GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אמיר דרנגר: כי יכול להיות מצב בו אתה מגיש מסמך ולמעשה אתה מוצא את עצמך מקבל את האישור שלו או אפילו לא נמצא בנקודה שאתה מקבל אישור, אבל אומרים לך שאין עדיין תשובה כמעט לנצח כי עוד 60 ימים ועוד 60 ימים ועד אז אתה לא יכול לפעול.
איתי עצמון: זה יכול לעבוד לצד הזה ויכול לעבוד גם לצד השני.
איתי עצמון: אתה נותן צד אחד של המטבע.
איתי עצמון: אבל אם אתה לא מאפשר הארכה של התקופה – יכול להיות שזה גם יפעל לרעת מבקש הבקשה.
איתי עצמון: היה צריך לומר "המנהל רשאי מנימוקים שיירשמו, מטעמים שיירשמו, להאריך את התקופה" ואז זה ברור מה מכוון את שיקול דעתו.
איתי עצמון: אבל אני חושב שזה יכול לפעול גם לרעת - - -
אבישי פדהצור: אין לי בעיה גם עם התוספת הזו, זה פשיטא, אמרנו את זה.
אמיר דרנגר: הסיפא אומרת: "המנהל רשאי להאריך את התקופה הנוספת לבחינת המסמך לתקופות נוספות שלא יעלו על 60 ימים כל אחת", כלומר, יש פה למעשה מעגל שלא נגמר.
איתי עצמון: אתה חושש מסחבת?
אשל חפץ: בהחלט, בהחלט.
אשל חפץ: יש לנו תופעות.
אמיר דרנגר: יש עומס עבודה מאוד גדול על רשות התעופה ומסמכים שמגישים, לכל הרציונל שקיים ב-FAA וב-EASA של הקבלה – עצם העובדה שאתה מגיש להם, זה אצלם.
אמיר דרנגר: הם לפי הזמן שלהם בוחנים את זה.
אמיר דרנגר: אם זה דחוף – הם ייגשו לזה מחר בבוקר.
אמיר דרנגר: אם זה לא דחוף, זה לא קריטי – הם ייגשו לזה אחרי שנה.
אמיר דרנגר: אנחנו לא נכנסים לפררוגטיבה הניהולית של מנהל רת"א, אבל אנחנו לא יכולים שבגלל שהוא יגיד: טוב, עוד לא הסתכלתי על זה, אז אני אאריך בעוד 60 ימים ובעוד 60 ימים.
אמיר דרנגר: זה לא מקובל בעולם.
איתי עצמון: זאת אומרת שאתם רוצים תקרה מסוימת?
שמואל קוזי: הוא רוצה תקרה אבל לא רוצים להגיד את זה כי אנחנו לא מנהלית את - - -
אבישי פדהצור: קודם כל, הנחתה אותי היועצת המשפטית של רת"א, שבמקום שזה יעמוד על 60 ימים, זה יעמוד על 45 ימים.
איתי עצמון: איפה בדיוק, אם תוכל - - -
אבישי פדהצור: בכל המקומות.
אבישי פדהצור: בשביל להתאים את זה להסדר בתקנות ההפעלה.
אבישי פדהצור: זאת הערה בצד, סוכריה קטנה.
אבישי פדהצור: לעניין המהות: כמו שנאמר פה על-ידי היועץ המשפטי, זה פועל לשני הצדדים.
אבישי פדהצור: נניח בעל רישיון מכון בדק הגיש אתמול למנהל בקשה שיוסיפו לו עוד הגדר.
אבישי פדהצור: הוא ביקש שיוסיפו לו עוד ועוד פריטים לרשימה.
אבישי פדהצור: יכול להיות שהוא לא רוצה להוסיף בעצמו לפי הנוהל שלו.
אבישי פדהצור: יום למחרת הוא בא אל המנהל ואומר לו: גם את המסמכים האלה והאלה, הנוהל הזה והזה, שצריכים להיות מקובלים אני מגיש לך.
אבישי פדהצור: המנהל, במקרה הזה, יש עליו עומס, ואם אתה כופה עליו להשיב תוך 45 ימים – הדבר הכי נוח לו לעשות זה לדחות את הבקשה: צר לי, אתה הגשת שש בקשות אחרות, אני לא יכול, במסגרת האחריות שלי, לשקול את הבקשה הזאת עניינית כי עומס העבודה שלי – בוודאי אם את יצרת אותו אבל גם אם לא אתה יצרת אותו – הוא כזה שאינו מאפשר שקילה עניינית ולכן אני דוחה את הבקשה.
אבישי פדהצור: אז הוא מרוויח זמן.
אבישי פדהצור: בעיני הדחייה הזאת היא מלאכותית ולא נכונה.
אבישי פדהצור: צריך לתת למנהל את שיקול הדעת להאריך את המועד מעת לעת.
אבישי פדהצור: בחלק ממדינות העולם ההסדר של מקובלות שונה ממה שקיים אצלנו במובן הזה שהגשתי מסמך ואני יכול להתחיל לפעול לפיו, ואז אם המנהל נזכר בעוד חצי שנה, בעוד שנה, בעוד שנתיים, שהמסמך או הפעולה אינם מקולים – הוא יכול להגיד לי.
אבישי פדהצור: נשווה לרגע את מצב הדברים הזה שבו מכון בדק פועל במשך שנה-שנתיים באופן מסוים ואז המנהל, לפי ההסדר, אומר: שנתיים אתה פועל כך, זה לא מקובל עלי.
אבישי פדהצור: מה אני עושה?
אבישי פדהצור: לכן, ההסדר שיצרנו פה הוא הסדר מאוזן.
אבישי פדהצור: בסופו של יום, יש שופטים בירושלים אם המנהל פועל בצורה לא אחראית מחוץ לסמכותו באופן בלתי סביר, אפשר ללכת לבית המשפט.
אבישי פדהצור: אבל להכריח אותו תוך 45 יום או שתקבל או שזה יתקבל אוטומטית – זאת גזרה שהציבור לא יכול לעמוד בה.
יצחק וקנין: מה מציעים?
שמואל קוזי: זאת לא הבקשה שלנו.
שמואל קוזי: צריך להבין, קודם כל, שאנחנו הלקוחות בעניין.
שמואל קוזי: במקרה הזה אני לקוח.
שמואל קוזי: כלקוח, אני זכאי לקבל איזשהו סוג של התייחסות בפרק זמן סביר והגיוני.
שמואל קוזי: עכשיו, אני אומר שלא צריך להגיע לבית משפט בירושלים על כל החלטה של רת"א, החיים יותר מורכבים מהדבר הזה.
שמואל קוזי: אנחנו קובלים שיש מקרים שבהם הדברים נגררים המון זמן.
אורי בן גלים: שנים.
שמואל קוזי: דרך אגב, אם אנחנו, למשל, נדרשים לתת מענה בתאריך מסוים – אז חריגה ביום מהאריך שנקבע על-ידי המחוקק או הרגולטור יכולה להביא אותנו לידי אכיפה ניהולית, גם היום.
שמואל קוזי: אם איחרנו ביום בתאריך כזה או אחר אז מועל עלינו סט של אכיפות וזה הכיוון שהולכים אליו.
שמואל קוזי: אני מניח שזכותנו כלקוחות לקבל פרק זמן הגיוני, לא אמרתי כמה, הם אמרו 45 ואני מברך על כך.
שמואל קוזי: אני מניח שאם יש דברים שהם באמת מורכבים אז אני לא חושב שהתשובה "לא" היא תשובה נכונה במידה והרגולטור נדרש לעוד זמן.
שמואל קוזי: צריך לקחת את רוב הדברים ולשים אותם באיזשהו קונטקסט הגיוני.
שמואל קוזי: אנחנו עובדים אחד מול השני.
שמואל קוזי: צריך להבין שגם לנו יש אילוץ או שתיים.
שמואל קוזי: בסוף, אנחנו תלויים תלות מוחלטת במחוקק.
שמואל קוזי: יש דברים שאסור לנו לפעול ללא אישור שלו, אז מה המצפים שנעשה?
יצחק וקנין: כמה הארכות נתתם פה?
איתי עצמון: אין הגבלה כרגע.
שמואל קוזי: אין הגבלה.
אבישי פדהצור: זה תלוי בכל מקרה לפי הנסיבות שלו.
אבישי פדהצור: יכול להיות מקרה שבוא אני בכלל לא אצטרך הארכה, למשל, שינוי פשוט של נוהל וכו' בשבוע הכי פנוי בשנה.
אבישי פדהצור: אבל יכול להיות שמדובר במפלצת, בנוהל ניהול הבטיחות או משהו כזה, שבא כספר ענק כזה ויושב על השולחן וצריך לעבור בירור.
יצחק וקנין: אולי נגביל את זה לעד שלוש הארכות?
אבישי פדהצור: על זה אנשי המקצוע צריכים לענות.
אמיר דרנגר: ההסדר בעולם הוא שאתה יכול להתחיל לפעול אחרי, נגיד, 30 ימים או 60 ימים, לפי מה שייקבעו, ואז אם זה משהו דחוף – הם יפנו לזה.
אמיר דרנגר: אבל אם לא, אז אתה נותן להם שיקול דעת לבוא לזה מתי שהם רוצים.
אמיר דרנגר: כלומר, אנחנו לא מגבילים אותם ואין זמן שתוחם את הרשות.
אמיר דרנגר: זה ההסדר ב-FAA, אבל הם לא נותנים לך להתחיל מידית.
יצחק וקנין: אז אפשרי שלוש הארכות?
אבישי פדהצור: מר דרנגר, אנשיך הם על הכוונת.
אבישי פדהצור: שלוש הארכות נשמע סביר?
יצחק וקנין: זה בסדר?
אמיר דרנגר: בסדר גמור.
איתי עצמון: כלומר לשלוש תקופות נוספות שלא יעלו על 45 ימים כל אחת?
יצחק וקנין: אני מצביע על סעיף 44 ובזה אני מסיים את הישיבה היום, כולל כל התיקונים שהוצעו, מי בעד, מי נגד?
יצחק וקנין: בעד אישור תקנה 44 – פה אחד
יצחק וקנין: סעיף 44 אושר כולל התיקונים.
יצחק וקנין: את סעיף 45 נמשיך בישיבה הבאה.
איתי עצמון: יש כמה תקנות שלא - - -
יצחק וקנין: אני מציע שבישיבה הבאה אנחנו נסיים הכול.
יצחק וקנין: מה שאני מציע, בישיבה הבאה - - -
יערה למברגר: אז למה שלא נעשה גם את סעיף 45?
יצחק וקנין: יערה, אין לי אפילו חמש דקות.
יצחק וקנין: אני צריך לנהל את הישיבה.
איתי עצמון: לנהל את המליאה.
יצחק וקנין: אני צריך לפתוח את המליאה, אז תרחמו עלי קצת.
שמואל קוזי: שיהיה לך בהצלחה, כבודו.
איתי עצמון: יש גם תיקונים נלווים.
יצחק וקנין: בישיבה הבאה, אני מציע, שאנחנו נסיים את התקנות.
יצחק וקנין: לא אכפת לי שתהיה ישיבה יותר ארוכה, ונשב ונסיים את כל הדברים.
יצחק וקנין: הישיבה נעולה רבותי.
כרמל שאמה-הכהן: על סדר-היום צו הפיקוח על מצרכים ושירותים (יבוא רכב ומתן שירותים לרכב)(תיקון), התשע"ב-2012, בקשת שר התחבורה, התשתיות הלאומיות והבטיחות בדרכים לדיון מחדש ודיון מחדש בסעיף 3ב המוצע לעניין הסמכת אגף הרכב במשרד לקבוע נוהל שבו יוגדרו צורכי עסקו הייחודים של עוסק המחייבים לייבא רכב בייבוא מיוחד.
כרמל שאמה-הכהן: מאשר את הבקשה.
שרית זוכוביצקי: בדיון הקודם אושר הנוסח ולבקשת הוועדה הסמכנו את מנהל אגף הרכב לקבוע נהלים לעניין רכב בייבוא מיוחד כדי ליצור ודאות ליבואנים ולעוסקים בעניין בקשה לייבא רכב מיוחד עבור עיסוקם.
איתי עצמון: מכיוון שעלתה בדיון השאלה מה זה לצרכי עסקו הייחודים.
שרית זוכוביצקי: נכון, וכך עשינו.
שרית זוכוביצקי: כשהעברנו את הנוסח לבחינת המחלקה לחקיקת משנה במשרד המשפטים הבנו שמנהל אגף הרכב לא מוסמך לקבוע נהלים, ואז ביקשנו ליצור מנגנון אחר שייצור ודאות לגבי סירובם של עוסקים.
שרית זוכוביצקי: המנגנון שאנחנו הצענו, ואת הנוסח המוצע תיאמנו עם כלל המשרדים, לרבות היועץ המשפטי לוועדה, הוא שאנחנו נאפשר לעוסק שיבואן סירב לבקשתו לייבא רכב לפנות רשות.
שרית זוכוביצקי: הרשות תזמן את היבואן המסרב לשימוע.
שרית זוכוביצקי: תקבל החלטה בעניין שלו תוך 45 ימים ותפרסם את ההחלטות.
שרית זוכוביצקי: למה זאת הדרך שבחרנו?
שרית זוכוביצקי: גם מלכתחילה כשנתבקשנו לקבוע הוראת נוהל ידענו שזה עשוי להיות די מסובך משום שרכב בייבוא מיוחד זה יכול להיות כל רכב מסוג שהוא והצורך שבו, אם זה רכב להובלת צינורות גדולים.
שרית זוכוביצקי: כל מקרה הוא מקרה ייחודי.
שרית זוכוביצקי: דווקא המנגנון הזה מאפשר לנו לקבוע החלטה ספציפית למקרה ייחודי.
שרית זוכוביצקי: היא תפורסם באינטרנט והאחרים יוכלו ללמוד ממקרה למקרה, וזה מה שהצענו.
עזרא שוהם: סליחה אדוני, קפצתם לסעיף 3ב.
עזרא שוהם: אם אפשר להעיר לגבי סעיף 1 כי אנחנו דילגנו עליו בישיבה הקודמת לגבי ייבוא משאיות ואוטובוסים כי בוועדת זליכה רצינו לפתוח את התחרות בשוק.
עזרא שוהם: רציתי לבקש ממשרד התחבורה להוסיף שהייבוא יכלול גם משאיות - - -
לאה ורון: אדוני, סעיף 1 אושר והוא איננו על סדר-יומה של הוועדה היום.
לאה ורון: משאושר סעיף, על מנת לדון בו נדרשת בקשה של מי מחברי הכנסת לקיים דיון מחדש.
עזרא שוהם: אי אפשר להוסיף הרחבה?
לאה ורון: מאחר ואין בקשה כזאת על שולחן הוועדה, והיא גם לא פורסמה, לא ניתן לעשות את זה.
כרמל שאמה-הכהן: צריך לפרסם מראש.
לאה ורון: צריך להודיע לכולם מראש, צריך להיערך מראש, אחרת יגידו שאנחנו עושים מחטפים בהצבעות.
עזרא שוהם: לא, לא מחטפים.
עזרא שוהם: זה כי פשוט שכחו להוסיף את זה.
לאה ורון: אי-אפשר, אי-אפשר.
לאה ורון: זה התקנון של הכנסת.
כרמל שאמה-הכהן: אתם מסכימים לכך ששכחתם להוסיף משהו?
שרית זוכוביצקי: לא, לא.
שרית זוכוביצקי: אם תהיינה תוספות אחר כך בעקבות ועדת זליכה זה אולי בצו, אולי בחוק הרישוי.
שרית זוכוביצקי: בשלב זה זה הנוסח.
אבנר פלור: מה שהוא מעלה נמצא בוועדת זליכה.
שרית זוכוביצקי: אבל זה עוד לא בשל.
שרית זוכוביצקי: אני אקריא רק את שלושת הסעיפים החדשים.
שרית זוכוביצקי: במסגרת הוספת סעיף 3ב - - -
איתי עצמון: יכול להיות שנמקם את זה אולי במקום אחר, צריך לבדוק.
איתי עצמון: נבחן את זה.
שרית זוכוביצקי: המיקום - בסדר, אין לנו התנגדות.
שרית זוכוביצקי: אני מקריאה החל מסעיף קטן (ה).
שרית זוכוביצקי: "(ה) עוסק שיבואן סרב לבקשתו לייבא עבורו רכב חדש שהוא רכב ביבוא מיוחד רשאי לפנות לרשות כדי שתחליט האם סירבו של היבואן היה בלתי סביר לפי סעיף 16א(י).
שרית זוכוביצקי: (ו) בטרם תקבל החלטה כאמור בסעיף קטן (ה) תיתן הרשות ליבואן הזדמנות לטעון את טענותיו; הרשות תקבל החלטתה בתוך 45 ימים מיום קבלת פנייתו של העוסק.
שרית זוכוביצקי: (ז) החלטותיה של הרשות כאמור בסעיף קטן (ה) יופקדו לעיון הציבור באגף הרכב במשרד התחבורה בשעות העבודה הרגילות של המשרד ובאתר האינטרנט של המשרד.
שרית זוכוביצקי: "
כרמל שאמה-הכהן: על סדר-היום הצעת חוק טיפול סביבתי בציוד חשמלי ואלקטרוני ובסוללות, התשע"ב-2012 – בקשות לדיון מחדש.
כרמל שאמה-הכהן: אני מבין שרק מטעם המשרד, נכון?
אתי בנדלר: לא, גם מטעם אדוני.
אתי בנדלר: אני אזכיר לך כשנגיע לסעיף הרלוונטי.
אתי בנדלר: גם מטעמי, אוקיי.
אתי בנדלר: אדוני, אני מציעה שנלך לפי הסדר שנקבע בסדר-היום.
אתי בנדלר: הסעיף הראשון הוא דיון בסעיף 2 – אישור ההגדרה "ציוד חשמלי ואלקטרוני".
אתי בנדלר: כזכור, בישיבה האחרונה שדנה בהצעת החוק אדוני שאל איזה נושאים עדיין לא אושרו.
אתי בנדלר: השתדלנו לעבור בצורה מסודרת על כל הדברים.
כרמל שאמה-הכהן: פספסנו את זה?
אתי בנדלר: אושרה פעם נוספת הגדרה שאושרה בעבר במקום ההגדרה שיש לאשר אותה.
אתי בנדלר: אני הכנתי מסמך של הסעיפים שהם רלוונטיים לצורך הדיון דנן.
אתי בנדלר: כאן מדובר בהגדרה הראשונה המופיעה בסעיף 2 – "פסולת ציוד וסוללות מזיקה".
אתי בנדלר: האם זה זה?
ג'וש פדרסן: זה גם הגדרה שרצינו אולי תיקון לגביה.
ג'וש פדרסן: אבל לא הסעיף המהותי, הגדרה מהותית.
אתי בנדלר: "ציוד חשמלי ואלקטרוני:, סליחה.
אתי בנדלר: זו ההגדרה השנייה – "ציוד חשמלי ואלקטרוני".
אתי בנדלר: זה פשוט מסודר לפי סדר האל"ף-בי"ת.
אתי בנדלר: זו הגדרה שעדיין לא אושרה.
אתי בנדלר: אני מציעה שתציג אותה, ג'וש, ושהיא תאושר.
ג'וש פדרסן: תודה רבה ותודה ליושב-ראש ולוועדה על הזמן שהם משקיעים פה, וגם על הדיון הזה בזמן קצר כדי להביא חוק כמה שיותר ברור ומדויק.
ג'וש פדרסן: ההגדרה הזאת של "פסולת ציוד חשמלי ואלקטרוני" היא הגדרה מהותית שכל החוק סובב סביבה.
ג'וש פדרסן: היא הוקראה והיה עליה דיון בוועדה.
ג'וש פדרסן: היא הגדרה שהיא כמו בדירקטיבה האירופית ואנחנו מסתמכים גם על אמות המידה במדינות אירופה של האיחוד האירופי לגבי מה נכלל ולא נכלל בהגדרה.
ג'וש פדרסן: רציתי להעיר שלוש הערות בקצרה.
ג'וש פדרסן: הדגש על מיועד לפעול זה באמת שהשימוש העיקרי של הציוד הוא רק כשהוא מחובר לחשמל וכשהוא לא מחובר לחשמל הוא לא יכול לבצע את התפקיד העיקרי שלו.
ג'וש פדרסן: לגבי הביטוי בהמשך ההגדרה של "למעט ציוד המתוכנן והמיועד להתקנה כחלק מציוד אחר שחוק זה לא חל עליו ושיכול למלא את תפקידו המתוכנן רק כחלק מהציוד האחר כאמור" – זה החרגה שקיימת גם כלשונות בדירקטיבה האירופית.
ג'וש פדרסן: הכוונה היא שאם יש איזושהי מכשיר שהוא יכול להיות בפני עצמו ציוד חשמלי ואלקטרוני, אבל הוא מותקן כחלק מציוד אחר שהחוק לא יחול עליו – נניח איזושהי מערכת תעשייתית של מעל אלף וולט – אז הציוד הזה שהוא יכול בפני עצמו אולי להיות כלול מוחרג, ואנחנו מבקשים לאשר את ההגדרה.
כרמל שאמה-הכהן: ההגדרה מאושרת.
אתי בנדלר: אני מציעה אולי לא ללכת לפי הסדר הכרונולוגי של הסעיפים אלא על-פי סדר הבקשות בסדר-היום.
אתי בנדלר: הנושא השני הוא בקשתך, אדוני היושב-ראש, לדיון מחדש בסעיף 39 לעניין חובת דיווח חצי-שנתי על-ידי מפעיל.
ג'וש פדרסן: יש עוד הגדרה אחת שלא נגענו בה בסעיף ההגדרות.
אתי בנדלר: אלו בקשות שלכם לדיון מחדש, נכון?
אתי בנדלר: כזכור, אדוני היושב-ראש, יש חובת דיווח חצי-שנתי ושנתי לשלושה גורמים לפי הצעת החוק: לגבי יצרנים ויבואנים, לגבי גוף יישום מוכר ולגבי מפעילים.
אתי בנדלר: בעת הדיון בחובות הדיווח של יצרנים ויבואנים וגוף יישום מוכר, בהתאם להצעת אדוני הוספה הוראה שלפיה אם הוגשו למנהל ארבעה דיווחים חצי-שנתיים, הממונה יהיה רשאי להורות לעבור לדיווח חד-שנתי בלבד.
אתי בנדלר: הוראה כזאת לא הוספה לגבי מפעילים, ושאלנו את עצמנו האם זה היה בכוונת מכוון או שזה פשוט נשמט.
כרמל שאמה-הכהן: נשמט.
אתי בנדלר: נשמט.
אתי בנדלר: אשר על כן, הבקשה שלך לדיון מחדש בסעיף 39 לעניין חובת דיווח חצי-שנתי על-ידי מפעיל, אני מבינה שאתה מקבל אותה.
אתי בנדלר: והתוספת אם כך שגם לגבי מפעיל תיווסף הוראה בסעיף 39, הוראה מקבילה להוראות המצויות בסעיפים החלים על יצרנים ויבואנים ועל גוף יישום מוכר, ולפיה גם לגבי מפעילים יוכל המנהל להורות על מעבר לדיווח חד-שנתי לאחר שהוגשו לו ארבעה דיווחים חצי-שנתיים.
אתי בנדלר: עכשיו אנחנו עוברים לבקשות השר להגנת הסביבה לדיון מחדש.
כרמל שאמה-הכהן: כל הבקשות לדיונים מחדש של השר להגנת הסביבה אושרו.
ג'וש פדרסן: אם נלך לפי הסדר אז אנחנו חוזרים לסעיף ההגדרות של הגדרה "פסולת ציוד וסוללות מזיקה".
ג'וש פדרסן: אנחנו מבקשים למחוק את הסיפא של המילים : "לעובד המטפל בה".
ג'וש פדרסן: כמו שהסברנו, ההוראות במסגרת החוק לא נוגעות רק לעובדים מקצועיים של בטיחות בעבודה אלא יכולות לגעת בגורמים נוספות.
ג'וש פדרסן: מוצע למחוק את הסיפא כדי להרחיב את ההגדרה כך שתתאים להוראות החוק.
ג'וש פדרסן: לסעיף 17(א)(2ׁ)(ד)(1) - זה הסעיףׁׂ של חובות גוף יישום מוכר וספציפית לעניין חובות מימון, לגבי מקטע האיסוף אנחנו מבקשים בסעיף קטן (ד)(1) להוסיף את המילים: "איסוף ממוקדי איסוף" בתחילת הסעיף וזה כדי לעשות התאמה, כיוון שבסעיף 26 שנמצא בהמשך הוספנו את המושג הנוסף של מוקד איסוף.
ג'וש פדרסן: זו פשוט התאמה כדי להבהיר שהמימון הוא גם לגבי המקטע של איסוף ממוקדי איסוף שזו בעצם אחריות ביצוע של הרשות המקומית, אבל היא כן של חלק מהאחריות מימון של גוף היישום המוכר.
ג'וש פדרסן: כמו שאמרתי, המקטע הזה הוא חלק מאחריות הביצוע של הרשויות המקומיות האחראיות לפינוי פסולת כפי שעולה מההוראות של סעיף 26.
אתי בנדלר: גו'ש, רק ממוקדי איסוף או גם ממרכזי איסוף?
ג'וש פדרסן: לא, אני רוצה לדייק.
ג'וש פדרסן: לא, במקרה הזה לא נכתב במפורש פינוי ממרכזי איסוף כיוון שזה בכל מקרה במנדט של גוף היישום המוכר ולא אחריות ביצוע של האחראים לפינוי פסולת.
ג'וש פדרסן: לכן, אין צורך להבהיר את זה במפורש בסעיף כי גוף היישום המוכר חייב לעשות את זה, בוודאי שלשאת בעלויות של זה.
ג'וש פדרסן: זו אבחנה בין איסוף לבין פינוי.
ג'וש פדרסן: איסוף זה במנדט של אחריות הביצוע של הרשויות המקומיות, של האחראי לפינוי פסולת, לעומת פינוי שזה שלבים שהם באחריות הגוף יישום מוכר.
חיים ישר: אני רק חושב שזה אולי המקום לעשות איזושהי הבהרת מושגים לפרוטוקול בין איסוף לבין פינוי.
חיים ישר: ג'וש, אם זה בסדר מבחינתך לעשות איזושהי הבהרה פה בעניין כדי שלא יהיה בלבול.
ג'וש פדרסן: כמו שאמרתי, איסוף, וגם עשינו את ההתאמות בנוסח בסעיף 26, זה הפרדה ואיסוף במקום הפרדה ופינוי כדי להבהיר שבכמה מקומות, כפי שגם אתם ביקשתם במסמך שלכם, שלגבי מה שהוא במנדט אחריות הביצוע של הרשויות המקומיות, של האחראים לפינוי פסולת, המונח הוא איסוף.
ג'וש פדרסן: יש הפרדה ואיסוף.
ג'וש פדרסן: פינוי מתייחס לשלבים מאוחרים יותר בשרשרת שהם במנדט אחריות הביצוע של הגוף היישום המוכר.
חיים ישר: האם זה נכון להגיד שהפינוי של מוקדי האיסוף זה נכלל במונח איסוף שזה באחריות הרשות המקומית ובמימון הגוף המוכר?
חיים ישר: האם הגדרתי את זה נכון?
ג'וש פדרסן: פשוט במקום הפינוי ממוקדי האיסוף אנחנו אומרים איסוף.
ג'וש פדרסן: זה מה שמוצע.
מילכה כרמל: לא, אנחנו מבינים את זה אחרת.
מילכה כרמל: אני ממרכז השלטון המקומי ותודה על זכות הדיבור.
מילכה כרמל: אני באמת שמחה שאנחנו מבהירים את הדברים האלה כי מבחינת השלטון המקומי האחריות שלו נוגעת להפרדה ואיסוף הן מבתי התושבים והן אל מוקדי האיסוף ואל מרכזי האיסוף, והפינוי זה אחריות הביצוע של התאגיד.
מילכה כרמל: ולכן, אנחנו מבקשים שכן, בהמשך להערה של היועצת המשפטית, שיהיה איסוף גם ממרכזי האיסוף כי תסתכל בסעיף 26(ב)(1)(א) אחריות הביצוע של הרשות המקומית זה הקמה והפעלה של מוקדי איסוף או מרכזי איסוף.
ג'וש פדרסן: בסדר, הפעלה.
מילכה כרמל: נכון.
מילכה כרמל: ולכן, אתה מדבר פה על איסוף ממוקדי איסוף ואיסוף ממרכזי איסוף.
ג'וש פדרסן: לא, אנחנו ביקשנו תיקון נקודתי בסעיף הקטן הזה.
ג'וש פדרסן: יש את שאר סעיף 17 שמפרט בהמשך את כל שאר עלויות המימון ואפשר לעבור עליו.
ג'וש פדרסן: אני אבהיר.
ג'וש פדרסן: הפינוי ממרכז האיסוף הוא אחריות ביצוע של גוף יישום מוכר, ולכן הוא לא צריך להיות בסעיף 17 כהגדרת עלות מימון כי הוא מגדיר רק מה שהוא צריך לממן לגבי מה שהרשויות המקומיות עושות.
ג'וש פדרסן: אם הוא עושה בעצמו ודאי שהוא חב בעלויות של זה אז לא צריך לציין את זה בפירוט של מה הן עלויות הפרדה ואיסוף.
מילכה כרמל: אבל אם זה איזושהי תמונת ראי – 17 לעומת 26 – אז תשלים את זה עד הסוף.
מילכה כרמל: אם כתוב שמרכז איסוף יכול להיות באחריות הרשות המקומית אז צריך להבהיר את זה גם בסעיף 17 שהאיסוף ממרכז האיסוף יהיה מוטל על התאגיד ולא על הרשות המקומית.
ג'וש פדרסן: זה כתוב.
ג'וש פדרסן: צריך לקרוא את כל הסעיף, הסעיף הוא גדול ומלא.
ג'וש פדרסן: אנחנו מבקשים לתקן את הסעיף הקטן כך שיובהר שאחריות המימון של גוף יישום מוכר היא חלה גם על המקטע של איסוף ממוקדי איסוף – לעשות את ההתאמה להוספת מוקד איסוף בסעיף 26.
מילכה כרמל: אני לא מבינה את ההתעקשות.
מילכה כרמל: כי אם אנחנו מחייבים להקים מרכז איסוף באיזושהי צורה או נהיה חייבים למה זה לא צריך להיות ברור שהפינוי ממרכז האיסוף יוטל על התאגיד ולא על הרשות המקומית בשביל למנוע מחלוקות בעתיד?
ג'וש פדרסן: כי פינוי ממרכז איסוף לא מופיע בסעיף 17(ד) בהגדרות של עלויות הפרדה ואיסוף ובכוונה, כי לגוף יישום מוכר יש את החובה כמפורט בכל שאר הסעיף.
ג'וש פדרסן: ההערה שלך היא כנראה לא לסעיף הקטן שאנחנו מדברים עליו אלא אולי לסעיף אחר.
מילכה כרמל: זה הסעיף שכתבתם ברביזיה לחוק – סעיף 17(א)(2)(1) –תוספת לסעיף של המילים: "איסוף ממוקדי האיסוף".
מילכה כרמל: אין לי את החוק מול העיניים פה.
ג'וש פדרסן: אז בסדר.
ג'וש פדרסן: בסעיף קטן (2) לפני זה כתוב שגוף יישום מוכר יפנה פסולת ציוד וסוללות מהמגזר הביתי מכל אחראי לפינוי פסולת.
ג'וש פדרסן: זה יפנה, וזה בהתאם לסעיף 26.
ג'וש פדרסן: אם אני קורא בסעיף 27(ב): "אחראי לפינוי פסולת יעביר את פסולת הציוד וסוללות שהופרדה במרכז האיסוף ונאספה ממוקדי האיסוף מחוץ לבתי התושבים בתחומו בהתאם לחובותיו לגוף יישום מוכר" – שהופרדה במרכזי האיסוף ואז מעביר את זה לגוף יישום מוכר.
מילכה כרמל: אז מה הכוונה בהעברה?
מילכה כרמל: זה גם דבר שחייבים להבהיר?
מילכה כרמל: מה זה העברה?
מילכה כרמל: העברה לרשות?
מילכה כרמל: העברה זה פינוי?
ג'וש פדרסן: זה פינוי ואני התייחסתי לזה באריכות בפרוטוקול במסגרת הדיון על סעיף 26, הבהרתי את זה.
ג'וש פדרסן: אני אחזור, הפינוי ממרכז איסוף הוא אחריות ביצוע של גוף יישום מוכר, ובגלל שזה באחריות ביצוע שלו בוודאי שהוא נושא בעלויות לזה, ולכן לא צריך לפרט את זה באופן ספציפי בסעיף 17 בקטע שמפרט את עלויות ההפרדה ואיסוף.
מילכה כרמל: אוקיי.
מילכה כרמל: האם אתה יכול לחזור בבקשה ולקרוא את סעיף 27 גם עם ההעברה?
מילכה כרמל: לדעתי, יש שם איזושהי נקודה שהיא לא ברורה עד הסוף.
ג'וש פדרסן: אדוני היושב-ראש, זה סעיף שלא - - -
מילכה כרמל: יש כאן מונח חדש שאנחנו לא מכירים אותו – העברה.
מילכה כרמל: היינו מבקשים להבהיר אותו.
ג'וש פדרסן: הנה הבהרתי, העברה זה פינוי.
מילכה כרמל: אוקיי אז אולי עדיף לכתוב פינוי.
ג'וש פדרסן: לא, כי הגוף יישום מוכר האחראי לפינוי פסולת הוא לא מפנה.
ג'וש פדרסן: הוא מעביר.
ג'וש פדרסן: מי שעושה את הפינוי זה הגוף יישום מוכר.
ג'וש פדרסן: העברה וגוף יישום מוכר מפנה.
חיים ישר: לא.
חיים ישר: העברה זה העברת הבעלות לגוף המוכר, והגוף המוכר מפנה את זה בפועל.
ג'וש פדרסן: אחראי לפינוי פסולת לא יפנה את זה, ומי שיכול לעשות את פעולת הפינוי זה הגורם השני.
ג'וש פדרסן: זה סביל ופעיל.
מילכה כרמל: לפרוטוקול - העברה זה העברת בעלות?
ג'וש פדרסן: לא, לא, לא.
ג'וש פדרסן: אני לא אמרתי העברת בעלות.
ג'וש פדרסן: על אותה פעולה יש מישהו שמעביר ומישהו שלוקח, הוא מפנה.
ג'וש פדרסן: האחראי לפינוי פסולת לא יכול לפנות את הפסולת כי הוא לא מפנה.
מילכה כרמל: לא, אבל אנחנו מדברים פה על העברה ל - - -
קריאה: לבעלות של הגוף המוכר.
ג'וש פדרסן: אני לא אמרתי את המילה בעלות – כמו בחוק האריזות.
מילכה כרמל: מי מממן את פעילות העברה הזאת?
ג'וש פדרסן: הגוף יישום מוכר.
מילכה כרמל: הבקשה שלנו להוסיף אחריות לאיסוף ממרכזי איסוף ולהבהיר את המונח העברה.
ג'וש פדרסן: אנחנו מבקשים להוסיף את הביטוי: "איסוף ממוקדי איסוף" כמבוקש.
כרמל שאמה-הכהן: בקשת המשרד אושרה.
ג'וש פדרסן: אני עובר לסעיף הבא, סעיף 25: "גוף יישום מוכר יפעל לקידום הייצוג ההולם של אנשים עם מוגבלות בקרב עובדיו ובקרב עובדי הגופים המקשרים עימו בהתאם להוראות סעיף 9 לחוק שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות, התשנ"ח-1998".
ג'וש פדרסן: אנו מבקשים במקום את הביטוי "עובדי הגופים המתקשרים" יבוא: "המפעילים הפועלים מטעמם", וזה לצורך הבהרה.
ג'וש פדרסן: כי הביטוי הזה עם "עובדי הגופים המתקשרים" יצר איזושהי סתירה פנימית.
ג'וש פדרסן: החוק מתייחס לגופים שיש להם חובת התקשרות עם גוף יישום מוכר וזה יוצר איזושהי סתירה בעניין הזה.
ג'וש פדרסן: לכן, אנחנו מבקשים את הביטוי החלופי שיבהיר את זה לגבי רק מי שפועל מטעם הגוף יישום מוכר.
כרמל שאמה-הכהן: האם יש הערות למישהו לגבי הבקשה הזו?
כרמל שאמה-הכהן: ידידי מהצד השני של השולחן, האם יש לכם התנגדות?
נאור שקדי: אני העליתי בפני היועצת את ההגדרות שרצינו, אבל הבנתי שזה לא - - -
אתי בנדלר: לא, זה משהו אחר.
אתי בנדלר: אולי אני אגדיר שוב במה מדובר.
אתי בנדלר: בנוסח שהונח עכשיו בפניכם מופיע נוסח כפי שאני הבנתי אותו מהחלטות הוועדה והוא אומר כדלקמן: "ייצוג הולם לאנשים עם מוגבלות 25.
אתי בנדלר: גוף יישום מוכר יפעל לקידום הייצוג ההולם של אנשים עם מוגבלות בקרב עובדיו ובקרב המפעילים והאחראים לפינוי פסולת שעימם הוא מתקשר לשם קיום חובותיו לפי חוק זה בהתאם להוראות סעיף 9 לחוק שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות".
אתי בנדלר: מה שמבקש עו"ד פדרסן זה למחוק את המילים "והאחראים לפינוי פסולת".
אתי בנדלר: האחראים לפינוי פסולות במילים אחרות אלו הרשויות המקומיות.
אתי בנדלר: אומר עו"ד פדרסן שגוף יישום מוכר לא יכול לפעול לקידום הייצוג ההולם בקרב עובדיהם של הרשויות המקומיות.
אתי בנדלר: אין לו דרך לעשות את זה כי איתם הוא חייב להתקשר כך וכך לפי החוק.
אתי בנדלר: הוא לא יכול לבחור אם להתקשר או לא.
אתי בנדלר: ולכן, הוא לא יכול לפעול, לעשות פעולות, לקידום ייצוג אנשים עם מוגבלות.
אתי בנדלר: יש כאן איזושהי בעיה כי התמיכה העיקרית בסעיף הזה באה מטעם הרשויות המקומיות ויוצא שההוראות הזאת תחול לגבי כולם חוץ מאשר לגבי הרשויות המקומיות, אם המילים האלה יושמטו.
אתי בנדלר: ההחלטה של הוועדה כפי שאני הבנתי אותה באופן מפורש – אין לי כרגע את הפרוטוקול עם הסימונים כי לצערי עוזרתי הגברת כספי קיבלה חום, היא מרגישה מאוד רע והיא נאלצה לעזוב - אבל יש החלטה ברורה כפי שאני הבנתי אותה של הוועדה.
אתי בנדלר: עו"ד פדרסן אומר שההחלטה הזאת יש לשנות אותה משום שהיא בלתי ישימה.
אתי בנדלר: זה מוקד הוויכוח כרגע.
דני דנון: דני קוגן מאקולוגיה לקהילה מוגנת.
דני דנון: אני מתקשה להבין מה זה ייצוג הולם.
דני דנון: מה זה אומר בתכל'ס?
נאור שקדי: מה זה אומר בתכל'ס?
נאור שקדי: בעוד שנתיים ולראות שיש מאה אנשים מועסקים תחת החוק או הבנתי ש- - -
אתי בנדלר: זה אחר.
כרמל שאמה-הכהן: זה משהו שכבר קבענו?
אתי בנדלר: השאלה היא האם זה יחול לגבי הרשויות המקומיות או לא.
כרמל שאמה-הכהן: לגבי הרשויות אין הערות.
אתי בנדלר: דהיינו, להשמיט אותן, זה לא יחול עליהן?
כרמל שאמה-הכהן: כן, אני רואה שאין התנגדות לזה.
אתי בנדלר: אני מבינה את התוצאה שהיא אולי מתבקשת.
אתי בנדלר: אני יכולה לומר שאני חשה חוסר נוחות באמת בצורה מובהקת כי הרשויות המקומיות היו אלה שישבו כאן ודחפו לקבלת הסעיף הזה ובסוף זה יחול על כולם חוץ מאשר עליהן.
כרמל שאמה-הכהן: יש אפשרות שיחול עליהם גם?
ג'וש פדרסן: אמרנו שאם זה על הרשויות המקומיות אולי צריך לעשות תיקון עקיף בפקודת העיריות.
ג'וש פדרסן: צריך אז סעיף על הרשויות המקומיות, לא דרך גוף יישום מוכר וזה לא מה ש- - -.
ג'וש פדרסן: הרשויות המקומיות העלו את זה אבל ברמה שלא הם צריכים לעשות את זה.
כרמל שאמה-הכהן: לא, אם אין להם באמת יכולת השפעה על הרשויות המקומיות מה הטעם בסעיף?
חיים ישר: מה לגבי הנושא של המפעילים?
חיים ישר: איך לגוף מוכר יש השפעה על המפעילים?
ג'וש פדרסן: שמטעמם, שהוא מתקשר איתם בחוזים שמי מטעמם, כמו קבלני ביצוע.
חיים ישר: אז בעצם הציפייה להכניס בהסכם עם המפעילים הוראות - - -
ג'וש פדרסן: יפעל בקידום בדומה למה שהוא עושה אצלו.
ג'וש פדרסן: כמו שהוא פועל במסגרת גוף יישום מוכר לתת העדפה אז אותו סוג של העדפה בשיקולים בהעסקה ובזה ישליך את אותם סוג שיקולים ומקום.
ג'וש פדרסן: כשאומרים שכל שאר הנסיבות דומות ומבין שתי אפשרויות שהן דומות הוא ייתן עדיפות בהיבט הזה, אז כמו שהוא עושה את זה במסגרת גוף יישום מוכר הוא ישליך את זה גם על כל ההתקשרויות שהוא עושה.
נאור שקדי: זה לא מוגדר בצורה כזו שהוא ייתן עדיפות, הוא יפעל לקידום וכן הלאה.
נאור שקדי: לא מוגדר שהוא ייתן יתרון יחסי כלשהו.
ג'וש פדרסן: זה נוסח מתאים לסעיף בחקיקה ראשית שקובע את העיקרון, ולא יורד - לא מכסות ולא - - -
כרמל שאמה-הכהן: אני אגיד לך מה זה אומר.
כרמל שאמה-הכהן: אם יהיו שני מפעילים שיתחרו על התקשרות, יצטרכו לתת העדפה למי ש- - -, אחרת יהיה מקום לתקוף את זה.
קריאה: איך אוכפים את זה?
אורן תמיר: בדיוק כמו שאוכפים את סעיף 9 לחוק שוויון אנשים עם מוגבלויות.
אורן תמיר: בדיוק באותו אופן, ולכן זה מפנה לאותו סעיף.