GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
ישראל חסון: בוא תביא את חברת חשמל, תבין מה צוואר הבקבוק, ונתמודד אתו.
חמד עמאר: כן, נבקש מיושב-ראש הוועדה שיקיים דיון גם עם חברת חשמל, ולראות איך אנחנו נציב אותם כמה שיותר מהר.
לאה ורון: אני לא יודעת אם זאת הבעיה היחידה.
ישראל חסון: אני גם לא יודע.
לאה ורון: המשרד לביטחון פנים והמשטרה לא פרסו בפני הוועדה מה הקשיים שלהם לנצל את כל מלוא התקציב.
ישראל חסון: זה מה שאני שואל.
אליעזר רוזנבאום: אני אומר עוד הפעם: כרגע להקים את 60 המצלמות ואת 180 העמודים, יש את התקציב להקמה ויש את התקציב להפעלה עד סוף השנה.
אליעזר רוזנבאום: אנחנו עושים את הכול, גם במדיניות השר וגם בתוכנית העבודה, קבענו את ה-31 בדצמבר להשלים את המשימה.
אליעזר רוזנבאום: עכשיו, יש לנו צוואר בקבוק אחד שפירטתי אותו, לא הכול חברת חשמל, לא עכשיו צריך לשים אותם בכיכר העיר.
ישראל חסון: מה הבעיה, יאללה, מה הבעיה?
אליעזר רוזנבאום: עכשיו, יש עוד תהליכים של אישורים, כמו מע"צ, כמו - - -
ישראל חסון: לא, אין כמו.
ישראל חסון: תגיד לי מה, נביא אותם לפה.
ישראל חסון: הוא יפתח, חבר הכנסת עמאר יפתח.
אליעזר רוזנבאום: אנחנו נעשה עוד פעם בדיקה.
חמד עמאר: אני אפשט את השאלה של חבר הכנסת חסון.
חמד עמאר: בוא תעשה לנו את הרשימה, מה הבעיה שמונעת ממך שב-31 בדצמבר יוצבו כל המצלמות, יוצבו כל העמודים?
חמד עמאר: ואז אנחנו נקיים דיון כאן עם כל הגורמים.
אליעזר רוזנבאום: מאה אחוז.
ישראל חסון: כמה כסף אנחנו רוצים גם לתת לך.
חמד עמאר: וכמה כסף חסר.
חמד עמאר: הוא אומר שלא חסר כסף.
אליעזר רוזנבאום: השנה לא.
חמד עמאר: לא חסר כסף.
ישראל חסון: אני רוצה ב-2013 שתשים עוד 100 עמודים.
ישראל חסון: תגיד לי מה אתה צריך.
אליעזר רוזנבאום: מאה אחוז, בסדר.
ישראל חסון: רק תממש.
חמד עמאר: המשטרה, אתם עומדים בזה שב-31 בדצמבר יעמדו כל המצלמות?
חמד עמאר: זה מה שהוא אומר, זה היעד.
אליעזר רוזנבאום: זה היעד, זה מה שנקבע.
ברונו שטיין: זו היתה התוכנית בתחילת השנה.
ברונו שטיין: אתה שואל אותי, אני אומר בזהירות רבה: אני מסופק אם ממכלול הדברים שאנחנו מכירים אותם, שנעמוד ביעד של ה-180 עמדות ו-60 מצלמות, אבל אנחנו נתקדם באופן משמעותי.
חמד עמאר: כמה עכשיו בעבודה?
חמד עמאר: כמה בהקמה עכשיו?
חמד עמאר: מעבר ל-43 שכבר הוקמו, כמה בהקמה עכשיו?
עדי זלדס: אנחנו כל הזמן בתהליך של הקמה, כאשר חלק נמצאים בתכנון, בייצור.
ברונו שטיין: למשל בתל-אביב עכשיו סגרנו על ארבע עמדות, בתוך תל-אביב.
עדי זלדס: אנחנו מחכים לאישורים מהעירייה.
חמד עמאר: יש לך אישורים, יש לך הכול, אין לך בעיה, רק להתחיל לבנות.
חמד עמאר: כמה יש לך עכשיו?
עדי זלדס: כמה עשרות.
ישראל חסון: שמע, אני רוצה להביא את הפורום על הגרעין האיראני, נראה לי שזה נתון פחות סודי.
חמד עמאר: לא, אין לה את הנתון.
ברונו שטיין: לא, זה לא עניין סודי.
עדי זלדס: אנחנו רצים במקביל בכמה שלבים, זה לא סדרתי, אנחנו לא תוקפים עמדה אחת מהתחלה עד הסוף.
עדי זלדס: במקביל אנחנו עובדים - - -
ברונו שטיין: בכמה מקומות.
חמד עמאר: אני שאלתי שאלה פשוטה: כמה יש לך עכשיו?
ברונו שטיין: סביב כמה עשרות כרגע.
עדי זלדס: כמה עשרות בעשייה כרגע.
עדי זלדס: כל אחד נמצא בשלב אחר, ובמקביל עכשיו.
ברונו שטיין: תראה, היתה תקופה שלא היה חודש וחצי, בחודש האחרון הקמנו 20 עמדות נוספות.
ברונו שטיין: כלומר ברגע שמגיעים האישורים, אנחנו נכנסים לעבודות.
לאה ורון: מי זה הקמנו?
לאה ורון: מי אחראי להקמה?
לאה ורון: אתם או המשרד לביטחון פנים?
ברונו שטיין: כרגע מי שעובד על ההקמה זה "מלם תים", שהם בעצם הזכיינים, ביחד עם קבלן ביצוע שלהם.
ברונו שטיין: הם עובדים, אנחנו מטפלים סביב בכל האישורים.
לאה ורון: נציגים שלהם נמצאים פה?
ישראל חסון: אני חושב שיש פה באמת אנשים עם רצון טוב שלא התכוננו לשאלות האלה.
ישראל חסון: יושבים פה אנשים שרוצים להשיג את הדברים.
ישראל חסון: אני מציע לוועדה, בפגרה, בעוד שבועיים-שלושה, לתת להם להביא לפה את הגורמים.
ישראל חסון: עוד שבוע, שיגידו לך, אחרי שהם מנתחים תוך יומיים איפה החסמים, תביא לפה את הגורמים שהם חסמים, תביא לפה את החברה המבצעת, תביא לפה את כל הגורמים שנושאים באחריות בסופו של דבר של להעמיד לך, תעשה עוד שבועיים את הדיון, כי חבל להביך את האנשים.
ישראל חסון: זה אנשים טובים שאין להם את הנתונים, לא התכוננו לזה.
ישראל חסון: ואני מניח שיש להם בראש מאה דברים נוספים, אז יאללה.
ישראל חסון: מתאים?
ברונו שטיין: אנחנו נבוא מתי שיזמנו אותנו.
ברונו שטיין: אנחנו לא מובכים, דרך אגב.
חמד עמאר: זאת גם לא הכוונה שלנו.
חמד עמאר: הכוונה שלנו כאן כמה שיותר להציב את המצלמות, כמה שיותר להוריד את תאונות הדרכים.
חמד עמאר: אנחנו רוצים לסייע.
חמד עמאר: ועדת הכלכלה ידועה כוועדה שיכולה להזיז דברים ואנחנו רוצים לעזור, זאת כל הכוונה שלנו.
ברונו שטיין: אין בעיה, בשמחה.
חמד עמאר: אני רוצה לשמוע, כי נרשם כבר, ד"ר אמיר זיו-אב, המדען הראשי של משרד התחבורה.
ישראל חסון: לאה, אני יוצא לנסוע לצפון לפני שהם יוצאים.
ישראל חסון: תעכבו אותם.
חמד עמאר: קח פתק לפני שאתה יוצא.
אמיר זיו-אב: טוב, שתי הערות קצרות, יכול להיות שהרחבה של נתונים יהיה נכון לשמוע מד"ר שי סופר, אבל אני אגיד מלה.
אמיר זיו-אב: קודם כול, באופן מאוד מובהק, יש הרבה מאוד מחקרים בעולם שקושרים בין מהירות הנסיעה לבין ההסתברות לתאונות וחומרת התאונות.
אמיר זיו-אב: מהירות הנסיעה היא גורם משמעותי על ההסתברות לתאונה ועל חומרת התאונה.
אמיר זיו-אב: אם אני לוקח ומתמצת את כל המחקרים למין שורות תחתונות מאוד מאוד גסות, אז ההפחתה במספר העבריינים כשהם יודעים שהם מפוקחים, כשהם יודעים שיש מצלמות, היא בסביבות 40% יחסית לאין מצלמות, וההפחתה במספר התאונות והתאונות הקטלניות באופן מאוד גס, בסביבות 30%.
אמיר זיו-אב: זאת אומרת שהתועלת היא עצומה.
אמיר זיו-אב: הערה אחת, כמובן שמהירות זה תלוי איפה.
אמיר זיו-אב: למשל לנסוע 110 קמ"ש בקטעים מסוימים של כביש מספר 1, שזה מותר, זה בהחלט הרבה הרבה יותר בטוח מאשר לנסוע 40 קמ"ש, שזה גם מותר, בחלק גדול מהרחובות של תל-אביב או של ירושלים.
לאה ורון: בוודאי להולכי הרגל.
אמיר זיו-אב: ודאי.
אמיר זיו-אב: כשנוסעים ברחוב צר, כשמכוניות חונות משני הצדדים, 50 קמ"ש, שברוב המקומות זה מה שמותר, הרי אם פורץ ילד לכביש ממכונית חמישית, דורסים אותו.
אמיר זיו-אב: אז לכן הנושא הוא נושא מורכב.
אמיר זיו-אב: אבל השורה התחתונה היא שהמצלמות מאוד מאוד יעילות והורדת המהירות מאוד מאוד חשובה, והאכיפה בהתאם.
חמד עמאר: מה המעורבות של משרד התחבורה בהקמה של המצלמות?
אמיר זיו-אב: במקרה הזה מי שמוביל מטעמנו זה הרשות לבטיחות בדרכים עם תוכנית שיינין, אנחנו יחד איתם כמובן.
לאה ורון: המשקל של עבירות המהירות הוא הרב ביותר בתוך תאונות הדרכים?
לאה ורון: או לאלו עבירות יש משקל רב בתאונות הדרכים?
אמיר זיו-אב: אני לא יודע, אולי שי יוכל לספר יותר מדויק, מהירות היא גורם מאוד דומיננטי.
חמד עמאר: במיוחד בתאונות קטלניות.
ברונו שטיין: מחקר אחרון שהתפרסם באירופה, מדבר על שלושה רוצחים עיקריים: אלכוהול, חגורות בטיחות ומהירות.
חמד עמאר: ומחקר שהתפרסם אצלנו בארץ?
ברונו שטיין: אנחנו אומרים שהשפעה של המהירות על הקטלניות ועל רמת הפגיעה של האנשים היא דרמטית.
אמיר זיו-אב: היא ברביעית.
אמיר זיו-אב: אם רוצים יותר את המספרים, נדמה לי שיש אפילו איזה מחקר קלאסי שאומר שההסתברות לתאונה יחסית לשתי מהירויות ממוצעות, מהירות מסוימת באותו קטע באותו אזור ומהירות אחרת, היחס בין המהירויות הוא ריבועי להסתברות לתאונה, הוא בשלישית על הפצועים והוא ברביעית על ההרוגים.
אמיר זיו-אב: זאת אומרת המהירות היא גורם קריטי בהסתברות לתאונה ובחומרתה.
חמד עמאר: מונטג יחיאל.
יחיאל מונטג: תודה.
יחיאל מונטג: אנחנו ב"עיניים בדרכים" תומכים בהרחבת השימוש במצלמות ושינוי תרבות הנהיגה בכלל, וכאמצעי אכיפה יעיל בפרט.
יחיאל מונטג: לדעתנו הצבת מצלמות מתנייעות על גבי כלי רכב, או מצלמות מוצמדות שנצמדות למראה הקדמית ברכב על גבי מאות ניידות משטרה או כלי רכב נבחרים אחרים, יכולים מאוד לשפר את המצב, העלויות הן מאוד מאוד נמוכות.
יחיאל מונטג: דיברתי עם כבוד השופט אביטל חן.
יחיאל מונטג: עולה שאין חסמים משפטיים לרעיון הזה.
יחיאל מונטג: גם דיברתי עם הד"ר שי סופר, ואני מבין שהרשות הלאומית כבר הרימה את הכפפה, ולא נותר לנו אלא לברך.
חמד עמאר: אורי קריב.
אורי מקלב: ראשית כול, אני רוצה להצטרף למברכים על פרויקט א-3, ראשי התיבות אכיפה אלקטרונית אוטומטית.
אורי מקלב: אין ספק שמעבר לכלים אוטומטיים ואלקטרוניים יכול להגדיל משמעותית את איכות האכיפה, וכמו שכולנו יודעים, יש קשר הדוק בין אכיפה לבין זהירות בדרכים ובין שינוי תרבות נהיגה.
אורי מקלב: עכשיו, אני רוצה להתייחס גם לדברים שאמר המדען הראשי של משרד התחבורה, וגם לתמונת האכיפה כמו שניתן לראות מהעבודה של המשטרה בתקשורת, ולמעשה זה מתקשר, חבר הכנסת עמאר, לדברים שדיברת בהתחלה.
אורי מקלב: ישנם שני סוגי עבירות מאוד מאוד שונים.
חמד עמאר: אנחנו לא מצליחים לדעת את מי אתה מייצג.
אורי מקלב: אני מנכ"ל של חברה בשם "סייפר פלייס", שמפתחת אמצעים אוטומטיים לזיהוי עבירות תנועה קשות, ואני אגיע לזה בסוף דברי.
אורי מקלב: אתחיל בלהתייחס לעבירות מהירות.
אורי מקלב: ישנם שני סוגי עבירות מהירות מאוד מאוד שונות.
אורי מקלב: המשטרה עושה את האבחנה הזאת.
אורי מקלב: כרגע זה דיון ברמה של חצי שעה, יש להם את כל הנתונים אצלם.
אורי מקלב: ישנם נהגים משתוללים, ואלה הנהגים שרואים אותם מקיימים יחסי מין תוך כדי צומת בנהיגה ב-150 קמ"ש, או נוסעים 170 קמ"ש בכבישי הגליל בלילה, ואלה נהגים שהם גורם תאונה עיקרי וחייבים לטפל בהם בחומרה.
אורי מקלב: ישנו סוג שונה של עבירות מהירות, וזה הציבור הנורמטיבי.
אורי מקלב: אלה אותם 90 ומשהו אחוז מהבוחרים, שבסך הכול עושים עבודה לא רעה כשהם מתאימים את מהירות הנסיעה שלהם לתנאי הדרך.
אורי מקלב: ואלה אותם אנשים שכשיש ערפל נוסעים לאט יותר וכשהאוטו שלהם ישן יותר נוסעים לאט יותר.
אורי מקלב: ומצד שני, אם הם נוסעים על כביש החוף בשעה 14:00 בצהריים והכביש פנוי, הם נוסעים קצת יותר מהר.
אורי מקלב: צריך לזכור שהיעד של אכיפת חוקי תנועה הוא להגן על אותו ציבור נורמלי מפני אותם נהגים משתוללים.
אורי מקלב: ואני חושב שכשה
אורי מקלב: משטרה עושה את העבודה של לבחור את הכבישים שבהם היא אוכפת את המהירות, היא גם יודעת מה המהירות שנוסעים שם, היא צריכה להתאים את סעיפי האכיפה למה שמתאים לכביש בהתאם לשעה והמועד.
אורי מקלב: וצריך לזכור, היעד של המערכות האלה הוא לא לתת דוחות לאנשים שנוהגים בסדר ומתאימים את מהירות הנסיעה שלהם לאותו כביש דו מסלולי עם גדר הפרדה באמצע, אלא לטפל בנהגים המשתוללים.
אורי מקלב: עכשיו, הדבר השני, וזה מתקשר לשאלה שעלתה מקודם, למה גרם תאונה עיקרית, מהירות הוא מחמיר גדול של התאונה.
אורי מקלב: לרוב התאונות יש גרם תאונה שהוא יותר מגרם אחד, כמו המשאית שסטתה מהנתיב ובגלל שהיא נסעה מהר מדי אז היא הרגה את המשפחה ממול.
אורי מקלב: המהירות היא גורם קריטי ומשפיע אבל הוא לא גורם יחיד.
אורי מקלב: הטיפול בעבירות תנועה דורש לטפל באופן יעיל גם בעבירות הקשות של מעבר על קו הפרדה לבן, נסיעה על השוליים, חיתוך נתיבים, נהיגה אלימה, כל התופעות שדיברתי שרואים בתוך הכפרים ולא מטפלים.
אורי מקלב: אכיפה אלקטרונית אוטומטית יכולה לתת את המענה לדברים האלה.
אורי מקלב: אני חושב שצריך להרחיב את מעטפת האכיפה האלקטרונית האוטומטית ולא לטפל רק במהירות, אלא לטפל בעבירות שכל אדם בר דעת רואה על הכביש ואומר: זה נהג משתולל, בו צריך לטפל.
אורי מקלב: וישנם היום הטכנולוגיות שמאפשרות לנו לזהות את העבירות האלה, לתעד אותן ולהגדיל את יעילות האכיפה גם לסל העבירות האלה, שזה העבירות שבסופו של דבר הן גרם התאונה העיקרי.
חמד עמאר: עורך-דין שי גלעד, לשכת עורכי-הדין.
שי גלעד: בוקר טוב לכם.
שי גלעד: אני מתחיל דווקא עם שאלתה של הגברת ורון, האם עבירת מהירות היא גורם דומיננטי בתאונות דרכים.
שי גלעד: אני דווקא עובד על-פי ההודעה לעיתונות שהוציאה הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה או מוציאה מדי שנה, האחרון היה מה-18 באפריל שנה זו, ומסתבר שהנתונים הם די זהים גם לשנים הקודמות.
שי גלעד: לפחות עבירת המהירות המופרזת מהווה 4% מכלל הגורמים לתאונות דרכים, אבל מה שכן מהווה גורם דומיננטי, אגב לאורך כל השנים, זאת עבירת הרמזור האדום.
שי גלעד: עכשיו, אני חושב שכבר נשמע כאן ממר שטיין, בהחלט אני חושב שזאת המגמה הנכונה, שיש לנו יותר מצלמות רמזור מאשר מצלמות מהירות.
שי גלעד: אומנם מצלמות הרמזור הן גם מצלמות מהירות אבל רובן מצלמות רמזור, וכאן חשיבותה הגדולה של הפעולה או הפרויקט הזה שאנחנו מדברים עליו.
שי גלעד: אלא שאליה וקוץ בה, וכאן אני קורא לחברי הכנסת שכבר לא נמצאים כאן באולם ואולי ישמעו את זעקתנו לאחר מכן.
שי גלעד: עבירות מהירות מתחלקות לעבירות מסוג ברירת משפט עד מהירות מסוימת ולאחר מכן הזמנה לדין.
שי גלעד: אני חושב שהזמנה לדין היא בהחלט גורם הרתעתי לנהג.
שי גלעד: כשהוא מוזמן להתייצב בפני שופט הוא כנראה מורתע הרבה יותר מאשר אם הוא מקבל איזשהו דוח ומשלם קנס, ובזה הוא שוכח את העניין.
שי גלעד: אולי בצד הקנס הזה הוא גם מקבל נקודות מסוימות שמצטברות במשך השנים, ולאחר מכן הוא נקרא לבצע אמצעי תיקון על-ידי משרד הרישוי.
שי גלעד: אבל לעומת עבירות מהירות, עבירות הרמזור, לא חשוב אם עברת בשנייה הראשונה, החמשית או ה-42, אם לא פגשת רכב אחר בתוך הצומת זוהי עבירת רמזור רגילה שהנהג בגינה מקבל 1,000 שקלים, וגם עשר נקודות בצדן, אבל זה הרי לא אמצעי אכיפה.
שי גלעד: אני קורא לכם סוף סוף, לאחר כל כך הרבה שנים שאנחנו מדברים על הנושא הזה, להפוך את עבירת הרמזור לעבירה מסוג הזמנה לדין.
שי גלעד: צריך להבין, עבירת הרמזור יש בה סקלת ענישה רחבה ביותר.
שי גלעד: בצד המקל אנחנו מדברים על 1,000 שקל, אבל בצד המחמיר אנחנו מדברים על עבירת הריגה.
שי גלעד: תראו את הפער הגדול בין שתי העבירות האלה: אדם נכנס לצומת, ולא משנה אם זה בשנייה הראשונה או החמישית, ולא פגש רכב אחר ולא סיכן רכב אחר, הוא מקבל 1,000 שקל.
שי גלעד: היה והוא נכנס בעשירית השנייה הראשונה, ופגש ברכב אחר, וכתוצאה מהפגישה הזאת גם חלילה נהרג אדם, הוא עלול למצוא את עצמו עומד בפני אישום של עבירת הריגה, שכולנו יודעים שהעונש המרבי הקבוע בצידה הוא 20 שנות מאסר.
שי גלעד: כפסע הוא בין פגישה עם רכב אחר לבין מעבר חלק באותה צומת.
שי גלעד: אם אנחנו מדברים על הרתעה, אם אנחנו מדברים על אכיפה, אם אנחנו מדברים על בולטות, כאן מקומכם.
שי גלעד: ואני קורא לך, חבר הכנסת עמאר, לקחת את היוזמה ולהוריד את עבירת האור האדום מתוך עבירת ברירות המשפט ולהפוך אותה להזמנה לדין.
שי גלעד: אז באמת את אותו פרויקט א-3 שהרימו לנו להנחתה נוכל לנצל לצורך מניעת תאונות דרכים.
חמד עמאר: לפי הנתונים שיש לי כאן, דוחות באור אדום – 1361, מהירות – 16,000.
חמד עמאר: זה הבדל אדיר.
חמד עמאר: סך הכול זה חמש מצלמות מהירות ו-17 מצלמות בצמתים.
שי גלעד: אם תרשה לי, אני אקרא לך מתוך הנתונים של הלמ"ס.
ברונו שטיין: אני אגיד משהו: כשאנחנו מדברים על תרבות הנהיגה, יש כמה תופעות שצריך לדבר עליהן.
ברונו שטיין: למשל ניקח את החגורות, וסליחה אם אני טיפה ארחיב.
ברונו שטיין: כשכולם הבינו שהחגורות מצילות חיים, התחילו לחגור חגורות.
ברונו שטיין: אנחנו אחת המדינות המובילות בעניין הזה.
ברונו שטיין: לגבי אור אדום, כאשר כולם הבינו שקיבלו הזמנות לדין או שצולמו והיה צורך, אנשים – צריך להודות על האמת, שאנשים היום בתרבות הנהיגה שלהם לא עוברים באור אדום.
ברונו שטיין: הוא רואה אור אדום, הוא יכול לגנוב את זה, הוא יכול ללכת על השנייה האחרונה.
ברונו שטיין: אבל מה הבעיה שלנו ואיפה זיהינו אותה: מה קורה?
ברונו שטיין: מישהו רואה את הירוק מהבהב או הכתום, וחלק מתרבות הנהיגה שלנו היא שמרביצים במהירות ואז מגיעים למהירויות של 140-130 קמ"ש.
ברונו שטיין: למה?
ברונו שטיין: הוא רוצה להספיק את האור האדום.
חמד עמאר: שמה צריך לשים את המצלמה.
ברונו שטיין: ושמה אנחנו שמים את המצלמה.
ברונו שטיין: ואם אנחנו נתפוס אותו מעל המהירות, ואני לא אגיד פה מה המהירות, כשנתפוס אותו הוא יקבל.
ברונו שטיין: יתירה מזאת, ליחידה המרכזית שלנו, לכאלו, יש לנו מאגר נתונים שאנחנו יודעים לזהות אותם, רצידיוויסטים, הם כאלו שאנחנו נביא אותם לדין, ואנחנו נדאג לכך שהרישיונות שלהם לא יוחזרו להם.
חמד עמאר: תגיד לי, בצומת יש אפשרות לשים גם רמזור אדום וגם מהירות באותה מצלמה?
ברונו שטיין: כן.
ברונו שטיין: זה המצלמות האלו.
ברונו שטיין: אנחנו יודעים למדוד את המהירות שלהם, וזה מה שאנחנו התחלנו באכיפה.
ברונו שטיין: זו פעם ראשונה במדינת ישראל, התחלנו בחצי שנה האחרונה, שאנחנו בצמתים מרומזרים, אנשים שאנחנו רואים אותם.
ברונו שטיין: אפילו באור ירוק, כי הרי מה יקרה, בתרבות הנהיגה שלו כשהוא נכנס לצומת, ואנחנו מכירים את זה, לפעמים יכול להיות לך ירוק מהבהב, והקטנוע שבדיוק נכנס.
ברונו שטיין: אנחנו מכירים, וצריך לזכור שיש איזשהו מרווח בין האור הירוק בין שני כיוונים, ולכן מי שיעבור, ואני לא אומר פה את המהירות, מי שיעבור על המהירות אנחנו נגיש לו דוחות.
ברונו שטיין: זו פעם ראשונה במדינת ישראל, ואני אומר לך שאתה תראה שעם הזמן יהיו לנו פחות מהירויות בתוך הרמזורים, וגם כמות המעבר באור אדום עוד תלך ותרד כי אנשים יבינו שאנחנו אוכפים שם.
ברונו שטיין: ואנחנו מדברים על הרבה מאוד צמתים.
חמד עמאר: מה שאני מבין ממך, שהמהירות בתוך הצומת היא מהירות אחרת.
חמד עמאר: אם אתה בכביש מהיר אפילו, ויש רמזור, ואתה חוצה את זה באותה מהירות שמותרת בכביש, זאת צריכה להיות מהירות אחרת בצומת.
חמד עמאר: זה מה שהבנתי מדבריך.
ברונו שטיין: אני אגיד כך: כשאתה מגיע לצומת, אתה צריך לנהוג באופן שונה מאשר שאתה נוסע בכביש שלא עשוי להיות לך מפגש עם רכב נוסף.
ברונו שטיין: אני לא רוצה לגעת כרגע, אני מכיר את הסוגיה הזו, היא התרוצצה באינטרנט והיו הרבה מאוד שמועות, שמי שנוסע בצומת מעל 70 קמ"ש.
ברונו שטיין: הנה, עורך-דין גלעד, ידוע בתחום התעבורה, שאומר שזה שטויות.
ברונו שטיין: אבל כשמישהו מגיע לצומת הוא מבין שעליו להיזהר, כי יכול להיות שרכב לא הספיק לעבור ברמזור, או שרכב במידה מסוימת נתקע.
ברונו שטיין: לכן המהירות בצומת צריכה להיות יותר נמוכה מאשר הוא נוסע בכביש.
חמד עמאר: אז צריך פרסום לנושא הזה, הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים.
חמד עמאר: צריך להוציא פרסום לנקודה הזאת ואין לכם פרסום בנקודה הזאת.
חמד עמאר: אחרון ד"ר שי סופר, ואנחנו מסכמים את הדיון.
שי סופר: אני רוצה להגיד כמה מלים גם על מהירות וגם על המערך הכולל.
שי סופר: כמו שנאמר כאן, מהירות משפיעה על בטיחות בדרכים בשני אפיקים.
שי סופר: אל"ף, ההסתברות להיות מעורב בתאונה, ובי"ת, חומרת התאונה, עוצמת הפגיעה בעת התאונה.
שי סופר: חשוב להגיד שהראייה המחקרית היא שמצלמות מהירות מפחיתות תאונות מכל הסוגים ב-30%-24%, כשלתאונות קטלניות נמצאה השפעה גדולה יותר.
שי סופר: דובר כאן על ההשפעה של מהירות, אני מזכיר כאן בעיקר לפיזיקאים בחדר: E=1/2MV^2, האנרגיה שווה לריבוע המהירות או פרופורציונית לריבוע המהירות.
שי סופר: מכאן נגזר כל הקטלניות של המהירות, אין על זה בכלל ויכוח, אין עוררין.
שי סופר: חשוב לציין, באמת כמו שנאמר כאן, מצלמות המהירות הן גם מצלמות רמזור.
שי סופר: ואתה רואה את הדפוס של אותו נהג שעובר באדום.
שי סופר: הוא לא רק עובר באדום, הוא עובר במהירויות של 140 ו-150 קמ"ש.
שי סופר: ובהקשר הזה, למרות שזה לא שלי, אדוני, אני מזמין את חברי הוועדה לבוא להר-חוצבים לראות את הפעילות באמת המיוחדת, שנעשית במרכז בהר-חוצבים.
שי סופר: וגם אפשר לראות שם תמונות אותנטיות של נהגים במדינת ישראל בחודש האחרון, לראות את המהירויות, לראות איך עוברים, באיזה מהירויות, צמתים באור אדום, זה מזעזע בעיני.
חמד עמאר: אני רוצה לשאול אותך: תגיד לי, יש אפשרות למצלמות של קו לבן?
שי סופר: אני אגע בזה כבר.
שי סופר: אני רק רוצה להזכיר ארבעה תבחינים, ממצאים ראשוניים ממחקר א-3.
שי סופר: אנחנו מזהים ירידה של כעשרה קמ"ש, ניצב שטיין דיבר על זה, במהירות הממוצעת באתרים בהם הותקנו מצלמות, כשלושה חודשים לאחר התקנה, ירידה בשיעור הנהגים הנוסעים במהירויות גבוהות.
לאה ורון: יותר לאט, בבקשה.
שי סופר: בסדר, מיהרתי קצת.
שי סופר: ירידה בשיעור הנהגים שנוסעים במהירויות גבוהות, אפקט הילה, נקרא Halo Effect, זאת אומרת אפקט של המצלמות גם למקומות אחרים עד קילומטר אחד מהמצלמה, גם לפני וגם אחרי.
שי סופר: וחשוב לציין, וזאת באמת נקודה מאוד קריטית, שעל-פי הידע המחקרי ירידה של עשרה קמ"ש במהירות הממוצעת מובילה בערך לירידה של כ-33% בתמותה מתאונות דרכים.
שי סופר: אז גם אם אנחנו מדברים על תמותה וגם אם מדברים על סבל, אבל גם אם מדברים על העניין הכלכלי, וניצב שטיין הזכיר את זה, אם מדובר על מחיר כלכלי אדיר של מיליארדים, אז אם אנחנו מכניסים כאן מצלמות בהחלט יש לכך השפעה על תרבות הנהיגה.
שי סופר: אבל, וזה אבל גדול, מצלמות המהירות או כל מערך א-3 הוא לא stand alone, הוא לא עומד לבדו.
שי סופר: אנחנו נכנסנו כבר לפני שנה לתהליך מאוד משמעותי, מאוד סדור, תהליך אסטרטגי של הכנסת טכנולוגיות לאכיפה.
שי סופר: יושבים כאן נציגים של מכון התקנים, מכון התקנים הוא שותף מלא.
שי סופר: כל הטכנולוגיה תעבור תיקנון מסודר מאוד, ואני אזכיר בכמה מלים את המהלך כולו.
שי סופר: קודם כול, מערך א-3 כולל מרכז שליטה ובקרה שיושב בהר-חוצבים, שאליו יכול להתנקז לא רק מידע מהמצלמות אלא מאלמנטים טכנולוגיים נוספים.
שי סופר: ומה הם אותם אלמנטים טכנולוגיים?
שי סופר: אכיפה ניידת, זאת אומרת מצלמות ניידות בתוך ניידות שאפשר לאכוף בעזרתן; אכיפה אווירית, הן בעזרת מסוקים והן בעזרת בלוני תצפית שנותנים צילום וידיאו מצוין.
חמד עמאר: עושים את זה עכשיו.
שי סופר: אנחנו נכנסים למהלכים האלה.
חמד עמאר: ראינו בטלוויזיה שאתם עושים את זה.
שי סופר: אכיפה בנתיבי תחבורה ציבורית, שזאת בריונות כביש לשמה, אדם שנוסע במודע בנתיב תחבורה ציבורית, גם נכנסים לנושא הזה של צילום וידיאו; ממל"ז חדש, כולל תקינה לממל"ז, זאת אומרת הנושא של הממל"ז יהיה חלוט.
לאה ורון: תסביר בבקשה מה זה ממל"ז.
שי סופר: ממל"ז - מד מהירות לייזר.
שי סופר: זה אקדח לייזר שלוזר.
חמד עמאר: רואים את זה פחות בכבישים, דרך אגב.
חמד עמאר: אני איש שנוסע הרבה בכבישים, אני לא רואה את זה הרבה.
ברונו שטיין: אני אגיד לך למה, אפרופו העניין הזה.
ברונו שטיין: בגלל שהתחלנו להציב את המצלמות בכבישים המהירים, אנחנו לוקחים את כל אקדחי הלייזר למה שנקרא לשולי הכבישים, ששם אנשים מנסים לעקוף ולנסוע יותר מהר ושם אנחנו מפעילים את זה.
ברונו שטיין: אותו אפקט הילה שדובר, לא רק בתודעה אלא גם ברמת ההרתעה.
לאה ורון: כן, אנשים יאהבו מאוד את המשטרה, במיוחד נהגים, אם הם יתחילו לאכוף את אלה שנוסעים מהשוליים.
לאה ורון: ימחאו כפיים.
ברונו שטיין: איך את ידעת?
ברונו שטיין: אני שמעתי אותה אומרת: מוחאים כפיים.
ברונו שטיין: את צודקת, אנחנו נתקלים בתופעה הזאת רבות.
אורי מקלב: ואם יותר לי להתפרץ, אז גם לשאלה שלך, של נוסעים בשוליים, וגם לשאלה של חבר הכנסת עמאר, זיהוי קו הפרדה לבן, יש טכנולוגיות לזהות את זה באופן יעיל ולפשט את התהליך המשפטי.
שי סופר: עוד שתי טכנולוגיות בנושא אלכוהול זה הינשוף, כולל תקינה לינשוף.
חמד עמאר: אל תדבר אתי על אלכוהול, כי אני דיברתי עם שוטרי תנועה, אני העברתי חוק כאן בכנסת הזאת, שצריך לאכוף אצל צעירים ונהגים ציבוריים, ועוד אצל שוטרי תנועה לא עבר החוק שמוריד את זה מאוד רציני, וקיבלתי תשובה מהמשטרה שאנחנו עוד בהדרכה לפני שנה.
חמד עמאר: אני לא יודע אם היום אוכפים את זה, לפי החוק החדש.
חמד עמאר: כמה לצעירים מותר להם?
בני סמו: ראשית, קודם כול, אנחנו אוכפים גם כנגד האוכלוסיות המיוחדות שחבר הכנסת עמאר העביר את החוק.
בני סמו: אנחנו כרגע לא מסוגלים או לא יכולים לעשות את זה עם הינשוף הנוכחי אלא אנחנו עושים את זה בבדיקות דם.
בני סמו: כל אדם, נהג, מאוכלוסיות מיוחדות שנבדק על-ידי הינשוף ונמצא מתחת לרף החוקי שנקבע לינשוף אבל מעל הרף שאדוני קבע, נלקח לבדיקות דם בבית-חולים על מנת להמשיך את התהליך.
חמד עמאר: את זה לא יודעים שוטרי התנועה.
חמד עמאר: אני דיברתי עם כמה.
חמד עמאר: אני במיוחד עצרתי ליד שוטר תנועה ושאלתי אותו.
חמד עמאר: הצגתי את עצמי.
חמד עמאר: הוא אמר לי: לא קיבלנו שום עדכון על זה, לא קיבלנו שום הדרכה, אנחנו עדיין אוכפים לפי החוק הישן, גם בינשוף, גם ב - - -
בני סמו: אכן בישיבה לפני שמונה חודשים אדוני העלה את הנושא הזה, אני הייתי נוכח.
בני סמו: הוצאנו חוזר לכל ראשי היחידות ומטה שיעבירו את זה לשוטרים, את כל ההנחיות האלה.
ברונו שטיין: ייבדק.
לאה ורון: תפסת את השוטר שלא קרא את החוזר.
חמד עמאר: לא אחד, אני שאלתי קרוב לשלושה-ארבעה, כולם נתנו לי אותה תשובה.
בני סמו: החוזר הנוסף הוצא ופורסם אחרי שישבנו פה בישיבה, וחבר הכנסת עמאר העלה את הנושא הזה והעברנו את זה הלאה.
חמד עמאר: אז המפקד אמר: ייבדק, אני מקווה שייבדק עכשיו.
קריאה: אגב, חבר הכנסת עמאר, סליחה שאני מתפרץ, אני אזכיר רק - - -
חמד עמאר: אין לנו זמן, אנחנו חייבים לסגור ב-11:00.
חמד עמאר: התקנון של הכנסת לא מאפשר לנו להמשיך מעבר ל-11:00 כי פותחים את המליאה.
שי סופר: עוד שתי מלים.
שי סופר: דיברנו על הינשוף, דיברנו על מערכת בשם אלכולוק שאנחנו מתכוונים להתקין או לבקש להתקין לנהגים רצידיוויסטים, נהגים שנוהגים כשהם שתויים למעשה, ברכב.
שי סופר: מה שמאוד חשוב לי להגיד, שעבירות שמעולם לא נגעו בהם מבחינה טכנולוגית, עבירות שהן בריונות לשמה, כמו עקיפת פס לבן רצוף, פניית פרסה לא חוקית, סטייה מנתיב, חציית שטחי הפרדה, עקיפה מסוכנת, נסיעה על השול ועקיפות מהשול, כל הנושאים האלה היום יש להם פתרונות טכנולוגיים, ואלה פתרונות שבכוונתנו להכניס בשנים הקרובות.
שי סופר: בעזרת צילום סטילס, בעזרת צילום וידיאו, הדברים היום קיימים, וצריך לראות את הפן הכולל, את המערך הכולל.
שי סופר: השותפות היא שותפות מלאה שלנו ושל אגף התנועה, כולל שותפים נוספים כגון מכון התקנים.
לאה ורון: למה הכוונה בשנים הקרובות?
שי סופר: אני מדבר על השנתיים-שלוש הקרובות.
שי סופר: ואני יכול להגיד שכרגע, בשלב זה, אנחנו רואים ברכה בעמלנו, הן בעשייה, ולשמחתי כרגע בירידה שהיא מובהקת במספר ההרוגים בתאונות דרכים, כמו גם ירידה באוכלוסיות ספציפיות.
שי סופר: אם ניקח נניח את אוכלוסיית הולכי הרגל, שהיא קריטית מאוד במדינת ישראל, כרגע יש ירידה של 32% בהרוגים בקרב הולכי הרגל, בעיקר דרך אגב בקרב ילדים, וזה שמחה גדולה בשבילנו, בהחלט שמחה גדולה.
חמד עמאר: אני קודם כול רוצה להודות לכל אלה שהגיעו לוועדה.
חמד עמאר: אני רוצה להודות למשטרה, למשרד התחבורה, על העבודה שאתם עושים, לעמותות שנוגעות בדבר, על הורדת מספר תאונות הדרכים השנה, ואני מקווה שזה יימשך עד סוף השנה.
חמד עמאר: אנחנו נקיים ישיבת המשך, אבל אני מבקש מהמשרד לביטחון פנים להגיע לישיבת ההמשך ולשלוח לנו חומר לפני זה לוועדה, את מי צריך להזמין לישיבה על מנת לעזור ולקדם הצבת ה-160 עמודים ו-60 מצלמות לפני סוף השנה ביעד של המשרד לביטחון פנים והמשטרה – 31 בדצמבר.
כרמל שאמה-הכהן: על סדר-היום הצעת חוק הגנת הצרכן (תיקון מס' 36) (ביטול עסקה לתקופה קצובה), התשע"ב–2012, של חברי הכנסת איתן כבל, אורית זוארץ, מירי רגב, רוני בר-און, אנסטסיה מיכאלי, ניצן הורוביץ, יואל חסון, אופיר אקוניס.
כרמל שאמה-הכהן: פ/2465.
כרמל שאמה-הכהן: הזכרנו את כולם, כבדנו את כולם.
כרמל שאמה-הכהן: זו ישיבת המשך לישיבה קודמת בהכנה לקריאה שנייה ושלישית.
כרמל שאמה-הכהן: יש את הצעת החוק המקורית שעברה קריאה ראשונה.
כרמל שאמה-הכהן: יש בקשה לתוספת סעיף בעניין עסקאות מתמשכות – יחידות נופש, של חבר הכנסת יואל חסון.
כרמל שאמה-הכהן: נערך דיון בנושא בישיבה הקודמת ומשם אנחנו ממשיכים.
כרמל שאמה-הכהן: חברי הכנסת היוזמים: אתם רוצים להשלים את החוק המקורי ואחרי זה להמשיך לדון בסעיף יחדות הנופש?
איתן כבל: ברשותך, כמי שהוביל את החוק אני אומר שכדי שלא נמצא את עצמנו במצב שבו החוק המרכזי נדחק הצידה מפני נושא שהוא באמת חשוב אבל מאוד מורכב וצריך לתת עליו את הדעת.
איתן כבל: הצעת החוק שהנחתי נוגעת לכל דבר ועניין.
איתן כבל: אני מציע שנשלים אותה ונראה איך אנחנו מתקדמים עם העניין הזה.
איתן כבל: שלא נמצא את עצמנו בסוף לא זוכים לא לזה ולא לזה.
יואל חסון: דווקא הצעת החוק שלי המקורית הייתה מאוד ממוקדת מטרה יחסית והצעת החוק של חבר הכנסת כבל הייתה יותר רחבה.
יואל חסון: זה שוועדת הכלכלה קיבלה החלטה לאחד את הצעות החוק, זה לא צריך עכשיו להוות מכשול כדי לעשות את הצעת החוק בצורה שאני מאמין, בצורה שלמה, שכוללת גם את ההתייחסות לחדרי הכושר, לכל מיני תחומים אחרים וגם לנושא של יחידות הנופש.