GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
כרמל שאמה-הכהן: ואני יודע עוד עובדות אחרות לגבי ההתנהלות של "קשת", על נורמות ההתנהגות שלהם, שהן מבהילות, אני אומר לך את זה, אבל אני לא אשים אותן כאן על השולחן, ואי-אפשר לחלוק עליהן.
כרמל שאמה-הכהן: כשמעירה לי הגברת גורן אם אני מקשיב לה, אז אני יכול להגיד לך שאני גם מקשיב לה וגם קורא את האס.
כרמל שאמה-הכהן: אסים שאני מקבל מטעם "קשת", ואני מפעיל את מדיניות הענישה שלהם כלפי מי שלא אומר "שמאל ימין שמאל" ל"קשת".
כרמל שאמה-הכהן: הכול אנחנו מבינים, אבל אנחנו משאירים את זה בידך.
אילן אבישר: תודה רבה.
כרמל שאמה-הכהן: כן, חבר הכנסת נחמן שי.
אילת מצגר: אני יוכל להוסיף משהו, בבקשה?
נחמן שי: תן לאיילת.
אילת מצגר: אני רוצה להוסיף על דבריו של אילן, שכמובן תחרות בין הזכיינים בערוץ-2 היא לא רק לגיטימית, היא גם מובנית.
אילת מצגר: חלק מההצלחה של הערוץ הזה נובעת מהתחרות בין "קשת" ו"רשת", ובזמנו גם בין "טלעד", וזה אחד הדברים שבאמת נתן את הערך המוסף לערוץ הזה ואת ההצלחה שלו.
אילת מצגר: כפי שאתה אומר, צריך לבדוק מהן הגבולות של התחרות הזו ואם זה מתנהל בזירה שהיא לגיטימית.
אילת מצגר: הבדיקה של הרשות השנייה לא מתחילה היום ולא התחילה לפני שבוע.
אילת מצגר: הנושא הזה מוגדר, התקבלו החלטות בעבר, מסגרת שבתוכה "קשת" כן או לא יכולה לשדר פרסומות או קידום של ערוץ-24.
אילת מצגר: צריך להיות מאוד ברור שהרשות פועלת בעניין הזה, הרשות קבעה גם בעבר הפרות במקומות שזה לא היה לגיטימי, שזה היה בניגוד להיתר שניתן בעניין הזה.
אילת מצגר: הנושא הוא לא חדש, אנחנו כן מטפלים בעניין, אנחנו נבדוק עכשיו את הטענות החדשות שמועלות על-ידי "רשת" בפנייה הזו, שהטענות האלה לא הועלו בפנינו בעבר.
נחמן שי: אני מרגיש קצת שאני מציץ לחדר המיטות של ערוץ-2, שזה מעניין, כל אחד אוהב כנראה באיזשהו מקום, באיזה פינה, להציץ.
נחמן שי: לא ראיתי מעודי בוועדה של הכנסת פרזנטציה מהסוג הזה, אבי, אני אומר לך את זה בכנות.
נחמן שי: היא מרתקת, היא מעניינת.
נחמן שי: הדבר היחיד, אם זה המקום להציג אותה.
נחמן שי: זו השאלה.
נחמן שי: והיא גם חשובה אפילו, אני לא פוסל את הנתונים שהבאתם.
נחמן שי: השאלה אם אנחנו לא ברצון הזה שלכם וכן הלאה, להתערטל לפנינו, אם לא דילגתם על דרג ביניים מאוד חשוב שנקרא הרשות השנייה ומועצת הכבלים והלוויין.
נחמן שי: אם בסוף תהיה מועצה אחת, מה שאני חושב שצריך לקרות, אז תהיה כתובת אחת, אבל יש כאן שתי כתובות, כי שיבוץ תוכניות בכבלים ובלוויין הוא עניינה של המועצה ההיא, וכאן הדברים אולי מתנגשים.
נחמן שי: עוד הערה אחת תחילתית.
נחמן שי: אנחנו עד עכשיו הבחנו בתאומים סיאמיים פה ביניכם, ויכול להיות שהגיע הזמן להפריד, כרמל.
נחמן שי: בשעתו הוגשה לנו הצעה לרפורמה ועודדנו אותה, אישרנו אותה אפילו, בסוף היא לא יצאה לפועל.
נחמן שי: אם זאת האווירה ואלה היחסים בין שני גורמים שמשדרים ביחד, ויש להם אפילו בן משותף שקוראים לו "חברת החדשות", שכולם צריכים לטפח אותו ולשמור עליו כי כל אחד יודע, הוא הפרה המניבה שמזינה את שניכם בצורה הכי טובה והכי יעילה.
נחמן שי: אם הילד הזה עוד מקבל פה חינוך מוגבל שלושה ימים בשבוע וחינוך מתוגבר בארבעה ימים בשבוע, ייצא ילד עם צרכים מיוחדים.
נחמן שי: עכשיו אתייחס לגופו של עניין.
נחמן שי: יש פה השתקפות של המשבר שפוקד את התקשורת בישראל.
נחמן שי: בימים טובים זה לא היה מגיע לכאן.
נחמן שי: גם אתם הייתם יוצאים נשכרים, הם אולי היו יוצאים יותר נשכרים, וגם ערוץ-10 שיושב פה ודומע, כמו תמיד, היה יוצא נשכר.
נחמן שי: אבל יש משבר בענף הזה, וכשלוחץ אז כולם מוציאים את זה החוצה.
נחמן שי: השאלה היא אם הכנסת יכולה לעזור למשבר הכולל.
נחמן שי: היא לא יכולה לעזור והיא לא צריכה לטעמי להיכנס לתחרות שמתנהלת ביניכם.
נחמן שי: אם יש בה פגמים אתיים למשל, אתה אומר, או מסחריים ואחרים, אנחנו לא חוקרים.
נחמן שי: ואנחנו באמת לא יודעים.
נחמן שי: אני שאלתי אותך על המשטרה, כי זה נראה לי – אבל אולי.
נחמן שי: אני חושב שרשות ההגבלים אולי צריכה לחקור את זה, אני לא יודע מה עמדתה, או גופים אחרים שאומרים: נוצר פה כשל שוק, יש גורם אחד חזק מאוד, אולי הוא מחזיק למעלה מ-50%.
נחמן שי: אתם יודעים, יש כאן יועצים משפטיים, תבדקו את זה.
נחמן שי: אני לא חושב שהכתובת היא הבית הזה.
נחמן שי: הבית הזה צריך לסייע למשבר הכולל שפוקד עכשיו את התקשורת בישראל.
נחמן שי: אני אומר את זה הרבה זמן, הוא צריך לעזור.
נחמן שי: הוא עוזר ליוצרים ולמפיקים כמה שהוא יכול.
דבורה קמחי: ומה קורה עם ערוץ-10?
דבורה קמחי: לא ניתן מענה בבית הזה, לצערנו הרב.
נחמן שי: נכון, אז ניסינו, את יודעת שניסינו.
דבורה קמחי: אני יודעת, אבל ערוץ-10 עומד להיסגר, וכולם מסתכלים מנגד.
נחמן שי: בעניין הזה, כמו בעניינים אחרים, אני תומך בכרמל.
נחמן שי: אם כרמל יוביל יוזמה אני אלך אתו.
נחמן שי: הוא צריך לעזור לי, העלינו הצעה אחת, נעלה עוד אחת, כדי לשמור על השוק הזה ולא לפגוע, כי הוא חיוני.
דוד אוחיון: אני יכול לומר כמה מלים בשם עובדי ערוץ-10?
נחמן שי: זה אדוני היושב-ראש, הוא מנחה.
נחמן שי: אנחנו צריכים להתאחד לתמונה הכוללת, לתופעה הכוללת ולעזרה שאנחנו נגיש.
נחמן שי: בקרע הזה – הכואב בעיני, כי אני מכיר את האנשים שיושבים בחדר הזה ועושה כמה שאני יכול כדי לעזור להם – בקרע הזה, לצערי הרב, בגירושים הפומביים האלה, אני לא רוצה לטפל ואני לא חושב שאני צריך לטפל, אני מסתכל עליכם.
נחמן שי: עכשיו אני רוצה לנזוף גם בכם.
נחמן שי: אתם לא צריכים לחכות לרגע הזה, אתם צריכים לעבוד יותר מהר.
נחמן שי: ברגע שאתם מאתרים את הבעיה, יש לכם את שני הגופים האלה.
טלי גורן: לו יש בעיה.
נחמן שי: אוקיי, לא משנה.
נחמן שי: זה התפקיד שלכם ברשות.
כרמל שאמה-הכהן: טוב, חבר הכנסת שי, אנחנו חייבים לעבור לדיון הבא.
נחמן שי: יש לכם את הכוחות, יש לכם את האמצעים, אתם צריכים לעשות.
אילן אבישר: רק שאלה.
אילן אבישר: זה קואליציה או אופוזיציה?
נחמן שי: זו לא הערה שאני רוצה לקבל.
נחמן שי: זה ממש מקביל להערה של הגברת ליושב-ראש.
נחמן שי: ואחר כך אני גם אתלבט אתך מה אני צריך לעשות במהלכים הפוליטיים שלי, אני בטוח שתעזור לי.
כרמל שאמה-הכהן: אתה עדיין מתלבט?
נינו אבסדזה: אתה רוצה את כל התשובות עכשיו פה?
כרמל שאמה-הכהן: נינו אבסדזה, בבקשה.
נינו אבסדזה: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.
נינו אבסדזה: בהחלט כן, איילת, זה התחום שלכם, ואילן, אמרת כרגע שאולי בעתיד אתה רואה איזשהו פוטנציאל של התערבות של מחוקק.
נינו אבסדזה: במדינה חופשית ודמוקרטית עם חופש ביטוי אני לא רוצה להתערב כמחוקקת.
נינו אבסדזה: במיוחד בתקופה כל כך רגישה בתחום התקשורת, שמצד אחד יש משבר, וכולנו יודעים וכולנו מדברים מהו המשבר הזה.
נינו אבסדזה: מצד שני לתקשורת יש השפעה ענקית, ומקבלי ההחלטות ואנשי ציבור, וכל מי שיושב כאן ליד השולחן הזה מאוד תלויים בה, אין לשכוח את זה.
נינו אבסדזה: לא רק תלויים, אלא במקרים מסוימים אולי אפילו פוחדים ממנה.
נינו אבסדזה: יש כתובת על הקיר ולכתובת הזאת קוראים ערוץ-10.
נינו אבסדזה: אז יש פה תלות מאוד מאוד ידועה, של פוליטיקאים, של אנשי ציבור, עם התקשורת, בגלל זה אני לא רוצה שגם בעתיד תהיה פרספקטיבה כלשהי שאני אשב כאן בוועדה ואדון, מה קורה בין שתי זכייניות.
נינו אבסדזה: אבי, הפרזנטציה היתה מרתקת, ואין לי ספק שגם לטלי, ברגע שהיא תצא, גם שמעתי כמה נתונים, תהיה פרזנטציה נורא מעניינת, אבל אני רוצה לדעת על זה כאזרחית.
נינו אבסדזה: אני אשמח לשמוע על זה מעיתון אבל לא לדון בזה פה.
נינו אבסדזה: זה גם לא נכון, כי ההתערבות שלנו, אנחנו יודעים איך היא מתחילה, אנחנו לא יודעים איך היא נגמרת.
נינו אבסדזה: לצערי הרב, אנחנו יודעים איך היא מתחילה והיא יכולה להיגמר, להבדיל כל ההבדלים, כצנזורה בעיתון אחד, למשל כמו שקרה ב"ישראל היום", שלוקחים מכתב ומצנזרים חצי.
נינו אבסדזה: אנחנו יודעים שמתחילה ההתערבות, זה בהחלט יכול להיגמר רע.
נינו אבסדזה: הרשות השנייה, הרגולטור, תדונו כמה שאפשר מהר, אנחנו נשמח לקבל - - -
אילן אבישר: אני רק מבקש שהדברים האלה גם יהדהדו כשנדון בתזכיר החוק המוצע לאיחוד הרגולציות, שכרגע הוא מוצע להיות פנים ממשלתי ולא חוץ ממשלתי.
אילן אבישר: זה אותנו מאוד מאוד מדאיג, כי הדברים האלה שאמרת לפי דעתי הם מאוד מאוד רלוונטיים לסוגיה הזאת.
אסף אמיר: הולך להיות דיון בנושא?
דוד אוחיון: אדוני היושב-ראש, אני נציג עובדי ערוץ-10.
דוד אוחיון: ברשותך, אני רוצה להגיש לך מכתב שכתבנו, עובדי הערוץ.
דוד אוחיון: אני חייב, ברשותכם, דווקא בפורום המכובד הזה, לצערי אין כאן את כל חברי הוועדה, תראו לאן הדיון בשוק התקשורת הולך היום.
דוד אוחיון: כמו שהגדיר פה חבר הכנסת נחמן שי, לחדר המיטות בין "רשת" ל"קשת".
דוד אוחיון: ערוץ-10 הפך להיות פתאום בלתי רלוונטי, ערוץ שמפרנס באופן ישיר 500 משפחות, אני מבקש שתזכרו את המספר הזה, 500 משפחות עובדות היום בערוץ-10.
דוד אוחיון: אני אחראי למשאבי אנוש בערוץ, ואני אומר לכם, אני קולט את כל עובדי הערוץ.
דוד אוחיון: 500 אנשים מתפרנסים באופן ישיר מהערוץ הזה, ובאופן עקיף עוד 2,000 משפחות.
דוד אוחיון: כולנו רואים את המשבר בשוק, כולנו יודעים מה הולך להיות עוד שבועיים.
דוד אוחיון: כשהכנסת תצא לפגרה של מושב הקיץ, תחזור לחורף, כבר לא יהיה ערוץ-10.
דוד אוחיון: גם "קשת" גם "רשת" יודעים את זה.
דוד אוחיון: לדעתי, בסתרי ליבם, כמה שהם החמיאו לנו לפני שתי דקות על התחרות ההוגנת והכנה שלנו, בסתרי ליבם הם ישמחו אם ערוץ-10 לא יהיה, או אולי לא בסתרי ליבם.
דוד אוחיון: אנחנו דואגים למקום העבודה שלנו.
דוד אוחיון: אני פונה אליכם, אליך, אדוני היושב-ראש, תדאג לנו, למקום העבודה שלנו.
דוד אוחיון: אנחנו מפרנסים משפחות, מדובר בערך ב-10,000 נפשות שמתפרנסות מערוץ-10 באופן ישיר.
דוד אוחיון: ערוץ-10 מחר ייסגר, כולנו נצא לרחובות.
דוד אוחיון: אני לא חושב שאנחנו נואשים, סליחה, כמו מר סילמן, שאני מאחל לו בריאות, אבל אנחנו לא רחוקים, לא רחוקים להיזרק לרחוב.
דוד אוחיון: וכל זה בגלל מה?
דוד אוחיון: בגלל בקשה לדחות חוב של 45,000,000 שקל.
דוד אוחיון: לדחות את החוב הזה, לא למחוק אותו, מעולם ערוץ-10 לא ביקש למחוק חובות.
דוד אוחיון: רק לדחות לכמה תשלומים כדי שערוץ-10 יוכל לקבל את הרישיון ש"קשת" ו"רשת" לא רוצות לקחת, כי הן חוששות ממצב שעוד שלוש שנים הן יחזרו לדיונים פה.
דוד אוחיון: אז אנחנו רק מבקשים, סליחה שאני אומר את זה בצורה הזאת, אני מתנצל, תעבדו בשבילנו בצורה אמיתית.
דוד אוחיון: אני פונה אליך, אדוני היושב-ראש, ואני יודע שמר נחמן שי והגברת נינו אבסדזה פועלים כל השנים לטובתנו.
דוד אוחיון: זה לא לטובתנו, זה לטובת השוק הזה ולטובת התחרות ולטובת הפלורליזם.
דוד אוחיון: ואני באמת מתחנן אליך באופן אישי: אנא ממך, תדאג, תעשו הכול, תהפכו עולמות, כי מחר אנחנו נצא הביתה לרחובות.
דוד אוחיון: אנחנו נצא לרחובות וניזרק לרחוב.
דוד אוחיון: אני לא אומר את זה כטאלנט, אני לא אומר את זה כאחד שמרוויח עשרות אלפים, אני אומר את זה כעובד מן המניין בערוץ-10.
דוד אוחיון: אני בערוץ-10 מיום הקמתו, ומעולם לא היינו במצב כזה.
דוד אוחיון: רק מה הערוץ מבקש: דחייה של החובות לשלושה תשלומים, ארבעה תשלומים.
דוד אוחיון: הרי הערוץ תמיד שילם את החובות שלו, בסוף הוא תמיד שילם את החובות שלו.
דוד אוחיון: כדי שנוכל לקבל את הרישיון, כדי שנוכל טיפה להוציא אוויר ולנשום, לראות שיש לנו איזשהו אופק קדימה, לנו ולמשפחות שלנו.
דוד אוחיון: תודה רבה.
לאה ורון: מר ירמיהו קדושי ביקש רשות דיבור.
כרמל שאמה-הכהן: לא, סיימנו.
ירמיהו קדושי: אני רוצה אבל לדבר בקשר לדברים.
כרמל שאמה-הכהן: בסדר, אנחנו כבר סיימנו.
ירמיהו קדושי: כן, אבל יש לנו מלה בתור יוצרים ואומנים.
ירמיהו קדושי: זה מאוד חשוב לנו להגיד את הדברים האלה.
כרמל שאמה-הכהן: אני יודע שזה חשוב.
כרמל שאמה-הכהן: אנחנו 35 דקות מעבר.
אסף אמיר: מתי נפגשים פעם הבאה?
כרמל שאמה-הכהן: אני מניח שבקרוב.
אסף אמיר: לא, כי אתה רואה מה קורה מסביב.
דוד אוחיון: אני יכול להוסיף עוד מלה אחת?
כרמל שאמה-הכהן: דיברת באריכות.
דוד אוחיון: משפט אחד.
דוד אוחיון: אני קושר את הבקשה שלי ושל עובדי ערוץ-10 לדחייה של החובות, בזה שהוועדה המכובדת הזאת אישרה לפני כמה ימים, אני יודע, תקציב מיוחד לחדשות המקומיות ב"הוט" וב"יס".
אתי בנדלר: זה עדיין לא.
כרמל שאמה-הכהן: לא אישרה הוועדה.
כרמל שאמה-הכהן: ולא צפויה לאשר.
כרמל שאמה-הכהן: ועדת שרים.
כרמל שאמה-הכהן: זו הכתובת שלכם.
דוד אוחיון: אבל זה כסף ציבורי.
אסף אמיר: כבוד היושב-ראש, אפשר מלה בכל זאת?
כרמל שאמה-הכהן: חברים, מחכים אנשים בחוץ, כולל המפקח על הבנקים.
אסף אמיר: אבל באנו עד הנה.
אסף אמיר: עזוב, הבנקים מרוויחים גם כשהם לא מרוצים בחוץ.
כרמל שאמה-הכהן: אנחנו מודים לך על ההערה.
כרמל שאמה-הכהן: אפשרתי לך לומר את הדברים במלואם, למרות שזה לא נושא הדיון, אבל זה נושא מספיק חשוב שייאמר בכל הזדמנות שיש.
דוד אוחיון: נשמח אם יהיה דיון מיוחד בעניין ערוץ-10, בוועדה המכובדת כאן.
כרמל שאמה-הכהן: לעצם העניין.
כרמל שאמה-הכהן: הוצגו בפנינו, אני חושב, נתונים סותרים.
כרמל שאמה-הכהן: אני לא יכול להגיד שגם זה צודק וגם זה צודק.
כרמל שאמה-הכהן: צד אחד צודק.
ירמיהו קדושי: אבל לא הוצגה בפניך הבעיה של היצירה הישראלית והמוזיקה, שלא באה לידי ביטוי בערוץ-24.
כרמל שאמה-הכהן: אדוני, אנחנו בסיכום של הדיון.
כרמל שאמה-הכהן: זה לא דיון על היצירה הישראלית.
ירמיהו קדושי: אבל הערוץ הזה הוא ערוץ ייעודי שאמור לתת מענה למוזיקה הישראלית והוא הפך להיות החצר האחורית של - - -
כרמל שאמה-הכהן: תבקש דיון על הנושא הזה.
ירמיהו קדושי: בדיוק זאת הבעיה.
כרמל שאמה-הכהן: הוועדה מבקשת מהרשות השנייה למצות את הבדיקה.
אסף אמיר: כל עוד היא קיימת.
אסף אמיר: אבל היא לא תספיק.
אסף אמיר: אם החוק הולך לעבור, לא תהיה רשות שנייה שתספיק לטפל בזה.
כרמל שאמה-הכהן: אני לא רואה אותו עובר כל כך מהר.
כרמל שאמה-הכהן: הוועדה מבקשה מהרשות השנייה למצות את הבדיקה במקצועיות ובמהירות האפשרית, ולהניח את מסקנותיה גם בפני ועדת הכלכלה כדי שחברי ועדת הכלכלה יוכלו לקבל החלטה אם לפנינו, במערכת היחסים בין "קשת" ו"רשת", תחרות הוגנת או בריונות מסוכנת.
כרמל שאמה-הכהן: זו הבקשה שלנו, ואנחנו מחכים למסקנות שלכם.
נחמן שי: בוא תקבע לוח זמנים.
כרמל שאמה-הכהן: לוח זמנים, מה אתה מציע?
נחמן שי: שבועיים.
כרמל שאמה-הכהן: לא, כמה זמן תיקח הבדיקה?
נחמן שי: הנתונים הוצגו פה, אני מניח ש"קשת" יכולה להציג מעבר לדברים של טלי גם כן טיעונים.
כרמל שאמה-הכהן: בוא נשמע אותם.
כרמל שאמה-הכהן: כמה זמן להערכתכם?
אילת מצגר: אני מניחה שבין שבועיים לחודש.
כרמל שאמה-הכהן: עד חודש.
כרמל שאמה-הכהן: תוך 30 ימים נשמח לקבל.
כרמל שאמה-הכהן: תודה רבה לכל משתתפי הדיון.
חמד עמאר: הצעת חוק לתיקון פקודת התעבורה (חובת שליחת דוחות תאונה לרשויות), התשע"ב-2012, של חבר הכנסת זאב בילסקי, חבר הכנסת יריב לוין.
חמד עמאר: ההצעה עברה בקריאה טרומית ב-27.6.2012.
חמד עמאר: אני מבקש ממציע ההצעה להציג לנו אותה.
זאב בילסקי: אני שמח מאוד שאתה, אדוני היושב-ראש, יושב הראש של הישיבה הזאת.
זאב בילסקי: המשותף בינינו זאת המלחמה הבלתי פוסקת בתאונות דרכים.
זאב בילסקי: אני עוסק בכך עשרים ומשהו שנים.
זאב בילסקי: כל קצין משטרה כבר מכיר אותי לפני ולפנים.
זאב בילסקי: כל פעם הייתי צריך לעשות ככה, צריך לעשות ככה.
זאב בילסקי: אני שמח ששלושת חברי הכנסת יחד איתי הצענו את ההצעה הזאת, היא עברה והממשלה הסכימה לה.
זאב בילסקי: הבסיס של ההצעה מאוד מאוד פשוט.
זאב בילסקי: הוא מבוסס על הניסיון שלי כראש רשות.
זאב בילסקי: כאשר יש תאונה היחידי לפי החוק שמוסמך לשחרר את כלי הרכב שהיו בתאונה זה שוטר.
זאב בילסקי: כתוצאה מזה ישנם את אותם בוחנים, את אותם אנשים שהמשטרה הכשירה.
זאב בילסקי: הם בדרך כלל עמוסים בהרבה מאוד עבודה.
זאב בילסקי: הם מגיעים לתאונה ובוחנים מה קרה.
זאב בילסקי: אני הייתי באופן אישי יוצא לכל תאונה עם נפגעים שהייתה ברעננה.
זאב בילסקי: מה שלמדתי שם לא למדתי בשום מקום אחר.
זאב בילסקי: אחר כך הייתי קורא למהנדסים ולכולם ואומר להם בדיוק מה צריך לעשות שם.
זאב בילסקי: אם פעם אחת קורת תאונה יכולה גם לקרות תאונה נוספת בגלל אותה סיבה, אלא אם טיפלת בזה.
זאב בילסקי: הייתי רואה את אותו בוחן משטרה שמשרטט, שבודק, ששואל.
זאב בילסקי: אחר כך בביפר היו כבר מחכות לו שתי תאונות.
זאב בילסקי: אומרים לו לגשת להוד השרון, לגשת לכפר סבא.
זאב בילסקי: הוא סוגר את הפולדר והולך לתאונה הבאה.
זאב בילסקי: הוא עושה את מה שהוא עושה בתאונה הבאה.
זאב בילסקי: בסוף היום יש לו 5,10 תאונות שהוא טיפל בהן.
זאב בילסקי: הוא אוסף את הניירת, מסדר אותה ומוכן להגיש לבית משפט.
זאב בילסקי: הרעיון של החוק הזה הוא לנצל את אותם אנשים מוכשרים שאנחנו מכירים, שהם בעלי ניסיון כדי לדווח דיווח מידי באותו יום, תוך 24 שעות, לראש הרשות או לחברה הלאומית לדרכים.
זאב בילסקי: הם צריכים משהו קצר, להגיד בתאריך כזה וכזה, בשעה כזאת וכזאת היה.
זאב בילסקי: צריך ניסוח משפטי.
זאב בילסקי: צריך להגיד משהו כמו הצומת חשוכה לגמרי, יש לפעול מיד לתיקון.
זאב בילסקי: צריכים לקבוע משהו כמו 30 יום לאותו ראש רשות או למנכ"ל החברה הלאומית לתקן את הטעון תיקון.
זאב בילסקי: אנחנו צריכים לעקוב אחרי זה.
זאב בילסקי: זה יגרום לכך שנחזיר הביתה בחיים הרבה מאוד אנשים שנגזר עליהם היום להיפגע בגלל שהיו אנשים שלא עשו.
זאב בילסקי: אני יכול לתת לכם דוגמאות עד הערב.
זאב בילסקי: ברשויות מקומיות אוהבים לשתול פרחים, עצים ושיחים.
זאב בילסקי: זה מאוד יפה.
זאב בילסקי: בא הגנן, שותל שיח קטן.
זאב בילסקי: תאמינו לי, שיח קטן יפה מאוד, אבל מה לעשות שאחרי שנה השיח נהיה כל כך גדול שהוא מסתיר את שדה הראייה.
זאב בילסקי: כל מי שבא לפנות שמאלה לא רואה שום דבר כי פשוט השיח שם.
זאב בילסקי: אף אחד בעירייה לא יהיה זה שיעמוד ויגיד להעיף את השיח כי הבן אדם לא ראה שהוא פנה שמאלה.
זאב בילסקי: כשתהיה התאונה אותו בוחן שיגיע יראה את זה תוך שנייה.
זאב בילסקי: כל מה שצריך זה שיכתוב שבצומת שהיה בה תאונה היה שיח שהסתיר את שדה הראייה ויש צורך לסלק אותו.
זאב בילסקי: כשהייתי ראש עיר והמזכירה הייתה מודיעה לי הייתי עוזב אנשים באמצע, מבקש סליחה ויוצא למקום התאונה.
זאב בילסקי: אמרו לי פעם שסובארו כחולה נכנסה בעמוד והנהג נלקח לבית חולים.
זאב בילסקי: כשרצתי לשם ראיתי סובארו כחולה ששני הפנסים שלה היו בצדדים, הנהג היה בבית חולים והבוחן עמד .
זאב בילסקי: חזרתי למשרד והמשכתי בסדר יומי.
זאב בילסקי: לאחר שבועיים, שלושה המזכירה מכניסה לי פתק על כך שיש תאונה עם סובארו כחולה בכניסה לרעננה.
זאב בילסקי: קראתי לה ואמרתי לה שזה היה כבר ושתבדוק עוד פעם.
זאב בילסקי: תמיד הם פחדו להתווכח איתי כי בדרך כלל צדקתי.
זאב בילסקי: היא צלצלה לחבר'ה ואמרה שזאת הייתה תאונה שקרתה לפני שבועיים ושהיא כבר דיווחה לראש העיר.
זאב בילסקי: מסתבר שקרתה עוד תאונה עם סובארו כחולה בכניסה לרעננה.
זאב בילסקי: אמרתי שאני מוכרח לצאת לשם כדי לבדוק.
זאב בילסקי: נסעתי לשם והסתבר שמדובר באמצע הקיץ.
זאב בילסקי: עיריית רעננה ידועה במדשאות שלה, ידועה בהשקיית היתר שלה כך שהמים גולשים לכביש והכביש טיפה משופע.
זאב בילסקי: אנשים לוקחים את הסיבוב במהירות של קיץ, הם לא חושבים על המים.
זאב בילסקי: הם מחליקים ישר לתוך עמוד התאורה.
זאב בילסקי: מה לעשות שבסובארו הפנסים מגיעים אחד ליד השני.
זאב בילסקי: למחרת כל הדשא הלך.
זאב בילסקי: במקום זה שמנו משהו אחר.
זאב בילסקי: בחיים יותר אף סובארו לא תיכנס בעמוד התאורה בכניסה לרעננה כי מישהו החליט להשקות את הדשא.
זאב בילסקי: מה שאני מצפה מבוחן משטרה שיגיע לשם זה שעל המקום יכתוב שיש מים על הכביש, שמדובר בחודש יולי ושלפי הערכתו הנהג שנסע במהירות סבירה ביחס לכביש לא ציפה שעיריית רעננה תשקה את הכביש באמצע הקיץ.
זאב בילסקי: מה שאנחנו מבקשים זה שהוועדה תאשר את זה, שנצליח להביא את זה עוד במושב הזה למליאה כדי שנמצא את הנוהל הנכון.
זאב בילסקי: אני סומך על משטרת ישראל שבמהלך החקיקה לקראת השנייה והשלישית נסייג את כל זה.
זאב בילסקי: סך הכל זה גם עניין משפטי שבסופו של דבר צריך להגיע לצד השני.
זאב בילסקי: יש פה הרבה מאוד דברים.
זאב בילסקי: אני חושב שבכך שתהיה הודעה לרשות המוסמכת כדי שתתקן תוך 30 יום את הטעון תיקון אנחנו נציל הרבה מאוד אנשים שברגע זה הם לא יודעים שהצלנו אותם.
זאב בילסקי: אחרי שנעביר את החוק הזה הם יום אחד יהיו חייבים לנו הרבה מאוד.
זאב בילסקי: הם לא ייכנסו לאותם מצבים ששולחים אנשים לבית חולים, לבית לוינשטיין או לבית העלמין רק בגלל שלמישהו לא היה איכפת מספיק כאשר קרתה פעם אחת תאונה.
זאב בילסקי: אני מכיר הרבה מאוד אנשים.
זאב בילסקי: אצלי הם מתחלקים ל-3.
זאב בילסקי: המאושרים זה אלה שלומדים פעם ראשונה שאם קרתה תאונה צריך לתקן אותה, הפחות מאושרים זה אלה שפעם שנייה ושלישית, ויש את אלה שלא לומדים לעולם.
זאב בילסקי: אנחנו צריכים להיות אלה שנעזור לאותם אנשים.
זאב בילסקי: פעם אחת זה מספיק לתקן, לסדר ולהמשיך הלאה.
חוה ראובני: אנחנו כחלק מהממשלה תומכים בהצעה.
חוה ראובני: יכול להיות שיש בפרטים דברים שצריך לדייק בהם.
חוה ראובני: מולנו לא היה איזה מהלך של תיאום.
חוה ראובני: ההצעה פחות קשורה אלינו.
זאב בילסקי: אתם פשוט כל כך רגילים אלי שאני כבר יודע שאתם איתי.
חוה ראובני: אנחנו תמיד עם אדוני.
חוה ראובני: בסופו של דבר החובות המהותיות ומי שמוטלת עליו העבודה זה יותר המשטרה, הרשויות המקומיות, מע"צ.
חוה ראובני: אולי צריך להזכיר כאן גם את הזכייניות שמתחזקות כבישים.
חוה ראובני: יש כמה כאלו.
חוה ראובני: מע"צ מתחזקת נתח נכבד, אבל יש עוד כמה גופים בכבישים הבין עירוניים.
דניאל הרשקוביץ: אנחנו תומכים בהצעה.
דניאל הרשקוביץ: האם חברה כמו שלנו שרוצה לראות אם היו בעיות בכבישים, אם היו תאונות יכולה לפנות אחר כך ולקבל את הנתונים?
דניאל הרשקוביץ: אני רוצה להתחבר לעניין הזה וללמוד מהבעיות שהצטברו בשטח.
דניאל הרשקוביץ: ראוי שיהיה כתוב באיזה שהוא מקום שגופים שמעוניינים או יש להם נגיעה לעניין הזה, יוכלו לפנות ולקבל את הנתונים.
זאב בילסקי: האינפורמציה הזאת לא צריכה להיות אינפורמציה שמית של אנשים.
דניאל הרשקוביץ: אותי לא מעניין שמי.
דניאל הרשקוביץ: מה שמעניין אותי כשאני מטפל בתאונה זה לראות אם היו תאונות מהסוג הזה שיש להן איזה שהוא הסבר.
זאב בילסקי: בהחלט, תוך שמירה על צניעות הפרט.
זאב בילסקי: זה יהיה דבר שהוא בנוי.
זאב בילסקי: החלום שלי הוא שיום אחד ראש רשות ייבחן על המלחמה שלו בתאונות הדרכים.
זאב בילסקי: עד היום אף ראש רשות לא נלחם או לא נפל על תאונות דרכים.
זאב בילסקי: כל ראש רשות שבא מבקש שיבחרו בו כי החינוך הכי טוב, כי הפרחים הכי טובים.
זאב בילסקי: אני רוצה שראש רשות יכתוב שהוא הוריד את תאונות הדרכים ב-40%.
זאב בילסקי: אני רוצה שאנשים יבחרו אותו בשביל זה.
זאב בילסקי: אנחנו רוצים שהדבר הזה יהיה פתוח, שקוף וגלוי, כמובן תוך שמירה על צנעת הפרט.
זאב בילסקי: אנחנו לא מעוניינים לפרסם את השמות של האנשים.
מרדכי פדר: "מתונה" רוצה לברך את חבר הכנסת בילסקי על כל העבודה שלו בנושא בטיחות בדרכים בכלל ועל הצעת החוק הזאת בפרט.
מרדכי פדר: אני רוצה לקחת את הנושא שדיבר עליו פרדי.
מרדכי פדר: אנחנו מבקשים שהמידע הזה יהיה פומבי ושכך ייכתב בהצעת החוק.
מרדכי פדר: אנחנו חושבים שברגע שהאזרחים יכולים לגשת למידע הזה ולדעת שבאזור מסוים יש נקודת תורפה, הם יכולים ללחוץ על העיריות ועל הרשויות לטובה.
מרדכי פדר: הם יכולים להגיד שהם מכירים את האזור ושצריך לעשות ככה וככה.
מרדכי פדר: כך צריך לשפר.
מרדכי פדר: מאוד חשוב שבהצעת החוק עצמה הזכות לאזרח בנוגע לנגישות למידע הזה יהיה כתוב בבירור.
מרדכי פדר: יש הרבה מקרים שהבוחן לא מגיע, שהשוטר מקבל הוראה להפנות את המעורבים ללשכת התנועה הקרובה למחרת או בהמשך השבוע.
מרדכי פדר: חשוב מאוד שכל התאונות האלו ייכללו בסטטיסטיקה ובמידע שמועבר לרשויות.
מרדכי פדר: דבר שלישי לא נוגע להצעת החוק הזאת, אבל יהיה בהצעת החוק הבאה של חברי הכנסת.
מרדכי פדר: אנחנו חושבים שבכל התאונות שיש נזק בלבד והן לא מדווחות למשטרה, צריכים לרתום את חברות הביטוח שידווחו באופן אנונימי, סטטיסטי לרשויות כדי שהרשויות יוכלו לראות ולטפל במקומות שיש בהם נזק.
חיים אמיגה: אנחנו לא חלוקים על כך שהמטרה של הצעת החוק ראויה.
חיים אמיגה: אנחנו תומכים בה ומסכימים למטרה.
חיים אמיגה: השאלה שעולה מבחינתנו היא אם הצעת החוק בנוסח שלה כיום, כפי שהיא מופיעה, אכן משיגה את המטרה הזאת.
חיים אמיגה: אנחנו סבורים שלא.
חיים אמיגה: אני גם אנמק מדוע.
חיים אמיגה: הצעת החוק יוצאת מנקודת הנחה שאין נגישות לרשויות המקומיות לחומרים שמצויים בידי המשטרה, לכן היא קובעת מתווה שמטיל חובה על המשטרה להעמיד את הנתונים האלה לרשויות המקומיות.
חיים אמיגה: העובדות הן שהחומרים האלה כן מוגשים לרשויות המקומיות.
חיים אמיגה: יש מסלול שהמשטרה מעבירה את החומרים האלה להלמ"ס באופן מוסדר ולרשות הלאומית לבטיחות בדרכים לפי סעיף 83 לפקודת התעבורה.
חיים אמיגה: הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים על ידי המנהל האזורי מעמידה את הנתונים המעובדים לרשות הרשויות המקומיות.
חיים אמיגה: יש מתווה, יש מסלול קיים.
חיים אמיגה: יכול להיות שאפשר לשפר את המסלול הזה, יכול להיות שאפשר לבקש מהמשטרה להעביר את החומרים בקצב מהיר יותר או לייעל את המסלול הקיים, אבל לקחת מסלול מקביל אחר שמבקש מהמשטרה להעמיד שוב את אותם נתונים, שגם גם ככה היא מעבירה להלמ"ס, לכל רשות מקומית.
חיים אמיגה: .
חמד עמאר: אנחנו לא מדברים על להעביר מידע על כך שקרתה תאונה ב-X מקום.
חמד עמאר: הצעת החוק מדברת - זה גם מה שהבנתי מהמציע של הצעת החוק - על לשלוח דוח מפורט של התאונה, מה הדברים שיכולים לשפר בשביל שלא תהיה עוד תאונה באותו מקום.
חיים אמיגה: הניתוח הזה מתבצע.
זאב בילסקי: כואב לי.
זאב בילסקי: תראה על מה אנחנו מדברים.
זאב בילסקי: אני מדבר על להציל חיי אדם.
זאב בילסקי: תוך 30 יום ראש הרשות צריך, כי אם לא אני אחפש אותו ואני אשאל אותו למה הוא לא סידר תאורה באותו מקום שהייתה תאונה, למה הוא לא הפסיק את הזרמת המים.
דנית גלעד: איפה זה רשום?
חיים אמיגה: החובה כרגע מוטלת על המשטרה, לא על הרשות.
זאב בילסקי: אתה שולח אותי ללשכה המרכזית לסטטיסטיקה כדי שאם ראש הרשות ירצה הוא ילך, אם הוא לא ירצה הוא לא ילך.
חיים אמיגה: גם כרגע בנוסח הצעת החוק החובה לא מוטלת על הרשות להגיע למשטרה כדי לקבל את החומרים.
זאב בילסקי: המשטרה זאת החוליה המרכזית פה.
זאב בילסקי: חלק מהתפקיד של המשרד לביטחון פנים ושל משטרת ישראל זה להילחם, זה המאבק בתאונות דרכים.
זאב בילסקי: אתם צריכים לעמוד בראש החזית.
זאב בילסקי: מה זה אומר?
זאב בילסקי: אתה לא צריך לחכות שראש הרשות ילך, לא ילך, קרה, לא קרה, תיקן, לא תיקן.
זאב בילסקי: אתה בא ואומר שאתה היחידי שמוסמך להגיע לזירה, שאתה זה ששחררת את כלי הרכב, שלך יש את אנשי המקצוע הכי טובים שיודעים מה קרה, שאתה זה תשלח כל מה שמבקשים ממך.
זאב בילסקי: העתק אחד הולך לראש הרשות.
זאב בילסקי: אתה תטפל בראש הרשות שיצטרך לעשות את מה שאמרת לו.
זאב בילסקי: אם אתה שולח אותו עכשיו ללשכה המרכזית לסטטיסטיקה לא עשינו בזה שום דבר.
חיים אמיגה: הצעת החוק לא מטילה כרגע שום חובה על שום רשות מקומית.
חיים אמיגה: זה המצב הקיים היום.
חיים אמיגה: הצעת החוק מטילה על המשטרה מטלה שכרוכה בעלויות תקציביות לא מבוטלות ומיותרות, כי החומרים כבר ממילא מועברים למשטרה על ידי הלמ"ס ומעובדים על ידי הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים.
חיים אמיגה: הם מוגשים לרשויות המקומיות.
חיים אמיגה: לרשויות המקומיות יש נגישות לחומרים האלה.
חיים אמיגה: אולי אפשר לייעל את המסלול הקיים.
חיים אמיגה: לזה אני מסכים.
חיים אמיגה: יכול להיות שצריך להאיץ את הזמנים.
חיים אמיגה: זה גם מוסכם.
חיים אמיגה: לבנות מסלול מקביל אחר שמטיל על המשטרה חובה לעבד את הנתונים, לעזוב את העיסוקים האחרים החשובים שיש לה כדי להעביר אותם לרשות שממילא לא מחויבת לפעול לפי הנתונים האלה, זה פשוט מיותר.
חיים אמיגה: יש מסלול מובנה קיים, אפשר להשתמש בו.
אלקנה אפרתי: הצעת החוק מבקשת להוסיף הוראה לסעיף 83 לפקודת התעבורה.
אלקנה אפרתי: סעיף 83(א) שקיים כבר כיום מדבר על כך שבתאונת דרכים שבה נהרג אדם או נחבל חבלה של ממש, המשטרה מעמידה לרשות מנהל הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים בתוך 24 שעות ובאותו מנגנון את החומרים האלה.
אלקנה אפרתי: דבר אחד יש בנוסח הנוכחי - זה אולי דבר שאדוני וחברי הכנסת צריכים לתת את הדעת עליו - וזה שהמשטרה היום מחויבת להעביר חומרים שמתייחסים לתאונות שבהן נהרג אדם או נחבל חבלה של ממש.
אלקנה אפרתי: נוסח ההצעה כפי שמונח על שולחן הוועדה מתייחס לכלל תאונות הדרכים.
זאב בילסקי: כלל תאונות הדרכים עם נפגעים.
אלקנה אפרתי: את זה צריך לחדד.
חמד עמאר: בדרך כלל כשאין נפגעים המשטרה לא מגיעה.