GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אלמה ביבלש: אני לא בטוחה שכל האנשים שיושבים פה ומדברים על פסקי הדין מבינים מה זה אומר להיות משפחה בסדר גודל כזה, עם ילדים קטנים שלא יודעים איפה הם יגורו מחר, לא יודעים אם הילדים יוכלו ללכת לישון מחר בבית או ברחוב.
אלמה ביבלש: איך מסבירים דבר כזה לילדים?
אלמה ביבלש: איך מעבירים איתם, לילה אחרי לילה, את הפחדים, את החששות שלהם, את הבושה שלהם בבית הספר מול צווי הפינוי האלה?
אלמה ביבלש: הרבה מאוד דברים שלא עומדים לנגד עיניהם של האנשים שיושבים פה ומדברים על פינוי כדבר טכני וחוקי.
אלמה ביבלש: באמת כמו שאמרו פה, משפחת אלעז'ו היא משפחה מאוד חזקה.
אלמה ביבלש: אפשר לראות פה את הנשים ואת הגברים והילדים שהגיעו לפה.
אלמה ביבלש: הלוואי והיו הרבה משפחות כאלה שיודעות לעמוד על שלהן ויודעות לגייס את האנשים שיעזרו להן.
אלמה ביבלש: משפחת אלעז'ו היא משפחה אחת.
אלמה ביבלש: אנחנו, במסגרת הפעילות שלנו, נתקלים בהמון-המון משפחות כאלה, עם בעיות מאוד-מאוד דומות, שלא מגיעים לדיונים בכנסת והסיבה היא בעיקר, אנחנו רואים את זה את זה כל הזמן, פחד מאוד גדול, ממש אימה, מהרשויות.
אלמה ביבלש: חוסר יכולת לתקשר.
אלמה ביבלש: צריך להבין מה זה אומר להיות משפחה, משפחה אחת, משפחה עם מצוקה מאוד-מאוד גדולה שעומדת מול כוחות גדולים ממנה בהרבה.
אלמה ביבלש: מול מערכת מאוד-מאוד מורכבת של דיור ציבורי, של עמידר, של רשות הפיתוח, של משרד הרווחה, של משרד השיכון.
אלמה ביבלש: המון-המון גופים שהשמות שלהם נזרקו פה באוויר, מה זה אומר למשפחה שצריכה לעמוד מו כל הגופים האלה ולהגיע לפתרון, ולהגיע בכלל ליכולת שהיא מבינה מזה אומר כל הערכאות המשפטיות ומה זה בית המשפט העליון ומה זה בית המשפט המחוזי.
אלמה ביבלש: אנחנו מדברים על אנשים שרוצים קורת גג לילדים שלהם בלילה.
אלמה ביבלש: היכולת שלהם להבין ולעמוד מול כל המערכות האלה לבד גורמת לזה שהם מגיעים להסדרים לא טובים, הם מפונים מהבתים שלהם.
אלמה ביבלש: אנחנו רואים אנשים שגרים בבתים לא ראויים מלכתחילה.
אלמה ביבלש: בבקשה.
קייס נאסר: אני עורך הדין שמלווה את המשפחה מטעם עמותת "בקאא" לענייני תכנון ובנייה בהתנדבות מזה שנתיים.
קייס נאסר: תחילה אני מודה לכבוד יושב הראש על כינוס הוועדה וגם לחבר הכנסת חנא סוייד שיזם את הדיון הזה, הדיון החשוב.
קייס נאסר: אני מצטרף גם לקריאה של חבר הכנסת חנא סוייד לעשות סיור שם במקום, להתרשם.
קייס נאסר: כאן מוצג כאילו אנחנו מדברים – כשהציג חברי עורך הדין מנשה בן-דוד את המפה – כאילו אנחנו מדברים עכשיו על וילות ועל דירות פאר.
קייס נאסר: אנחנו מדברים שם על פחונים, על קוונים משנות ה-60' שם גרים אנשים בתנאים שאני, כאזרח המדינה, מתבייש שיש אנשים כאלה שחיים בתנאים כאלה.
קייס נאסר: אני ממש מתבייש במדינה שלי שמתירה לאנשים לגור במצב כזה.
קייס נאסר: שלא יגידו להם: סחתיין עליכם.
קייס נאסר: עכשיו גם מפנים אותם מהפחונים שלא מתאימים אפילו למגורים של חיות, סליחה עם כל הכבוד לכולם.
קייס נאסר: הוצג כאן, וזה מאוד חשוב, אנחנו לא מדברים כאן על מקרה קלסי של אדם שפולש לשטח.
קייס נאסר: היה כאן יסוד חוזי עם דיירות מוגנת.
קייס נאסר: בעקבות התרחבות המשפחה נבנו תוספות בחלקים מהשטח – זה היה גידול טבעי.
קייס נאסר: אני לא מבין, כשמדברים על הרחבת התנחלויות ומדברים במושג של גידול טבעי – אף אחד לא מתרגש וזה טבעי וזה טריוויאלי.
קייס נאסר: אבל כשמשפחה ערבייה אומרת אני גרה שם 50 שנה ומתרחבת בגידול טבעי – זה כבר אסון מהאסונות העולמיים.
קייס נאסר: לא באתי לכאן היום כדי לנהל דיון משפטי בכלל.
קייס נאסר: אני באתי להביא נקודות להיבט המוסרי-החברתי של הנושא.
קייס נאסר: נבנו תוספות, אכן נבנו בחלק מהשטח מפאת גידול טבעי, אל מפאת אנשים שאוהבים לבנות ללא היתר.
קייס נאסר: זה גידול טבעי, זה צורך טבעי של משפחה כפי שגם במקומות אחרים.
קייס נאסר: אני רוצה לדבר גם על נקודה מאוד חשובה: המאבק של משפחת אלעז'ו – אני מלווה הרבה משפחות ברמלה ובלוד – הוא מאבק שמסמל היום את המאבק על עתידה של העיר ועל עתידה של האוכלוסייה הערבית בישראל.
קייס נאסר: כאן מוצג מקרה שמראה שבכל מקום שבו ערבים שתופסים קרקע שכביכול יש למדינה בה אינטרסים כלכליים – מפנים אותם כאילו מפנים זבובים.
קייס נאסר: היום המדינה מתנגדת לכל הסדר בשטח הזה ולא בכדי, משום שבשנת 1992 אושרה כאן תכנית הנייה, ממש כשהאנשים היו בחוזים חוקיים.
קייס נאסר: אני מציג את התכנית הזו.
קייס נאסר: הייתה תכנית שקראו לה "העיר העתיקה ברמלה", אותה תכנית מייעדת את המתחם של המשפחה לאזור מגורים משולב.
קייס נאסר: כמה מותר לבנות שם?
קייס נאסר: 95 יחידות דיור.
קייס נאסר: כמה קומות מותר לבנות שם?
קייס נאסר: 12 קומות.
קייס נאסר: זאת אומרת, משפת אלעז'ו לא תגור שם.
קייס נאסר: מי שיגור שם ויקנה שם אלו טייקונים וחברות נדל"ן.
קייס נאסר: לכן כל מה שעושה המנהל היום זה פוט לנקות את השטח לחלוטין על מנת שיוכל לשווק אותו, כאילו שאין שם אנשים, יש שם זבובים.
קייס נאסר: לאחרונה, כשיצא צו פינוי, יצא גם נגד אישה מתה.
קייס נאסר: האישה נפטרה לפני ארבע שנים והיא מקבלת צו פינוי – זאת אומרת, בשביל המדינה החיים שווים למתים, וזה בושה וחרפה למדינה הזו.
קייס נאסר: אני רוצה לסיים, יש היות תביעה משפטית, מתנהל דיון משפטי למשפחה.
קייס נאסר: המשפחה לא תבעה את המדינה ללא יסוד, המשפחה לא תבעה את המדינה בשיטת עליהום.
קייס נאסר: המשפחה תבעה את המדינה בטענה כזו: אם אתם אכן מתעקשים לפנות את השטח על מנת לממש אותה תכנית דרקונית של טייקונים, אין בעיה, בבקשה.
קייס נאסר: אבל תנו לי לפי החוק דיור חלופי.
קייס נאסר: מה הפתרון שמצאה המדינה היון?
קייס נאסר: לזרוק אותם לרחוב.
קייס נאסר: אני הייתי כאן לפני שנתיים בוועדת הפנים כשדנו באותה ישיבה פחות או יותר באותה מתכונת, אדון סקופ היה גם כאן.
קייס נאסר: כשדנו בפינוי של משפחת אבי עיד, אז פינו שבע משפחות, הרסו את הבתים שלהם והמשפחה התגוררה כשנה וחצי באוהלים.
קייס נאסר: האם זה מה שעושה המדינה?
קייס נאסר: ואם אכן זה מה שהיא עושה אז אני עוד פעם אומר: אני מתבייש במדינה שלי.
קייס נאסר: תודה רבה.
לובנה ביארי: אני לא גרה שם וחברת עמידר עשתה עיקול על החשבון שלי של 50,000 שקל.
לובנה ביארי: יש לי בית במשכנתה, עשו גם על הבית שלי כונס נכסים.
לובנה ביארי: אני מתקשרת למשרד של עורך דין בן-מנשה ואומרת למזכירה שאני לא גרה שם ולא שייכת לשם, אני נשואה כבר שש שנים, והתביעה נגדי הייתה כשהגיל שלי היה שבע שנים.
לובנה ביארי: איפה הם רוצים שאני אגור?
לובנה ביארי: אני לא יודעת.
לובנה ביארי: אז מה היא אומרת לי?
לובנה ביארי: את עדיין לא ראית כלום ואת תראי מה אנחנו נעשה עוד וסגרה את הטלפון בפנים.
חנא סוייד: כלומר, את בת המשפחה והתחתנת במקום אחר והם רצים אחרייך?
לובנה ביארי: כן, רצים אחרי.
לובנה ביארי: עד עכשיו כינוס נכסים על הבית שלי, משכנתה.
לובנה ביארי: יש לי חוב גדול במשכנתה - - -
כרמל שאמה-הכהן: מה פשר הטענה שלה?
מנשה בן דוד: קודם כל, אנחנו במשרד לא מתבטאים ככה בחיים.
קריאות: בחיים, בחיים.
מנשה בן דוד: אנחנו מכירים את כל השמות פה.
מנשה בן דוד: הגברת הזו גם הגישה בקשות לבית המשפט והן נדחו.
מנשה בן דוד: אנחנו לא אומרים לאנשים כך.
מנשה בן דוד: אני לא בטוח בכלל אם הם פונים אלינו בטלפון אבל אם עיקלנו סכום כסף – המשפחה הזאת חייבת על פי פסקי דין 800 אלף שקל.
מנשה בן דוד: פסקי דין שנתנו נתנו גם דמי שימוש ראויים על אותם בתים שהם השתמשו בהם.
מנשה בן דוד: גברת לובנה הייתה אחת הנתבעות.
מנשה בן דוד: קיים פסק דין חלוט.
מנשה בן דוד: לא באנו פה עכשיו לדפדף בכל פסקי הדין.
מנשה בן דוד: במסגרת ההוצאה לפועל, אדוני היושב-ראש הוא גם עורך דין בעצמו יודע שבמסגרת הוצאה לפועל אפשר גם לגבות כסף.
מנשה בן דוד: לא תמיד מצליחים, עד עכשיו לא הצלחנו לגבות שקל אחר – זה סיפור אחר.
מנשה בן דוד: עד עכשיו המשפחה הזאת לא שילמה שקל אחד – לא בפסק דין ולא בדמי שכירות חופשיים ורגילים עבור המגורים שלהם מאז פסק הדין.
מנשה בן דוד: לבוא בטענות שאומרים להם ככה ואחרת, אין לזה שום שחר.
מנשה בן דוד: לדעתי כדאי שהיושב ראש ינחה אותם, מכיוון שכר יש להם עורך דין, האתיקה המקצועית לפחות, שעורך דין יפנה לעורך דין ולא כל אחד יפנה.
מנשה בן דוד: יש להם עורך דין שיפנה בכתב לברר אם מגיע או לא מגיע.
לאה ורון: אזרחים רגילים לא יכולים לדבר עם עורכי דין.
חנא סוייד: אדוני היושב-ראש, ברשותך, הבנתי שאתה רוצה לתת לנציג משרד השיכון להגיד את דברו, אבל אני רוצה להזכיר לאדוני המלומד ולכל הנציגים של משרדי הממשלה וזרועות הממשלה: פה זו ועדת הכלכלה, זאת לא ועדת חוקה ולא בית משפט.
חנא סוייד: אז אולי תדברו במילים ובתכנים הומניים, כלכליים, חברתיים.
חנא סוייד: זה לא בית משפט: פסק דין, חלוט.
חנא סוייד: פה יש משפחות, יש ילדים שמחפשים פתרונות.
חנא סוייד: מה אתם אומרים להם פינוי ופלשתם וחלוט ותצאו ונפנה אתכם – תהיו בני אדם, מה אפשר להגיד לכם חברה?
מנשה בן דוד: אדוני היושב-ראש, יש לנו פה רשימה, פינינו יהודים כחוק מכל מני מקומות, פינינו אזורי תעשייה, אפילו אולם חתונות.
מנשה בן דוד: שלא ישבו פה - - -
כרמל שאמה-הכהן: ברור לי שיש גם פינוי של יהודים במדינה.
חנא סוייד: חבל שיש פינוי יהודים וחבל שיהיה פינוי של ערבים.
חנא סוייד: זו בושה וחרפה באותה מידה.
קייס נאסר: באותם מקרים יש פתרון חלופי.
קייס נאסר: אני לא מאמין שפיניתם מאזורי תעשייה בלי פתרון חלופי.
ג'מאל זחאלקה: שמעתי כאן טענה שאם אני רוצה לתרגם אותה לעברית, כדי להעמיד אותה בצורה הכי דוגרית שאפשר, נשמעה כאן טענה חמורה מאוד שזה לא חוקי לעזור למשפחות האלה.
ג'מאל זחאלקה: זה בעצם מה שאמר עורך הדין המלומד.
ג'מאל זחאלקה: אני רוצה שנתחיל את הדיון שמה שאנחנו עושים לעזור למשפחות האלה זה חוקי.
ג'מאל זחאלקה: אפשר לעזור למשפחות האלה בלי לעבור על החוק.
ג'מאל זחאלקה: אתה מסכים אתי אוש אתה עדיין מתעקש לא לתת להם שם סעד?
ג'מאל זחאלקה: זאת נקמנות, אתה יודע?
ג'מאל זחאלקה: השיח שלך הוא שיח של נקמנות.
ג'מאל זחאלקה: אתה רוצה לנקום במשפחות האלה.
ג'מאל זחאלקה: אנחנו רוצים להציף כאן את המילה או נדון, כל הדיון שלנו התבסס על העיקרון של הגינות.
ג'מאל זחאלקה: שיהיה פתרון הוגן: לראות את מצב המשפחות, לראות את מה שקרה, לראות את ההיסטוריה, איך השתלשלו העניינים.
ג'מאל זחאלקה: אין כאן רעות.
ג'מאל זחאלקה: לא באו אנשים בבוקר ואמרו: אנחנו רוצים להשתלט על שטח.
ג'מאל זחאלקה: נאמר כאן שיש היסטוריה לעניין הזה ואי אפשר להתעלם ממנה וצריך לתת פתרון שיהיה הגון ואני חושב שאפשר לעזור למשפחות בלי לעבור על החוק.
ג'מאל זחאלקה: זה לא נכון מה שאמרת.
ג'מאל זחאלקה: אתה רמזת לפחות, אמרת שאסור לתת להם סעד מן הצדק.
ישראל חסון: זה בית המשפט החליט, לא הוא.
ישראל חסון: מי שנתן את פסק הדין זה בית המשפט, לא עורך הדין.
ישראל חסון: כבוד השופט ימיני נתן פסק דין.
ג'מאל זחאלקה: פסק לא חייב.
ג'מאל זחאלקה: בית המשפט אמר לא חייב.
כרמל שאמה-הכהן: בית המשפט נדרש לשאלה בדבר דיור חלוף?
קייס נאסר: לא.
קייס נאסר: זאת התביעה שיש לנו בעצם היום והיא עדיין תלויה ועומדת והמנהל מתנגד לה באופן מוחלט.
קייס נאסר: הוא אפילו לא מסכים להציע דיור חלופי.
קייס נאסר: הדיון בתביעה קבוע ל-4 בספטמבר.
ישראל חסון: אז תן לבית המשפט להחליט בעניין הזה.
קייס נאסר: השאלה היא למה אתם צריכים בית משפט?
חנא סוייד: מה אתה מציע?
חנא סוייד: אתה מוציא אנשים מהבתים שלהם, מה אתה מציע?
חנא סוייד: תדבר כאדם שאמון על שיכון, על דאגה למשפחות.
חנא סוייד: לא כסייף, אתה פה כסייף.
פאיז מנסור: גם חובתה של חברת עמידר למצוא דיור חלופי לאנשים שאין להם דיור.
פאיז מנסור: אתם מוציאים אנשים מהבתים שלהם ואחר כך מה?
פאיז מנסור: יפנו אליכם בכדי לעזור להם?
חנא סוייד: מה זה עמידר, תגיד לי?
חנא סוייד: עמידר זה שוט?
חנא סוייד: עמידר זה – כך אני מבין את זה – זה עמי דר, זה דיור של העם, לא?
דרור אהרוני: נשמע את משרד השיכון שאמון על פתרון דיור.
כרמל שאמה-הכהן: נציג משרד השיכון, בבקשה.
ישראל שוורץ: קודם כל, עמידר פועלת כאן בתחום היא סוכנת של המנהל, היא סוכנת לניהול הדיור של עמידר, היא לא פועלת חברה למתן פתרונות דיור.
ישראל שוורץ: התפקיד של מתן פתרונות דיור מוטל על משרד הבינוי והשיכון, לא על עמידר ולא על המנהל.
ישראל שוורץ: אין לאף אחד בחדר הזה, כולל לנציגי המנהל, איזו נחת רוח גדולה מאוד מהדברים האלה.
ישראל שוורץ: זה לא נוח לאף אחד.
חנא סוייד: אני לא מתרשם ככה.
ישראל שוורץ: אז בוא נסכים לא להסכים.
ישראל שוורץ: אני מציע, בלי שזה יחייב את המשפחות לשום דבר, שילכו המשפחות וירשמו כדי למצות את הזכויות שלהן.
ישראל שוורץ: זה שאנשים מתבצרים ואומרים: לא נלך ולא נרשם ולא נבדוק מה מגיע לנו, זה לא מקדם - - -
חנא סוייד: מי אמר שהוא לא רוצה לבדוק?
חנא סוייד: מי אמר?
חנא סוייד: אתה שמעת שהלכו לנס ציונה?
ישראל שוורץ: חבר הכנסת, אני מנסה להתקדם, אני לא מנסה להתנצח.
חנא סוייד: אני מאמין לך.
חנא סוייד: לך אני מאמין.
ישראל שוורץ: אני מציע שתתנו לי מספר טלפון של נציג המשפחות, איש מעמידר שמתעסק בנושא של מיצוי זכויות יצור אתם קשר, יסביר להם אילו מסמכים הם צריכים להביא, יזמין אותם כדי למצות את הזכויות.
ישראל שוורץ: אני מבטיח שהבדיקה והטיפול יהיו מהירים ככל האפשר, כמובן, זה תלוי בהשתתפות שלהם.
חנא סוייד: הם עשו את זה.
ישראל שוורץ: לא כולם.
כרמל שאמה-הכהן: יש לי שאלה למדינה ולכל מי שעוסק בתביעה של הפינוי: יש מצב שמשעים את הפינוי עד שממצים את כל ההליך של - - -
חנא סוייד: אתם מוכנים לדבר אתם או שיש חלוט?
מנשה בן דוד: בית המשפט עליון אמר.
מנשה בן דוד: אנחנו לא בית המשפט העליון, אנחנו לא מעבר לבית המשפט העליון.
מנשה בן דוד: בית המשפט העליון אמר את דברו, זאת הנקודה.
מנשה בן דוד: חייבים לכבד את החלטות בתי המשפט.
לאה ורון: הוא לא אמר את דברו לפני שנתיים?
כרמל שאמה-הכהן: אני חושב שבית המשפט לא ייעלב אם חודשיים - - -
מנשה בן דוד: אדוני היושב-ראש, כאשר ניתן פסק הדין הראשון, נתנו להם ארכה של חצי שנה עד דצמבר - - -
כרמל שאמה-הכהן: בכמה זמן מדובר להגיש טפסים ולקבל תשובה?
ישראל שוורץ: אני מעריך שאם המשפחות מגישות את המסמכים המבוקשים, תוך חודש תהיה תשובה.
כרמל שאמה-הכהן: לא הבנתי מה הבעיה - - -
פאיז מנסור: ומתי יקבלו דיור חלופי או סיוע בדיור?
פאיז מנסור: יחכו שנים?
כרמל שאמה-הכהן: אני לא מבין את ההתעקשות שלכם לפנות היום ומחר.
הדר קאופמן: כדאי שתדגיש שיש הבדל בין זה שיפנו למשרד השיכון ויידעו מה הזכויות ומה מגיע להם לבין זה שיבואו ויגידו: מגיע לנו דיור ציבור – כולנו יודעים מה המצב בדיור הציבורי – אז עכשיו אנחנו לא מתפנים עד שאנחנו לא מקבלים דירה בדיור הציבורי.
חנא סוייד: ואז ילכו לרחוב.
ישראל שוורץ: עוד מילה אחת.
ישראל שוורץ: מי מהם שיוכר כזכאי דיור ציבורי, מתוך הרשימה שיש כאן, על פניו יש כאלו שכן יוכרו – לא כולם – היום יש סיוע בשכר דירה למי שזכאי, של בין 2,500 ל-3,000 שקל.
ישראל שוורץ: כלומר, גם ההמתנה היא פחות מרה מאשר קודם לכן.
ישראל שוורץ: זה לא מה שהמשפחות היו רוצות אבל זה משהו.
חנא סוייד: אני רק רוצה להגיד, אדוני היושב-ראש, אני רוצה להגיד שכולם ישמעו: אני לא חושב שהפינוי של המשפחות האלו מהבתים שלהן יהיה טיול.
חנא סוייד: מי שיבוא לבצע את - - -
כרמל שאמה-הכהן: אבל חנא, זה לא טיעון שמקדם לאן שהוא.
חנא סוייד: בסדר, אבל אני מרגיש שאני חייב להגיד.
כרמל שאמה-הכהן: טוב, אנחנו כמובן נתחיל בהדגשה כללית שעל כל אזרחי המדינה לכבד את החוק ואת החלטות בתי המשפט – אני מניח שעל זה אף אחד לא חולק.
כרמל שאמה-הכהן: לאחר שהוצגה לוועדה המצוקה האנושית-חברתית הכרוכה בהחלטה או בדרישה לפינוי המשפחות מהשטח בו הן מתגוררות בעיר העתיקה של רמלה, מחליטה הוועדה לבקש ממשרד הבינוי והשיכון, ולו לפנים משורת הדין, להעמיד את הזמן הראוי ואת האפשרות למצות הליך של בקשה לדיור חלופי במסגרת הדיור הציבורי.
לאה ורון: כן, זה השתתפות בשכר דירה.
כרמל שאמה-הכהן: או לחלופין בהשתתפות בשכר דירה, ועד אז לעכב את הליך הפינוי.
כרמל שאמה-הכהן: אין מדובר בבקשה לעיכוב ללא גבול אלא במספר שבועות בודדים, כפי שהציג משרד השיכון, לצורך מיצוי ההליך הפרוצדורלי.
כרמל שאמה-הכהן: זה בעצם הסיכום שלנו.
כרמל שאמה-הכהן: על סדר-היום: מכתב הטענות של "רשת" כנגד "קשת" על הפרת חוק ותנאי הזיכיון בהפעלת ערוצים 24 ו-20.
כרמל שאמה-הכהן: מנכ"ל "רשת", הוועדה תשמח לשמוע מה הוביל אתכם לשלוח את המכתב הזה.
אבי צבי: בסדר, יש לי מצגת של ארבע וחצי שעות פחות או יותר.
לאה ורון: אנחנו מאפשרים פה רק של חמש שעות.
אבי צבי: דבר ראשון, אני רוצה להודות לוועדת כלכלה שזימנה אותנו לישיבה הזאת.
כרמל שאמה-הכהן: אי-אפשר כל דיון שאתה תיכנס, ואתה רוצה לדבר.
כרמל שאמה-הכהן: אבל בוא, דבר.
רוברט אילטוב: אני מצטער, פשוט יש לי בחינה בשעה 13:00, ויש לי עוד דרך.
כרמל שאמה-הכהן: מה היה בבוקר, אני רוצה לדעת, שעזבת אותנו?
כרמל שאמה-הכהן: עכשיו בחינה?
רוברט אילטוב: היו לי פגישות.
נחמן שי: קודם כול, אני רוצה לאחל לך שתצליח בבחינה.
נחמן שי: ותיסע לאט.
נינו אבסדזה: המון בהצלחה, זה הכי חשוב.
כרמל שאמה-הכהן: בהצלחה.
רוברט אילטוב: אני הבנתי ש"רשת" פנתה לרשות השנייה במכתב תלונה, וזה המקום שבו הנושא הזה צריך להיות נדון.
רוברט אילטוב: אני חושב שאנחנו כחברי כנסת לא צריכים להיכנס לסכסוכים בין שתי חברות מסחריות, אם כי אני חושב שאנחנו צריכים כן להיכנס לנושא אחר לגמרי, שזה הכשל בשוק התקשורת ולמה נגרמים ההפסדים.
רוברט אילטוב: הסיפור הזה של תחרות והתנכלות זו או אחרת, אני לא חושב שזה המקום.
רוברט אילטוב: יש גוף סטטוטורי, הוא צריך לבחון את הדבר הזה, ובזה אני רוצה לסיים.
רוברט אילטוב: אני באמת לא רוצה להיכנס לוויכוח עסקי בין שתי החברות האלה.
נחמן שי: אני מצטרף לדבריו, אבל אני רוצה לשמוע בכל זאת, ואחר כך אני אביע את דעתי, גם על העניין עצמו.
נינו אבסדזה: אני גם מצטרפת, אבל רוצה לשמוע.
כרמל שאמה-הכהן: עדיף לשמוע ואחרי זה לחוות דעה.
רוברט אילטוב: אני מתנצל שאני לא יכול לשמוע את זה.
נחמן שי: סע בשלום ושמור על עצמך.
אבי צבי: אז אני רוצה להגיד שוב, תודה שזימנתם אותנו, זה מרענן.
אבי צבי: אנחנו נמצאים באין-סוף מאבקים לאורך השנה.
אבי צבי: ישבנו בחדר הזה עשרות פעמים בשנתיים האחרונות, ואני מרגיש שזאת פעם ראשונה שלמכתב תמים ששלחנו לרשות השנייה, בתקשורת השוטפת שלנו עם הרשות השנייה, ועדת הכלכלה אומרת: רגע, זה נשמע חמור, תעצרו, בואו נסתכל על זה גם.
אבי צבי: כפי שתראו תיכף במצגת, אני לא מדבר על תחרות.
אבי צבי: זה לא סכסוך עסקי בין "רשת" ל"קשת", אין סכסוך עסקי בין "רשת" ל"קשת", אנחנו מתחרים בכל יום.
אבי צבי: אגב, אם מדברים על תחרות אז "רשת" היא אולי החברה היחידה שמתחרה בשוק הזה.
אבי צבי: אנחנו לא מדברים על תחרות, אנחנו מדברים על כללים, על תקנות, על חוקים ועל הדרך שבה צריך לאכוף אותם.
אבי צבי: ואנחנו ננסה לשכנע אתכם שתחת המעטפת של ערוץ-24, ערוץ מוזיקה במקורו, מתנהל מהלך מאוד מקולקל שמשפיע על כל שוק הטלוויזיה המסחרית.
אבי צבי: זה נשמע מצחיק עכשיו, אני מקווה שנוכל להוכיח את זה בהמשך.
אבי צבי: עוד דבר אחד אחרון שאני רוצה להגיד: אני לא עורך-דין, אז אני אציג את זה בשיטה הרגילה שלי, עם הנשמה שלי ועם התשוקה שלי, אז אל תכעסו עלי.
אבי צבי: אני אעמוד ברשותכם.
אבי צבי: מבלי להיות עורך-דין, אני מקריא מהכללים והתקנות.
אבי צבי: סעיף 5 לכללי הרשות השנייה: "יקפיד בעל זיכיון שלא יהיה בשידוריו כדי לקדם, במישרין או בעקיפין, את עניינם האישי, הכלכלי או הציבורי, שלו או של מנהל בעל עניין בו".
אבי צבי: אם "רשת" רוצה, גם אם היא רוצה, אסור לה לקדם עסקים שלה או של הבעלים שלה.
אבי צבי: זה החוק, זה הכלל.
אבי צבי: הלאה.
אבי צבי: אני קופץ למטה.
אבי צבי: פה אנחנו מקריאים מתוך האישור שהרשות השנייה נתנה לצורך הגדלת ההחזקות של "קשת" בערוץ-24: "לא ייעשה שימוש ב'שידורי קשת' בערוץ-2 לקידום שידוריה בערוץ-24".
אבי צבי: אסור בערוץ-2 לקדם, זה האישור שהרשות השנייה נתנה, אסור לקדם את ערוץ-24, נקודה.
אבי צבי: זה פשוט, זה כתוב.
אבי צבי: ברשות השנייה באתר האינטרנט פרסמו רציונל למתן האישור הזה, וכתבו: "הרשות מדגישה כי תקפיד על כך שלהגדלת ההחזקה לא תהיה כל השפעה על תוכן השידורים בשידורי הזכיינית בערוץ-2, וכי הזכיינית לא תעשה שימוש פסול לקידום תוכניותיה".
אבי צבי: אנחנו מיד נראה איך גם הרציונל הזה לא מחזיק יותר מים.
אבי צבי: בקבלת תשדירי פרסומות – זה אולי לא לוועדת כלכלה, זה אולי לוועדה אחרת, אולי הגבלים עסקיים, אולי ביקורת המדינה, אולי המשטרה, אני לא יודע – "בקבלת תשדירי פרסומות לשידור, לא ייתן מורשה לשידורים עדיפות לתשדירי הפרסומות רק בשל כך שאותו תשדיר הופק בידי המורשה לשידורים או מי מטעמו".
אבי צבי: אסור לתעדף פרסומות שלי יש קשר אליהן.
אבי צבי: זה הכלל, זה החוק, מה לעשות.
אבי צבי: אסור לי לתת יתרון לנכס שלי על פני מתחרה שלי או על כל גוף אחר.
אבי צבי: להלן הנתונים.
אבי צבי: אני אספר את זה כסיפור, כדי שזה יהיה פשוט.
אבי צבי: תחנת טלוויזיה קיימת בשביל לעשות תוכן, אנחנו קיימים בשביל לייצר תוכן, תוכן איכותי נקרא לזה.
אבי צבי: ערוץ-24 מייצר תוכן, אלה נתונים של הרבעון הראשון.
אבי צבי: אגב, הוא מייצר תוכן נהדר.
אבי צבי: נכון, זה כבר לא תוכן של מוזיקה, כי נתנו כל מיני אישורים והיתרים, ועכשיו זה Broadcaster לכל דבר, אבל הוא מייצר תוכן.
נחמן שי: אבי, נועדתם לעשות כסף באמצעות טלוויזיה.
נחמן שי: בואו לא נטעה.
נחמן שי: אתם ערוץ מסחרי, והייעוד שלכם לעשות כסף.
כרמל שאמה-הכהן: הוא לא אמר משהו אחר.
נחמן שי: הוא אמר: לעשות תוכן.
נחמן שי: אני לא אומר שזה רע, רק צריך לזכור.
אסף אמיר: נחמן, רק כסף?
אסף אמיר: נחמן, לא מתאים.
אבי צבי: אחד, אני מבקש נורא, אני אסתדר.
אבי צבי: ושניים, אתה צודק באלף אחוז, ואני אגיע לזה.
אבי צבי: אני מספר רגע מעגל של טלוויזיה מסחרית.
אבי צבי: אתה מכיר את זה יותר טוב ממני, אתה יכול ללמד אותי.
נחמן שי: אבל זה כסף.
אבי צבי: מיד אני מגיע לכסף.
אבי צבי: אנחנו מייצרים תוכן, ערוץ-24 מייצר תוכן נהדר.
אבי צבי: שימו לב איך נראה הרבעון הראשון של ערוץ-24.
אבי צבי: ימי השידור של "קשת" – ראשון, שני, שלישי – מורכב משידורים חוזרים, ימי השידור של "רשת" מורכב מתוכנית הדגל שלהם: "אייל גולן קורא לך" – רביעי, חמישי, שבת.
אבי צבי: עלא כיפק, אבי, אז מה אתה רוצה.
אבי צבי: נלך עוד אחד קדימה ונראה, שכשמסתכלים על כל היום, על השבוע האחרון – לא רבעון ראשון, זה השבוע האחרון – כל מה שבכחול זה שידורים ראשונים, כל מה שבאדום זה שידורים חוזרים.
אבי צבי: הנה לפניכם השידורים החוזרים בפריים-טיים של ערוץ-24 בימים ראשון, שני, שלישי.
אבי צבי: ואיך נראים הימים רביעי עד שבת?
אבי צבי: הם נראים אחרת.
אבי צבי: אתם רואים את הכחולים, ואתם רואים עוד משהו יפה, אתם רואים את הירוקים.
אבי צבי: הירוקים, אני חוזר לכללים שהקראתי לפני דקה, אלה מוצרים של "קשת" מהפריים-טיים של "קשת": "רמזור", "כוכב נולד", בשבוע הספציפי הזה אין אבל יש גם "סברי מרנן", יש אוסף של מוצרים שמשודרים בערוץ-24.
אבי צבי: אגב, "כוכב נולד" משודר כדי לקדם את "כוכב נולד" בערוץ-2 ולהיפך.
אבי צבי: אז זה תוכן איכותי.
אבי צבי: אני אומר: עלא כיפק, ערוץ-24, ערוץ נהדר, עושה תוכן איכותי.
אבי צבי: כן, הוא בוחר לשדר את זה רק בימים של "קשת", לא בימים של "רשת".
אבי צבי: עד כאן לא קרה כלום, מה הטענה שלך, אבי?
אבי צבי: את התוכן הזה אנחנו לוקחים ואנחנו מקדמים, אנחנו מוכרים אותו.
אבי צבי: יש לנו שני כלים בשביל לקדם תוכן.
אבי צבי: אחד זה פרומואים – פרסומות במקרה של ערוץ-24 – ושניים, בתוך התוכניות: בתוכניות הבוקר, בתוכניות הערב, במהדורות החדשות.
אבי צבי: אנחנו עושים קידומים אינטליגנטיים של התוכן כדי להגיד לצופה: שים לב, יש תוכנית, תבוא לראות.
אבי צבי: בבקשה.
אבי צבי: "אייל גולן קורא לך" קודם בערוץ-2 – בערוץ שלי, בתחנה שלי, אני שותף בה, במותג שלי – באותו היקף כמעט כמו המותג הטלוויזיוני הכי חזק במדינת ישראל: "האח הגדול".
אבי צבי: "האח הגדול" קיבל קידום בערוץ-2, קיבל פרומואים, באותו היקף כמו "אייל גולן".
אבי צבי: יש רק הבדל אחד: אחד, אסור לקדם עסק אחר שבבעלותי, זה דיברנו.
אבי צבי: שניים, הקידום של "אייל גולן" שולח את הצופים מהפלטפורמה של ערוץ-2 החוצה לפלטפורמה אחרת, החוצה לערוץ-24.
אבי צבי: אנחנו רואים את זה בלוח השידורים שראינו לפני דקה.
כרמל שאמה-הכהן: יש לי שאלה לגבי מחירי הפרסום.
אבי צבי: אני מגיע.
אבי צבי: מה שאמרתי עכשיו זה עוד כלום.
אבי צבי: מה זה מעניין, אבי, באמת אתה נשמע קצת בכיין.
אבי צבי: מה זה עניינך כמה הם מקדמים את "האח הגדול"?
אבי צבי: זה ענייני כי הם שולחים את הצופים החוצה, אבל תראו את הנתון הזה.
אבי צבי: ערוץ-24 הוא הגוף העסקי המפרסם בטלוויזיה השלישי-הרביעי בגודלו במשק, שימו לב מה אני אומר, במשק.
אבי צבי: נלך שקף אחד קדימה.
אבי צבי: אלה רשימת המפרסמים של "קשת", לא של "רשת", חציון אחד, חציון ראשון של 2012.
אבי צבי: שימו לב: "פרוקטר
כרמל שאמה-הכהן: זה שווי הפרסום?
אבי צבי: זה שווי הפרסום, זה "יפעת בקרת פרסום".
נחמן שי: הוא מפרסם הרבה, הוא משלם מעט.
נחמן שי: כך הוא אומר.
אבי צבי: אבל שימו לב: "אסם" וערוץ-24 מוכרים באותה מידה.
אבי צבי: האם הם משלמים את אותו המחיר או שיש פה תעדוף?
אבי צבי: האם המחיר של ערוץ-24 יותר נמוך, או האם זה שערוץ-24 הפסיד בשנה שעברה 70,000,000 שקל, הרי הוא לא הפסיד 70,000,000 שקל, אז אולי הוא לא שילם את זה?
כרמל שאמה-הכהן: הוא יכול לתת לו מחיר יותר נמוך?
אבי צבי: הוא נתן לו, זאת עובדה.
אבי צבי: הרי אם לא מופיע בדוחות הכספיים של ערוץ-24 9,000,000 דולר תקציב שיווק בערוץ-24, אז הוא נתן לו מחיר יותר טוב.
אבי צבי: אני מוכן להתערב, אני לא מכיר את הנתונים, שזה גם לא רשום ב-2,000,000 דולר.
אבי צבי: אני מוכן להתערב על זה.
כרמל שאמה-הכהן: לפי מה שאתה אומר, היינו צריכים גם נציג של רשות המיסים.
אבי צבי: אני חושב שאתה צריך רשות המיסים, הרשות להגבלים עסקיים, משטרת ישראל.
אבי צבי: חברים, זו הפרה של החוק, יש פה תעדוף של מפרסם.
נחמן שי: רגע, אם משטרת ישראל, למה לא תגיש תלונה למשטרה?
נחמן שי: הזכרת פעמיים משטרה.
אבי צבי: תרשה לי.
אבי צבי: עדיין, מה אתה מתבכיין, אבי?
אבי צבי: למה אני ממשיך להתבכיין, עד עכשיו אני לא מבין מה אתה רוצה ממני.
אבי צבי: למה אני מתבכיין?
אבי צבי: מה אכפת לי?
אבי צבי: אכפת לי כי שלחו את הצופים החוצה.
אבי צבי: אז מה?
אבי צבי: מה אכפת לי שהוא מקדם את 24?
אבי צבי: אתה לא רוצה לקדם ערוצים שלך?
אבי צבי: לא, אין לי, אני מצטער.
אבי צבי: גם אם היה לי לא, לא הייתי מצליח כנראה להגיע לדרגת האומנות הזאת.
אבי צבי: אבל בוא נלך רגע קדימה.
אבי צבי: אסור גם במפורש, באישור שנתנה הרשות השנייה, לעשות קידום תוך תוכניתי.
אבי צבי: אני מציע לכם לפתוח את תוכנית הבוקר של "קשת" ולראות.
אבי צבי: גם בתוכנית הראשונה וגם בתוכנית השנייה בבוקר: יש פינות, יש אורחים, מערוץ-24, מערוץ-20, שאומרים: חברים, מחר בערב יש בערוץ-24.
אבי צבי: "קשת" יותר נבזית מזה, ואני מצטער שאני משתמש במלה נבזית.
אבי צבי: "קשת" גם מקדמת תכנים של ערוץ-1 בימים לא שלה.
אבי צבי: היא עושה אייטם על סרט דוקומנטרי בערוץ-1 ביום חמישי ב-21:00.
אבי צבי: חברים, מי שולח צופים מהמסך שלו למסך אחר?
אבי צבי: איפה נשמע דבר כזה?
אבי צבי: אבל אנחנו יושבים בשקט, עדיין לא העברתי שום מסר.
אבי צבי: נחמן, עוד לא אמרתי כלום.
נחמן שי: לא לא, אני שומע אותך בקשב רב.
אבי צבי: אז כל הקידום הזה עובד.
אבי צבי: רגע, אולי עוד מלה אחת.
אבי צבי: אלה המוצרים שכולכם מכירים, המוצרים הטלוויזיוניים הפופולריים בישראל, האיכותיים בישראל, הטובים בישראל, הם משודרים בערוץ-2 ובערוץ-24.
אבי צבי: רק שתכירו, הם משודרים בשני מקומות.
נחמן שי: מותר להעביר תוכניות מערוץ-2?
אבי צבי: לא, הראיתי את הכלל, אסור.
כרמל שאמה-הכהן: עוד מעט נשמע את הרשות השנייה.
אבי צבי: אז אמרתי: עשינו את הקידום, נכון, "קשת" שולחת את הצופים בימים שלי החוצה.
אבי צבי: עדיין אני לא מבין: אבי, מה אתה רוצה?
אבי צבי: אז תראו מה קורה לנו.
אבי צבי: כשעושים תוכן איכותי ומקדמים אותו ב-9,000,000 דולר, מקדמים אותו ביותר ממה שמקדמים את "קוקה קולה" בישראל, תראו מה התוצאה שקורית.
אבי צבי: יש רייטינג, אנחנו מתפרנסים מרייטינג.
אבי צבי: הכול כסף, נחמן, המטרה שלנו היא לייצר רייטינג.
אבי צבי: הנה הרייטינג של ערוץ-24 בפריים טיים, בחציון הראשון של 2012.
אבי צבי: בראשון, שני, שלישי – 0.4.
אבי צבי: חברים, מה זה 0.4?
אבי צבי: יש 15 ערוצים יותר גדולים מזה, מה אתה מתבכיין?
אבי צבי: אבל בימים של "רשת" – 1.8, שתי נקודות.
כרמל שאמה-הכהן: כמעט פי חמש.
אבי צבי: חברים, שתי נקודות.
אבי צבי: טוב, זה ברור.
אבי צבי: אם התוכן האיכותי שם, והוא מקודם ב-9,000,000 דולר, איך לא יהיה לפחות שתי נקודות?