GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אהוד פלג: אבל בואו לא נדבר על מה שהיה אלא על מה שעכשיו.
אהוד פלג: ועכשיו, ההמלצות האלה, אם תישארנה ברמה הזאת, תנצחנה את הבעיה שמעכבת את יכולת השוואת הצרכנים ואת התחרות.
אהוד פלג: אני רוצה לשאול שאלה שאולי קשורה יותר לדיונים אחרים שהתקיימו היום בבית הזה?
אהוד פלג: מי יחזיר לנו, הצרכנים, את כל המיליארדים המיותרים ששילמנו כל השנים האלה?
אהוד פלג: הבנקים יחזירו לנו?
אהוד פלג: בנק ישראל יחזיר לנו?
אהוד פלג: מישהו לוקח על העניין הזה אחריות?
אהוד פלג: אז, כאמור, ההמלצה הראשונה והבקשה הראשונה מהוועדה זה לקרוא לוועדת זקן בהמלצות הסופיות שלה לבטל את עמלות העו"ש באופן שהמחיר של השירות הבנקאי יועמד על מספר אחד, שהוא הריבית שהבנקים גובים.
אהוד פלג: בדיוק כמו בשוק בנקאי אחר, שיש בו תחרות לתפארת, שוק המשכנתאות.
אהוד פלג: בשוק הזה 60% מהצרכנים לוקחים את ההלוואה לא בבנק שלהם, כי הם יכולים לעשות שופינג, כי הם יכולים להשוות, כי המחיר מוצג בריביות.
אהוד פלג: שקיפות זה תנאי הכרחי, ויש דברים יפים בדוח הוועדה לגבי שקיפות,אבל זה לא מספיק – צריך גם יכולת השוואה.
אהוד פלג: הדבר השני זה החשש שלנו דווקא מפני כל מה שקרה כל השנים הללו.
אהוד פלג: או יותר נכון – לא קרה.
אהוד פלג: ועובדה שזה לא קרה, למרות שכל הסמכויות לבצע את המלצות הוועדה של היום היו כבר בידי הפיקוח על הבנקים.
אהוד פלג: אנחנו מבקשים להגביר את הוודאות שההמלצות האלה אכן תוצאנה אל הפועל.
אהוד פלג: הבקשה שלנו היא שמי שינטר ויעקוב ויקיים בקרה אחרי ההוצאה לפועל של ההמלצות של הוועדה, לא יהיה בנק ישראל לבד, אלא שיוקם צוות בין-משרדי.
אהוד פלג: מבחינתי, הרכב הוועדה – למרות שהוא לא כלל את המועצה לצרכנות –בהחלט מכיל נציגים מגופים אחרים; ויחד, בתלכיד הזה, אפשר לוודא שההמלצות האלה יוצאות אל הפועל ולא נקברות שוב.
אהוד פלג: והדבר האחרון: המלצה שמאוד תמוה שהיא לא נכללת בדוח הוועדה.
אהוד פלג: הבנקים כל הזמן אומרים שמגיע להם תשלום עבור השירותים שהם נותנים.
אהוד פלג: אבל גם כשאתה לא מבצע שירות הם נותנים לך עמלת מינימום – עמלה של אין עמל.
אהוד פלג: הדבר הזה הוא אבסורד גמור וגם מנוגד לתפיסה של "אנחנו מבצעים שירות ולכן צריך לגבות כספים".
אהוד פלג: לכן אנחנו מבקשים שוועדת הכלכלה תמליץ לוועדת זקן לכלול בהמלצות שלה לבטל את עמלת המינימום, ובכך לסייע להרבה מאוד צרכנים מסכנים וחלשים, שלא מטריחים את הבנקים ולכן לא צריכים לשם את העמלה הזאת.
כרמל שאמה-הכהן: יהודה טלמון, נשיא לה"ב, בבקשה.
יהודה טלמון: אני מברך על הקמת הוועדה ואני גם מברך על דוח הביניים.
יהודה טלמון: כדי לנהל דיון רציני ומעמיק צריך לקרוא את הדוח במלואו, ואני מודה שטרם הספקתי כי רק אתמול הוא התפרסם.
יהודה טלמון: אבל את תקציר המנהלים קראתי.
יהודה טלמון: אבל האמת היא, אדוני, שאנחנו, מגזר העסקים הקטנים, ידענו והתרענו זה שנים שאנחנו – ואין לי מילה אחרת להשתמש בה – "דפוקים" בבנקים.
יהודה טלמון: עכשיו קיבלנו תעודת מומחה שמעידה שמה שחשנו כל הזמן, גם נכון.
יהודה טלמון: וגם יכול להיות, אדוני, שקמה התשתית שעל בסיסה נוכל לשקול הגשת תביעה ייצוגית מתאימה, בהמשך למה שנאמר קודם.
יהודה טלמון: אבל מה שבאמת היינו רוצים לראות מהדוח זה שמשהו משתנה בשטח.
יהודה טלמון: כי בלהסתובב עם תעודה שאתה דפוק אבל מבלי לקבל מזור למחלה – לא עשינו בזה שום דבר.
יהודה טלמון: נאמר פה בכנות על ידי הממונה, שאני באופן אישי מאוד מעריך אותו, שאין דרך או לא נמצאה דרך לחייב לתת יותר אשראי למגזר העסקים הקטנים.
יהודה טלמון: צריך לומר דבר שלא נאמר בינתיים – אולי זה כתוב בתוך הדוח – והוא שכ-73% מההון של הבנקים בנוי מהפיקדונות שלנו, הפיקדונות של העסקים הקטנים ומשקי הבית.
יהודה טלמון: אבל כשזה מגיע להקצאת אשראי, אנחנו ממש לא שם.
יהודה טלמון: למרות שבאופן אבסורדי, כשנותנים לנו הלוואות, הבנקים מרוויחים הרבה, וכשנותנים לגדולים את ההלוואות, מרוויחים מעט.
יהודה טלמון: דהיינו, אנחנו מקופחים בריבית שאנחנו מקבלים על הפיקדונות, אבל קורעים אותנו בריבית על ההלוואות.
יהודה טלמון: אני רוצה לשאול את הממונה האם נשקל להחיל מנגנון מסוג ה-CRA שנמצא בחקיקה האמריקאית, שהוא אחד הדרכים שטיפלו בזה בארצות הברית.
יהודה טלמון: אני לא יודע אם כן או לא.
יהודה טלמון: אני עובר לנושא ההנחות.
יהודה טלמון: צריך להבין שיכולת המיקוח האמיתית של לקוח בודד בבנק שואפת לאפס.
אבישי ברוורמן: היא לא שואפת – היא אפס.
יהודה טלמון: אם אנחנו מנסים להתאגד ביחד כדי להשתמש בכוח המצרפי שלנו ולהשיג את ההנחה, אנחנו נכנסים לזירה של הממונה על ההגבלים, ואז אנחנו הופכים להיות החשודים, הנחקרים והמועמדים לדין.
יהודה טלמון: ולכן ההגנה עלינו צריכה להיות כפולה ומכופלת, וההתערבות צריכה להיות מאוד מסיבית.
יהודה טלמון: כי או שמאפשרים לנו להתאגד ביחד כדי להשתמש ביכולת המצרפית שלנו ולנהל משא ומתן אמיתי, ואם לא כן, ההגנה שאנחנו צריכים לקבל צריכה להיות הרבה יותר קשיחה והרבה יותר חזקה.
יהודה טלמון: לעניין הבנק האינטרנטי.
יהודה טלמון: קטונתי, אני באמת לא מומחה בתחום, אבל אם אנחנו באמת רוצים להכניס שחקן חדש, צריך לשקול איזושהי הקלה, לפחות בתחילת הדרך.
יהודה טלמון: כי עם דרישה של הון עצמי של 100 מיליון דולר, אין כנראה אנשים שעומדים בתור להיכנס ולהקים בנק אינטרנטי.
יהודה טלמון: נושא אחרון.
יהודה טלמון: אני לא ידעתי שכשאני נכנס לבנק בעצם יש בו שוק פרסי.
יהודה טלמון: אני רוצה לתת דוגמה אחת מהשטח: לא מכבר נדרשתי להגיש הצהרת הון.
יהודה טלמון: הייתי צריך דוח מלפני שנתיים.
יהודה טלמון: אמרו לי שעמלת אחזור מידע עולה 48 שקלים.
יהודה טלמון: שאלתי כמה פקידים בבנק נאלצו לרדת לארכיון כדי לאחזר לי את המידע.
יהודה טלמון: הסתבר שמדובר בלחיצת כפתור.
יהודה טלמון: אז אחרי שהרמתי גבה, זה נגמר בשבעה שקלים.
יהודה טלמון: האם זו צורת ההתנהלות שאנחנו צריכים להתנהל מול בנקים?
יהודה טלמון: אני לא ידעתי שזה שוק פרסי.
יהודה טלמון: תודה.
כרמל שאמה-הכהן: נחמן שי, בבקשה.
נחמן שי: לפעמים בדיונים כאלה אני חושב האם למפקח על הבנקים ולחבריו יש חשבונות בבנק, האם הם מדברים עם הפקידים, משלמים את העמלות ועוקבים אחרי השקלים הרבים שנגבים שם; או שמנקודת הראות של הפיקוח הכללי הדברים נראים אחרת לגמרי: מאוד מאקרו.
נחמן שי: הרי בסוף, משקי הבית, עסקים, אנשים פרטיים, שאין להם מהלכים, הם נכבשים וכבושים בדרקוניות של הבנקים, באטימות ובקהות החושים שלהם, וביחס שהם מתייחסים ללקוחות הפשוטים, שכנראה עליהם הם עושים את הכסף הגדול והטוב וגם כמובן הכי פחות מסוכן.
נחמן שי: הרי אלה אנשים שלא לווים הרבה ולא מסכנים את הבנק.
נחמן שי: המפקח מאוד רוצה לשמור על הבנקים, וזה בסדר.
נחמן שי: הם לא מאיימים על הבנקים, ולעומת זאת הם נושאים על גבם את הסיכונים שהבנקים לוקחים בהלוואות הגדולות ובהסתבכויות השונות.
נחמן שי: אני תמיד תמה אם למישהו מהם יש עמלת אחזור.
נחמן שי: אני בכל שיחה עם הבנק שואל אם יש גם עמלת המתנה על כך שאני ממתין לפקיד, אולי יש על זה חמישה שקלים "על הדרך".
נחמן שי: אני מקפיד לשאול כל פעם כמה זה עולה וכמה זה עולה.
נחמן שי: ומסתבר שכל פעולה שהיא...
נחמן שי: יש עמלת חיפוש, למשל, אחרי הצ'ק שלי שאבד.
נחמן שי: שאלתי אם יש עמלה על זה שמחפשים את הצ'ק שלי שהפקיד לא מוצא אותו, וכן הלאה וכן הלאה.
נחמן שי: כאן הם עושים את הכסף הגדול שלהם, וכולם יודעים את זה.
נחמן שי: בסוף, הקטנים – כמו שאנחנו מכירים מתחומים אחרים של הכלכלה הישראלית – הם אלה שמשלמים את הכסף הגדול.
נחמן שי: ככה זה בחברות הסלולר ובמקומות אחרים – הגדולים מקבלים את ההנחות, והקטנים משלמים.
נחמן שי: צריכה להיות גם גישה חברתית לדברים האלה, לא רק גישה כלכלית שרואה את הדברים בראייה כוללת.
נחמן שי: רציתי לשאול אותך אדוני המפקח – סליחה שאני מאוד פרקטי – מה יצא למשפחת כהן או אברמוביץ' כשההמלצות האלה יאומצו סוף-סוף וייושמו?
נחמן שי: היום אנחנו יודעים כמה משלם משק בית בישראל.
נחמן שי: אנחנו יודעים כמה עולה לי לנהל חשבון בנק.
נחמן שי: כמה יצא לי פחות?
נחמן שי: זה מה שאני רוצה לדעת.
נחמן שי: הרי ככה נוכל למדוד אתכם.
נחמן שי: כמה יצא?
נחמן שי: כמה יצא לעסקים הקטנים שיהודה מייצג אותם?
נחמן שי: האם בסוף יצא להם משהו, או שנרוויח זמן, נעבור עוד מחאה חברתית ועוד אירוע כזה או אחר, אבל בסוף נישאר באותו מקום שבו אנחנו עומדים?
נחמן שי: אני כמובן תומך בדברים שאהוד מציע.
נחמן שי: אני חושב שאפשר לעשות את זה.
נחמן שי: זה לא יסכן את הבנקים, וזה יבשר על הקלה אמיתית למאות-אלפי משקי בית בישראל.
נחמן שי: את זה צריך לעשות כבר, אבל עובדה שאתם מתחמקים מכך – אתם יכולים להכניס שחקנים חדשים, ואתם נמנעים.
נחמן שי: אתה מצביע על הדרכים.
נחמן שי: כל ההצעות שהצעת הן הצעות הגיוניות וחכמות ונכונות, והשאלה היא למה הן לא היו בסביבה עד עכשיו, למה אי אפשר היה לעשות את זה, למה צריך היה לחכות ולמה אנחנו עומדים עכשיו בפתחו של פרק חדש.
נחמן שי: בעניין הדגלים, אני מצטרף אליך, אבישי.
נחמן שי: הבעיה שלי, משה, היא שיש לי המון דגלים בבית.
נחמן שי: אני מקבל בכל העיתונים, בערב יום העצמאות, את הדגים האלה.
נחמן שי: אני מוכן לתת את זה לחלוקה.
נחמן שי: מי שרוצה שיציע לקבל.
נחמן שי: אם לא, תאספו את הדגלים.
נחמן שי: תאספו אותם חזרה, אולי תמחזרו אותם, או תשלחו אותם חזרה לסין, כי משם אתם מזמינים אותם.
כרמל שאמה-הכהן: הדובר הבא, אלעד בנבג'י, יו"ר חברי הבורסה.
אלעד בנבג'י: שלום.
אלעד בנבג'י: אני מייצג את איגוד חברי הבורסה שאינם בנקים.
אלעד בנבג'י: מדובר בשמונה גופים, שבעצם מהווים תחרות למערכת הבנקאית בתחום של קנייה ומכירה של ניירות ערך.
אלעד בנבג'י: אנחנו מאוד מברכים על המסקנות, בעיקר המסקנה שנוגעת לנושא של העברת תיק ניירות ערך במערכת סגורה לבתי השקעות שאינם בנקים.
אלעד בנבג'י: יש לזה ערך גדול מאוד, כי כרגע יש חסם תחרות משמעותי מבחינת חברי הבורסה שאינם בנקים בהיבט הסינוף.
אלעד בנבג'י: הפתרון הזה יכול בעצם להכניס שמונה גופים אמיתיים לתוך המערכת ולתת לפחות במקטע של המסחר בניירות ערך תחרות אמיתית למערכת הבנקאית.
אלעד בנבג'י: מה שמאוד חשוב ומאוד קריטי זה היישום, בשני מובנים.
אלעד בנבג'י: אחד, עצם העובדה שזה ייושם.
אלעד בנבג'י: כלומר, שתיכתב חקיקה מתאימה לזה; ושניים, שבמסגרת החקיקה יהיה ברור שצריך לוחות זמנים ברורים להעברת תיק ניירות ערך.
אלעד בנבג'י: כמו שעשו למשל בתחום קופות הגמל, שזה מה שפתח את השוק הזה לתחרות.
אלעד בנבג'י: לכן אנחנו מברכים, אבל אני חוזר עוד פעם: היישום הוא קריטי.
אלעד בנבג'י: אם זה ייושם אני חושב שבמקום לחכות למשיח בדמות הבנק האינטרנטי, יש פה שמונה גופים שנמצאים פה מתחת לפנס ויכולים להוות תחרות לפחות במקטע הזה.
אלעד בנבג'י: נקודה שנייה שרציתי להעלות זה הנושא של מסחר בניירות ערך בשוק המוסדי, שלצערי אין לו התייחסות בדוח הזה.
אלעד בנבג'י: אנחנו אומרים את זה הרבה, ואמרנו גם במכתב ששלחנו לוועדה, שיש ניגוד עניינים מובנה בתחום המסחר בניירות ערך בשוק המוסדי.
אלעד בנבג'י: יש ניגוד עניינים בין ההפצה לבין הברוקראז', יש ניגוד עניינים בין התפעול לבין הברוקראז'.
אלעד בנבג'י: אנחנו חושבים שיש צורך דחוף לטפל בזה, כי אנחנו, חברי הבורסה שאינם בנקים, יש לנו שתי רגליים, רגל פרטית ורגל מוסדית, ואנחנו חייבים את שתי הרגליים האלה כדי לעמוד ולהתחרות במערכת הבנקאית.
אלעד בנבג'י: ללא טיפול בשוק המוסדי אני חושב ששכרנו עלול לצאת בהפסדנו.
אלעד בנבג'י: אני גם מציע ליו"ר הוועדה שנביא לוועדה את המחקר שעשינו בתחום הזה, ונביא אותו גם לוועדה להגברת התחרותיות.
אלעד בנבג'י: תודה רבה.
כרמל שאמה-הכהן: אתם תופיעו בשימוע?
אלעד בנבג'י: בוודאי.
כרמל שאמה-הכהן: פרל, בבקשה.
כרמל שאמה-הכהן: אגב, אני בעד הדגלים, אם זה מה שאתה רוצה לדבר עליו.
נחמן שי: זה לא האם, זה כמה.
אבישי ברוורמן: לא, אני מוכרח להגיד לך שזו הייתה הערה.
אבישי ברוורמן: ..
אבישי ברוורמן: אני בעד דגלי ישראל, אני שם דגלי ישראל, אבל אני לא רוצה שגופים גדולים יעשו מסע פרסומת על דגלי ישראל.
אבישי ברוורמן: אני לא צריך בשביל זה את הבנקים.
כרמל שאמה-הכהן: קרן-אור און, מייצגת את האגודה השיתופית "אופק" להקמת בנק אינטרנטי.
קרן-אור און: שלום אדוני היושב-ראש, המפקח.
קרן-אור און: בימים אלה אנחנו עובדים על הקמה של בנק בעל מיקוד צרכני ומיקוד אינטרנטי, שיוחזק בבעלות ציבור מחזיקים רחב.
קרן-אור און: הדבר מבוסס על מודלים שזוכים להצלחה בעולם המערבי כולו.
קרן-אור און: ראשית, אני חושבת שהדוח נהדר, ואני מברכת עליו.
קרן-אור און: רציתי לשאול קודם כול בנוגע ללוחות הזמנים, וכן בנוגע ללוחות הזמנים שייקבעו אחר כך לגבי מעבר של אנשים, סגירת חשבונות, פתיחת חשבונות, וכן לגבי כל הנושא של הקלה על מעבר בין בנקים.
קרן-אור און: האם נקבעו כבר לוחות זמנים?
קרן-אור און: בנוסף, אני מדברת עם הרבה מאוד אנשים, ואני רוצה להוסיף בקשר למסמכים.
קרן-אור און: מישהו הראה לי עמלות שהוא שילם.
קרן-אור און: על מסמך לרשם ערבויות הוא שילם 350 שקלים, בנוסף, על מנת שהבנק יוכל לשלוח בדואר את המסמך לעיריית תל-אביב, הוא היה צריך לשלם 150 שקלים.
קרן-אור און: אם אני לא טועה, זה עולה בסביבות שני שקלים ו-60 אגורות.
קרן-אור און: אני חושבת שההמלצות האלה מבורכות ואני מאוד מקווה שנעמוד בלוח זמנים כדי לסיים אותן ולהביא להקמה של בנקים קואופרטיביים, כפי שנהוג בכל העולם.
קרן-אור און: תודה.
כרמל שאמה-הכהן: עומר גריג, היוזמה לפירוק הריכוזיות, בבקשה.
עומר גריג: תודה, כבוד היו"ר, המפקח.
עומר גריג: דבר ראשון, אני מברך על ההמלצות של הוועדה בתור צעד קטן ראשון בכיוון הנכון, למרות שאני הייתי הולך הרבה יותר רחוק באספקט של הניוד.
עומר גריג: כמו שהיה בסלולר.
עומר גריג: אנשים רוצים להתנייד.
עומר גריג: זה נוגע לעמלות שציינו פה, זה נוגע לנגישות למידע, גם לצרכנים, ולעניין של דירוג אשראי.
עומר גריג: אני הייתי הולך הרבה יותר רחוק מזה, אבל זה כיוון יפה.
עומר גריג: אני למדתי, כמו שהוועדה ציינה, שאחד הפתרונות לחוסר תחרותיות זה להכניס עוד מתחרים.
עומר גריג: קרדיט יוניונ'ז, בנק אינטרנטי – זה כיוון יפה.
עומר גריג: אבל למה לא עוד בנק?
עומר גריג: זו שאלת תם, באמת.
עומר גריג: הרי בהיסטוריה היו מקרים של בנקים שניסו להיכנס לארץ, ראו מה קורה פה וברחו.
עומר גריג: אני מציע לוועדה - - -
כרמל שאמה-הכהן: למה ברחו?
עומר גריג: את זה אני משאיר לחכמים ממני.
עומר גריג: אולי נעשה סקירה היסטורית, נבדוק מה חסם את הבנקים האלה מלהיכנס לארץ, ואז נסיר את החסמים האלה.
עומר גריג: לדעתי זה רעיון טוב.
עומר גריג: הערה אחרונה, לגבי השקף של היעילות ושל הרווחיות.
עומר גריג: אם יש פה נציגים של הבנקים, טיפ קטן ממני: אתם לא צריכים 48 לוביסטים.
עומר גריג: תפטרו חלק, זה יחסוך לכם כסף.
עומר גריג: תודה.
כרמל שאמה-הכהן: משה פרל, בבקשה.
משה פרל: אני רק אעיר הערה אחת, כי עוד לא הספקתי להתכונן באופן מסודר להגיב על הדוח הזה.
משה פרל: ברור כבר מקריאה שטחית שהוא אכן מחולל פה שינוי בכללי המשחק, ולהערכתי הלא מושכלת הוא גם יגרום פגיעה מאוד משמעותית בהכנסות.
משה פרל: מכל ההערות שהושמעו פה, נולדה סוג של כמעט אקסיומה.
משה פרל: אני קראתי את הדוח, והוועדה, לפחות להבנתי הצנועה, לא באה מהמקום שניצבו בפניה ממצאים על מחירים מוגזמים שמשלמים משקי הבית.
משה פרל: אני אפילו חייב להביא לידיעת
משה פרל: כם את ההפך מזה: מכל המדדים שאני קראתי – הפעלת כוח שוק בהשוואה לאירופה, פער בין הפעלת כוח שוק כזה להפעלת כוח שוק על עסקים, מרווחי ריבית, שירותי עו"ש – הוועדה בעצמה קובעת שאין שם פתולוגיה, ולפעמים אנחנו אפילו זולים מהעולם.
משה פרל: היא פשוט אומרת שיש להמשיך ולהגביר את התחרות למרות זה.
משה פרל: ובעניין הזה חלק מהצעדים שלה הם בהחלט צעדים הגיוניים, אבל לא סביר שאנחנו נחמם את עצמנו פה באיזשהו סוג של דיאלוג ונצבע את התמונה בשחור קודר, משום שזה לא מה שעולה מהוועדה, לפחות לפי מה שאני קראתי.
כרמל שאמה-הכהן: המפקח, בבקשה.
דוד זקן: אני אתייחס לרוב הדברים.
דוד זקן: אני אתחיל בנושא של כניסה של מתחרים חדשים, ולמה לא בנק חדש ולמה לא בנקים זרים.
דוד זקן: הרי בנקים זרים קיימים פה.
דוד זקן: הם קיימים פה למעלה מעשור.
דוד זקן: יש פה בנקים זרים גדולים שעובדים.
דוד זקן: הם בחרו לעבוד בקורפורייט עם העסקים הגדולים, והם בחרו לעבוד בפרייבט בנקינג.
דוד זקן: אבל הם לא בחרו לעבוד איפה שנמצאת השמנת.
דוד זקן: כך שיש פה איזושהי אנומליה.
דוד זקן: אין להם חסם של הון, אין להם חסם של ידע, הם יכולים לפרוס פה סניפים, הם יכולים לקנות בנק, הם יכולים להשקיע פה.
דוד זקן: וניסינו.
נחמן שי: אתה יכול לחייב אותם?
נחמן שי: אתה יכול לחייב בנק שנכנס לפעילות לקיים גם סוגים אחרים של פעילות?
דוד זקן: לא, אני לא יכול לחייב אותו, ואם אני אחייב אותו אז הוא לא יהיה פה בכלל.
דוד זקן: אנחנו נמצאים היום במצב שבו הבנקים, בכלל, חושבים על הפעילות הבין-לאומית שלהם.
דוד זקן: אנחנו אחרי משבר.
דוד זקן: בנקים מתכנסים למדינות האם.
דוד זקן: בנקים אפילו הצהירו שהם סוגרים שלוחות.
אבישי ברוורמן: דודו, יש לך בטח השערה בנושא.
אבישי ברוורמן: מה השערתך?
דוד זקן: זה שיקולים שלהם.
דוד זקן: עלות מול תועלת שלהם.
דוד זקן: אנחנו משק קטן יחסית, משק סגור, אין לנו קשרים עם השכנים.
דוד זקן: אם הם צריכים לבחור בינינו לבין מדינה אחרת, שיש בה 70 מיליון תושבים ויש לה קשרים עם מדינות מסביב...
דוד זקן: כנראה שיקולי העלות-תועלת שלהם הם נכונים.
דוד זקן: עובדתית הם לא פה.
דוד זקן: אני רוצה להזכיר שמדינת ישראל ניסתה למכור את חלקה בבנק לאומי.
דוד זקן: הייתה העדפה לבנק זר.
דוד זקן: המדינה החליטה לעשות קודם רוד-שואו (road show) לבנקים זרים.
דוד זקן: אנחנו שכרנו – אני מדבר גם בשם החשבת הכללית – שכרנו את רוטשילד בנק, שיעשה את הרוד-שואו, וזה לא הצליח.
דוד זקן: העובדות הן שזה לא הצליח.
דוד זקן: ולכן הוועדה לא מתמקדת בנושא של הבנקים הזרים – כי אנחנו רוצים המלצות ישימות ואופרטיביות.
דוד זקן: ואם אנחנו נגיד לעודד את הכניסה של בנקים זרים אז סתם יהיה כתוב עוד משהו.
דוד זקן: ולכן התמקדנו בדברים שאנחנו באמת חושבים שיכולים להוות שחקן חדש.
דוד זקן: ואם יש בנק חדש אז לא משנה אם זה בנק אינטרנטי או אחר.
דוד זקן: בנק אינטרנטי הוא קודם כול בנק.
דוד זקן: לבנק יש כללים ומי שרוצה להקים בנק צריך להביא הון, להביא כסף.
דוד זקן: אם הוא לא יביא כסף לא יהיה בנק.
אבישי ברוורמן: דודו, תגיד אולי בצורה ברורה.
אבישי ברוורמן: אתם מתנגדים לאיחוד של שני בנקים כדי ליצור בנק שלישי שייכנס?
דוד זקן: הנושא הזה לא קיבל ממד מהותי בדיונים של הצוות.
דוד זקן: יכולים להיות לו יתרונות, אבל גם יכולים להיות לו חסרונות, וצריך לזכור שהצעדים האלה הם לא הפיכים, וצריך לשקול אותם בכובד ראש.
דוד זקן: לגבי כמה התייחסויות לדרך הקמת הוועדה.
דוד זקן: היו הרבה אי דיוקים.
דוד זקן: אני לא אתקן את כולם.
דוד זקן: רק אומר שהוועדה הוקמה, בין היתר, כחלק מהמלצות ועדת טרכטנברג, ולא המלצות אחרות, מר פלג.
דוד זקן: לגבי נושא של מטרות המאסדר – חלק ממטרות המאסדר זה הגנה על הצרכן.
דוד זקן: ככה אנחנו רואים את זה, ולמיטב ידיעתי יש החלטת ממשלה גם להכניס את זה בחקיקה.
דוד זקן: מה יצא לגברת כהן מחדרה?
דוד זקן: יש דברים שיצאו, אבל הם לא העיקר.
דוד זקן: אם אנחנו מדברים על העמלות, אני דווקא חושב שהצוות עלה למעלה, הוא לא טיפל בעמלות נקודתיות.
דוד זקן: אמנם יש גם טיפול בעמלות נקודתיות, אבל זו לא המהות, זה לא הכסף הגדול.
דוד זקן: הטיפול הוא טיפול בפיקדונות.
דוד זקן: גברת כהן תקבל יותר על הפיקדון לטווח זמן קצר שלה.
דוד זקן: היא תשלם פחות, ובהנחה שגם יש לה דירוג אשראי טוב והיא גם תחזיר את האשראי, אז יהיה לה היצע אשראי גדול יותר ובמחיר טוב יותר.
דוד זקן: בנוסף, יהיו כמה עמלות שיוזלו, כמו למשל עמלות לניירות ערך ועמלות אחרות שאנחנו מכניסים לפיקוח.
כרמל שאמה-הכהן: על חשבון מי זה יבוא?
דוד זקן: כפי שאמרנו בהתחלה, הבנקים יצטרכו לבצע צעדי התייעלות.
כרמל שאמה-הכהן: אבל בזה אתה לא יכול לחייב אותם.
נחמן שי: אנחנו נתייעל.
נחמן שי: אנחנו נהיה יותר סלקטיביים.
נחמן שי: גם החינוך של הצרכנים חשוב.
נחמן שי: צריך לבדוק יותר ולשאול יותר.
כרמל שאמה-הכהן: יש להם אפשרות היום להתייעל?
אבישי ברוורמן: - - -
נחמן שי: לא מסוגלים.
דוד זקן: גם זה חשוב.
דוד זקן: לגבי השאלה מדוע צריך לחכות – אנחנו לא מציעים לחכות, אנחנו מציעים להביא את זה מיד אחרי שאנחנו נגבש את ההמלצות הסופיות.
דוד זקן: הקצבנו 30 ימים להתייחסויות, ואחרי שנסיים את ההמלצות ונקבל את האישור של נגיד בנק ישראל ושל שר האוצר, נביא את זה להליכי חקיקה.
אבישי ברוורמן: במושב הבא.
דוד זקן: מתי שיהיה מושב, אנחנו נביא את זה להליכי חקיקה.
דוד זקן: ללוחות זמנים התייחסתי.
דוד זקן: לגבי היישום – אני חושב שזה עלה לאורך כל הדרך.
דוד זקן: אני חושב שהתייחסתי לרוב הדברים.
כרמל שאמה-הכהן: מה לגבי ההערה של נציג חברי הבורסה שאינם בנקים.
דוד זקן: אלעד, קודם כול, יש לוחות זמנים.
דוד זקן: אחת ההמלצות היא לקבוע לוחות זמנים במעבר מבנקים ל...
דוד זקן: איך קראנו לזה?
קריאות: חש"בים – חברי בורסה שאינם - - -
עודדה פרץ: בתי השקעות.
דוד זקן: כן, בתי השקעות.
דוד זקן: גם דיברנו עם יו"ר הרשות לניירות ערך לעשות את זה הפוך.
דוד זקן: כי תחרות צריכה להיות דו-צדדית.
דוד זקן: אני יכול להגיד שיש הסכמה ויש נכונות גם לפתוח חשבונות באינטרנט וגם להעביר בין גוף אחד לגוף שני.
דוד זקן: אנחנו בעצם סנונית ראשונה, ואני מניח שיבואו עוד רגולטורים, שכבר הביעו הסכמה.
כרמל שאמה-הכהן: פרופסור דיוויד גילה, הממונה על ההגבלים העסקיים.
לאה ורון: בקצרה בבקשה, אין לנו זמן.
דיוויד גילה: תודה רבה.
דיוויד גילה: אנחנו היינו חברים בוועדה, ואנחנו חושבים שדבר חשוב שהוועדה עשתה זה להציף את הבעיה ולהצביע על העובדה ששוק הבנקאות, בפרט לגבי משקי בית ועסקים קטנים, הוא לא תחרותי בישראל והוא מאוד ריכוזי.
דיוויד גילה: ולא רק שהוא ריכוזי ויש בו מעט שחקנים, אלא החוזה עם הצרכן הוא מאוד מסובך, עד כדי כך שהצרכן לא מסוגל להשוות בין הבנקים כדי לעבור לבנק מתחרה.
דיוויד גילה: הוא לא יכול לאבחן האם ההצעה של הבנק המתחרה היא יותר טובה ממה שיש לו.
דיוויד גילה: מבחינת הצרכן הקטן או העסק הקטן מדובר בכתב חידה שהוא לא מצליח לפענח.
דיוויד גילה: ולכן המפתח הוא להקטין את עלויות המעבר, לפשט את המוצר, וגם להכניס שחקנים חדשים לשוק, כמו שנעשה בשוק הסלולר למשל.
דיוויד גילה: כל המסקנות של הוועדה, גם מסקנות הביניים, הן מסקנות מאוד ראויות, והן הולכות בכיוון הנכון, בעיקר בהקשר של פישוט המוצר ובפרט בהקשר של הקטנת עלויות המעבר של צרכנים בין הבנקים.
דיוויד גילה: הוועדה לא מתיימרת לפתור את כל כשלי התחרות בשוק הזה, ובפרט נראה שיש עוד עבודה בעניין של פישוט המוצר, ויכול להיות שיש עוד חסמי מעבר שצריך להקטין.
דיוויד גילה: כמו כן, לא נדונו האפשרויות של פיצול מבנים קיימים במערכת הבנקאית כדי לאפשר לשחקנים חדשים להיכנס לשוק, או האפשרות לעודד שחקן מוסדי לחבור למשל לבנק קטן.
דיוויד גילה: מנקודת ראות של רשות ההגבלים העסקיים "בנק קטן" משמע לא בנק בינוני אלא באמת בנק קטן.
עמי צדיק: מה זה "פיצול מבנים קיימים"?
עמי צדיק: פיצול בנקים קיימים?
דיויד גילה: אני לא רוצה לפרט, אבל הוועדה באופן עקרוני דנה בצעדים התנהגותיים.
דיויד גילה: היא דנה במישור של שינוי אופן ההתנהגות - - - ולא דנה בשינוי מבני.
דיויד גילה: אני לא אומר כאן ששינוי מבני הוא דבר שצריך לעשות כאן ועכשיו, אני רק אומר שזה דבר שצריך לשקול ולבדוק האם הוא ראוי.
דיויד גילה: הוועדה גם המליצה לרשות ההגבלים העסקיים להמשיך לבדוק את השוק הזה, ואנחנו באמת מתכוונים לעשות זאת ולהביא את ההמלצות שלנו בהמשך בשלושת המישורים האלה: פישוט המוצר, הקטנת עלויות מעבר בצורה נוספת, והאם יש אפשרות לעודד שחקנים חדשים להיכנס לשוק הזה, בין היתר באמצעות שינויים מבניים.
כרמל שאמה-הכהן: יש עוד משיהו שרוצה לדבר?
כרמל שאמה-הכהן: אנחנו מודים לך על ההצגה של מסקנות הביניים.
כרמל שאמה-הכהן: 30 ימים יעברו מהר.
כרמל שאמה-הכהן: אנחנו מקווים שלא יהיו יותר מדי דרמות בכנסת שיפריעו ליישום של המסקנות.
נחמן שי: לחלק הזה אנחנו אחראים.
כרמל שאמה-הכהן: לא רק ועדת כלכלה מחכה, עם ישראל באמת מחכה לבשורה בעניין הזה.
כרמל שאמה-הכהן: אנחנו מודים לכולם על ההשתתפות בדיון.
כרמל שאמה-הכהן: אנחנו פותחים את ישיבתה הרביעית היום של ועדת הכלכלה.
כרמל שאמה-הכהן: על סדר-היום: הצעת חוק הלוואות לדיור (תיקון - חובת הפנייה לוועדה מיוחדת טרם הגשת בקשה לביצוע משכנתה), התשס"ט-2009, של חבר הכנסת איתן כבל ודב חנין פ/1603/18.
כרמל שאמה-הכהן: היה דיון ראשון בהכנה לקריאה ראשונה, נכון?
לאה ורון: כן, כן, אדוני.
כרמל שאמה-הכהן: הייתה לנו שם איזושהי התלבטות ומחשבה, חבר הכנסת כבל, מה קורה עם זה?
איתן כבל: בנק ישראל יציגו את מה שהם מציעים.
עודדה פרץ: אנחנו מציעים פתרון לשני השלבים שיש פה.
עודדה פרץ: שלב אחד זה לפני שנשלח ללקוח לראשונה מכתב על הפיגורים, התראה שיש לו פיגורים.
עודדה פרץ: בשלב הזה אנחנו נוסיף הוראת ניהול בנקאי תקין, דרישה שהבנקים יתנו ללקוח כתובת לאן הוא יכול לפנות בבנק כדי לנסות להגיע לפתרון.
עודדה פרץ: בשלב שזה כבר עבר לעורך דין – אנחנו גם ניתן הנחייה לבנקים, העורך דין הוא מייצג את הבנק ואז יש לו איזשהן סמכויות, בתור לקוח הבנק אומר לו אם הוא יכול להגיע להסדר עד, נגיד, למחול 10%.
עודדה פרץ: אז אם ההצעה של הלקוח לעורך דין להסדר היא חורגת מהסמכות שניתנה לעורך דין מלכתחילה, אז הם יורו לעורכי הדין החיצוניים שלהם במקרה כזה לחזור לבנק ולראות אולי הוא מאשר חריגה.
כרמל שאמה-הכהן: בהסדר, ההנחיה הזו, לא יהיה מצב שבקשה, נניח, הועברה לעורך דין שמונה ככונס והיא לא באה לידיעת הבנק?
כרמל שאמה-הכהן: בדיוק זו ההנחיה?
איתן כבל: אני רק רוצה לחדד, ברשותך.
איתן כבל: הרי זה לב הסיפור.
איתן כבל: כל הצעת החוק הזו וכל השינויים וכל הכללים נועדו כדי לא להגיע לעורך הדין.
איתן כבל: ברגע שהגעת לעורך דין אתה נכנס למסלול של "מטחנת בשר".
איתן כבל: אפילו הבנק כבר לא שולט בזה.
איתן כבל: זאת אומרת, גם אם הבנק לפעמים רוצה למשוך את זה אליו הוא לא יכול.
כרמל שאמה-הכהן: למה הוא לא יכול?
ישראל שוורץ: בגלל ששכר הטרחה כבד מאוד.
איתן כבל: בגלל שכר הטרחה.
איתן כבל: האמת היא שאם אנחנו עוסקים בזה, אולי זה שווה שניכנס לעובי הקורה בנושא הזה, זה סיפור אמתי שברגע שזה הגיע לעורך דין – זה לא הדיון כאן – זה עולם ומלואו הסיפור הזה של גביית שכר טרחה על-ידי עורך דין.
ישראל שוורץ: חלק גדול מההסדרים נופלים בגלל שכר הטרחה.
לאה ורון: מה ההצעה החדשה?
אתי בנדלר: יש הצעה חדשה?
איתן כבל: לא, זאת תוספת שביקש היושב-ראש.
עודדה פרץ: זה בנוסף לתיקון שדיברנו עליו והגענו להסכמה לגביו.
אביחי יפת: לגבי הלוואות שהן בנקאיות בלבד ואין בהן חלק מדינה, כמו שעודדה אמרה.
לאה ורון: אז מה עודדה אמרה?
אביחי יפת: בהתראה לפני פיגור יתווסף מספר טלפון שהלקוח יוכל לפנות אליו.
אביחי יפת: וברגע שזה עבר לטיפול של עורך דין - - -
איתן כבל: אתה מפרשן אותה בחייה.
איתן כבל: היא יכולה להגיד את זה יותר טוב.
איתן כבל: היא כאן.
עודדה פרץ: כשהלקוח מציע הסדר שחורג מסמכות העורך דין, הוא יהיה חייב לחזור לבנק ולקבל אישור.
כרמל שאמה-הכהן: תהיה חובה לכונס ליידע את הבנק על ההצעה.
אתי בנדלר: לאו דווקא כונס, אני מבינה שמדובר בכל עורך דין.
כרמל שאמה-הכהן: כונס.
אתי בנדלר: מדובר רק על כונס?
כרמל שאמה-הכהן: עורך דין שמונה ככונס.
עודדה פרץ: אנחנו מדברים על הלוואות לדיור שהן לא הלוואות - - -
אתי בנדלר: אבל לפני כן יש שלב התראה באמצעות עורך דין.
אתי בנדלר: כבר כאן מתחיל - - -
עודדה פרץ: אמרתי שגם בשלב של ההתראה תהיה לו כתובת.
עודדה פרץ: לפני שזה עבר לעורך דין תהיה לו כתובת בבנק שאליה הוא יוכל לפנות.
אתי בנדלר: מאיפה הוא יידע?
עודדה פרץ: במכתב הפיגורים.
עודדה פרץ: יש בסעיף 13 להוראה 451 שלנו שמתייחסת לנושא של פיגורים – זה הסעיף שאותו אנחנו מתקנים עכשיו.
עודדה פרץ: אנחנו ומציעים להוסיף בהוראה שלנו הנחייה לבנקים - - -
לאה ורון: מען לפנייה או משהו כזה?
עודדה פרץ: שתהיה לו כתובת.
עודדה פרץ: אם מודיעים לו שיש לו פיגור, עכשיו תהיה לו כתובת בבנק לאן לפנות.
איתן כבל: עודדה, כדי שיובהר כאן שבסוף זאת לא תהיה אות מתה ואנחנו אחר כך נרדוף אחרי הרוח - -
איתן כבל: - - שיהיה ברור: שהלקוח יידע, לפני שהוא מגיע לעורך דין - - -
עודדה פרץ: כן, כן, בגלל זה קבענו שזה בשלב שלפני.
איתן כבל: ברגע שזה מגיע לעורך דין זה כבר סרט אחר לגמרי.
איתן כבל: לפני כן, כשהבנק ידע שזה הוא - - -
עודדה פרץ: זאת הודעה ששולחים אותה ברגע שיש פיגור.
עודדה פרץ: ברגע שאדם מפגר בתשלום הראשון הוא מקבל הודעת פיגורים.
אתי בנדלר: זה יופיע באופן חד-פעמי במכתב הראשון?