תמרון.
כרמל שאמה-הכהן: זה מה שצריך.
כרמל שאמה-הכהן: עכשיו, אם אתה אומר 5% לחודש, אז זה 60%.
אורי אריאל: צריכים להכיר את השוק.
אורי אריאל: זה קיים בשוק.
אורי אריאל: יודעים מה ההפרשים.
כרמל שאמה-הכהן: אז זה מה שאמרנו, שאנחנו לא - - -
חיים פרנקל: אם מנוי שנתי עולה 200 שקלים, כמה אתם רוצים שמנוי חודשי יעלה?
חיים פרנקל: אם מחיר ממוצע עולה 200 שקלים, כמה לדעתכם צריך לעלות מחיר חודשי?
איתן כבל: כמה מנוי ממוצע עולה?
חיים פרנקל: - - -
תמר פינקוס: אנחנו לא עוסקים פה בפיקוח מחירים.
תמר פינקוס: אנחנו עוסקים פה - - - אנחנו יורדים לפיקוח מחירים, ואנחנו לא רוצים - - -
כרמל שאמה-הכהן: אנחנו לא מתעסקים בפיקוח על מחירים.
עמיר פרץ: אין לנו ברירה, מה.
אתי בנדלר: זה לא פיקוח מחירים.
אתי בנדלר: הגברת פינקוס, האחוז הזה זה דמי הביטול למעשה.
אתי בנדלר: לכן, זה לא פיקוח על מחירים.
כרמל שאמה-הכהן: חבר הכנסת כבל, יש לך תשובה או אין לך?
כרמל שאמה-הכהן: אתה מפזר לי את הדיון.
כרמל שאמה-הכהן: חבר הכנסת עמיר פרץ, מה הצעתך בעניין הזה?
כרמל שאמה-הכהן: כמה הפקטור?
עמיר פרץ: אני חושב שזה צריך להיות בין 10%, פלוס-מינוס.
עמיר פרץ: אני לא יודע מה ההפרשים היום – 15%?
קריאה: ההפרשים היום הם באזור - - -
תמר פינקוס: 5%.
יואל חסון: חבר'ה, אני אגיד לכם: - - -
כרמל שאמה-הכהן: רגע, חברים, רק חברי כנסת מדברים עכשיו.
כרמל שאמה-הכהן: חבר הכנסת עמיר פרץ.
כרמל שאמה-הכהן: 10%?
עמיר פרץ: 10%
כרמל שאמה-הכהן: 10%.
כרמל שאמה-הכהן: חברת הכנסת שמאלוב-ברקוביץ, את איתנו בדיון?
כרמל שאמה-הכהן: הבנת מה?
כרמל שאמה-הכהן: כי את לא היית בדיון הקודם.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני חושבת בין 10% ל-20% – זה 15%.
כרמל שאמה-הכהן: 15%.
אלכס מילר: אם אמרנו שבממוצע מנוי שנתי עולה 2,400 שקל, 10% זה יהיה עוד 240 שקל.
אלכס מילר: אז זה כבר מנוי שנתי, עוד פעם אנחנו - - -
עמיר פרץ: אז הוא יחליט אם הוא רוצה מנוי שנתי או רוצה חלוקה לחודשים.
קריאה: אין פה הנחה.
אלכס מילר: תחלק 240 שקלים ל-12 חודשים, כמה אתה - - -
תמר פינקוס: הוא יעשה עם זה מה שהוא רוצה.
אלכס מילר: 20 שקל בחודש, זה מה שתפסיד?
אלכס מילר: 20 שקלים?
חיים פרנקל: כן.
אלכס מילר: אז בסופו של דבר זה לא שווה.
אלכס מילר: עוד פעם אנחנו - - -
חיים פרנקל: העמלה של איש המכירות עולה יותר.
כרמל שאמה-הכהן: חברים, שנייה.
אלכס מילר: אם, בסופו של דבר, אתה רוצה ללכת בכיוון הזה, לדעתי זה צריך להיות בין 20% ל-25%.
אלכס מילר: זה - - -
כרמל שאמה-הכהן: תן לי מספר אחד.
כרמל שאמה-הכהן: 20%?
אלכס מילר: כן, 20%.
כרמל שאמה-הכהן: 20%.
יואל חסון: תראה, אני יודע מחדר-הכושר האחרון שאני ראיתי את המחירון שלו, זה שאם אתה עושה מנוי חודש-בחודשו, החיוב היה בערך 390 שקלים בחודש.
יואל חסון: ואם עשית מנוי שנתי, זה יצא 290 שקלים לחודש.
יואל חסון: זאת אומרת, 100 שקלים פחות.
אלכס מילר: זה כבר קצת יותר - - -
כרמל שאמה-הכהן: 25%.
אלכס מילר: קצת יותר.
אלכס מילר: 33%.
קריאה: לא, מלמטה זה - - -
כרמל שאמה-הכהן: אבל בודקים פה מלמעלה.
אלכס מילר: זה 30 ומשהו אחוז - - -
יואל חסון: זו המציאות, מה שאני חושב שזה מוגזם.
כרמל שאמה-הכהן: כבר אני אגיד לך סופית.
אתי בנדלר: - - - שזה מוגזם.
יואל חסון: אני חושב שזה מוגזם.
כרמל שאמה-הכהן: כמה אתה רוצה?
יואל חסון: אני חושב שבין 15% ל-20%.
כרמל שאמה-הכהן: 17.5%?
יואל חסון: אתה רוצה מספר?
כרמל שאמה-הכהן: אנחנו רוצים להתכנס למספר.
יואל חסון: 20%.
עמיר פרץ: טוב שאין עוד שישה חברי כנסת, זה היה עולה עוד קצת.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אבל מה חושבים ארגוני הצרכנים?
כרמל שאמה-הכהן: הגברת פינקוס, יש לכם עמדה בעניין?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: יש לכם עמדה?
תמר פינקוס: העמדה שלנו לא כל-כך נדבנית כלפי העוסקים.
תמר פינקוס: אנחנו חושבים שהפערים האלה גבוהים.
תמר פינקוס: ואנחנו חשבנו בין 5% ל-10%, גג.
כרמל שאמה-הכהן: אני בדעה של משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה.
יואל חסון: בין השנתי לבין הזה.
תמר פינקוס: אחרת אנחנו בעצם מקבעים את מה שיש היום: אנשים יפסידו כסף, הכבילה נשארת כבילה.
תמר פינקוס: ואני חושבת - - -
אבי אלמוג: אז מה ההבדל, 12 שקלים?
תמר פינקוס: גם אם זה הבדל של שקל.
תמר פינקוס: לו דעתי הייתה נשמעת הייתי מדברת רק על 5%.
תמר פינקוס: דרך אגב, 5% זה - - -
יואל חסון: של הפרש בין מחיר חודש-בחודשו לבין שנתי.
כרמל שאמה-הכהן: זה הדמי-ביטול.
תמר פינקוס: העניין של ה-5% הוא מוטו בכל הגנת הצרכן.
תמר פינקוס: גם אם אנחנו רוצים לדבר על זה כביטול עסקה, שבכל ביטול עסקה ישולם 5% או 100 שקלים, לפי הנמוך.
תמר פינקוס: אז אנחנו לא נותנים את 100 השקלים, אבל אני לא מוצאת - - -.
תמר פינקוס: יש עסקאות בחוק הגנת הצרכן שהן הרבה יותר רחבות מאשר עסקאות בחדרי נופש; שהן לתקופות ארוכות.
תמר פינקוס: ובכל זאת, אנחנו, כולנו, התיישרנו ל-5%.
תמר פינקוס: ולכן, לו דעתי תישמע, אני לא חושבת שזה צריך לעלות על 5%.
תמר פינקוס: אני שומעת את המצוקות, אתם מדברים על 10%, אנחנו לא נריב.
אתי בנדלר: דמי-הביטול שבהם מדובר, בדרך-כלל, הם דמי-ביטול עסקה שהביטול נעשה בסמוך לכריתת החוזה.
איתן כבל: זה גם חד-פעמי.
אתי בנדלר: זה תוך - - -.
אתי בנדלר: לרוב.
תמר פינקוס: לא רק.
יואל חסון: תוך 14 יום, למה?
תמר פינקוס: גם בעסקה מתמשכת.
תמר פינקוס: בעסקה מתמשכת לזמן בלתי קצוב, יש את אותו הדבר.
תמר פינקוס: ולעסקה מתמשכת לזמן קצוב יש בדיוק את אותו הדבר.
כרמל שאמה-הכהן: ההבדל המשמעותי ביותר זה מי שקנה פמוטים בערב ראש השנה, ומחזיר אותם אחרי החגים.
תמר פינקוס: אבל ה-5% חל – כמו שאמר גם היושב-ראש שאמה – גם על עסקאות בלתי קצובות.
תמר פינקוס: על הכול.
תמר פינקוס: ואני באמת לא מוצאת את הלוגיקה למה צריך פה לחרוג מעבר לסכומים הקבועים בחוק הגנת הצרכן.
יואל חסון: כי את מתייחסת לזה כביטול, ואנחנו לא רוצים להתייחס לזה כאל ביטול, אלא ההבדל בין החודש שאתה עושה, חודש-בחודשו, לבין התשלום השנתי.
תמר פינקוס: אבל זה מה שהוא צריך לשלם.
תמר פינקוס: אז זה לא משנה באיזו סמנטיקה נקרא לזה.
יואל חסון: ויש גם את העניין של ההתמדה ושל ההתייחסות.
יואל חסון: וחייב להיות, בסופו של דבר, הבדל בין אם אתה עושה כל חודש או אם אתה עושה - - -
תמר פינקוס: ככה זה בכל העסקאות לזמן בלתי קצוב, שמופיע בחוק הגנת הצרכן.
יואל חסון: תני לי דוגמה לעסקה כזאת.
יואל חסון: באיזה תחום?
תמר פינקוס: עיתונים.
יואל חסון: שמה שם קובע החוק?
יואל חסון: תגידי לי.
תמר פינקוס: שאני יכולה להודיע על ביטול בכל רגע נתון.
תמר פינקוס: ויש לי את אותה הזכות לביטול של 5% - - -, בלי שום קשר.
אלכס מילר: את זה תספרי לעיתון "מעריב", שהיה פה לפני כמה דקות.
אבי אלמוג: - - -
תמר פינקוס: וזה לא רק עיתונים, כל דבר אחר.
תמר פינקוס: כל דבר - - -
כרמל שאמה-הכהן: תודה, הגברת פינקוס.
אלכס מילר: סליחה, גברתי, אתם הצלחתם למופת עם עיתון "מעריב".
אלכס מילר: הצלחתם למופת עם עיתון "מעריב".
תמר פינקוס: אנחנו מוטטנו את העיתונות.
תמר פינקוס: אנחנו מוטטנו.
תמר פינקוס: זה נכון.
אלכס מילר: אומרים כמה מהעובדים שהם מורידים את הכובע בפני הממשלה על הצלחתכם, לפי המדיניות, כלפי העיתונות בישראל.
יואל חסון: אני אמרתי שהממשלה הזאת הפילה את - - -
אלכס מילר: לא, - -
יואל חסון: לא הסכמת איתי קודם.
אלכס מילר: - - עם כל הכבוד, זה לא היה נותן - - - עיתונים.
אלכס מילר: תאמיני לי.
תמר פינקוס: גם מוטטנו - - -
תמר פינקוס: אני לוקחת עליי את האשמה בזה שהעיתונות התמוטטה.
ביתיה גוטל: גם ערוץ 10, אגב.
תמר פינקוס: גם ערוץ 10.
יואל חסון: מזל שלערוץ 10 אין מנויים.
גיא בלנקשטיין: אפשר?
גיא בלנקשטיין: ראשית, אני מוחה שברוח הדברים, בתחילת השיחה, יצא שיש בעלי עסקים שהם מראש בונים את העסקים בחשיבה עבריינית, איך לדפוק את הלקוחות שלהם.
גיא בלנקשטיין: חדרי-הכושר - - -
תמר פינקוס: להיפך.
תמר פינקוס: אמרו שלא - - - את זה.
גיא בלנקשטיין: אבל זאת החשיבה שאת מייצגת, גברתי, שאת מראש דואגת וחוששת, ומסתכלת על צד אחד.
גיא בלנקשטיין: אני חושב שבעצם הדיון פה אתם ניצחתם כבר, והבאתם למהלך מאד מהותי.
גיא בלנקשטיין: בסופו של דיון אני מכבד מאד את מה שנאמר - - -
יואל חסון: החוק, אגב, הוא של חברי הכנסת ולא של הממשלה.
יואל חסון: זו לא יוזמה של הממשלה, זו יוזמה של חברי הכנסת.
גיא בלנקשטיין: לכן, אני פונה ואומר לחברי הכנסת – גם אמרתם וציינתם – אנחנו רוצים להגיע למצב שנצליח לאחוז את המקל משני קצותיו.
גיא בלנקשטיין: יהיו גם צרכנים, ויהיו גם מועדוני כושר.
גיא בלנקשטיין: ולא נגיע לפה בעוד שנה או שנתיים ונשאל לאיפה הלכו 50 אלף עובדי חדרי-הכושר, ומי ייתן להם תעסוקה.
גיא בלנקשטיין: אני חושב שאנחנו נמצאים היום באיזשהו מתווה שאנחנו - - -
כרמל שאמה-הכהן: יש 50 אלף עובדים בחדרי-הכושר?
גיא בלנקשטיין: יכול להיות שיותר.
גיא בלנקשטיין: אני לא רוצה – בקנטרי-קלאבים - - -
קריאה: יש 850 - - -
תמר פינקוס: איפה המצוקה של העובדים?
כרמל שאמה-הכהן: ענף ענק.
גיא בלנקשטיין: זה ענף ענק.