GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אתי בנדלר: גם אלה שהתחייבתי להניח אותן, אם נמשיך את הדיון, ספק אם גם הן יונחו.
יואל חסון: זה אומר שאנחנו צריכים לחכות לסוף אוקטובר?
כרמל שאמה-הכהן: זה דבר עקרוני.
אתי בנדלר: אדוני יודע שיושבים כאן
אתי בנדלר: נציגי ומנהלת הרשות שפנו אלי כבר מספר פעמים.
תמר פינקוס: אני מתחננת להעלות את זה.
כרמל שאמה-הכהן: גם אני, גם אני.
אתי בנדלר: הם מתחננים שאני אניח ואני אמרתי להם שאין שום סיכוי.
אתי בנדלר: הוועדה רצה עם הרבה מאוד הצעות חוק שהסתיימו במקביל, אני לא - - -
כרמל שאמה-הכהן: אז הוועדה יעילה.
יצחק וקנין: כל המחלקה המשפטית יעילה מאוד.
תמר פינקוס: גם אם אנחנו נמשיך את הדיון במועד אחר, אני מבקשת לאפשר לרשות לתאר גם את הקטע הכלכלי כדי לסבר קצת את האוזן ואולי לאנשים יהיה מה לחשוב.
תמר פינקוס: אני שומעת את ד"ר אוריון - - -
לאה ורון: גברת פיבלמן, בואי שבי פה.
כרמל שאמה-הכהן: תצטרפי אלינו אם את רוצה לדבר.
תמר פינקוס: הוא מדבר על הנזק שיכול להיגרם לקלאב הוטל ועל ההוצאות וכמה זה הוגן.
תמר פינקוס: אני מבקשת שעוד לפני שאנחנו מגיעים לקטע המשפטי, שנשמע את הכלכלנית של הרשות, שתוכל קצת לסבר לנו את האוזן.
לאה ורון: היא רשומה לרשות דיבור, גברת פינקוס.
תמר פינקוס: אני רוצה לומר עוד מילה אחת.
תמר פינקוס: הבעיה של קלאב הוטל לא נולדה יום.
תמר פינקוס: היא גם לא נולדה לפני שנתיים.
תמר פינקוס: כשאני הגעתי למשרד התמ"ת בשנת 1997, אנחנו התחלנו לקבל תלונות על גבי תלונות נגד ההתנהלות.
תמר פינקוס: איפה היו אנשי קלאב הוטל עם הרצון שלהם להתפשר ולהידבר ולפתור את הבעיה?
תמר פינקוס: למה היום הם מוכנים לעשות את זה?
תמר פינקוס: זה בדיוק כמו שאמר חבר הכנסת יואל חסון בישיבה בה דנו בתיקון חוק הגנת הצרכן על עיצומים כספיים.
תמר פינקוס: בסופו של דבר באה החקיקה כי העוסק מביא את זה על עצמו.
תמר פינקוס: משנת 1997 אנחנו שומעים תלונות וידינו כבולות.
תמר פינקוס: איפה היו אנשי קלאב הוטל כדי להפסיק את הבעיה ולפתור את זה בהסכמה?
תמר פינקוס: איפה הם היו עד עכשיו?
יצחק וקנין: גם עכשיו הם נותנים שלוש שנים.
כרמל שאמה-הכהן: גברת שרה פייבלמן, בבקשה.
שרה פייבלמן: כבוד היושב-ראש - - -
כרמל שאמה-הכהן: רק רגע, סליחה.
כרמל שאמה-הכהן: אדוני נרשם לדיבור?
כרמל שאמה-הכהן: מה שמך?
דורון לוי: אני עורך דין ומייצג את קלאב הוטל.
אמיר שפיצר: גם הוא מייצג את קלאב הוטל.
אמיר שפיצר: כבר שמענו את קלאב הוטל.
דורון לוי: אני מציע שתיזהר עם האמירה הזאת.
אמיר שפיצר: אתה מאיים עלי?
דורון לוי: כן, כי זאת הוצאת דיבה.
אמיר שפיצר: אל תאיים עלי.
יואל חסון: בכנסת יש חסינות.
כרמל שאמה-הכהן: איזו חסינות?
כרמל שאמה-הכהן: אין חסינות.
שרה פייבלמן: כבוד יושב-ראש הוועדה ביקר בקלאב הוטל אילת.
שרה פייבלמן: אנחנו מייצגים את טבריה.
שרה פייבלמן: ההבדל הוא גדול מאוד.
שרה פייבלמן: בטבריה ההזנחה היא לא תתואר.
שרה פייבלמן: אמר עורך הדין נציג הקלאב שיכולים להיות שם ארבעה מבוגרים.
שרה פייבלמן: אבל מיטות סדום כמו שיש שם בחדר אחד, אפילו ילד בן 13 לא יכול להסתדר במיטה כזאת, ככה שזה לא לארבעה מבוגרים אלא שניים בקושי ואולי עם שני ילדים.
שרה פייבלמן: שיטת הגיוס, נקרא לזה ככה, או השתדלנות של הסוכנים הייתה מעולה מצדם.
שרה פייבלמן: הם תפסו פראיירים שלאורך השנים הם כמו תרנגולת שמטילה ביצי זהב.
שרה פייבלמן: הכסף הזה בטוח להם.
כרמל שאמה-הכהן: מתי רכשת את היחידה?
שרה פייבלמן: בשנת 1984.
שרה פייבלמן: הלכנו בחוף הים בטבריה ותפס אותנו אחד השליחים שלהם: כדאי לך, כדאי לך.
שרה פייבלמן: אתם יודעים, כששומעים "כדאי לך" – אז זהו.
שרה פייבלמן: בשבילנו זה היה החוץ לארץ שלנו כל השנים, כולם נוסעים לחו"ל – אנחנו לא.
שרה פייבלמן: אנחנו נסענו לטבריה, חשבנו שנוכל שם ליהנות.
שרה פייבלמן: ארוחת בוקר – מוותרים עליה, אבל יש תנאים מינימליים שהבטיחו בתחילה, שטות, אבל כלים כשרים, כמובן שאין.
שרה פייבלמן: ועוד כל מיני דברים כאלה.
שרה פייבלמן: התחלנו בדמי תחזוקה של 100 דולר.
שרה פייבלמן: הבטיחו לנו שזה יעמוד בקצב של מדד.
שרה פייבלמן: אנחנו הגענו ל-2,200 שקל, הנציג שלהם אומר: 2,800.
שרה פייבלמן: מאיפה, ריבון העולמים, מאיפה אנחנו נשלם את זה?
שרה פייבלמן: בשביל מה חונקים אותנו?
שרה פייבלמן: בשביל שבעה לילות?
שרה פייבלמן: שום דבר ללילה הם לא נותנים – נותנים מגבת, נותנים סבון, נכון.
שרה פייבלמן: אבל לא זאת המטרה.
שרה פייבלמן: לכלוך?
שרה פייבלמן: בסדר.
שרה פייבלמן: לא נדבר על זה.
שרה פייבלמן: המלון בטבריה עומד בדרגה מאוד נמוכה באופן יחסי למלונות אחרים.
שרה פייבלמן: לא שהייתי בהם, אבל לפי כל מיני תיאורים, זה מה שיש.
שרה פייבלמן: למה אנחנו צריכים לשלם 2,200 שקל לשבוע בשביל כלום?
כרמל שאמה-הכהן: מה עשית בשנים האחרונות עם הסכום?
שרה פייבלמן: שנתיים לא שילמתי לפי הוראת העמותה.
שרה פייבלמן: כל השנים ביקשתי – אני חיה מקצבת זקנה, קונים תרופות לבעל, לאישה, בגיל שלנו כבר זקוקים להרבה תרופות, יש הרבה מחלות – ביקשתי שיעשו לנו את הסכום הזה של 2,120 שקל שהיה לפני שלוש שנים לפחות בארבעה תשלומים.
שרה פייבלמן: אמרו לי: לא, בשום אופן.
שרה פייבלמן: רק שלושה תשלומים באופן יוצא מן הכלל.
שרה פייבלמן: מה יש לכם?
שרה פייבלמן: יש לי שבוע 26, זה בחודש יוני, למה אני צריכה באוקטובר או בנובמבר לשלם עבור יוני?
שרה פייבלמן: שנה מראש, למה?
שרה פייבלמן: מה השמחה על ראשם?
שרה פייבלמן: והם משווקים את זה באופן פרטי במודעות ענקיות בעיתון: בואו לחגוג שם, בואו לבלות שם.
שרה פייבלמן: למה אנחנו צריכים לממן אותם?
כרמל שאמה-הכהן: אני חושב שהדברים מאוד ברורים.
כרמל שאמה-הכהן: הוא חייב ללכת לנאום במליאה.
יואל חסון: חברים, אני קודם כל מודה ליושב-ראש על הדיון הזה.
יואל חסון: אני לא יודע עדיין איך הוא יסוכם.
יואל חסון: אני מאמין שנתקדם ונסכם את זה, אם באמת, לצערי, זה לא יגיע להצבעה השבוע – אני קיוויתי שכך יהיה – לדעתי הנוסח שהוצג ומוצע כאן הוא נוסח מקובל, נכון, שמאזן.
יואל חסון: אפשר להידבר עליו אבל הכיוון הוא נכון.
אתי בנדלר: לי יש הערות לגביו.
יואל חסון: מאה אחוז, אני אומר את דעתי.
יואל חסון: אסור גם לשכוח שיש התייחסות כאן גם לגבי גופים אחרים, שגם כאן יש הצעה לניסוח.
יואל חסון: אני הייתי מציע לגבי השאר לקבל, פחות או יותר, את הנוסח, ולגבי הנושא של יחידות הנופש, אם באמת לא מחליטים לקראת הצבעה עכשיו, אז להתדיין על זה.
יואל חסון: אני מציע, אם אפשר, שעוד השבוע תהיה פגישה נוספת, דיון נוסף של הוועדה בעניין הזה, כדי שננסה למצות את האפשרויות מול הגורמים המושפעים מהחוק.
יואל חסון: אני יותר מאשר אשמח, אדוני, אם תבחר בזה גם באופן לא פורמלי דרך הוועדה להידבר עם הגורמים המושפעים, לשמוע ולראות כיצד אפשר למצוא את האיזון.
יואל חסון: אבל בוודאי אני לא אסכים, ואני מקווה שגם אתה לא וגם חברי האחרים בוועדה, להוריד את הנושא הזה מסדר-היום ולא להביא אותו לפתרון.
כרמל שאמה-הכהן: המגבלה היחידה היא המגבלה של עומס העבודה במחלקה המשפטית.
כרמל שאמה-הכהן: היינו יכולים למצות היום דיון - - -
יואל חסון: אני רק רוצה להסביר לציבור שאני לא ככה סתם הולך.
יואל חסון: יש מליאה מוקדמת בשעה 14:00 בצהריים ואני נואם בשם האופוזיציה, אז אני חייב לצאת למליאה.
יואל חסון: אני נחוש להמשיך ולקדם, יחד עם היושב-ראש.
יואל חסון: תודה רבה לכם.
לאה ורון: התקבל אישור של יושב-ראש הכנסת להמשיך את ישיבת הוועדה בעת שמתקיימת ישיבה של מליאת הכנסת, בכפוף לכך שבעת ההצבעות – הישיבה תיפסק.
כרמל שאמה-הכהן: עורך הדין דורון לוי ביקש כבר כמה פעמים, בבקשה.
דורון לוי: תודה רבה ליושב-ראש הוועדה.
דורון לוי: אני חושב שנקודת המפתח בדיון הזה הייתה בדברי יושב-ראש הוועדה שלא ניתן להפריד את הסוגיה של הביטול מהסוגיה של דמי האחזקה.
דורון לוי: אני שמעתי את הדברים של עורך הדין גיל אוריון בנושא דמי האחזקה והם לא מקובלים עלי.
דורון לוי: הנושא הזה מתברר בפני בית המשפט שדחה את הסכם הפשרה והוא עכשיו יברר את הסוגיה של דמי האחזקה.
דורון לוי: בכל אחת מהאפשרויות הפרשניות של דרך החישוב של דמי האחזקה, עלולה להיות השפעה כתוצאה מהביטולים.
דורון לוי: צריך לזכור שבנוסף למאות בעלי היחידות שאנחנו שומעים אותם פה, קיימים עוד בעלי יחידות, כמו שאדוני ראה בחודש יולי אנשים, כנראה מרוצים, שבאים לקלאב הוטל באילת.
דורון לוי: סליחה.
דורון לוי: אני מדבר רק על אילת.
דורון לוי: אני לא מטפל - - -
קריאות: אנחנו מייצגים את טבריה.
כרמל שאמה-הכהן: עורך דין דורון לוי, אם כולם מרוצים – אז אין בעיה.
כרמל שאמה-הכהן: אנחנו יכולים לחוקק מה שאנחנו רוצים ואף אחד לא יברח.
דורון לוי: לא, אני לא אמרתי.
דורון לוי: חס ושלום, אני לא אמרתי את זה.
ניצן חרותי: אז את מי הוא מייצג אם הוא אומר שכולם מרוצים?
דורון לוי: אני לא אמרתי את זה.
דורון לוי: אני רק אמרתי שיש חמישה חודשים של בעלי יחידות באילת - - -
דורון לוי: אני לא מטפל בטבריה.
דורון לוי: מה אני יכול לעשות?
דורון לוי: אני לא יודע מה קורה בטבריה.
דורון לוי: אני מדבר על אילת.
דורון לוי: ייגרם לקלאב הוטל נזק כזה או אחר – זה לא מעניינו ולא מעניינם של אותם בעלי יחידות.
דורון לוי: הסוגיה שחברי הכנסת צריכים לזכור היא שיש פה כמה אלפים או כמה עשרות אלפים של בעלי יחידות שקנו ביוקר רב את עונת השיא באילת, את החודשים מאי עד ספטמבר.
דורון לוי: אותם בעלי יחדות, בכל פרשנות שתקבע, עלולים להיפגע - -
אמיר שפיצר: האדם הזה הביא לבית המשפט הסכם פשרה.
אמיר שפיצר: הוא מקבל חמישה מיליון שקלים מקלאב הוטל - - -
דורון לוי: - - ולכן, כאשר עושים איזשהו הסדר, אני חוזר לנושא שיושב-ראש הוועדה אמר, לא ניתן להסדיר את זה אם לא מסדירים ביחד את נושא דמי האחזקה.
כרמל שאמה-הכהן: להסדיר את הכול.
דורון לוי: זה מה שאני אומר.
דורון לוי: הערה אחרונה שחשוב לשמוע אותה: שמענו פה מחברי ממשרד המשפטים שבית המשפט דחה את הסכם הפשרה של הסף.
דורון לוי: אכן הוא דחה אותו על הסף, אבל במסגרת הסכם הפשרה, אני עמדתי על כך שיהיה פרק שאיננו מותנה באישור בית המשפט.
דורון לוי: באמצעות הפרק הזה מאות בעלי יחידות שפנו אלי במצוקות סוציאליות באילת – כי אני מטפל רק בתביעה של אילת – פנו מאות בעלי יחידות ועניינם מטופל.
קריאה: באילת לא חתמו על 999 שנים.
דורון לוי: אבל אני מייצג את אילת, מה את רוצה ממני?
כרמל שאמה-הכהן: אדוני, אתה מוכן להגיד עוד משפט ולסיים?
דורון לוי: כן.
דורון לוי: לכן אני אומר שבאותה מסגרת של הסכם הפשרה שלא אושר, באו על פתרונם מאות מקרים סוציאליים שפנו אלי והועברו לוועדה לביטול החוזה.
בתיה גוטל: אני הכלכלנית הראשית של הרשות לסחר הוגן.
בתיה גוטל: אני לא אחזור על כל הדברים שנאמרו וכולם מכירים, אני רק רוצה להגיד כמה דברים על ההפסד הכלכלי, על הפגיעה במודל ועל הפגיעה באנשים שיישארו בפנים ועליה דובר.
בתיה גוטל: תראו, באילת, לפי תשובה משנת 1998 שנתנה קלאב הוטל, שווקו 30 אלף יחידות דיור.
בתיה גוטל: עלות יחידת דיור ממוצעת הייתה בין 40 אלף ל-60 אלף שקל – אפשר להגיד 10,000 דולר בחישוב גס.
בתיה גוטל: בחישוב מאוד פשוט אנחנו יכולים להגיש ש-300 מיליון דולר נגבו בשיווק יחידות הנופש.
בתיה גוטל: הקמת חדר במלון לפי משרד התיירות עולה בין 120 אלף ל-250 אלף שקל.
בתיה גוטל: אפילו אם ניקח את ה-250 אלף שקל, ונכפיל את זה ב-700 חדרים זה יביא אותנו ל-175 מיליון דולר וזאת לעומת ה-300 מיליון דולר שנגבו.
בתיה גוטל: אז עלות ההקמה, לא משנה איך נסתכל על המודל הזה, מומנה מעל ומעבר.
בתיה גוטל: באופן מעניין שרק מראה את המצוקה באמת, כל הרוכשים מוכנים לוותר, בחינם להחזיר את זכות הנופש.
בתיה גוטל: רציתי רק שהמספרים האלה יהיו ברורים.
בתיה גוטל: הדבר השני הוא שכל הסכם שיאפשר לאנשים להשתחרר יחייב את קלאב הוטל לתמחר את המחירים שלו באופן שיווקי והגיוני.
בתיה גוטל: זה אומר שאם מעט אנשים יעזבו, אז קלאב הוטל לא מאוד תפגע; אם אנשים יתחילו להיפגע והמחירים יעלו – או שהם יעזבו או שתתכבד קלאב הוטל ותתאמץ יותר יחידות מלונאיות באופן שתוכל להתחרות בשוק.
ניצן חרותי: אמת ויציב.
בתיה גוטל: זה המודל הכי פשוט.
בתיה גוטל: צריך להדגיש שהשוק הזה לא דומה לשום דבר.
בתיה גוטל: אני כלכלנית, ניסיתי, קראתי, חיפשתי באנגלית ובעברית – אני לא מכירה מוצר, חוץ ממחלות, שאנשים מוכנים לשלם כדי להפטר ממנו.
בתיה גוטל: גרוטאה, מכונית ישנה, את היכול לזרוק לפח.
בתיה גוטל: אין מוצר דומה לזה.
בתיה גוטל: לכן צריך לראות, ראשית, את הייחודיות של המוצר הזה בשוק; שנית, את העובדה שדמי ההקמה שולמו בכל צורה שלא נסתכל על זה.
בתיה גוטל: להגיד שכל מנגנון פשרה שיוצע חייב להתיישר עם השוק, לאפשר לכל אחד לעזוב אם הוא רוצה ותמחר באופן שאנשים יוכלו להמשיך.
כרמל שאמה-הכהן: מר ברוך חרמוני, בבקשה.
ברוך חרמוני: אני בעל יחידה בטבריה משנת 1985.
ברוך חרמוני: עבדתי בתעשייה אווירית.
ברוך חרמוני: רכשתי את היחידה ב-3,000 דולר עם עוד חבר בשותפות.
ברוך חרמוני: שנתיים הלכנו.
ברוך חרמוני: אחרי שנתיים החברה "קלרין" פשטה רגל, עשתה מה שעשתה.
ברוך חרמוני: האחראי על בית המלון היום הוא היה חבר ועד.
ברוך חרמוני: אני הצבעתי בשבילו שהוא ייצג אותנו במוסדות וגם בבית שמפט.
ברוך חרמוני: עכשיו אני רוצה לשאול את השאלה שלי את האדון המלומד, העורך דין, מתי בקרת בפעם האחרונה בטבריה?
ברוך חרמוני: האם היית באחד החדרים?
ברוך חרמוני: אני בעל יחידה בחדר 313, לפני שנתיים באתי וראיתי שהרצפה בחדר, בסלון, השטיח קרוע ושמו חתיכה כזאת של שטיח על זה – אני נתקלתי בזה ונפלתי ותפסתי את הווילון, עד כדי כך.
ברוך חרמוני: לא יכול להיות מצב כזה.
ברוך חרמוני: כשאני רכשתי את היחידה זה היה חמישה כוכבים, היום אולי שני כוכבים.
ניצן חרותי: פחות.
ברוך חרמוני: כבודו, עכשיו תראה, אני השתמשתי בסאונה.
ברוך חרמוני: היום אני צריך לשלם כסף לסאונה.
ניצן חרותי: כבר אין סאונה בכלל.
ניצן חרותי: נגמר.
ניצן חרותי: זה התקלקל – אז לא מתקנים.
ברוך חרמוני: ערב-ערב, משעה 17:00, הייתה תכנית בידור לילדים – היום אין.
ברוך חרמוני: דבר נוסף, יותר מאוחר, אחרי שעה 19:00 בערב היה בידור לאנשים מבוגרים: הביאו זמרים, הביאו הכול.
ברוך חרמוני: היום אין.
ברוך חרמוני: ביטלו את כל הדברים.
ברוך חרמוני: דבר טוב אחד אין.
כרמל שאמה-הכהן: כנראה שטבריה שונה מאוד באילת.
כרמל שאמה-הכהן: באילת ראיתי מלון נחמד מאוד.
ברוך חרמוני: לפני שלוש שנים באתי לטבריה כבעל יחידה.
ברוך חרמוני: אמרתי בדלפק: אני בעל יחידה 313.
ברוך חרמוני: אמרו לי: סליחה, החדר שלך תפוס.
ברוך חרמוני: שאלתי למה תפוס?
ברוך חרמוני: ביום חמישי בערב התקשרו אלי מבית המלון ושאלו אם אני מגיע.
ברוך חרמוני: אמרתי להם: אנחנו מגיעים.
ברוך חרמוני: יום ראשון, בשעה 16:00, כאשר הגעתי לבית המלון החדר שלי היה תפוס על-ידי תיירים מצרפת?
ברוך חרמוני: יכול להיות דבר כזה?
כרמל שאמה-הכהן: לי הסבירו שקלאב הוטל לא נותנת את החדר בשום מקרה אם מישהו לא בא עם ייפוי כוח שלך.
כרמל שאמה-הכהן: אתה יכול לבוא ביום האחרון של השבוע – זאת זכות שלך.
ברוך חרמוני: זה שקר וכזב.
ברוך חרמוני: הם משקרים.
ברוך חרמוני: אני אגלה לך עוד דבר, כבודו.
ברוך חרמוני: אמרתי להם שאנחנו ארבעה אנשים הולכים הביתה.
ברוך חרמוני: אמרו לי שנפגש בבית משפט.
ברוך חרמוני: היחידה היא שלי בשבוע ה-24, מה פתאום אתם משכירים למישהו אחר?
כרמל שאמה-הכהן: טוב, זה לא לעניין הצעת החוק שלנו, אבל הבנו.
כרמל שאמה-הכהן: ברגע שאתה תהיה צרכן שיכול לבחור אם להישאר או להשתחרר – יהיו פחות תלונות.
ברוך חרמוני: הבן של השותף שלי שהלך לעולמו, אמר:
ברוך חרמוני: נכון שאני הבן של אבא שלי אבל אני לא חתום על היחידה הזו, אבא שלי חתם?
ברוך חרמוני: שיוציאו את אבא שלי מהקבר שהוא ילך לבית מלון.
ברוך חרמוני: איך אפשר לעשות הסכם ל-999 שנה?
ברוך חרמוני: האם הבניין הזה יחזיק מעמד 999 שנה?
קריאה: אתה על חשבונך תשפץ אותו.
ברוך חרמוני: כאשר אני אהיה בקבר, בני-בני-בני-בני נינים שלי יקללו אותי על זה - - -
כרמל שאמה-הכהן: קודם כל, תהיה בריא.
כרמל שאמה-הכהן: אנחנו מודים לך מר חרמוני.
מישאל גו'רנו: - - - דבר מזעזע, בשנה שעברה עם שלושה ילדים, מצאו צואה בברכה.
מישאל גו'רנו: הם סגרו את הבריכה לארבע שעות.
מישאל גו'רנו: מיד הרמתי את החפצים וברחתי.
מישאל גו'רנו: איזה מן קלאב הוטל?
כרמל שאמה-הכהן: מה זה קשור לקלאב הוטל?
מישאל גו'רנו: זאת תחזוקה - - -
כרמל שאמה-הכהן: כלומר, אתם ממליצים לבקר שם?
מישאל גו'רנו: אני לא רוצה כלום.
מישאל גו'רנו: אני רוצה להחזיר.
כרמל שאמה-הכהן: אני אלך לחדר 313.
כרמל שאמה-הכהן: בבקשה מר אהוד פלג, מנכ"ל המועצה לצרכנות.
אהוד פלג: בהמשך לדברים של ברוך, אני נזכר בפסוק "פוקד עוון אבות על בנים על שילשים ועל ריבעים", הפסוק הזה לא היה מספיק בשביל לתאר את ה-999 שנים שלטענתו של ברוך עוד יזכרו לו את החטא הקדמון.
אהוד פלג: השאלה האחת והיחידה שעומדת פה היא: האם ניתן, בעידן הזה, להחזיק צרכן בכוח, משועבד, כבול, לחבית ללא תחתית?
אהוד פלג: בקלאב הוטל אומרים שכן.
אהוד פלג: הטענה ששמענו מעורך דין אוריון, שהם יכולים למכור את הזכות שלהם, אולי מעידה על הציניות שהיא נוכחת חזק מאוד בדיון הזה.
אהוד פלג: אם הם יכולים למכור את הזכות – אני מבקש ממך, קנה מהם את הזכות.
אהוד פלג: הם אפילו מוכנים לתת לך אותה בחינם.
אהוד פלג: אתה לא מוכן לא בחינם ובוודאי שלא לשלם עליה.
אהוד פלג: אז העיקר להגיד שהם יכולים.
אהוד פלג: בעידן הזה, אחרי הרפורמות בשוק הסלולר, כאשר ביטלו את קנסות היציאה בתקשורת, אנחנו לא מבינים איך אפשר להחזיק צרכנים בכוח בעסקאות לטווחים כאלה ארוכים.
אהוד פלג: זה הנושא שהדיון עוסק בו היום ביוזמת חקיקה חשובה שצריך להמשיך בה בלי יוצא מן הכלל.
כרמל שאמה-הכהן: משפט אחד בבקשה.
זאב פרידמן: אני רק מבקש, אדוני היושב-ראש, להדגיש שדווקא הסיפור של קלאב הוטל טבריה שעולה לדיון, מצביע שהדיון הוא לא הצעת החוק וקלאב הוטל.
זאב פרידמן: זאת בעיה עקרונית וזאת בעיה שצריכה לתת מענה לכולם.
זאב פרידמן: זה אומר שגם אם נפתור את הבעיה של קלאב הוטל, זה לא פותר את הבעיה של כל הצרכנים האחרים שצריכים לעזור להם ולכן צריכים לחקור את זה.
כרמל שאמה-הכהן: עורכת דין רעות אושעיה, מלונות פתאל.
רעות אושעיה: עלה קודם שיש עוד רשתות נוספות שמשווקות זכויות נופש, יחידות נופש.
רעות אושעיה: עלתה גם על-ידי יושב-ראש הוועדה הטענה שפנו אליו שפנו אליו, ככל הנראה, ממלונות נוספים שמשווקים ועלתה הטענה שהם לא מתנגדים.
רעות אושעיה: אני רוצה לפתוח בזה ואני לא אחזור על כל דבריו של עורך דין אוריון ועל דבריו של עורך דין הרטמן בדיון הקודם, אני אציין רק שלנו יש שלושה מועדונים של זכויות נופש.
רעות אושעיה: התקופה היא לא 999 שנים אלא בין 10 שנים ל-49 שנים.
רעות אושעיה: יש המון לקוחות מרוצים - - -
קריאה: מדברים על טבריה פה.
כרמל שאמה-הכהן: חברים, מזמן לא דברו של טבריה כל כך הרבה בכנסת.
רעות אושעיה: אצלנו יש המון לקוחות מאוד מרוצים.
רעות אושעיה: מעבר לזה שיש לקוחות מאוד מרוצים, יש המון לקוחות זרים.
רעות אושעיה: מועדון "הרודס רזידנס" מחזיק ברובו כאלף לקוחות שהם לקוחות זרים.
רעות אושעיה: המועדונים ממשיכים למכור אצלנו.
רעות אושעיה: כדי לסבר את האוזן, בשנתיים האחרונות מכרו כ-140 יחידות, ככה שטענה שזה לא משהו כדאי שרוצים לרכוש – לא מדויקת.
כרמל שאמה-הכהן: אם מישהו רוצה לצאת – מה קורה אצלכם?
רעות אושעיה: זה תלוי במועדונים.
רעות אושעיה: יש התייחסות פרטנית לכל בקשה.
רעות אושעיה: במועדון "נירוונה", שהוא המועדון הקטן יותר, יש אפשרות ביטול.
רעות אושעיה: ביתר המועדונים יש התייחסות פרטנית כשהזכות גם פוקעת מעצמה כאשר לא משולמים דמי אחזקה, אבל זה כבר נושא אחר.
תמר פינקוס: בקלאב הוטל לא.
תמר פינקוס: זה בדיוק הפתרון.
רעות אושעיה: לדעתי, רוב הנושא שעלה כאן הוא נושא דמי האחזקה ויכול להיות שהדיון צריך להיות סביב דמי האחזקה ולא התערבות מחוקק בהסכמי עבר.
רעות אושעיה: הועלה כאן כבר על-ידי חברי שמדובר כאן בזכות שהיא מעין קניינית.
רעות אושעיה: התערבות בזכות מעין קניינית היא באמת – ניתנו כאן דוגמאות של הסכמי חכירה, הסכמים לרכבים, הסכמים לדירה וכדומה - - -
ניצן חרותי: לקניין יש ערך, לקניין יש ערך.
ניצן חרותי: לדברים שלנו אין ערך.
רעות אושעיה: אני אמשיך את דבריו של עורך דין אוריון, אני לא אחזור על כולם.
רעות אושעיה: מדובר כאן בזכות שהיא זכות שונה.
רעות אושעיה: היא לא אותה זכות שמדברת על עסקה קצובה בה החוק עוסק ובה הצעת החוק הזו עוסקת.
רעות אושעיה: אבל שמענו כאן
רעות אושעיה: גם את עמדת משרד המשפטים וגם את עמדת הנציגה המשפטית.
רעות אושעיה: מה שכן יש לי להעלות שלא עלה כאן
רעות אושעיה: לפני כן: בהצעת הממשלה לדיון מופיע סעיף 4 שקובע: "בעסקה מתמשכת המנויה בתוספת הרביעית, לא יתקשר עוסק עם צרכן לתקופה העולה - - -
אתי בנדלר: אין טעם כרגע להתייחס לסעיף ספציפי.
אתי בנדלר: כל אחד מהסעיפים ייקרא ויישמעו טענות בקשר אליו.
רעות אושעיה: אז רק מה שחשוב לי להעלות זה שאנחנו מייצגים ציבור גדול מאוד של אנשים שהתקשרו בהסכמים.
רעות אושעיה: אני חושבת שמה שקבוע כיום במסגרת סעיף 14 לחוק המאפשר אפשרות ביטול של 14 ימים לאחר ההתקשרות בעסקה ובאמת אפשרות הביטול הפרטנית שניתנת לכל אדם מגלמת באופן ראוי ונכון את הנושא הזה.
רעות אושעיה: במידה והנושא הזה, כפי שאני רואה לאורך מהלך הדיון, עוד ימשיך, אני חושבת שהמקום כעת הוא לא לכרעה אלא יש עוד להידבר ולהישמע לרבות על-ידי מומחים, כלכלנים ועל-ידי מומחים של שיווק ותיירות שיגלמו את המודל הנכון והראוי שיהיה כאן.
כרמל שאמה-הכהן: תודה רבה לעורכת הדין רעות אושעיה.
תמר פינקוס: היא הנותנת.
תמר פינקוס: הדיון הזה מאוד נדרש.
תמר פינקוס: העובדה שבמקום אחד הזכות פוקעת כשלא משלמים דמי אחזקה.
תמר פינקוס: דרך אגב, זה מצוין, הרי לא היינו יושבים פה אילו הזכות הייתה פוקעת בקלאב הוטל טבריה.
תמר פינקוס: אבל מאחר ורוני דיברה על החשש שלפחות חלק מהעסקאות נעשו בפרקטיקות בלתי הוגנות, אני רוצה לומר כמה מילים על הפרקטיקות הבלתי הוגנות שמאוד נהגו.
תמר פינקוס: מאחר ואני כתובעת ראשית בזמנו, קבלתי הרבה מאוד תלונות והדברים לא מוקלטים, זה היה מאוד אמורפי אבל הרגשתי שיש מצוקה.
תמר פינקוס: קראתי את התלונות והחלטתי לנסות לבצע רכישה גם בקלאב הוטל טבריה וגם בקלאב הוטל אילת, כדי לראות מה קורה.
תמר פינקוס: הצורות היו שונות: בקלאב הוטל אילת אני זומנתי לחדר עם הרבה מאוד שולחנות שהיה בו רעש של מוסיקה שאני לא הצלחתי לשמוע מה אומר לי הסוכן.
תמר פינקוס: אני ישבתי שם שלוש שעות ולא נתנו לי לקום מהכיסא כדי לצאת לשירותים.
כרמל שאמה-הכהן: מה זה לא נתנו?
תמר פינקוס: לא נתנו.
תמר פינקוס: אמרתי: אני רוצה לצאת לשירותים.
תמר פינקוס: אמרו לי: אי אפשר.
תמר פינקוס: ליווה אותי בן אדם כדי לראות שאני לא מדברת.
תמר פינקוס: אמרתי: אני יכולה לקבל חוזה כדי ללכת להתייעץ?
תמר פינקוס: אמרו לי: לא.
תמר פינקוס: הם רצו את הכסף מיד, ואם אין לי – הם היו מוכנים ללוות אותי.
תמר פינקוס: בסופו של דבר, כשאני הזדהיתי ואמרתי להם מי אני ולמה אני יושבת שם, אני מוכרחה להגיד שזה לא הבהיל אותם.
תמר פינקוס: הם הבינו שזה ממש לא משנה.
תמר פינקוס: אני עברתי שם שלוש שעות של סבל.
תמר פינקוס: חוזה לא קיבלתי.
תמר פינקוס: אמרתי שאין לי פנקס שיקים ואני לא יכולה לשלם.
תמר פינקוס: הם אמרו: אין בעיה, אנחנו נלך אתך הביתה, אנחנו נחכה אצלך בבית עד שתמלאי את השקים.
תמר פינקוס: כשאמרתי להם שאני לא רוצה עכשיו, אז הם אמרו לי: אבל זה רק היום ההזדמנות הזאת כי מחר זה יעלה כבר פי שתיים.
תמר פינקוס: זאת דרך אגב, הטעיה של הצרכן, כי זה כל יום נמכר אותו דבר.
תמר פינקוס: אני חזרתי למשרד מזועזעת.
תמר פינקוס: אז החלטתי לראות מה קורה בקלאב הוטל טבריה.
תמר פינקוס: הם יצאו אז בפרסום שמאחר ורכשו אותם והם משקמים את זה, הם מזמינים לשכור סוויטה לחמישה לסוף שבוע בתנאי שנשמע הרצאה.
תמר פינקוס: לקחתי את אימא שלי זיכרונה לברכה, את ילדי ואת בעלי ונסענו לסוויטה.
תמר פינקוס: מאחר ואני לא מתארחת בבתי מלון, אני מוכרחה להגיד שחשבתי שאולי אפשר יהיה לנצל את זה.
תמר פינקוס: אני הגעתי לבית תמחוי.
תמר פינקוס: זה היה מביש.
תמר פינקוס: הסוויטה לא הייתה סוויטה, המיטות לא היו מיטות, הרעש היה בלתי נסבל.
תמר פינקוס: באותו ערב באתי ואמרתי שאני לא רוצה להישאר.
תמר פינקוס: אמרו לי: סליחה, את לא יכולה.
תמר פינקוס: את הגעת לשישי-שבת.
תמר פינקוס: אז או שתשלמי – הם נתנו לי איזשהו סכום עתק – או שאת תישארי ואת חייבת לשמוע את ההרצאה בשבת.
תמר פינקוס: אני נשארתי לשמוע את ההרצאה.
תמר פינקוס: את הלילה עזבנו באמצע כי אי אפשר היה להיות שם.
תמר פינקוס: ההרצאה הייתה בדיוק באותו נוסח כמו שהיה בקלאב הוטל אילת, עם הרבה שולחנות ורעש בלתי נסבל.
תמר פינקוס: הם עדיין לא ידעו מי אני.
תמר פינקוס: הם אמרו אותו דבר: אם את רוצה אנחנו נסע אתך.
תמר פינקוס: אמרתי: אני גרה בתל אביב.
תמר פינקוס: אמרו לי: אין בעיה, ילווה אותך סוכן לתל אביב וייקח את השיקים.
תמר פינקוס: אנחנו לא ניתן לך חוזה, את לא יכולה להתייעץ, זה רק היום.
תמר פינקוס: אני לא הייתי שם לבד – היו שם עשרות אנשים שעברו את החוויה של הפרקטיקה המאוד הוגנת לטענתם.
תמר פינקוס: לצערי היו גם כאלה שחתמו – כנראה הרבה – ויכול להיות שהם פה יושבים היום ומתלוננים.
ניצן חרותי: שמענו פה את האנשים שמדברים בשם קלאב הוטל.
ניצן חרותי: לשמחתי, גם שמענו אנשים נוספים שעברו את החוויה הלא נעימה של אולי להיות בעלי יחידות וכאלה שהיו בעלי יחידות.
ניצן חרותי: אני רוצה להתייחס בעיקר לנקודה שהעלה פה עורך דין אוריון בשם קלאב הוטל.
ניצן חרותי: הוא דיבר על הידברות, הוא דיבר על משהו שהוא ייתן תוך שלוש שנים.
ניצן חרותי: כדאי לכולנו להבין מה קורה פה: בקלאב הוטל הם אומני הדחייה.
ניצן חרותי: כמו שאמרה פה הגברת משנת 1997 יש כל מיני תלונות כאלה ואחרות.
ניצן חרותי: הם תמיד יודעים לדחות ולדחות.
ניצן חרותי: במגעים שלהם אתנו, עמותת בעלי היחידות שמייצגת את בעלי היחידות, כל מה שהם יודעים לעשות כל הזמן ותמיד זה לדחות: הם מחר יביאו לנו את העלויות, מחר הם יביאו לנו את זה – המחר הזה נמשך שנה, אחרי זה שנתיים, אחרי זה עשר ועשרים שנה.
ניצן חרותי: שום דבר לא קורה.
ניצן חרותי: הדברים האלה נאמרים.
ניצן חרותי: יש פה רק צורת עבודה אחת: דחה אותם כמה שיותר.
ניצן חרותי: זאת מדוע?
ניצן חרותי: כי אני ממשיך לקבל את ביצי הזהב שמטילים פה בעלי היחידות, ממשיך לקבל אותם מדי שנה לכיסי.
ניצן חרותי: אני גם לא צריך לעשות בשביל זה שום דבר משום שאתם שבויים שלי, אתם חתומים על חוזה ל-999 שנה - - -
כרמל שאמה-הכהן: טוב, אדוני, אלו דברים שאנחנו כבר מכירים.
ניצן חרותי: כן, אבל אני רוצה להדגיש פה את העניין של הזמן.
ניצן חרותי: תבין, אדוני ראש הוועדה, אנחנו צריכים להבין שכל דחייה שנעשית פה ואין קביעה של החוק – מה שהיא עושה זה להשאיר אותנו הלאה שבויים בתוך העניין הזה.
ניצן חרותי: הדבר הזה חייב לקבל את הדחיפה של הזמן.
ניצן חרותי: זה דבר אחד.
ניצן חרותי: דבר שני שהוא חשוב במיוחד, זה צורת התשלום וקביעתו.
ניצן חרותי: העלה פה עורך דין אוריון את הסיפור שאנחנו צריכים לשלם – הוא אמר את זה במילים שלו – אנחנו צריכים לשלם את כלל עלויות המלון.
ניצן חרותי: אנחנו ה-7,000 משלמים עבור 16 אלף או אנחנו 40 אלף משלמים עבור 80 אלף - - -
כרמל שאמה-הכהן: אדוני, יש לך משהו חדש לומר?
כרמל שאמה-הכהן: אדוני, אנחנו כבר על זמן מליאה.
כרמל שאמה-הכהן: המליאה כבר נפתחה.
כרמל שאמה-הכהן: רק אם יש דברים שלא נאמרו.
ניצן חרותי: קלאב הוטל לא הולכת להיפגע גם אם יעזבו אותה עשרות אלפים.
ניצן חרותי: הרכוש חוזר אליה חינם, שימו לב, ואמרו לנו פה כמה שילמנו בשביל זה.
ניצן חרותי: הרכוש חוזר חינם.
ניצן חרותי: תטייבו את המלון שלכן כדי שהוא יהיה ראוי לאנשים ותמכרו אותו בשוק החופשי.
ניצן חרותי: אולי יהיו עוד בעלי יחידות שירצו לקנות.
רוני נויבאור: עמדת הממשלה היא לתמוך בשתי הצעות החוק בתיאום עם המציעים.
רוני נויבאור: הצעות חוק אחרות שנדחות בוועדת שרים אינן רלוונטיות להצעות חוק שהממשלה מאשרת.
רוני נויבאור: כמו שיו"ר הוועדה גם ציין, יש הרבה שיקולים בוועדת שרים לענייני חקיקה.
רוני נויבאור: אנחנו פועלים לפי הסמכה שנתנה לנו הממשלה, שיהיה ברור שאנחנו פועלים בהתאם להחלטות הממשלה.
רוני נויבאור: דבר שני, הוזכרה פה פגישה במשרד המשפטים.
רוני נויבאור: אכן פנו אל משרד המשפטים, אל היועץ המשפטי לממשלה, אל פרקליטות המדינה לפגוש את גברת אורית סון.
רוני נויבאור: כל זה היה לפני ההחלטה של בית המשפט מיום חמישי שדחתה על הסף את הסכם הפשרה שהוגש בתיק הזה.
רוני נויבאור: היות ואנחנו לא ידענו שצפויה החלטה, הפרקליטות אכן ניאותה, יחד עם נציגי היועץ המשפטי לממשלה, להיפגש אך ורק בכל הנוגע לתיק דמי האחזקה.
רוני נויבאור: הובהר ללא ספק שלא תהיה שום התייחסות בדיון הזה לחקיקה המתנהלת בכנסת.
רוני נויבאור: אנחנו רוצים לציין דבר נוסף: