GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
ברונו שטיין: אפרופו מה שאמר חבר הכנסת טיבי, כשביקשו לחשוף אותם, עיריית תל-אביב פנתה אלינו, ביקשה מאתנו, מבחינת הקוסמטיקה של העיר, שהעמודים לא יהיו צבועים בכתום אלא יישארו באפור כדי שזה יתאים למתאר, אנחנו נשים אותם באפור.
ברונו שטיין: אבל אנחנו מתחילים להיכנס לתוך הערים פנימה, כדי שהאנשים יידעו שבצמתים אנחנו אוכפים את המהירות, לאורך הצירים.
ישראל חסון: יש תוכניות בגליל להעלות את גיל הנהיגה בתוך הכפרים ל-14 באיזשהו שלב?
ישראל חסון: אני אומר לך, אתמול הסתובבתי ב"איפטר", אני חשבתי שהיה כנס של כיתות ז' באיזשהו מקום שיצאו בשיירה.
ברונו שטיין: ה"תארוויח".
אחמד טיבי: "תראוויח".
ברונו שטיין: אבל זה ב"תראוויח", לא ב"איפטר", נכון?
אחמד טיבי: זה אחרי ה"איפטר".
ישראל חסון: לא, ב"איפטר" לא.
גבריאל ברוש: מר חסון, אל תפלה.
גבריאל ברוש: גם קיבוצים ומושבים.
ישראל חסון: קיבוצים אני לא יודע היום.
ישראל חסון: אני יכול להגיד לך שבגילי - -
ברונו שטיין: נסעתם בלי קסדות על הראש.
ישראל חסון: - - בכיתות ז'-ח' נדרשנו לעבוד.
ישראל חסון: היינו עובדים על טרקטורים כבדים.
ישראל חסון: היום אני לא יודע איך זה.
כרמל שאמה-הכהן: עוד מישהו מחברי הכנסת?
כרמל שאמה-הכהן: ד"ר יעקב אדלר, "אנשים באדום", חבר הנהלה.
יעקב אדרי: אנחנו העלינו את הדרישה להציב מצלמות מהירות בארץ לפני כ-15 שנים.
יעקב אדרי: היתה קבוצה של אנשי מדע, ביניהם אני הייתי, ד"ר אלי ריכטר, פרופ' ג'רי בן דוד, ואנחנו ראינו מה שקרה באנגליה אחרי הכנסת המצלמות, והבאנו את הדבר הזה לארץ.
יעקב אדרי: אמרנו: מדוע שבארץ לא יעשו אכיפה אלקטרונית, כשבאנגליה הצליחו להוריד תוך מספר שנים מועט את מספר ההרוגים בכבישים ב-40%?
יעקב אדרי: והיתה התנגדות קודם כול, ולא היה תקציב, והדבר הזה נסחב שנים אחרי שנים.
יעקב אדרי: אני רוצה לומר דבר אחד.
יעקב אדרי: יש מה שנקרא מסה קריטית.
יעקב אדרי: אם מספר המצלמות יישאר נמוך והמרחקים בין המצלמות יהיו גדולים, ברור לגמרי שהאפקט ירד בצורה משמעותית, מכיוון שאנשים יידעו בדיוק איפה המצלמות מוצבות.
יעקב אדרי: אין צורך בשלטים דרך אגב, מכיוון שעל כל הג'י.
יעקב אדרי: פי.
יעקב אדרי: אסים למיניהם, יותר נכון הטלפונים, רשום בדיוק איפה המצלמה עומדת.
יעקב אדרי: ואנשים נוסעים בין המצלמות במהירות מופרזת.
יעקב אדרי: זה דבר אחד.
יעקב אדרי: לכן יש צורך במינימום של מצלמות כדי לראות וללמוד מהדבר הזה, מהניסיון הזה, האם זה אפקטיבי ובאיזה מידה זה אפקטיבי.
יעקב אדרי: דבר שני, יש תופעה ידועה באפידמיולוגיה שנקראת זליגת מהירות.
יעקב אדרי: כשאתה נוסע בכביש בין-עירוני, אפילו כביש-6, 140 קמ"ש ואפילו יותר מזה, ואתה יורד לכביש משני, לאחד הכפרים או לאחד המקומות האלה, המהירות שלך תהיה פי כמה גבוהה מאשר אילו היתה אכיפה גם בכביש המהיר הזה.
יעקב אדרי: זאת אומרת, יש איזו הסתברות לצמצום המהירות, ולכן זה עובר גם לכבישים המשניים, גם לערים.
יעקב אדרי: ולכן יש חשיבות להציב את המצלמות האלה גם במקומות שאנשים נוסעים בהם 90 ק"מ, למרות שהכביש הוא ישר.
יעקב אדרי: כל הדברים האלה לדעתי הם חיוניים כדי להסיק מסקנות לגבי מספר התאונות, מספר ההרוגים הייתי אומר, מכיוון שהמהירות היא פקטור בקביעת חומרת התאונה יותר מאשר התאונה עצמה.
כרמל שאמה-הכהן: מרדכי פדר, יושב-ראש "עיר מתונה".
מרדכי פדר: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.
מרדכי פדר: קודם כול, זו יוזמה ברוכה.
מרדכי פדר: מה שאמר ד"ר אדלר זה אכן נכון, ד"ר אדלר אז היה בארגון "מתונה", וארגון "מתונה" מאז 1995 מבקש, מתחנן, שיציבו מצלמות מהירות בכבישי הארץ כדי להוריד את מספר ההרוגים והפצועים.
מרדכי פדר: זה לא כלי להורדת המהירות, זה כלי לאכיפת מהירות, זאת אומרת שזה ממחיש לאזרח שהגבלת מהירות זה חוק ולא המלצה.
מרדכי פדר: וזה הדבר החשוב ביותר.
מרדכי פדר: החוק אומר 80 זה 80.
מרדכי פדר: זה לא בערך 80, אפשר לנסוע 90 – זה 80.
מרדכי פדר: מה שאנחנו אומרים, מה שדיבר ניצב ברונו שטיין קודם, על ירידת מספר התאונות וההרוגים בכבישים, זה דבר שאנחנו ראינו גם בתחילת שנות ה-2000 גם בצרפת וגם באיטליה.
מרדכי פדר: אחרי שהתחילו לאכוף באופן דרסטי את המהירות, ירדו מספר ההרוגים והתאונות ב-25% תוך שנה-שנתיים.
מרדכי פדר: וזה מה שאנחנו מתחילים לראות פה, ומבורך.
מרדכי פדר: אני רוצה לספר לכם על טוקבק אחד שראיתי, שבעצם אומר את הכול, בקשר למצלמות מהירות.
מרדכי פדר: הוא אומר: חבר'ה, אני נסעתי לפחות 10,000 ק"מ בשנה, 30 שנה, מהירות 130-120.
מרדכי פדר: חבר'ה, החגיגה נגמרה, אי-אפשר, היום חייבים לנסוע כחוק.
מרדכי פדר: אפקט הזליגה.
מרדכי פדר: מה שאנחנו רואים, וזה בעצם תשובה לחבר הכנסת עמאר, זה שברגע שיש לנו מצלמות מהירות במסות מסוימות זה חשוב מאוד, אבל פחות חשוב בדיוק איפה, אלא עצם הידיעה שאוכפים מהירות, זה עובר לכל הארץ.
מרדכי פדר: זה מה שראינו בצרפת, זה מה שראינו באיטליה, וזה מה שאנחנו מתחילים לראות פה, שחבר'ה אומרים: בסדר, אני כבר לא יכול להשתולל.
מרדכי פדר: וזה בעצם כל הסיבה להצבת מצלמות המהירות.
מרדכי פדר: מצד שני, וזה דבר שיש פה איזה פספוס, יש גם חובה על משרד התחבורה ליחסי גומלין עם הנהגים, ואני אסביר מה שאני רוצה להגיד.
מרדכי פדר: משרד התחבורה התחיל באיזשהו תהליך לבחינה מחדש של מהירויות.
מרדכי פדר: העלתה מהירויות, ובמקום אחד, ברחוב בזל בתל-אביב, הורידה מהירות.
מרדכי פדר: היא לא הסבירה שבד בבד עם אכיפה היא מסתכלת שוב על המהירויות לראות אם הן מתאימות, כחלק מחוזה עם הנהגים – אנחנו נגביל את המהירות למה שצריך להיות ואתם חייבים עכשיו לציית.
מרדכי פדר: וזה חוזה בלתי כתוב שצריך להישמר בין משרד התחבורה לבין הנהגים.
מרדכי פדר: דבר נוסף, על משרד התחבורה להרבות בתמרור.
מרדכי פדר: הנהג חייב לדעת מה המהירות שמצפים ממנו בכל קטע כביש.
מרדכי פדר: לא להגיד: בסדר, אחרי הרמזור זה חוזר למה שהיה קודם.
מרדכי פדר: צריכים להעביר את המסר, לעשות תקשורת עם הנהג, שהנהג יידע בברור באיזו מהירות הוא אמור לנסוע בכל קטע כביש, ואחר כך לאכוף את המהירות הזאת.
כרמל שאמה-הכהן: גבי ברוש, עמותת "אור ירוק", בבקשה.
גבריאל ברוש: שלום לכולם.
גבריאל ברוש: אני רוצה להזכיר שאנחנו מתעסקים פה בנושא של אפקטיביות מערך שאמור לשנות תרבות נהיגה בנושא מהירות.
גבריאל ברוש: אני רוצה להזכיר לפורום, ואני ממשיך בדברים שנשמעו קודם, מדובר פה על כמות שיוצרת מסה קריטית, שמסוגלת לשנות את תרבות ההתנהגות של הנהג.
גבריאל ברוש: אני רוצה להזכיר לפורום שביולי 2005 קיבלה הממשלה החלטה לאמץ את תוכנית שיינין, ושם יש התייחסות לפריסה של 300 מצלמות, זה פי שלוש ויותר עמדות.
גבריאל ברוש: מסה כזאת נבחנה על-ידי תת צוות, וקבעה שמסה כזאת בפריסה ארצית תהווה שינוי תרבות ומודעות של הציבור שאכן יש מערך שיודע לזהות אותו, את הנהג העבריין שנוסע במהירות, והמהירות היא גורם מכריע.
גבריאל ברוש: ושמענו במדינות שיודעות להגיד את זה היום באופן ודאי, אנחנו עוד בחיתולינו בנושא הזה, שמיתון המהירות הוא קריטי לגבי היקף כמות התאונות וההרוגים.
גבריאל ברוש: על זה אין ויכוח.
גבריאל ברוש: בנוסף לזה אני חושב שהנושא, כל התהליך הזה, צריך להיות בשקיפות מלאה, כמו שאמר חבר הכנסת חסון, צריכה שתהיה פה שותפות פעולה עם כל הגורמים הרלוונטיים, צריכה שתהיה שקיפות איפה מוצבות המצלמות, צריכה להיות הרתעה והתראה בולטת, כפי שאמר חבר הכנסת טיבי, שכולם יידעו שהמצלמות האלה קיימות ונמצאות בשטח, ואפשר יהיה גם לראות אותן וגם להתנהג על-פי המיפוי הזה.
גבריאל ברוש: אני חושב שאת כל התהליך הזה, שהוא לא מצליח לפרוץ קדימה בהיקפים שלו, נדמה לי שהיום אנחנו עם 22 מצלמות, משהו כזה.
גבריאל ברוש: נדמה לי שהתוכנית של שנת 2012 מסכמת על 60 מצלמות ו-120 עמדות.
גבריאל ברוש: 180 עמדות.
גבריאל ברוש: אני הייתי מבקש התייחסות, איפה עומדת החלטת הממשלה ותוכנית שיינין לגבי ההיקף והכמות.
גבריאל ברוש: האם ה-60 שכרגע מדברים עליהם זאת התוכנית גם לשנים הבאות?
גבריאל ברוש: ואם כן, זה פוגע בהחלט בנושא של האפקטיביות והמסה הקריטית.
גבריאל ברוש: הנושא האחרון שאני רוצה להתייחס אליו זה נושא הכסף.
גבריאל ברוש: ציבורית ועניינית צריך לנסות לפעול להפנות את הכסף שנגבה מאותם דוחות לנושא הספציפי של בטיחות בדרכים.
גבריאל ברוש: זה איזשהו תקדים שאני לא יודע אם הוא היה אי פעם אבל הוא מחויב המציאות, גם עניינית וגם ציבורית.
ישראל חסון: מה אתה מבקש?
גבריאל ברוש: מהדוחות האלה להפנות את הכספים, שהציבור יבין שהכספים שמצטברים כתוצאה מהדוחות יופנו לנושא בטיחות בדרכים ולהצלת חיי אדם.
גבריאל ברוש: תודה.
קריאה: זה קיים באנגליה.
חמד עמאר: אנחנו קיבלנו כאן מכתב על המצלמה.
לאה ורון: הוועדה ביקשה וקיבלה מהמשטרה את הנתונים.
חמד עמאר: 43 מצלמות, 22 ניידות, 5 מהן בקטעי כביש ו-17 בצמתים.
חמד עמאר: הוועדה יכולה לקבל עכשיו נתון מדויק כמה מצלמות יש, איפה מוצבות המצלמות, וכמה יהיו בסופו של תהליך ומתי?
עדי זלדס: כמו שאמרת, יש לנו 43 עמדות, בהן מנוידות כרגע 22 מצלמות.
חמד עמאר: מה זה מנוידות?
לאה ורון: את סגן ניצב - - -
עדי זלדס: אני ראש מדור א-3 במשטרה, אחראית על המערך.
ברונו שטיין: היא אחראית על פרויקט א-3, על ההפעלה המבצעית שלו.
עדי זלדס: יש לנו פחות מצלמות מעמדות, משיקולים תקציביים.
עדי זלדס: יש לנו כרגע 22 מצלמות שמנוידות, אנחנו פשוט מעבירים אותם בין העמודים.
עדי זלדס: כדי גם לא ליצור מצב שיש שמועה שבעמוד מסוים אין מצלמה ומתפרעים לידו, אז כל עמוד בפוטנציאל יכול להכיל מצלמה, ואנחנו מניידים את זה לפי הצורך ולפי ההחלטות באגף.
לאה ורון: כמה עולה מצלמה?
עדי זלדס: כל העמוד עם כל המכלול, זה סדר גודל של 300,000 שקל.
לאה ורון: ומצלמה ללא העמוד כמה עולה?
לאה ורון: המצלמות שאתם מניידים.
עדי זלדס: בסביבות ה-160,000, משהו כזה.
עדי זלדס: לגבי מיקום, אני יכולה להגיד לכם את זה פה, אבל שוב, כמו שראש האגף אמר, זה מפורסם באינטרנט, אנחנו פרסמנו את כל הנתונים האלה ב-Waze, בכל מקום, יש את הנתונים שאנחנו העברנו להם.
ברונו שטיין: הרעיון המרכזי של המצלמות זה בעצם יצירת ההרתעה ואפקטיביות ושינוי תרבות הנהיגה, שהרי אפשר היה להציב בכל העמודים האלו, כי כמו שאתם מבינים, עמוד כזה בסופו של דבר עולה יותר מאשר המצלמה.
ברונו שטיין: אז יכולנו להציב בהכול מצלמות, ואז אפשר היה לבוא ולהגיד שאנחנו כל הזמן מצלמים את האנשים.
ברונו שטיין: אין לנו כוונה פה שאנשים יתחילו לפחד, אם הוא עבר במקום לנסוע 90 ב-91, אז פתאום אוטוטו יתפסו אותו.
ברונו שטיין: הרעיון המרכזי הוא פה לשנות את תרבות הנהיגה.
ברונו שטיין: ולכן פריסת העמודים, שכל עמוד הוא פוטנציאל להצבת מצלמה, היא מתוך כוונה שנהגי ישראל יורידו את הרגל מהמהירות וייסעו על-פי המהירות המותרת.
ברונו שטיין: זה הרעיון.
ברונו שטיין: תמיד יהיו יותר עמודים מאשר מצלמות.
ברונו שטיין: זה הרעיון המבצעי שעומד מאחורי זה.
ברונו שטיין: ואפרופו, אפשר לתפוס הרבה.
ברונו שטיין: אנחנו לא רוצים לתפוס הרבה, אנחנו רוצים שאנשים ינהגו יותר לאט, זה הכול.
חמד עמאר: את יכולה להמשיך?
עדי זלדס: מצלמות רמזור, אנחנו פורסים סדר גודל של 16 מצלמות רמזור.
עדי זלדס: אם אתם רוצים להיכנס פה לפירוט של המיקום, נראה לי - - -
חמד עמאר: לא, אני לא רוצה.
חמד עמאר: כמה בסופו של דבר יהיה לי מצלמות רמזור, וכמה יהיה לי מצלמות מהירות, ומתי?
לאה ורון: רגע, מתוך אותן 43 מצלמות שכבר הצבתם, 16 מהן מצלמות רמזור?
ברונו שטיין: לא 43.
ברונו שטיין: הוצבו 43 עמודים, מופעלות כרגע 22 מצלמות בחלוקה שנאמרה כאן בין הכבישים העירוניים ובין הצמתים.
לאה ורון: זאת אומרת שלמשטרה יש סך הכול 22 מצלמות.
ברונו שטיין: כרגע.
ברונו שטיין: אני לא בטוח שנספיק לעשות את זה עד סוף 2012, יכול להיות שנחרוג קצת ל-2013.
ברונו שטיין: הרעיון המבצעי בסופו של יום יהיה שנגיע ל-60 מצלמות עם 180 עמודים, כאשר כל ה-180 עמודים הם כולם פוטנציאל להצבת המצלמה.
ברונו שטיין: כלומר כשאנחנו מדברים על ניוד מצלמות, כל ה-60 יכולים היום להיות במקום אחד, מחר הם יכולים להיות במקום שני.
לאה ורון: וכשאדוני מדבר על כך שתציבו 60 מצלמות, על איזה מועד אתה מדבר?
ברונו שטיין: תראי, זה פחות נתון – אני אגיד מדוע.
ברונו שטיין: כי בסופו של דבר זה קבלני ביצוע ויש עבודות תשתית.
ברונו שטיין: אני מקווה שאת הרוב עד סוף 2012 נוכל להציב.
חמד עמאר: את העמודים או את המצלמות?
ברונו שטיין: זה הולך ביחד.
ברונו שטיין: העמודים והמצלמות יחד.
ישראל חסון: העמוד עולה 140,000 שקל?
לאה ורון: מסתבר.
ישראל חסון: וואלה, אני אגיד לבדואים.
ישראל חסון: עמוד 140,000 שקל?
ברונו שטיין: לא לא, חבר הכנסת חסון, העמוד הזה זה לא לקחת פס מתכת, הנחת אותו ואמרת: קניתי אותו ב-140,000.
ברונו שטיין: יש שמה תשתיות אנרגיה של חשמל.
ישראל חסון: 140,000 שקל?
ישראל חסון: מי הקבלן שזכה במכרז?
עדי זלדס: סליחה, אני טעיתי, ה-160 זה העמוד עם כל המכלול.
עדי זלדס: המצלמה זה הרבה פחות.
ישראל חסון: למה אתה כועס עלי?
ישראל חסון: צדקתי.
ברונו שטיין: כשאנחנו אומרים עמוד, אנחנו מתכוונים לכל המערכת הטכנולוגית שמתלווה אליו.
ישראל חסון: גם סולרי ומשדר ומה שאתה רק רוצה, אתה לא מגיע.
עדי זלדס: יש פה הרבה.
עדי זלדס: המצלמה עצמה עולה כמה עשרות אלפים.
ישראל חסון: גמרנו, זה לא הדור שלך שלי.
ישראל חסון: ב-300 שקל גמרת את הסיפור.
לאה ורון: זאת אומרת שמצלמה אחת עולה כ-140,000?
עדי זלדס: לא, מצלמה אחת עולה בסביבות ה-40,000.
ברונו שטיין: אנחנו לא כל כך מבוגרים, חבר הכנסת חסון.
ישראל חסון: אתה לא, אני כן.
עדי זלדס: יש את התקשורת גם, יש הרבה דברים מעבר לעמוד.
ברונו שטיין: למשל רק להציב את הפסים האלקטרומגנטיים על הכביש, כולל העבודה, זו עבודה לא פשוטה.
ישראל חסון: עזוב רגע, אני לא נכנס אתך עכשיו.
ישראל חסון: תגיד לי שורה תחתונה, אתה מוכן להגיד לי כמה עמודים אתם הצבתם?
ברונו שטיין: 43.
ישראל חסון: 43?
ישראל חסון: כמה עולה לעם ישראל, 100,000 שקל כל מקום כזה?
עדי זלדס: כל המכלול ביחד מתקרב לכ-300 לעמדה.
ברונו שטיין: כולל המצלמה.
עדי זלדס: כולל המצלמה, כולל הכול.
ישראל חסון: המצלמה 40,000.
ישראל חסון: 260,000 שקל המכלול?
עדי זלדס: זה כולל את העמוד, זה כולל גם את התשתית מסביב, הסלולרי.
אליעזר רוזנבאום: המצלמה זה 45,000 דולר, לא שקלים.
ישראל חסון: 45,000 דולר?
אליעזר רוזנבאום: בטח.
ישראל חסון: 120?
אליעזר רוזנבאום: אחת עולה 60,000 דולר, אחת עולה 45,000.
ישראל חסון: אז היא אמרה: 160,000 שקל.
ישראל חסון: עולה מצלמה?
חמד עמאר: לא, אמרה 40,000.
אליעזר רוזנבאום: לא, דולר דולר.
עדי זלדס: יש פה שאלה יפה.
עדי זלדס: כמה עולה תאונת דרכים אחת?
חמד עמאר: לא לא לא, אל תשוו את זה.
חמד עמאר: אני מבקש.
ישראל חסון: גברתי, את אומרת לי 300,000 שקל.
ישראל חסון: הצבת 40, כמה יוצא לנו?
ישראל חסון: 12,000,000.
ישראל חסון: יש לנו 30,000,000 ספייר?
ישראל חסון: מה צוואר הבקבוק שלך?
עדי זלדס: מה השאלה, סליחה?
ישראל חסון: העברנו לך 42,000,000 שקל.
אליעזר רוזנבאום: התקציב שניתן לטובת א-3 - - -
חמד עמאר: אתה יכול להציג את עצמך, בבקשה?
אליעזר רוזנבאום: אני המשנה למנכ"ל במשרד לביטחון פנים, וריכזתי את הפרויקט הזה במשך שלוש שנים.
חמד עמאר: חבר הכנסת חסון העלה נקודה מאוד חשובה.
חמד עמאר: נוצל 12,000,000 שקל, נשאר קרוב ל-30,000,000 שקל.
חמד עמאר: מה החסם?
אליעזר רוזנבאום: אני מפרט.
אליעזר רוזנבאום: בהחלטה של השר הפרויקט הזה התחיל להיות מבצעי באגף התנועה, כי הם צריכים לנהל אותו.
אליעזר רוזנבאום: אני אזרח ולא לובש מדים, והמשטרה צריכה לנהל אותו.
אליעזר רוזנבאום: למעשה התקציב שניתן לטובת 60 המצלמות ו-180 עמדות, תקציב להקמה שניתן 42,000,000 שקל, שזה כולל 60 מצלמות ו-180 עמדות.
אליעזר רוזנבאום: כל מערך השוטרים עם כל מה שכרוך בזה, הרכבים והמפקחים, כי כשמניידים מצלמה, מי שמאשר בסוף שהמצלמה כשירה זה לובש מדים.
אליעזר רוזנבאום: זאת סמכות שלטונית ולא עושה את זה הזכיין.
אליעזר רוזנבאום: הזכיין מנייד, בסוף צריך לבוא מפקח מאגף התנועה, לעשות את כל הבדיקות, יש צ'ק ליסט שלם, בודק, מאשר, ואז הוא נותן הוראה למרכז שליטה ובקרה להפעיל את המצלמה מבצעית.
ישראל חסון: אליעזר, אנחנו מכירים יומיים?
ישראל חסון: עשה לי טובה.
ישראל חסון: מדברים על 60 מצלמות, נכון?
ישראל חסון: אתה ב-60 מצלמות, בוא לא נעשה לנו עכשיו תיאורים דרמטיים, עשית שני דברים יותר מסובכים בחיים מלשים בן-אדם שחותם על ניוד.
ישראל חסון: אני שואל אותך שאלה נורא פשוטה: אנחנו נתנו להם 42,000,000 שקל?
ישראל חסון: לפי כל חשבון, גם אם זה 60, נוצל 18.
ישראל חסון: גם אם זה 60, 300,000 שקל עלה לך, כפול 60 זה 18,000,000.
אליעזר רוזנבאום: אין מגבלה כרגע להשלים את המשימה של 60 מצלמות.
ישראל חסון: מה צוואר הבקבוק?
אליעזר רוזנבאום: אה, קצב ההתקנה.
ישראל חסון: למה לא עובדים במקביל?
ישראל חסון: תאונת דרכים אחת עולה יותר.
אליעזר רוזנבאום: בעיה אחת שהיא בתהליך זה בעיית חברת חשמל, שהיה לנו מאבק גדול איתם לחבר את העמודים למתח, וכרגע אנחנו נותנים פתרון חלופי שהוא יקר מאוד.
אליעזר רוזנבאום: אבל זה בתהליך מתקדם, ראש אגף התנועה מעורב בזה, גנות התערב בזה.
אליעזר רוזנבאום: וזה לקראת התקדמות, תהליך איטי, אבל זה צוואר בקבוק רציני, הסיפור של חיבור מצלמות המהירות למתח.
ישראל חסון: אין פאנלים סולריים?
אורי מקלב: אתה בבעיה של תקינה אם אתה לוקח פאנלים סולריים - - -
אורי מקלב: אני מחברת "סייפר פלייס".
אורי מקלב: היא מפשטת הרבה דברים.
אורי מקלב: הם עושים עבודה מאוד מאוד מקצועית, זה לא כל כך פשוט.
אורי מקלב: אם הם היו יכולים לעשות יותר מהר, תאמין לי שהם היו עושים.
ישראל חסון: אני נוטה להאמין לך, אני רוצה לעזור להם.
ישראל חסון: אם תבוא לוועדה הזו ותגיד שהבעיה היא שיח עם חברת חשמל, חבר הכנסת חמד עמאר יודע להביא לפה את חברת חשמל, להושיב אתכם איתם בדיון הבא, ולהגיד: אוקיי, תורידו.
ישראל חסון: אבל תסביר לי מה החסם שלך.
ישראל חסון: נותנים לך את המשאבים, לך יש את הרצון, לנו יש את הצורך, תגיד לי מה החסם שלך.
ישראל חסון: אם החסם שלך זה חברת חשמל, אם אני מביא לך מחר את חברת חשמל, אתה יודע לעשות את ה-60 האלה תוך שלושה חודשים?
ברונו שטיין: אני חושב שכן.
ישראל חסון: אוקיי, קיבלת תשובה.
חמד עמאר: אז למה חיכיתם עד עכשיו?
אליעזר רוזנבאום: לא חיכינו, טיפלנו בזה, ראש אגף התנועה טיפל בזה.
חמד עמאר: אם זה בעיה של חברת חשמל, יכולתם להביא את זה לוועדה, להביא את חברת חשמל, להביא את המשטרה, להושיב אותם כאן, ולהגיע לתוצאה בסופו של דבר.
אליעזר רוזנבאום: התערב בזה גנות.
ישראל חסון: גנות בתוקף היותו מה?
אליעזר רוזנבאום: הוא היה המנכ"ל של המשרד.
ישראל חסון: זה היה מתי?
ישראל חסון: בר-כוכבא.
לאליעזר רוזנבאום: לפני חודשיים.
חמד עמאר: ממש לא חודשיים.
חמד עמאר: כבר כמעט חצי שנה, אם לא יותר, מחוץ למשרד.
ישראל חסון: גנות זה האחרון שטיפל בזה?
אליעזר רוזנבאום: ראש אגף התנועה מעורב בזה באופן אישי.
ישראל חסון: תשמע רגע, אנחנו מדברים על המצלמות האלה, באמת, ארבע שנים.
ישראל חסון: עכשיו, בתקופה הזאת הסינים גמרו את בייג'ינג, בלונדון גומרים את אולימפיאדת לונדון, ואנחנו עם מצלמות.
ישראל חסון: עזוב, זה לא מצחיק.
ישראל חסון: אמיתי זה לא מצחיק, כי בסוף, אם הייתי יכול להשפיע על שלוש תאונות דרכים ולשים פה שלושה אנשים חיים סביב השולחן, אתה יודע מה, אז זה הפסיק להיות מצחיק.
ישראל חסון: עכשיו, זה לא יכול להיות חסם, זה חסם הרי בלתי נתפס, ששתי רשויות ממשלתיות לא יודעות לסגור אחת עם השנייה.
ישראל חסון: אז אם הן לא יודעות לסגור אחת עם השנייה, תגידו לנו.
ישראל חסון: אני שואל עכשיו חד: אם חברת חשמל שמה לך את התקע שמה, אתה יודע לגמור תוך שלושה-ארבעה חודשים – אני לא יושב לך עם סטופר – את כל המצלמות ולהריץ את המערך, כי יש לך גם תקציב?
ישראל חסון: זו השאלה, שאלה חדה.
חמד עמאר: קיבלת עליה תשובה חדה.
אליעזר רוזנבאום: קודם כול, התקציב קיים.
ישראל חסון: אין מגבלה תקציבית.
אליעזר רוזנבאום: להקמה אין שום בעיה.
ישראל חסון: של ההפעלה.
אליעזר רוזנבאום: של ההפעלה יש לנו פער, שזה בדין ודברים - - -
ישראל חסון: איזה פער, ה-30,000,000 שקל?
אליעזר רוזנבאום: לא, להפעלה אנחנו מקבלים כל שנה 22,000,000 שקל.
ישראל חסון: אבל יש לך ספייר של 30,000,000.
אליעזר רוזנבאום: ל-2012 אין בעיה של התקציב.
ישראל חסון: בסדר, עזוב אותי, 2013 אני מדבר.
חמד עמאר: 2013 התקציב עדיין לא אושר.
אליעזר רוזנבאום: אין בעיה של התקציב ב-2012.
ישראל חסון: אתה עוד תעביר יתרות לשנה הבאה.
אליעזר רוזנבאום: הבעיה, כפי שאמרתי, זה החשמל והאישורים הסטטוטוריים לגבי כל עמדה.
אליעזר רוזנבאום: כל עמדה שממוקמת, צריך לקבל מהרשות המקומית, ממע"צ.
אליעזר רוזנבאום: זה החוקים במדינה.
ברונו שטיין: אנחנו צריכים לכל עמוד טופס 4.
חמד עמאר: כמה זמן לוקח להוציא טופס 4 לעמוד?
ברונו שטיין: זה בערך כמו לאכלס דירה.
ישראל חסון: זה בסדר גמור, עזוב.
ישראל חסון: אני שואל אותך שאלה: עכשיו כשאומרים לי סטטוטורי - - -
ברונו שטיין: זה עניין סטטוטורי – טופס 4.
ישראל חסון: סליחה, טופס 4 זה סיפור אחד, סטטוטורי - - -
אליעזר רוזנבאום: לא, אני התכוונתי לטופס, סליחה אם הטעיתי.
ישראל חסון: טופס 4?
ישראל חסון: טופס 4, בסדר גמור.
ישראל חסון: אני אומר לך: גם זה, זו פעילות מול מי?
ישראל חסון: מול חברת חשמל?
חמד עמאר: לא, טופס 4 זה פעילות מול משרד הפנים.
אליעזר רוזנבאום: לא, גם רשות מקומית, גם מע"צ.
ברונו שטיין: תראה, בתוך העיר זה הרבה יותר קל לנו.
ישראל חסון: מה, נולדתי אתמול?
ישראל חסון: אתה עם הרשות המקומית גומר את האישור מראש.
ברונו שטיין: הבעיה היא בכבישים הבין-עירוניים.
ישראל חסון: אתם יודעים מה הכבישים האדומים, לא השתנה כלום, רק השתנו המספרים, אתם יודעים איפה הם מונחים, מה היום לימודים הארוך להגיד, אתה יודע מה, אני מאשר 200 עמדות?
ישראל חסון: לא 60 ,200.
ישראל חסון: עכשיו, זאת בדיוק עבודת המטה שלכם, ובסוף אתה בא וצריך לחבר את הבורג.
ישראל חסון: לתאם מול חברת חשמל, לחבר את הבורג.
ישראל חסון: חבר'ה, ברצינות, נו.
ברונו שטיין: אני אגיד כך: בתוך הרשויות המקומיות זה הולך הרבה יותר מהיר, כי הרשות המקומית היא בעצם מוסמכת לאשר את זה ואז היא עושה את זה במהירות.
ברונו שטיין: הבעיה שלנו בכבישים הבין-עירוניים, שאז, כמו שצוין כאן, פה מעורבים כמה משרדים.
לאה ורון: מי נותן טופס 4 בכבישים הבין-עירוניים?
קריאה: מע"צ.
חמד עמאר: מע"צ אין לו סמכות לתת טופס 4.
ברונו שטיין: למע"צ יש סמכות לתת.
חמד עמאר: מע"צ לא נותן טופס 4.
ברונו שטיין: החברה הלאומית לדרכים היא בעצם מוסמכת לתת.
ברונו שטיין: יש סוגיה משפטית שמה שעומדת על הפרק, אני לא הייתי רוצה להיכנס לשם, אבל אני חושב שזו סוגיה שראוי לפתור אותה.
אליעזר רוזנבאום: הם מאשרים לנו.
חמד עמאר: עד עכשיו, המצלמות שהוצבו, מי נתן לכם את האישורים?
אליעזר רוזנבאום: הם, מע"צ.
חמד עמאר: אז אתה לא צריך טופס 4, אם מע"צ מעניקה את האישור.
ישראל חסון: אתה לא רוצה להיכנס לזה, אבל זה בדיוק הדיון.
ברונו שטיין: אבל חבר הכנסת חסון, אתה מסכים אתי שזה לא מוטל לפתחי?
חמד עמאר: חבר הכנסת חסון, מה שאני הבנתי עכשיו, אני עבדתי במע"צ, מע"צ לא נותן טופס 4, אין לו סמכות לתת טופס 4.
חמד עמאר: מי שנותן טופס 4 זה הרשות המקומית.
חמד עמאר: זה אישור אחר.
ישראל חסון: תרשה לי להגיד לך: לא בטוח שהבנת, לא בגלל שאתה לא מבין, כי אני לא בטוח שמי שהציג לך את העובדות יודע להגיד אותן עד הסוף.
ישראל חסון: תקשיב רגע, תראה מה קורה לנו פה.
ישראל חסון: שים לב מה קורה לנו פה, זה מחזיר אותי מן פלאשבק לאתמול, אבל אני אתעלם מזה.
ישראל חסון: באה לפה משטרה שאומרת: אני מבינה שהדבר הזה יש בו אלמנט מצטבר של השפעה על תרבות הנהיגה, אני צריכה להגיע גם למסה קריטית.
ישראל חסון: כסף – אין בעיה.
ישראל חסון: דרך אגב, אני לא מבין עד עכשיו את התחשיב שעל 60 מצלמות עלות הפעלה 22,000,000.
ישראל חסון: זה סדר גודל של 400,000 שקל למצלמה.
ישראל חסון: זה נראה לי משהו באמת לא סביר.
אליעזר רוזנבאום: כולל שכר, כולל כל האדמיניסטרציה.
ישראל חסון: די, כולל שכר אתה מעמיס לי?
ישראל חסון: למה, אתה מגייס אנשים מיוחדים?
ישראל חסון: קיבלת תקנים לזה?
ברונו שטיין: כן כן.
אליעזר רוזנבאום: לא, חלק עברו מהישן לחדש, וחלק תוספתי.
ישראל חסון: חלק עברו מהישן לחדש.
חמד עמאר: כמה תקנים קיבלתם לנושא?
ישראל חסון: כמה תקנים קיבלת לעניין?
ברונו שטיין: כשכל המערך יופעל, יש כוונה להפעיל 42 תקנים.
חמד עמאר: תקנים חדשים שתוציאו או תקנים קיימים?
ברונו שטיין: רבע מזה זה מתוך התייעלות פנימית שנעשתה בתוך המשטרה – 10 תקנים.
ברונו שטיין: רגע, מדברים על תובעים, מדברים על מפענחים, מדברים על אנשי טכנולוגיה, מדברים על אנשי לוגיסטיקה.
ברונו שטיין: זה לא 30 איש.
ישראל חסון: עזוב אותי, אל תיכנס אתי לזה.
ישראל חסון: למה, אני אשאל אותך, כשתרד עקומת הפשיעה על הכבישים, אתה תשחרר לי אותם?
ישראל חסון: עזוב אותי מזה, בסדר?
ישראל חסון: אתה אומר לי: 22,000,000 שקל, קרי על כל מצלמה 400,000.
ברונו שטיין: או שתחלק את זה ל-180 עמודים ואז החשבון הוא אחר.
ישראל חסון: לא, 180 זה לא על ה-22,000,000, שלא תטעה.
ברונו שטיין: לא, זה על ה-22,000,000.
ישראל חסון: אתה מפעיל לא עמוד, אתה מפעיל מצלמה.
ברונו שטיין: אבל אני מתחזק את העמודים האלה.
ישראל חסון: אבל אתה מפעיל מצלמה.
ברונו שטיין: לא לא, זו טכנולוגיה.
ברונו שטיין: רגע, שנייה, צריך לזכור שזה 180 עמדות שנדרשות לתפעול טכנולוגי, שיש צורך לשמר אותן שם, יש צורך בכיול.
ברונו שטיין: אפשר להציג את זה בצורה מאוד פשטנית של העניין.
ישראל חסון: אדוני, המפתח שאני סופר לך, אני מניח שיש לך חברה יזמית שמחזיקה לך את העמודים.
ישראל חסון: אתה צריך לבוא ולתת את התקן.
ישראל חסון: החברה היזמית זה פיקס מחיר, זה חלק מהעלות?
ישראל חסון: עכשיו, איפה אתה נכנס לתמונה בעלויות?
ישראל חסון: אתה נכנס לתמונה בעלויות כשהמצלמה מונחת.
ישראל חסון: רק שם אתה מתחיל, כי שם יש לך את התמונות, ואתה צריך לכייל ולאשר.
ברונו שטיין: אני צריך לפענח אותן, אני צריך לשלוח דוחות, אני צריך להדפיס דוחות.
ישראל חסון: בסדר גמור, חכה.
ברונו שטיין: אתה יודע כמה דוח עולה היום עם תמונה צבעונית, עם המספר של הרכב, ושהוא עבר?
אליעזר רוזנבאום: במשלוח רשום.
ישראל חסון: תקשיב, אני אתך, אבל כאלה יש לך רק 60.
ישראל חסון: זה שיש לך 180 עמודים, זה לא חשוב, ה-60 מייצרים לך את העלויות.
ישראל חסון: אז החשבון שלך הוא על 60, הוא לא על 180.
ישראל חסון: אין מה לעשות, זה החשבון.
ברונו שטיין: רגע, שנייה, לא צריך לכעוס, חבר הכנסת חסון.
ברונו שטיין: 60 מצלמות, העלות שלהן הרבה יותר גבוהה מאשר כשאני צריך לתחזק את העמוד.
ישראל חסון: שכחת את הספריי לניקוי על העדשה, דרך אגב, זה אל תשכחו.
ברונו שטיין: דרך אגב, גם ביטוח עולה כסף.
ישראל חסון: כן, בוודאי, בוודאי.
גבריאל ברוש: למה המשטרה היא הכתובת בכלל לפניות האלה?
ישראל חסון: המשרד לביטחון פנים והמשטרה.
גבריאל ברוש: כי מישהו - - -
חמד עמאר: בלי רשות דיבור אף אחד לא יכול לדבר.
חמד עמאר: לחבר הכנסת אני מרשה.
ישראל חסון: אני אענה לך: כי אני מחפש את צוואר הבקבוק בשביל לתת לו, שהוא יגיד לי: אני רוצה 200 מצלמות עובדות על 700 עמודים, זה מה שאני רוצה מהוועדה הזו.
ישראל חסון: תסביר לי איפה צוואר הבקבוק, אני אלך אתך.
ישראל חסון: עכשיו, לא להתבדר.
ישראל חסון: המטרה של כולנו פה, דרך אגב, בצורה משונה, יש לנו תמימות דעים.
ישראל חסון: אנחנו רק מחפשים למה זה לא קורה ארבע שנים.
ישראל חסון: אז אוקיי, עזוב אותנו, את העבר לא נשנה, בוא נסתכל על העתיד.
ישראל חסון: עכשיו, שיגיד לי שהבעיה שלו זה חברת חשמל, שיגיד לי: הבעיה שלי זה עוד 10,000,000 שקלים או יגיד לי שמחרתיים ב-10,000,000 שקלים, סלח לי עכשיו שאני מכמת את זה כספית, אני יודע לחסוך לך 60 תאונות דרכים בשנה.
ישראל חסון: אם מדברים פה על ירידה של 40%, אז אני יודע למספר את זה.
ישראל חסון: אני גם יודע לתמחר את זה.
ברונו שטיין: זה יכול להיות יותר דרמטי, חבר הכנסת חסון, כי מחקרים בעולם מוכיחים שיש ירידה של 33% בתאונות הדרכים.
ישראל חסון: בסדר, אני אתך.
ברונו שטיין: רגע, אני אגיד לך.
ברונו שטיין: ועדת הכלכלה.
ברונו שטיין: ד"ר שיינין אמר שעלות התאונות במדינת ישראל היא בסביבות 14 עד 16 מיליארד שקל בשנה.
ברונו שטיין: אם אנחנו יכולים להצביע על ירידה של 33%, אנחנו מדברים כמעט על 5 מיליארד.
חמד עמאר: מה שאתה אומר מצדיק את מה שחבר הכנסת חסון אומר.
ברונו שטיין: אני רציתי לחזק אותו, הוא כועס עלי.
חמד עמאר: אנחנו רוצים לעזור לך, איך אתה כמה שיותר מהר מציב את המצלמות ומציב את העמודים.
ישראל חסון: וואלה, אני לא עולה על הכביש בשבוע הקרוב.
ברונו שטיין: אני אתן לך פתק.
חמד עמאר: אנחנו יכולים להמשיך לקבל את העדכון, מתי שאר המצלמות ושאר העמודים יוצבו?