GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
איתן כבל: אני מנסה להגיד לכם שאני כבר כשהסכמתי ללכת זה לא כי אני נגד - - -
גיל בן מור: שאלתי - - -
איתן כבל: אני התחלתי מנקודה מסוימת – אני חוזר עליה בפעם המי יודע כמה – נקודת המוצא שלי בעיקר נגעה למשכנתאות של המדינה שמתחיל תהליך שהאזרח בכלל לא ידע שיש לו יכולת ללכת לישראל שוורץ.
אתי בנדלר: לגבי התיקון המוצע בחוק ההוצאה לפועל, אתם רוצים להציג אותו בבקשה.
ענת הר אבן: קודם כל, הנוסח שכתוב כרגע הוא שבסעיף 81ב1(ב), במקום פסקה (1) זה צריך להיות בסוף של פסקה (1).
ענת הר אבן: בנוסח המוצע, מערכת ההוצאה לפועל, ראש ההוצאה לפועל, אמור לבדוק שהבנק מילא את חובתו ואין שום כוונה ויכולת לרשם ההוצאה לפועל לבדוק שהבנק מילא את חובתו.
ענת הר אבן: לכן מצאנו נוסחה שאומרת שלבקשה למימוש משכנתה יצורף תצהיר של הבנק, אני אקריא את הנוסח.
אתי בנדלר: איזה סעיף זה?
ענת הר אבן: סעיף 81ב1.
ענת הר אבן: הוא סעיף מאוד מורכב, יש לו (א) קטן ו-(ב) קטן.
ענת הר אבן: ל-(ב) קטן יש (1).
ענת הר אבן: בסוף של סעיף (1) יבוא הנוסח הבא: "לבקשה של תאגיד בנקאי לביצוע משכנתה יצורף תצהיר המעיד על כך שעל פי רישומי התאגיד הבנקאי הוא פעל בהתאם לסעיף 5א(ה) לחוק הלוואות לדיור, התשנ"ב-1992".
ענת הר אבן: אני מציעה להוסיף שאם לא חלה החובה האמורה על התאגיד הבנקאי, יצוין גם עניין זה בתצהיר.
לבנת קופרשטיין דאש: אני חושבת שהמקום היותר מתאים מחוק ההוצאה לפועל זה דווקא התקנות.
לבנת קופרשטיין דאש: כסעיף 99 שמדבר על בקשה למימוש משכנתה ושם יש - - -
ענת הר אבן: הבעיה היא שאנחנו בהצעת חוק.
ענת הר אבן: אני גם אמרתי מההתחלה שזה יכול להיות עניין לתקנות, אבל ברגע שזה במסגרת הכנת חוק, אני לא יכולה לתקן את התקנות דרך הצעת חוק.
אתי בנדלר: את מציעה זה שהוועדה תגיד: שלום תודה, ותלך הביתה.
איתן כבל: חברים יקרים, אני מודיע לכם שאני מתנגד.
איתן כבל: אני כבר יש לי בג"צים עם הסיפור של תקנות.
איתן כבל: אנחנו נעביר את היום בהכנה לקריאה ראשונה.
איתן כבל: אלוקים גדול.
אתי בנדלר: הנוסח בסעיף יהיה 81ב1(ב)(1), בסופו יבוא: "לבקשה של תאגיד בנקאי לביצוע משכנתה יצורף תצהיר המעיד על כך שעל פי רישומי התאגיד הבנקאי הוא פעל בהתאם לסעיף 5א(ה) לחוק הלוואות לדיור, התשנ"ב-1992".
ענת הר אבן: "אם לא חלה החובה האמורה על התאגיד הבנקאי, יצוין גם עניין זה בתצהיר".
ענת הר אבן: מאחר שהחובה האמורה בסעיף 5א היא בדיוק ההשלמה של כל העניין שאתם דיברתם עליו.
ענת הר אבן: החובה של 5א(ה) חלה רק על הלוואות משרד השיכון.
ענת הר אבן: יש הרבה הלוואות לדיור שבעצם אין חובה לדווח על ועדת חריגים, אז כשאני מקבלת את בקשת הביצוע של המשכנתה אני לא יודעת אם זה הלוואת זכאים או הלוואת דיור רגילה, אז אני רוצה שלבקשה יצורף תצהיר שבו יגיד הבנק אם זאת הלוואה של זכאים – הוא יידע אותם על החובה לפנות.
ענת הר אבן: ואם זאת לא הלוואה של זכאים אז לא חלה עליו החובה הזו.
ענת הר אבן: אני רוצה לקבל תצהיר.
אתי בנדלר: אני מבקשת להפנות את תשומת הלב, אני לא מביעה עמדה כרגע בקשר לעניין הזה, שחלה חובה על התאגיד הבנקאי לצרף תצהיר.
אתי בנדלר: אף אחד לא בודק את תוכן התצהיר, אף אחד לא בודק אם זה בוצע בפועל או לא בוצע בפועל.
אתי בנדלר: זאת אומרת, להוצאה לפועל אין כאן שום אחריות.
אתי בנדלר: זה ברמה של לסמן וי, הייתי אומרת.
אתי בנדלר: יש תצהיר, סומן וי וזהו, בזה נגמר העניין.
אביחי יפת: אמרת שאת לא מביעה עמדה בעניין הזה אבל אני רוצה להביע עמדה ולהגיד שבסופו של דבר זה בנק שמגיש תצהיר להוצאה לפועל ומולו קיים חייב שיכול לבוא מול רשם ההוצאה לפועל ולהגיד: לא פעל כך.
ענת הר אבן: אין לו סמכות.
ענת הר אבן: הוא לא יכול בגלל זה להוריד את שכר הטרחה או משהו, שיהיה ברור.
אביחי יפת: לא, הוא לא יוריד את שכר הטרחה, אבל יש דיון על החוב של אותו אדם.
ענת הר אבן: רשם ההוצאה לפועל הוא לא גוף סטטוטורי כלפי הבנקים.
איתן כבל: חברים יקרים, אני מצטער, הרי כל העניין הוא שהגעת להוצאה לפועל.
איתן כבל: הגברת או האדון שעומדים שם אומרים: הוא צריך לוודא האם הלקוח הזה עבר והעבירו אותו את כל מסלול האפשרויות האלה לפני שמתחילים - - -
אתי בנדלר: זה לא מה שמוצע כאן, חבר הכנסת כבל.
איתן כבל: אז אני עונה לך.
כרמל שאמה-הכהן: איתן, אולי אני אעשה עוד דיון?
איתן כבל: מבחינתי אין בעיה.
כרמל שאמה-הכהן: למה למהר?
כרמל שאמה-הכהן: אני לא מרגיש שלם עם - - -
איתן כבל: אני אגיד לך מה אני לא מרגיש: בסוף, מרוב שעסקנו בהלוואות של הפרטיים, בסוף הצעת החוק שלי, שהיא כל-כך פשוטה, היא לא מסובכת, לא צריך למצוא פרשנות - - -
כרמל שאמה-הכהן: אפשר לפצל?
אתי בנדלר: אין מה לפצל.
כרמל שאמה-הכהן: בחוק הלוואות לדיור לפצל, את מה שאנחנו לא רוצים לאשר עכשיו – נפצל ואפשר להמשיך.
אתי בנדלר: כל ההסכמה היא שלא יהיה תיקון לחוק הלוואות לדיור.
כרמל שאמה-הכהן: אז בגלל זה אני אומר שנפצל ואז לא נאשר את החלק שלא מתקדם בינתיים ורק נשאיר את זה כאופציה, אבל לא משנה, בכל מקרה יהיה עוד דיון.
איתן כבל: ממילא כבר לא נספיק להביא את זה לשנייה ושלישית.
אתי בנדלר: אני גם לראשונה לא אספיק.
איתן כבל: אני הבנתי מה שאדון היושב-ראש הציע לי.
אתי בנדלר: יהיה עוד דיון?
אביחי יפת: אנחנו די הגענו להסכמות, ומה שהגענו להסכמות איתם זה יותר מתחליף ראוי אז סתם חבל לעכב - - -
לאה ורון: אבל הישיבה הזאת נעולה כי הוועדה כבר הייתה אמורה להתחיל בשעה 15:30 את התקנות בעניין שירות נתוני אשראי.
אביחי יפת: אני לא אחראי.
אביחי יפת: את קובעת את סדר-היום.
לאה ורון: ולפיכך, היושב-ראש נועל את הישיבה.
אתי בנדלר: אני רק מבקשת, אם אפשר, תגבשו בינתיים את הנוסח המתוקן של הוראות ניהול בנקאי תקין, בסדר?
כרמל שאמה-הכהן: אשמח לראותכם שוב.
יצחק וקנין: על סדר-היום: הצעת חוק הגבלות בעניין תכנית הטבות לצרכן (תיקוני חקיקה), התשע"ב-2011, של חברי הכנסת איתן כבל ואורי אריאל.
יצחק וקנין: עוד חברי כנסת: אברהם מיכאלי, אלכס מילר, כרמל שאמה-הכהן, רונית תירוש ואורלי לוי אבקסיס.
לאה ורון: התקיים דיון ראשון ב-15 בינואר 2012.
לאה ורון: ב-20 בפברואר החליטה הכנסת, לפצל את הצעת החוק.
יצחק וקנין: איתן, בבקשה.
איתן כבל: בוקר טוב, אדוני היושב-ראש.
איתן כבל: ההשתלשלות אכן כך היתה.
איתן כבל: הפיצול נבע מאותו הסדר שהגענו אליו עם ישראכרט – יותר נכון, בעניין כרטיסי האשראי, שהם הסכימו להאריך את תוקפו בעניין הכוכבים, ולכן לזה הגענו בלי צורך בחקיקה, בהסכמה, והזזנו את זה הצדה, ובאותה עת אנחנו מנצלים את ההזדמנות כדי להסדיר את כל נושא מועדון לקוחות, שהלקוח יודע מתי הוא נכנס, והוא לא יודע מתי הוא יוצא ואיך הוא יוצא.
איתן כבל: זו הזדמנות נהדרת, להסדיר את הנושא הזה.
איתן כבל: אנחנו כאן כדי להמשיך בהליך החקיקה.
אתי בנדלר: אדוני היושב-ראש, בסיום הישיבה הקודמת הוטלה עלינו מטלה – לנסות לנסח הצעת חוק שתביא בחשבון את ההערות שנשמעו באותו דיון, ואכן נרתמנו לעניין הזה; עו"ד איתי עצמון, גברת חנה טירי, היועצת המשפטית של הרשות להגנת הצרכן, עו"ד הילה דוידוביץ ממחלקת ייעוץ וחקיקה במשרד המשפטים ואני ישבנו יחד, והנוסח שהופץ כטיוטה, כמצע לדיון הנוכחי, זה נוסח שגיבשנו אותו בעקבות הישיבה הקודמת.
אתי בנדלר: עד כה קיבלנו הערות מעו"ד שוש רבינוביץ, היועצת המשפטית של איגוד לשכות המסחר – חלקן הערות שניתן לקבלן, חלקן הערות שלי לפחות יש תשובה בקשר אליהן.
אתי בנדלר: אני אעיר ככל שנתקדם בדיון.
יצחק וקנין: יש מישהו שרוצה להעיר הערה כללית בעניין?
יצחק וקנין: נתחיל את ההקראה, ואם יהיו הערות, נשמע ונתקן בהתאם.
איתי עצמון: הצעת חוק הגנת הצרכן (תיקון – הגבלות בעניין תכנית הטבות לצרכן), התשע"ב–2012.
איתי עצמון: הוספת סעיף 16א 1.
איתי עצמון: בחוק הגנת הצרכן, התשמ"א–1981, אחרי סעיף 16 יבוא: "הגבלות בעניין תכנית הטבות לצרכן.
איתי עצמון: 16א.
איתי עצמון: (א) בסעיף זה – " סיום תכנית הטבות", לעניין תכנית הטבות לתקופה קצובה – סיום תכנית הטבות לפני תום התקופה הקצובה; "שינוי" – צמצום במגוון ההטבות הניתנות לצרכן במסגרת תכנית הטבות, בערכן או באפשרויות מימושן; "תכנית הטבות" – תכנית מתמשכת שמפעיל עוסק, שבמסגרתה מוצעות לצרכן הטבות הניתנות על ידי אותו עוסק או על ידי עוסק אחר, בין אם הצטרפות לתכנית או חברות בה כרוכה בתשלום ובין אם לאו.
איתי עצמון: בסעיף קטן (א) יש הגדרות שמשמשות אחר כך בסעיפים האופרטיביים.
אתי בנדלר: להגדרה "תוכנית הטבות" – אחת ההערות שקיבלנו מגב' רבינוביץ אמרה, שייתכן שהנוסח, כפי שהוא מוצע כאן, לא עולה ממנו בבירור שהצטרפות לתוכנית ההטבות היא פעולה רצונית של צרכן, כלומר שהוא מבקש להצטרף לאיזשהו מועדון לקוחות או משהו כזה, ובהתאם לכך, מבחינתנו, ניתן להוסיף להגדרה "תוכנית הטבות" - תכנית מתמשכת שמפעיל עוסק, שבמסגרתה מוצעות לצרכן שהצטרף אליה הטבות וגו'.
איתן כבל: אבל ההצטרפות לא תמיד תלויה בך.
אתי בנדלר: זאת השאלה, וזה נושא לדיון – מה קורה כשבית עסק אומר שכל הלקוחות שלי ייהנו מהטבה מתמשכת - למשל, שהוא אומר:
אתי בנדלר: מי שיקנה אצלי בבית העסק במהלך שנה ב-10,000 ₪, יזכה להחזר בסך 5 אחוז מערך הקנייה.
אתי בנדלר: זה תוכנית הטבות שהוא מציע ללקוחות, גם אם הם לא מצטרפים לתוכנית הזאת ביוזמתם.
איתן כבל: אתן לך דוגמה – אני חושב שהיא נכונה - היום אתה יכול לבוא לשופרסל, לקחת את הכרטיס של שופרסל, נכנס למועדון הלקוחות – זה צד אחד, והסיום הוא שאני יכול לבוא, לתת את תעודת הזהות שלי בלי להיות חבר ובלי לזכות בהטבות, ומקבל כל מיני הטבות.
מיכל קוריאט: אתה מקבל את זה בתוקף היותך חבר מועדון לקוחות.
שוש רבינוביץ: המטרה של הצעת החוק היא להסדיר את העניין של מועדוני לקוחות – כן משהו שהצרכן מצטרף אליו, וזה ציבור מסוים של צרכנים שבחרו להצטרף למועדון מסוים, מקבל כרטיס, צובר נקודות וכו', מממש אותן בדרך זו או אחרת.
שוש רבינוביץ: ברור שצריך לגלות מראש את כל התנאים, את החובות ואת הזכויות וכו', אבל לפי דעתי, זה שונה ממצב שיש הטבה לכלל הצרכנים, לכל מי שנכנס - זה כבר עניין של מכירה מיוחדת.
שוש רבינוביץ: יש כללים אחרים והוראות אחרות בחוק הגנת הצרכן.
איתן כבל: אני בכל זאת רוצה להתווכח עם עו"ד שוש רבינוביץ.
איתן כבל: לגבי מועדוני לקוחות, יחסית פשוט להסדיר את זה: אתה יודע מתי אתה נכנס, מתי יוצא, יש כללים.
איתן כבל: יותר קל להסדיר את זה, כי כשאתה בא מיוזמתך וכו'.
איתן כבל: הבעיה היותר גדולה שלי היא באותו מקום שמייצר לך לכאורה פיתוי – אתה קונה תמים, אתה רוכש באיזה גוף מסוים - זה יכול להיות כל חנות או רשת - ואומרים לך: ככל שתרכוש, אתה לא חבר במועדון לקוחות, אתה לא חבר בכלום.
איתן כבל: יש אנשים שסוג כזה של הטבה מאוד מעודד אותם, לרכוש דברים – הוא מפנטז שיקבל את האוטו, שיקבל את הטיסה לחו"ל.
איתן כבל: אין לי בעיה עם זה, זה אותו דבר עם הכוכבים – לא התנגדתי לכוכבים; אפילו חשבתי שהיה נכון לשנות סוף-סוף את מועדון הכוכבים המטופש הזה - היה נכון לזמנו, ואבד עליו הכלח.
איתן כבל: כל שאמרנו שלגבי מועדון הכוכבים – אין בעיה, רק תודיע מראש.
שוש רבינוביץ: אתה מדבר על מועדון?
איתן כבל: מועדון לקוחות – אנחנו יכולים לייצר את הכללים.
איתן כבל: אדם אומר: אני מבקש להצטרף למועדון הלקוחות של YOU או קסטרו, אבל עדיין לרוב אין מועדון לקוחות.
איתן כבל: הוא מייצר סוג של מועדון לקוחות וירטואלי.
איתן כבל: זה לא בדיוק שנותן לו תעודה.
איתן כבל: זה יכול להיות מבצע – פעם היו אומרים: תאסוף מדבקות, בולים, ואם יום אחד תגיע לכך וכך – תקבל.
שוש רבינוביץ: זה מבצעים, זה מכירה מיוחדת.
איתן כבל: לא, אני לא מדבר על מכירה מיוחדת, שהיא מוגבלת בזמן, שאומר לך: חודש, חודשיים; יש מבצעים שהם מבצעים מתמשכים – על זה אני מדבר.
איתן כבל: אם אין, לא קרה כלום - אז התיקון כתוב, ומזהיר, שאם יקרה דבר כזה, דע לך, שאתה צריך להסדיר אותו.
איתן כבל: מזה אני חושש – כשאתה נכנס למשהו, שאתה לא יודע בדיוק למה אתה נכנס.
יעל כהן-שוואט: אני חושבת שאדוני חבר הכנסת כבל הסביר בדיוק, מה מנקודת מבטו של הצרכן, למה חשוב שבכלל עוד יותר נכון, כשהלקוח מצורף לא כנגד רצונו, אבל מבלי שהוא יודע, הוא מצורף לחוג של מועדון לקוחות, כמו במקרה של נקודות ישראכרט – מספיק שאתה מחזיק את הכרטיס הזה, אתה כבר שייך למועדון, וכבר מקבל הטבות שלא ביקשת אותן; אתה לא חייב לממש אותן, אבל גם לא ביקשת אותן, אז בכל מקרה אני חושבת שהחוק צריך גם להסדיר, להיטיב, גם אם היום זה לא קיים, גם אפשרות לאגד במועדון לקוחות כלל לקוחות של בית עסק, ולתת להם הטבות, ולסיים את תוכנית ההטבות מתי שהם רוצים – צריך להסדיר את זה.
יעל כהן-שוואט: גם אם היום מבחינה טכנולוגית זה לא קיים, זה יהיה בעתיד, ואין סיבה להגביל את זה.
יעל כהן-שוואט: ההיגיון של בסיס החוק, שהוא באמת מבורך, הוא לומר: אתם רוצים להפוך לקוח מזדמן ללקוח נאמן ולהציע הטבות – תודיעו לו גם כן כשאתם מפסיקים את ההטבות האלה מראש, ומספיק זמן מראש, כי זה לא הוגן, לבוא ופתאום לסיים את התוכנית, בלי שניתנה ללקוח הזדמנות לממש את ההטבות שניתנו לו במשך הזמן, והוא צבר.
איתן כבל: כי בכרטיסי האשראי לא ביקשו ממך להצטרף למועדון; אתה היית במועדון מרצונך או שלא מרצונך.
איתן כבל: זה לא היתה עסקה לשבועיים, לחודש, לחודשיים; כל עוד החזקת בכרטיס, אתה בתוך התהליך הזה.
איתן כבל: זו כוונתי.
מיכל פליישר: אני רוצה להביא לידי ביטוי את הנקודה המרכזית בנושא הזה, שמטרידה את רוב היושבים בצד הזה של השולחן.
מיכל פליישר: אני חושבת שאנחנו לא נמצאים בפערים מולכם מבחינת הכוונות, מול הכוונות של יוזמי הצעת החוק, אבל צריך לוודא שהדברים כתובים.
מיכל פליישר: מדובר כל הזמן במועדוני לקוחות.
מיכל פליישר: אם נעשה – כל אחת מחברות התקשורת או חברות אחרות - מועדון לקוחות, שהמשמעות שלו זה הטבות נאמנות או צבירה וכו', יחולו ההוראות האלה.
מיכל פליישר: אנחנו חוששים, שהמבצעים הרגילים שלנו, שחלות עליהם ההוראות של עסקה לתקופה קצובה, כלומר במילים פשוטות: תצטרף אלינו למסלול מסוים- - -
איתן כבל: תבואי עוד שעתיים.
מיכל פליישר: נכון, אגב – שם כבר יש לנו, בחוק התקשורת, ביטול קנסות יציאה וכו' – נושאים שאנחנו מכירים אותם לעומק.
מיכל פליישר: איך אנחנו מוודאים שזה לא פה – לא בהכרח כי זה טוב או רע, כי זה ייצור כפילות ואי-הבנה ואולי פחות רלוונטי ומתאים, וגם לא הכוונה של היוזמה ושל ההצעה שמונחת בפנינו.
מיכל פליישר: אנחנו כל הזמן מדברים פה על מועדון לקוחות, ובנוסח הביטוי או צמד המילים "מועדון לקוחות" בכלל לא זוכה להגדרה.
אתי בנדלר: כי אם תנסי להגדיר "מועדון לקוחות", לא תגיעי למשהו שונה ממה שכתבנו.
מיכל פליישר: אני לא מתעכבת על המילים.
מיכל פליישר: גם אם ההגדרה של "תוכנית הטבות" תניח את דעתנו, שהיא מתייחסת לאותן תוכניות מסוג מועדון לקוחות- - -
אתי בנדלר: אני לא יודעת להגדיר, מה זה "מסוג מועדון לקוחות".
אתי בנדלר: אני מנסה, לא להגדיר מונח על-ידי מונחים מעורפים אחרים, שלא מקדמים את הקורא כדי להבין את המטריה.
אתי בנדלר: לכן ניסינו להגדיר לגופו של עניין, במה מדובר – שזו תוכנית מתמשכת, קודם כל.
אתי בנדלר: לא מדובר במבצע של אחד פלוס אחד או סרט לסוף שבוע.
מיכל פליישר: 99 ₪ ל-18 חודש זו עסקה מתמשכת.
איתן כבל: אני מבין את מה שאת אומרת.
איתן כבל: הרי ממה נפשך – גם כשאת יוצאת למבצע של הטריפל, של הדו – כבר התבלבלנו שם, וזה בסדר גמור – את קוצבת לו את הזמן.
איתן כבל: את כבר מראש יוצרת את הטווח, כלומר את מודיעה.
איתן כבל: את אומרת לו: אתה נכנס היום – ודאי אתם הרבה יותר זהירים מפעם, גם בגלל המודעות הצרכנית, גם בגלל כל גופי האכיפה, כלומר דברים נהיים יותר ברורים היום.
איתן כבל: אז אין בעיה.
איתן כבל: העניין הוא שאתה נכנס – אני מנסה לחדד לכם: מועדון לקוחות – לי זה הרבה יותר ברור: אתה נרשם, ממלא טופס, ופה אנחנו רוצים לחדד, לא רק את איך אתה מקבל את הטופס, כשאתה ממלא אותו, אלא כשאתה רוצה לצאת אתה ביוזמתך, או לחילופין, אם החברה רוצה להפסיק את מועדון הלקוחות שלה והיא רוצה לשנות - מה יהיו כללי המשחק.
איתן כבל: זה החלק הקל.
איתן כבל: אני מנסה לחדד את הדברים, כי זה החלק הקל.
איתן כבל: אנחנו רוצים לוודא – לא במבצע, אפילו לשנתיים, זה מבצע, כלומר גם אם אתה מגדיר שזה לשנתיים, אתה מגדיר אותו מבצע – גם שם אתה כבר מגדיר שנה לשנתיים - כל אחד יודע.
איתן כבל: העניין שלי, שזה לא לשנתיים אלא זה משהו שאתה לא יודע לגעת בו בכלל.
איתן כבל: יש גופים שעצם העובדה של ההשתייכות שלך - נותנת לך הטבה שמפתה אותך, ויש כאלה.
איתן כבל: אז אולי חלק לא, חלק כן, שכשהם הולכים לקנות, הוא אומר: אני אקנה את זה, כי אני מקבל על זה 100 כוכבים, ונוח לדבר על זה, כי התוכנית הזו פסה מן העולם.
איתן כבל: והנקודה הזאת מעודדת אותך, ואתה מוצא את עצמך בוקר אחד מתעורר, והחברה מחליטה לשנות את כללי המשחק.
איתן כבל: וכשאתה נכנסת לזה, הרי לא שאלו אותך, אתה בפנים, אתה עםX כוכבים – זה יכול לנוע בין 200 ל-10,000 כוכבים - ולא עברת לגוף מתחרה, ואני רוצה את זה לתחום, כי אם ניכנס לכל שיטה, לא נצא מזה.
מיכל פליישר: אנחנו מדברים על המסלול העיקרי שבו משווקים - אני חוששת שאנחנו מסכימים במהות, ולא בטוח שהנוסח מסכים אתנו.
מיכל פליישר: יש פתרון אחר – להחריג מההגדרה "תוכנית הטבות", להבהיר בסוף ההגדרה שתוכנית הטבות אינה כוללת מבצעים, מבצעי הנחות.
לאה ורון: את ראית את פסקה (ו) בנוסח המוצע?
חנה טירי וינשטוק: כתוב: למעט מכירה שבה מוצעת לצרכן הטבה וגו', כלומר החוק כן יחול על כל מיני מבצעים שניתנים.
חנה טירי וינשטוק: למשל, אם יש לי מנוי לחברת תקשורת, אם חברת התקשורת מציעה לי במהלך המנוי שלי הטבה, מבצע מסוים לתקופה מסוימת – לכאורה החוק הזה יחול.
איילת כהן מעגן: אני חושבת שמה שחסר בהגדרה של "מועדון לקוחות", ואני הייתי שמחה שזה היה נכנס פנימה, כי הטריגר לכל החוק הזה היה הבנקים, שניצלו מכאן, ובסוף אנחנו נשארנו עם מועדון לקוחות לא ברור- - -
איתן כבל: לא, זה נוגע גם אליהם, אם הם יהיו מועדון לקוחות.
איתן כבל: זה לא פוצל.
איתן כבל: לא צריך לפרשן אותי.
אתי בנדלר: זה לא יחול, כי הם תאגידים בנקאיים.
איתן כבל: נכון, אבל שם העסק הרבה יותר מוסדר מאשר היום.
איתן כבל: אם אני אחליט להניח הצעת חוק בעניין הזה – זה לא שהם עכשיו נעלמו.
אתי בנדלר: אזכיר לך, אם אני זוכרת נכון, חבר הכנסת כבל, אתה אמרת שאחרי שאנחנו נסיים את החקיקה הזאת, אתה מצפה מהמפקח על הבנקים, לאמץ- - - ואם הוא לא יעשה את זה, אתה תעשה את זה בחקיקה, ולכן זה פוצל.
אתי בנדלר: אותו דבר לגבי חברות הביטוח.
איתן כבל: אמת ויציב.
איילת כהן מעגן: ההגדרה הזאת כוללת מסלולי שירותים, שהם המיין סטרים של חברות התקשורת, כי במסלולים האלה ניתנות הטבות כאלה ואחרות – למשל, אצלנו מול התעריפים בתקנות, והמסלולים מוסדרים, מאושרים וכו'.
איילת כהן מעגן: לכן מה שחסר פה מאוד בהגדרה, שזה בעצם לא העסקה העיקרית לשירות העיקרי, כי מה שמאפיין את כל מועדוני הלקוחות זה שלקוח בסך הכול בא לקנות חולצה, ואז הציעו לו להצטרף למועדון לקוחות של אותו עסק, ובעצם העסקה העיקרית היא שירות תקשורת, טלפוניה כזה או אחר, וניתן לו X זמן במחיר כזה ו-Y זמן במחיר אחר, וחל עסקה קצובה, והוא מקבל את המכתבים לפני, והוא מקבל את המכתבים אחרי ובאמצע, וכל מה שטופל, ואין אצלנו כבר קנסות יציאה ואין שום דבר, אז באמת מיצינו את הטיפול עד הסוף בתחום הזה, וזה המיין סטרים של חברות התקשורת, שכמו שזה מנוסח פה, זה חל על כל המסלולים שלנו, ולא זו היתה הכוונה - לא רק מבצעים שמתחילים ונגמרים תוך חודשיים אלא מסלולים שמישהו בוחר בהם.
איילת כהן מעגן: זה מכניס את זה למסלול של גם זו לא היתה הכוונה וגם לא ראוי וגם לא ברור איך זה חי עם המסלולים האחרים שאנחנו נמצאים בהם וכפופים אליהם, ולכן צריך להחריג את זה.
איילת כהן מעגן: צריך לדבר על כשזה לא העסקה העיקרית לשירות העיקרית- - -
זהבית שחף: חבר הכנסת כבל דיבר על הנושא של לקוח מזדמן, שנכנס למקום, ומנסים למשוך אותו, כשדיברת לא על הצטרפות למועדון לקוחות.
איתן כבל: לא התכוונתי לזה; התכוונתי, שהוא קונה כל יום מהחנות המסוימת הזאת.
זהבית שחף: נאמר שהוא קונה כל יום בסופר.
זהבית שחף: אם הוא לא חבר מועדון שלי, אין לי פרטי הקשר שלו.
זהבית שחף: אם אני עושה שינוי, איך אני יכולה להודיע לו, אם הוא לא הצטרף?
איתן כבל: זו בדיוק הנקודה.
איתן כבל: אלה שיש לי אתם את התעודה - יחסית אני מסתדר, ולא משנה אם זו העסקה המרכזית, המובילה – זה בסדר; אני מדבר על כך שאתה נכנס כל יום לחנות מול הבית שלך, רשת מסוימת, והיא מפרסמת באופן קבוע, שכל מי שבשנתיים הקרובות יעשה רכישה של 20 אלף - רכישות, ישמור את הקבלות, וכעבור הזמן, שהוא יצליח לקנות ב-20 אלף, ייתן למנהל את הקנייה ב-20 אלף, וזה יקנה לו אוטומטית הנחה של 5 אחוז – סתם דוגמה.
איתן כבל: הוא בא, הוא רוכש.
איתן כבל: יש כאלה שזה אפילו מעודד אותם, בהפוך על הפוך, ואין לו הנתונים – הוא רק שומר קבלות.
איתן כבל: כשהוא הגיע ל-18 אלף שקל, לא ל-20 אלף שקל עדיין, מודיעים לו: מצטערים, המבצע הסתיים, כי תמיד באותיות הקטנות כתוב: אם הסתיים הכסף או סגרו את החברה, ואז הוא עבר את כל המסלול, אולי בלי משים אפילו רכש את ה-18 אלף רק כדי לזכות באפשרות להיות בהגרלה על מכונית.
יעל כהן-שוואט: לא הלך למתחרים, שילם יותר- - -
איתן כבל: אני לא מבין, מה הבעיה?
איתן כבל: אני מבקש דבר פשוט - שכשאתה הולך לעשות עסקה, תגיד: העסקה הזאת היא למשך שנתיים.
איתן כבל: יכול להיות שאתם גם תרוויחו מזה, כי אז האדם יצטרך לרכוש יותר מוצרים כדי לקבל את ההטבה המסוימת הזאת.
איתן כבל: זה לא בא בסתירה לכלום.
זהבית שחף: יש הרבה הטבות במועדוני לקוחות שהם ספציפיים וייעודיים למועדוני לקוחות, שהן מאוד דינמיות.
זהבית שחף: למשל, גם אצלנו במועדון YOU וגם במועדונים דומים יש הנחות על דלק.
זהבית שחף: הנחות על דלק הן לא לתקופה קצובה.
זהבית שחף: מאחר שאנחנו לא יכולים לצפות את השוק, אנחנו לא יודעים מה יהיו המרווחים, ולכן הנושא הזה הוא מאוד דינמי.
זהבית שחף: אם אני היום נותנת הנחה של 20 אגורות על ליטר דלק, אני לא יודעת לכמה זמן אוכל לתת אותה.
זהבית שחף: אנחנו נותנים הודעה סבירה, כשאנחנו יודעים שההנחה הזאת תקטן מסיבות כאלה ואחרות, אבל זה לא משהו שאני יודעת מראש, שזה לתקופה קצובה.
איתן כבל: כלקוח, גם אם את זה אני אדע - אני לא יודע כלום.
איתן כבל: כל העניין הוא שאני אדע, ואז אני מחליט – אני עכשיו צריך להיות מומחה לעליית מחירי הדלק, ולהחליט על-פי זה, אבל אני יודע, אני לוקח את האחריות על עצמי, לקבל את החלטה הזאת.
איתן כבל: זה שאת אומרת לי שאת לא יודעת מתי לתת לו - אז הוא יידע.
איתן כבל: תגידי לו: אדוני, דע לך שזו ההטבה שאתה מקבל, אבל היא יכולה להיפסק גם מחר.
זהבית שחף: אנחנו אומרים את זה.
זהבית שחף: זה כתוב בכל הטפסים שלנו, בתקנות, בכל מקום.
הילה דוידוביץ: הם תמיד שומרים את הזכות.
איתן כבל: ברור, זה האותיות שאתה צריך מיקרוסקופ אטומי כדי לקרוא אותן.
זהבית שחף: שיניתם כבר את האותיות.
מי-טל נעים: גם בנוסח הזה חסר לנו משהו שקשור לממש או לצבור, כי כתוב: "תוכנית הטבות".
מי-טל נעים: הטבות אני יכולה תמיד לתת ללקוחות – יס תמיד מציעה בקיץ ערוצים חינם, אומרת לך: תקבל את הערוץ הזה - תקבל 50 אחוז בערוץ אחר או תוכניות כאלה ואחרות.
מי-טל נעים: זה אולי מבצע, תוכנית, אני לא יודעת בדיוק, איך להגדיר את זה, אבל חסר בנוסח משהו שקשור למימוש או צבירה בהגדרה תוכנית של תוכנית הטבות.
מי-טל נעים: זה החשש – שאני צובר משהו, ולא יודע מתי אני יכול לנצל אותו.
מי-טל נעים: אנחנו לא רוצים שהמבצעים שלנו יהיו שם – כל ההטבות שאנחנו מעניקים – אנחנו מעניקים אותם או לתקופה קצובה, או לפעמים אנחנו אומרים: כל עוד תהיה על הערוץ הזה, תקבל את ההטבה בערוץ האחר.
איתן כבל: מבצעי קיץ, למשל, לדעתי, זו לא הכוונה, כלומר כשאתה אומר:
איתן כבל: אני פותח X ערוצים לתקופה מסוימת – זו הטבה כוללת שהחברה נותנת, תקופתית.
אתי בנדלר: ראשית, ההצעה כן מתייחסת לזה, אבל היא מתייחסת בצורה אחרת לתקופה למתן הודעה מוקדמת על סיום ההטבה.
אתי בנדלר: שנית, בקשר לצבירה, נתן חבר הכנסת כבל דוגמה לאו דווקא לצבירה, כלומר ההטבה - לצורך העניין, מישהו הצטרף למועדון לקוחות, לפי מה שאתם מציעים, שההטבה העיקרית בו היא רכישת דלק מוזל.
אתי בנדלר: באה אחת הטוענות כאן, ואומרת: אנחנו לא יכולים להתחייב לתקופת מתן אותה הטבה, כי אנחנו לא צופים את מחיר הדלק, אבל בגלל זה הוא הצטרף למועדון הזה.
אתי בנדלר: לכן כן נדרשת הודעה מראש, לפי המתווה שמוצע בחוק, ככל שיאשרו אותו, או מתווה אחר, אבל הכוונה היא לא לאפשר לסיים את זה בחיתוך גרזן.
מי-טל נעים: נראה לי שאין להם ויכוח, שהם במועדון.
מי-טל נעים: אנחנו חושבים שאנחנו לא אמורים להיות שם, כי אין לנו מועדון; אתה לקוח שלי – אני תמיד אתך בקשר, אני נותנת לך שירות מתמשך, וכל פעם מציעה לך הטבה או מסלול הטבה.
מיכל פליישר: אני חשבתי, אולי בהגדרה "תוכנית הטבות", בסופה לכתוב: הטבות לעניין סעיף זה, למעט מסלולי הנחות שמציע העוסק בגין שירותי העוסק.
מיכל פליישר: השירותים שאני מציעה באופן שוטף – כרגע על המדף יש לנו מחיר טריפל, כרגע על המדף יש לנו מחיר מסוים – או ל-18 חודש או ל-36 חודש – ההתחייבות היא רק שלנו.
מיכל פליישר: הצרכן עצמו בימינו, תחת הוראות חוק התקשורת, יכול להשתחרר מהעסקה בכל עת, אז לנו כחברת תקשורת יש תמיד מסלולי הנחות מוצעים, והם לא מועדון לקוחות, ועלול להשתמע, שהם נכנסים להגדרה "תוכנית הטבות".
וגיף אליאב: השם של הצעת החוק: תוכנית הטבות ולא מועדון לקוחות.
וגיף אליאב: אנחנו מדברים קודם כל על הטבות.
וגיף אליאב: כפי שנאמר פה, אפשר להצטרף לתוכנית באמצעות התנהגות.
וגיף אליאב: ברגע שאני רואה פרסום, ואני משתכנע שתוכנית ההטבות מקובלת עליי, ומתחיל לקנות, לצבור מדבקות או כל דבר אחר, ניתן להצטרף לא רק באמצעות חתימה על המסמך אלא גם באמצעות התנהגות.
וגיף אליאב: אני מסכים עם החברות שיושבות בצד ימין פה, כי ברגע שההסכם הוא לתקופה קצובה, אין לי חשד – ברגע שאני יודע שמדובר על זמן מסוים, זה לא החשד שלי; החשד שלי, כשאני לא יודע שזה מוגבל לזמן מסוים, ואני קונה אותם 20 אלף שקל, ואני חושב שאוטוטו, ופתאום זה מסתיים.
וגיף אליאב: אז אני כן חושב שהצעת החוק צריכה להתייחס לעסקאות או תוכניות הטבות שאינן לתקופה קצובה, ואז אנחנו מגיעים לסוגייה השנייה שהועלתה פה: הטבה.
וגיף אליאב: ברגע שאני מקבל הטבה מבלי שאני צריך לעשות משהו, אין פה מחויבות.
וגיף אליאב: ברגע שאני מקבל הטבה בכפוף לתשלום או כל דבר אחר, יש פה התחייבות מסוימת.
וגיף אליאב: ברגע שההטבה ניתנת פה ללא שום צורך ממני להשקיע, לעשות פעולה כלשהי, אם זה תשלום, אם זה הצטרפות, אם זה להישאר לקוח של החברה, אז לכאורה לא עשיתי דבר כדי שההטבה הזאת תישאר שלי.
וגיף אליאב: אז אל"ף, זה, כנראה, לא צריך להיות לתקופה קצובה, כי אני רוצה באותן עסקאות שאני לא יודע מתי מסתיימות, שהם יודיעו לי, ואז אנחנו מגיעים לסוגייה, איך הם מודיעים.
וגיף אליאב: אם הוזבה לא מועדון לקוחות שזה מסתיים, ואז אנחנו צריכים לדעת כמה זמן מראש.
וגיף אליאב: אם ההודעה היתה ההודעה היתה באמצעות פרסום, וזה לא מועדון לקוחות, אז באמצעות אותו פרסום הם צריכים להודיע שזה מסתיים, ואז אנחנו צריכים לדעת, כמה זמן מראש.
וגיף אליאב: ואם ההודעה היתה באמצעות הסכם הצטרפות למועדון לקוחות, ואז הם יודעים את הפרטים שלי, אז ההודעה צריכה להיות בדרך שאני הצטרפתי אליהם.
וגיף אליאב: נאמר שאני נכנס לסופר, ואני רואה שלט עצום: מי שקונה ב-20 אלף שקל, מקבל 1,000 שקל בחזרה.
וגיף אליאב: זה לא לתקופה קצובה- - -
יצחק וקנין: אני לא מבין את זה כמועדון לקוחות.
יצחק וקנין: אני מבין מועדון לקוחות, שיש לי כרטיס או כל דבר אחר שאני קבוע כמו ב-YOU, או יש לך כרטיס ב-LIFE בסופר פארם – אתה נכנס, מקבל הנחה קבועה קצובה בקניות, אבל כשהחברה רוצה לתת לי הנחה, לכל הלקוחות - אני לא מנוי שלה, אין לי כרטיס חבר, היא מחליטה לתת לכל אזרח שקונה, הטבה – צריך לברך על כך.
וגיף אליאב: יש תנאים מצטברים: שההתחייבות היא לא מוגבלת בזמן, ושזה מצריך ממני לעשות פעולה מסוימת - אלה שני התנאים.
אלכס מילר: אני חושב שאחת הדוגמאות שחלקנו נחשפים אליה זה הדיוטי פרי – מועדון הגולד, שכשאת רוכשת מוצרים ב-800 דולר, את מקבלת 100 דולר מתנה מהם.
אלכס מילר: מה קורה אם הדיוטי פרי מחליטים יום בהיר אחד, להפסיק את זה?
אלכס מילר: רכשת.
אלכס מילר: המחירים היום – זו גם סוגייה מוזרה – הם די גבוהים – קרוב ל-20 אחוז – אם אתה קונה מוצר בדיוטי פרי, בישראל, ואתה משווה אותו לדיוטי פרי במקום אחר, אתה רואה שיש הפרש של קרוב ל-20 אחוז.
יצחק וקנין: תלוי איפה.
יצחק וקנין: אתה צודק למקומות מסוימים.
אלכס מילר: בנושא הבשמים, בנושא הסיגריות, בנושא האלכוהול – במבצעים שעושים שם – נאמר, 2 פלוס 1 – הכול מגלגלים בכסף.
אלכס מילר: הרי ברור שאף אחד לא יפסיד, מישהו צריך להרוויח.
אלכס מילר: את כל ההטבות שהם עושים, הם עושים כדי שאתה תקנה.