GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יצחק וקנין: אני מציע - - - את סעיף 20(א), אם יהיו הערות.
יצחק וקנין: או אם יש לזה שייכות לסעיף 20(ב), ממש, אז אולי נקרא גם - - -
יערה למברגר: מתקיימות - - - תקנה (ב).
אבישי פדצור: הם קשורים בטבורם.
אבישי פדצור: (ב) "לא יעסיק בעל רישיון אדם בתפקיד כאמור בתקנת משנה (א), אלא אם כן אותו אדם - (1) מחזיק ברישיון תקף של טכנאי לבדק כלי טיס ובו הגדר מתאים לביצוע התפקיד לו הוא מיועד, בהינתן הגדרי מכון הבדק ורשימת היכולת שלו, ולעניין ממונה ניהול האיכות – או שהוא בעל תואר ראשון לפחות בתחום ההנדסה, המתאים לביצוע תפקידו במכון הבדק.
אבישי פדצור: (2) הוא בעל ניסיון של לפחות שלוש שנים, מתוכן לפחות שנה אחת בתפקיד ניהולי, בתחום תחזוקת פריטים.
אבישי פדצור: (3) מכיר ויודע את הוראות קובץ נהלי מכון הבדק, וקובץ המידע של מכון הבדק של בעל הרישיון העומד להעסיקו או המעסיקו, את עקרונות מערכי האחזקה של הפריטים שבעל הרישיון הוא הגוף המוסמך לבצע פעולות בדק לגביהם לפי תקנות ההפעלה, וכן את תקנות הטיס והוראות המינהל הנוגעות לעניין הפעלת מכון הבדק".
אבישי פדצור: דיברנו מקודם על שלושה בעלי תפקיד.
אבישי פדצור: שניים מהם, אמרנו, הם יותר מקצועיים וקריטיים.
אבישי פדצור: ואלה דרישות הכשירות שלהם, - - - הממונה על התחזוקה - - - ניהול האיכות.
אבישי פדצור: המנגנון שאנחנו מבקשים לקבוע פה, קודם-כל, זה במקום – כמו שאמרנו קודם – שכל פונקציונר כזה יהיה טעון את אישור המנהל, שמראש הוא יהיה מקובל עליו.
אבישי פדצור: האחריות היא של בעל הרישיון לקבוע שאותו אדם מתאים לתפקידו.
אבישי פדצור: - - - על-מנת שלא ייקבע הדבר על בסיס צבע שיערו, או מידותיו הטובות של האיש, שזה ודאי חשוב אבל לא לפעילות של מכון הבדק, שלעצמה אנחנו מבקשים לקבוע פה את אמות המידה המקצועיות, ואת התהליך המקצועי שלפיו תושבע דעת בעל הרישיון שאותו אדם מתאים לתפקיד.
אבישי פדצור: יש פה שני רכיבים: רכיב אחד קשיח של כשירויות.
אבישי פדצור: ורכיב שני שהוא יותר גמיש, של התאמה לביצוע התפקיד, כפי שהוא מפורט.
אשל חפץ: לנו יש הערה לגבי עניין הדרישה של מחזיק ברישיון – טכנאי לכלי טיס, לבדק: בתוקף העניינים, - - - פעולות האחזקה הוא רב-לאומי, ויש הרבה פעולות שאין יכולות בכלל לבצע אותן בישראל.
אשל חפץ: ולכן, נדרשת רשות התעופה האזרחית לראשי המכונים בעולם: או אם לביצוע עבודות על כלי טיס שלמים, או אם לביצוע על מכלולים, כגון: מנוע, או אביזרים.
אשל חפץ: ודרך המלך היא שרשות התעופה האזרחית תיתן לאותם מכונים רישיון ישראלי מתאים, על-מנת שיוכלו לבצע את פעולות האחזקה הנדרשות בכלי טיס הנושאים רישוי ישראלי.
אשל חפץ: בסעיף הזה, ברגע שאין החרגה לגבי מה קורה לאותם מכונים שנמצאים בחוץ לארץ, מחייבים את אותם בעלי תפקיד לשאת את רישיון טכנאי בדק, שבעצם רשות התעופה האזרחית עצמה נתנה את רישיון טכנאי הבדק.
אשל חפץ: אין כאן הסתייגות שהם מוכנים לקבל רישיון טכנאי בדק אחר.
אשל חפץ: אז זה מרוקן מתוכן את כל האפשרות לרשיין את אותם מכונים שנמצאים מחוץ לישראל, - - -
יצחק וקנין: אני חושב שהנושא הזה כבר עלה בישיבות הקודמות, בנושא של התיקונים - - -
אסנת איסן: לא, לא.
יצחק וקנין: לא בצורה הזאת.
יצחק וקנין: בדבריי יצא אחרת, אם אני זוכר, בעניין שלכם בתחזוקה.
יצחק וקנין: בנושא אחר, אני זוכר.
יצחק וקנין: תיכף אני אזכיר לכם.
רננה שחר: עורכת-הדין איסן, תני למר פדצור להשיב.
אסנת איסן: אפשר להשלים - - -?
רננה שחר: לא צריך, כי אנחנו מסכימים - - -
קריאה: תני לה.
רננה שחר: אם אנחנו מסכימים להערה, זה בסדר או שלא?
אסנת איסן: אם אתם מסכימים זה מצוין.
אסנת איסן: חשבתי שזה יקבל ביטוי פה.
רננה שחר: הנה, מיד תקבלי.
אבישי פדצור: מר חפץ צודק בכך שהתקנות שלנו מתייחסות לדרך המלך, שהיא רישוי מכון בדק בישראל, שמניח שכשאתה מרשיין מכון בדק בישראל ישנם טכנאים זמינים לבדק כלי טיס בעלי רישיון ישראלי.
אבישי פדצור: דא-עקא, שלפי הדין מוסמך המנהל לרשיין גם מכון בחוץ לארץ, ועולה השאלה: מה קורה עם הגוי?
אבישי פדצור: לגוי, בדרך-כלל, אין רישיון ישראלי.
אבישי פדצור: איך אני מכיר במישהו שיש לו רישיון של גוי, כשווה ערך לשלי?
אבישי פדצור: הנושא הזה מונח על שולחנם של אנשי המקצוע ברשות התעופה האזרחית.
אבישי פדצור: אנחנו מקווים לגבש הסדר בימים הקרובים שיאפשר את המקבילות בין בעל הרישיון הגוי לבעל הרישיון הישראלי.
אבישי פדצור: אנחנו כמובן נעגן את זה בתקנות, ונציג את זה בפני הוועדה, אחרי שנביא את זה בפני הציבור.
אבישי פדצור: אני לא יכול עכשיו לרדת לדקדוקי הדקויות של העקרונות.
אבישי פדצור: אבל ההערה נכונה, מונחת על שולחננו, ותזכה לטיפול מיטבי.
רננה שחר: יהיה הסדר.
אסנת איסן: אנחנו מבקשים כרגע – או שמצביעים, וברור שהנושא הזה נותר פתוח, ואני מניחה שזה יקבל פה ביטוי בתקנה 20.
רננה שחר: לא בטוח שבתקנה הזאת.
אסנת איסן: אז איפה?
אבישי פדצור: יכול להיות שתהיה תקנה אחרת שתתייחס לעניין הכרה בבעלי רישיונות מקבילים, או משהו כזה.
אבישי פדצור: סליחה על השימוש במילה "הכרה".
אסנת איסן: אנחנו מאד אוהבים אותה פה בשולחן.
איתי עצמון: אני רוצה לשאול.
איתי עצמון: דיברנו קודם, וזה לא קיבל ביטוי בפרוטוקול: יש כיום סעיף בחוק שמאפשר למנהל רשות התעופה האזרחית לאשר לאדם שאין לו רישיון – עובד טיס ישראלי – לעסוק בתפקידים, שלגביהם הוא מוסמך לעבוד גם בישראל, סעיף 4 לחוק: "אישור רישיון או הגדר שניתנו במדינה חברה".
יהודה גילאי: זה הפוך.
איתי עצמון: ואני מבין שאתם לא מתכוונים לעשות שימוש בסעיף הזה, אלא לקבוע הוראה כללית לעניין הזה?
אסנת איסן: זה בדיוק הפוך.
אבישי פדצור: לא, זה הפוך.
אבישי פדצור: כי פה אנחנו רוצים – שוב, המציאות היא לא שהגוי בא לישראל לעבוד ואין לו רישיון ישראלי, - - -
יצחק וקנין: לא, שאנחנו שולחים את - - -
אבישי פדצור: אלא שאנחנו שולחים – כאילו לנו יש מכון ישראלי בחוץ לארץ והגוי בא לשם, ואין לו את הרישיון הישראלי.
אבישי פדצור: זה לא הפוך, זה שונה.
יערה למברגר: זה שונה.
יערה למברגר: זה לא - - - בישראל.
רננה שחר: אני אגיד שני דברים: אחד, באופן כללי, סעיף 4 לחוק מדבר על עובדי טיס שעושים שימוש בזכויות שלהם.
רננה שחר: שימוש בזכויות – טכנאי לבדק כלי טיס, באופן כללי, הזכות העיקרית שלו היא לשחרר מטוס לטיסה.
רננה שחר: אנחנו מדברים פה על כשירותם של המנהלים, בשלב זה.
רננה שחר: לכן, זה פחות משתייך לסעיף הזה.
רננה שחר: מעבר לכך, אנחנו שוקלים שלא יהיה תהליך של הכרה, validation של הרישיון של הבן-אדם הספציפי.
רננה שחר: אלא שתהיה תקנה שמסדירה שרישיונות מסוג x, מקובלים לצורך הדבר הזה.
יצחק וקנין: אתם תביאו את זה בתקנה נפרדת.
רננה שחר: אנחנו נביא את זה - - -
אבישי פדצור: בהחלט, אדוני.
אבישי פדצור: ודאי.
אבישי פדצור: במסגרת של תקנות - - -
יצחק וקנין: לרשום בפרוטוקול.
אסנת איסן: אוקיי, אז רק כדי להשלים: זה לא רק לגבי בעלי תפקידי הנהלה.
אסנת איסן: זה גם, אחר-כך, בא לידי ביטוי במבקרים, אם אני זוכרת נכון.
אבישי פדצור: במבקרים המבצעים פעולות.
אבישי פדצור: אכן.
אבישי פדצור: אכן, אדוני.
אסנת איסן: ובמי שמבצע למעשה את פעולת - - -.
אסנת איסן: אז, עוד פעם:
אסנת איסן: בהינתן זה שתהיה תקנה נפרדת שתסדיר את זה, אז אין לנו הסתייגות - - -
אבישי פדצור: אנחנו עובדים על זה.
אבישי פדצור: תודה.
אמיר דרנגר: אנחנו מבקשים שהדרישה פה שהוא יהיה רק טכנאי לבדק כלי טיס, לא תהיה דרישה בלעדית.
אמיר דרנגר: שיאפשרו כמו לממונה על ניהול האיכות, שיכול להיות גם בן-אדם בעל תואר ראשון עם הנדסה, שיאפשרו את זה גם לממונה על התחזוקה.
אמיר דרנגר: כמובן, לפי דרישות של ניסיון – הכול קיים.
אמיר דרנגר: אבל רק שייתנו את האפשרות הניהולית שלא לקחת אך ורק אנשים שהם טכנאים לבדק כלי טיס.
יצחק וקנין: רשות התעופה האזרחית, אתם מסכימים לדבר הזה?
אבישי פדצור: הערה קצת מפתיעה.
רננה שחר: אנחנו חייבים לציין שזאת הערה מפתיעה.
רננה שחר: - - - שמענו הערה הפוכה בכל הדיונים.
פבל גרנדל: אני יכול להגיד על זה - - -
יצחק וקנין: כן, מקצועית אני רוצה.
פבל גרנדל: מקצועית, אני רוצה להגיד: הדרישה של בעל הרישיון באה מדרישת ה-ICAO כדרישה בסיסית.
פבל גרנדל: בעל תפקיד צריך למצות או להתייחס לשני תחומים: לתחום הידע, ולתחום הניסיון במקצוע הספציפי.
פבל גרנדל: כשמדברים על מהנדס, ושלא הוכח הניסיון שלו בתחזוקה כי יכול להיות שהוא לא עבד אף-פעם בתחום התחזוקתי – אז זה לא יכול לבוא לידי ביטוי כמקביל למה שאיפשרנו לתפקיד של מנהל ניהול איכות.
פבל גרנדל: לכן, הדרישה שלנו - -
יצחק וקנין: פה דרושה - - -
פבל גרנדל: - - שהוא טכנאי לבדק כלי טיס, שהוא בעל רישיון, - -
יצחק וקנין: מסכים איתך לחלוטין.
פבל גרנדל: - - היא באה להוכיח - - -
יצחק וקנין: דרך אגב, אני מסכים איתו לחלוטין.
קרן כהן: אבל סעיף 2 אומר: "הוא בעל ניסיון של לפחות שלוש שנים - - -".
קרן כהן: אז ניסיון יש.
רננה שחר: בתפקיד ניהולי בתחום תחזוקה - - -
פבל גרנדל: - - -
קרן כהן: - - -
יצחק וקנין: רבותיי, תחזוקה זה לא מנהל.
פבל גרנדל: זה בתחום ניהולי - - -
יצחק וקנין: אני אומר לך את זה כבעל מקצוע, בסדר?
קרן כהן: לא כתוב.
קרן כהן: כתוב: שלוש שנים ניסיון, שמתוכן לפחות שנה אחת בתפקיד ניהולי.
קרן כהן: אז זה אומר שיש לו שנתיים ניסיון בתפקיד.
קרן כהן: השאלה היא אם לא יכול להיות מנהל שהוא בעל תואר בהנדסה עם שלוש שנות ניסיון, מתוכן שנה - - - מבחינה מקצועית?
קריאה: אז הוא יהיה שנתיים מהנדס.
אמיר דרנגר: האירופים מאפשרים את זה, ה-EASA.
קרן כהן: אז בעל תואר בהנדסה למנהל עם ניסיון, אני לא בטוחה שבתפקיד ניהולי הוא חייב שיהיה לו טכנאי לבדק כלי טיס.
שמואל קוזי: המשמעות של העניין היא שאנחנו לא נוכל להצמיח אנשים שלא גדלו באותו תחום.
שמואל קוזי: אני אתן לך דוגמה: הגיע איש תחזוקה, למשל, מחיל האוויר.
שמואל קוזי: אחרי 20 שנה בחיל האוויר.
שמואל קוזי: לטובת העניין, הוא לא יכול להתמודד על התפקיד הזה.
שמואל קוזי: 20 שנה בתחזוקה, בניסיון – היה מפקד טייסת, בתחזוקה - - -.
שמואל קוזי: לטובת ההגדרות האלה, הוא לא עונה עליהן.
שמואל קוזי: המשמעות היא שלא נוכל – את הגופים האלה, שאנחנו עובדים איתם – לקלוט אנשים מבחוץ, על-מנת שנוכל באיזושהי דרך גם לפתח את הגוף הזה לדברים נוספים.
יהודה גילאי: באופן כללי, אדוני, האינסטנציה המקצועית, הבכירה ביותר, במכון הבדק, היא הממונה על התחזוקה.
יהודה גילאי: כי מעליו יש את מנהל מכון הבדק שהוא אינסטנציה ניהולית.
יהודה גילאי: גם מר קוזי וגם אני מגיעים מחיל האוויר, היינו באותה יחידה.
יהודה גילאי: יש הבדל מאד-מאד גדול בין דרישות התחזוקה בחיל האוויר, לדרישות התחזוקה בתחום האזרחי: עם הכרת המערכים הבינלאומיים, והדרישות הבינלאומיות, ספרים אחרים לחלוטין.
יהודה גילאי: ומי שבאמת רוצה להגיע מחיל האוויר – אני אומר את זה אפילו על עצמי, שיש לי רקע ניהולי ואני מחיל האוויר – אני לא חושב שאני יכול לשמש היום כמנהל תחזוקה במכון בדק בלי שאני אעבור את ההסמכה המתאימה, את הרישוי המתאים שנדרש, או את הואלידציות, או מה שצריך, בשביל לשמש באמת כאינסטנציה מקצועית שממונה על טכנאים במפעיל אווירי.
יהודה גילאי: זה כמו שאדוני אמר קודם, אני באמת חושב שמי שממונה – אתה צריך לבוא מהשטח.
יהודה גילאי: מעליך יש מנהל.
יהודה גילאי: אתה זה שבשתיים בלילה מתקשרים אליך: המטוס באוויר, יש לו תקלה, מה אני עושה כרגע?
יהודה גילאי: זה שהיית מפקד טייסת תחזוקה בחיל האוויר, זה לא נכון לאותו רגע.
שמואל קוזי: הוא גם מחליט לבד.
שמואל קוזי: זה נראה מאד ציורי, רק שנבין.
יהודה גילאי: זה לא ציורי, זה אמיתי.
יצחק וקנין: אולי אני אגיד לך משהו, אני מדבר ברצינות: אני בצבא – אני מדבר בדיוק על מה שאתם מדברים פה – אני איש טכני.
יצחק וקנין: היה לי מנהל שהיה מנותק, הוא לא הכיר את הטנק בכלל.
יצחק וקנין: כל היום היה צריך להתייעץ איתי: וקנין, מה אתה אומר פה?
יצחק וקנין: מה אתה אומר פה?
יצחק וקנין: כי הוא לא עבר אפילו קורס על הטנק.
יצחק וקנין: הוא לא הכיר את הטנק.
יצחק וקנין: ושמו אותו מנהל מחלקה בגלל שהוא היה ותיק בצבא.
יצחק וקנין: היו לו דרגות, וחוץ מזה שום דבר.
יצחק וקנין: אני אומר: הוא לא הבין.
יצחק וקנין: הוא לא הכיר את הכלי, לא ימינה ולא שמאלה.
יצחק וקנין: אז זו מציאות שאתה לוקח מישהו, אתה שם אותו מנהל, אבל הוא לא - - -.
יצחק וקנין: כשהוא נקלע לאיזושהי צרה, הוא צריך מישהו שיפתור לו את הבעיה.
שמואל קוזי: מה שאנחנו צריכים זה - - - את הגמישות שבה נוכל, התהליך הוא כזה – אתה יודע כמה זמן בממוצע לוקח להוציא רישוי היום לטכנאי בדק כלי טיס רגיל?
שמואל קוזי: - -
אברהם מיכאלי: 400 שעות.
שמואל קוזי: - - בין חמש לעשר שנים.
רננה שחר: לא לפי התקנות.
רננה שחר: אבל - - -
שמואל קוזי: זה מה שנראה לי.
שמואל קוזי: לי יש רק 1,400 איש.
שמואל קוזי: אני יודע כמה זמן לוקח לי לרשיין אותם, ומה התהליך לוקח.
שמואל קוזי: התהליך מאד ארוך, ומאד-מאד, נקרא לזה: מבוקר.
שמואל קוזי: מה שאני מנסה לומר הוא שהגמישות לקבוע את - - - מנהל, שתהיה לנו.
שמואל קוזי: זאת אומרת, יכול להיות שאני כמנהל תחזוקה כרגע, אקבע שבסופו של יום נכון שיהיה שם איש מרושיין.
שמואל קוזי: למה?
שמואל קוזי: כי התהליך והתפקיד מספיק חשובים.
יצחק וקנין: האינטרס שלך הוא יותר משלהם אפילו, שהדברים יהיו כך.
שמואל קוזי: אני יודע.
שמואל קוזי: שיהיה לי יותר פשוט.
שמואל קוזי: זאת אומרת, שאני אוכל גם את זה וגם את זה.
שמואל קוזי: זאת אומרת, עצם העובדה שמראש אנחנו מגדירים שהוא חייב להיות טכנאי לבדק כלי טיס, הוא דן איתנו על אוכלוסיה שהיא באה בחשבון למילוי התפקידים.
שמואל קוזי: זאת אומרת, אנשים שיצמחו אך ורק מאותו מכון בדק.
שמואל קוזי: אני חושב שהדבר הזה יוצר מראש בעיה.
אבישי פדצור: הוא לא חייב להיות - - -
שמואל קוזי: מה?
אבישי פדצור: הוא לא חייב להיות באותו מכון בדק.
אבישי פדצור: אין פה דרישה - - -
שמואל קוזי: סליחה, אין לנו עשרות מכוני בדק.
שמואל קוזי: - - -
אבישי פדצור: אני יכול רק להצטרף למה שנאמר פה על אנשי המקצוע האזרחיים, והמחויבויות שלהם, והסטנדרטים האזרחיים והצבאיים.
אבישי פדצור: דיבר על זה מנהל רשות התעופה האזרחית קודם: אנחנו בונים שלד, ולא מכנסיים לכל ילד.
אבישי פדצור: אם יהיה אותו יחיד סגולה, שיצליח להוכיח כישורים וניסיון רלבנטיים – זה שהוא היה אלוף משנה, תת-אלוף, רב-אלוף, רב-רב-רב-אלוף, זה מעיד על הרבה דברים בהקשר שבהם הוא קיבל את הדרגה.
אבישי פדצור: זה לא בהכרח מעיד על הכשירויות שלו באזרחות.
אבישי פדצור: אם יבוא אותו יחיד סגולה ויוכיח את זה – לכך נועד, בין היתר, סעיף 165 לחוק הטיס.
אבישי פדצור: ושם יש תהליך מאד מסודר ופורמאלי של פטור.
אבישי פדצור: ואתה צריך להצביע על רמת בטיחות שוות ערך.
אבישי פדצור: אתה לא יכול לפתוח פה שסתום ערטילאי של בעל תואר כזה או אחר, שיבוא וייכנס - - -.
אבישי פדצור: ואתה יכול בנושא שבו להבדיל מניהול האיכות, ששם יש תארים שמתייחסים לזה ועוסקים בזה, לפי מה שהסבירו לי אנשי המקצוע – נושא שהוא פרופר, אם טעמת את הגריז או לא.
אשל חפץ: אני מצדד בעמדה של מר קוזי מחברת "אל על".
אשל חפץ: אני חושב שזו שגיאה לתחם את התפקיד הזה רק לטכנאי בדק.
אשל חפץ: בגלל המורכבות של התפקיד, והצורך גם בידע מקיף בניהול, וגם בידע טכני – ההכפפה רק לרישיון טכנאי לבדק כלי טיס, גרועה לתעשייה.
אשל חפץ: למה היא גרועה לתעשייה?
אשל חפץ: כי זה - - -
יצחק וקנין: מה עם הבטיחות?
רננה שחר: היא טובה לבטיחות, אדוני.
אשל חפץ: היא גרועה גם לבטיחות.
קריאה: האם האמירה - - -?
אשל חפץ: אני אסביר.
אשל חפץ: תנו לי לסיים את דבריי.
יצחק וקנין: לפי דעתך, היא גרועה לבטיחות.
יצחק וקנין: לפי דעתי, לא.
אשל חפץ: היא גם יוצרת אבסורדים, אני אסביר מדוע: כי היום, למשל, ל"אל על", או למנהל המכון ב"אל על" נקרא לזה, או בתעשייה האווירית – נניח שהוא גדל בשנים שהיו מטוסים x, y, z: 767, 737.
אשל חפץ: הוא מחזיק בהגדרים לסיפורים.
אשל חפץ: כי כתוב כאן שהוא צריך להחזיק בהגדרים מתאימים לרשימת היכולות.
אשל חפץ: אם למכון יש שש יכולות, או אם היום חברת "בואינג" ייצרה עוד מטוס – הוא ייכנס לקורס הסבה מלא של עשרה חודשים על אותו מטוס, שהוא מנהל המכון, ושיש לו אנשים כשירים, ששלח אותם לקורסים, ושיש להם את ההגדרים המתאימים?
אשל חפץ: למה הצורך בהגדר הזה בכלל?
אשל חפץ: זה יעזור לו בניהול המכון?
אשל חפץ: למנהל שמנהל מכון בדק, בוא נגיד - - -
יצחק וקנין: אתה עושה את זה כל-כך דרמטי, שאפשר לחשוב שיש שינוי בין מטוס אחד למטוס שני.
יצחק וקנין: בדיוק הופך את כל העולם.
אשל חפץ: הוא צריך לעשות קורס.
אשל חפץ: לפי מה שרשום פה, הוא צריך הגדרים.
אשל חפץ: בנוסף לזה, מהידע שלנו ומהניסיון שלנו – אנחנו מפעילים מטוס שההגדר שלו מיושן יחסית.
אשל חפץ: 747- 200, לא מפעילים אותו הרבה מהגורמים האחרים בתעשייה, אנחנו בין הבודדים.
אשל חפץ: למצוא מישהו שיהיה לו גם את רישיון טכנאי לבדק כלי טיס, וגם את ההגדר הזה, והוא גם לא יהיה מעל גיל 70, ושהוא גם יתאים לניהול – זו משימה מסובכת.
אשל חפץ: לכן, ההגדרה הזאת לא מתאימה, גם במקרה של גוף מאד גדול כמו "אל על", או גוף יותר קטן, כמונו.
אשל חפץ: אני חושב שהיא לא נכונה, והיא גם לא מקובלת.
אשל חפץ: בעולם כתוב שיהיה ניסיון באווירה תעופתית מתאימה.
אשל חפץ: לא יורדים לפרטנות הזאת של הטכנאי לבדק כלי טיס.
אשל חפץ: הפרטנות הזאת יורדת למי שמשחרר מטוס, למי שחותם על שחרור, שעושה את העבודות בפועל, ולא למנהלי המכון.
יהודה גילאי: אדוני, יש דרישה שהממונה על המבצעים בחברת תעופה יהיה טייס.
יהודה גילאי: הוא צריך להבין מה זו טיסה.
יהודה גילאי: אני רוצה לשאול את מר חפץ: יכול להיות שממונה על מבצעים או טייס ראשי, לא צריך להיות טייס, הוא צריך להיות מנהל.
יהודה גילאי: זה אותו דבר בדיוק: קשה למצוא, זה מטוס מיוחד.
יהודה גילאי: בואו נמצא מנהל.
אברהם מיכאלי: אז תאשר את זה.
יהודה גילאי: זה נראה לך?
יהודה גילאי: חברים, אני חושב, כמו שאמר - - -
אבישי פדצור: גילוי נאות: מר רזיאל, אתה לא איש - - -
אברהם מיכאלי: גילוי נאות – ראש אגף - - - בתעשייה האווירית, איננו טייס.
יצחק וקנין: רבותיי, אני נתתי לכם.
שמואל קוזי: אין כמו דוגמה רעה להרוס דיון טוב, וזה מה שקרה עכשיו.
שמואל קוזי: הנה, ראש אגף - - - לא טייס?
אברהם מיכאלי: ואין דרישה כזו, אגב, בחוק.
אברהם מיכאלי: מנהל המבצעים – מ"ע מבצעים – זה לא ראש אגף מבצעי אוויר.
יהודה גילאי: ממונה על מבצעים בחברת - - -.
יהודה גילאי: לא אמרתי ראש - - -
אברהם מיכאלי: הוא מנהל שמעל הממונה על המבצעים.
יצחק וקנין: כן, עורכת-הדין למברגר.
יערה למברגר: לגבי ההערה האחרונה: אני חושבת שתנאי שרישיון תקף של טכנאי – זה גם דומה למקובל במקצועות אחרים, שאתה דורש את הרישיון - - - – זה נראה לי בהחלט הגיוני.
יערה למברגר: הדבר היחיד - - - בהערה הזאת, ואני רוצה לשאול את רשות התעופה האזרחית: היתה פה טענה שצריך להחזיק בכל ההגדרים שבהם עוסק מכון - - -
אברהם מיכאלי: ככה זה כתוב, עורכת-הדין למברגר.
אברהם מיכאלי: זו ההערה של מר חפץ, והוא צודק.
אבישי פדצור: - - - אני מצטער - - -
יצחק וקנין: רבותיי, תנו לי להגיד לכם את מה שאני הבנתי מהסעיף.
יצחק וקנין: ושוב פעם אני חוזר על אותו דבר שאמרנו את זה לכל הסעיפים, וזה מתחיל לקחת אותי, תאמינו לי, לרכבת הקלה.
יצחק וקנין: ממש לרכבת הקלה – אני חושב שעדיין למנהל רשות התעופה האזרחית, מונחים לפניו כל הנתונים של בעל המקצוע שמדברים עליו.
יצחק וקנין: הוא יראה לפניו מה יש, ומה אין.
יצחק וקנין: זה עדיין בסמכותו.
יצחק וקנין: אתם לוקחים את זה – אם אין את כל הדברים, אז עדיין הדבר הזה יכול לבוא למנהל רשות התעופה האזרחית ולקבל אישור, או לא לקבל אישור.
אשל חפץ: אנחנו היינו בסיפור הזה תקופה ארוכה, ולא אישרו.
יצחק וקנין: אבל אתם רוצים מראש שאנחנו נכתוב סעיף, שלדעתי אסור שהוא ייכתב.
יצחק וקנין: בעל מקצוע צריך להיות בעל מקצוע.
יצחק וקנין: אתם רוצים שגם את זה אנחנו נוריד.
יצחק וקנין: מבחינתי, מה שאתם דורשים, זה פגם בבטיחות ממדרגה ראשונה.
שמואל קוזי: שלא נגיע לנקודות שאנחנו לא רוצים להיות שם: הדבר הזה הוא לא דטרמיניסטי בתפיסה.
שמואל קוזי: אני חושב שמן הראוי שתהיה לנו – הרי בסוף כולנו מגיעים - - -
יצחק וקנין: נגיד שאתה כמנהל התחזוקה או מנהל הלוגיסטיקה ב"אל על".
יצחק וקנין: יש לך אדם מסוים שאתה חושב שהוא ראוי, ויש לו כישורים מתאימים והכול.
יצחק וקנין: אתה מביא את האיש הזה עם כל התעודות שלו, עם כל מה שיש לו, עם כל מה שאתה חושב שהוא עומד בכל הדרישות, למנהל רשות התעופה האזרחית.
יצחק וקנין: מנהל רשות התעופה האזרחית צריך לאשר, בסופו של יום, את האיש הספציפי הזה שלך.
יצחק וקנין: זה בשיקול דעתו, בסופו של דבר, מה שאתה מציג לו, - - - אבל אתה רוצה להכניס סעיף פה, שמראש אנחנו נגיד שאדם מסוים, שאתה תביא לו אותו, בלי כישורים בנושא התחזוקה הספציפית – שאנחנו נאשר אותו.
יצחק וקנין: לדעתי, זה בלתי אפשרי.
יצחק וקנין: זה לא הגיוני שאנחנו נעשה דבר כזה.
אשל חפץ: זה לא מה שאנחנו אומרים.
אשל חפץ: אומרים כישורים - - -
יצחק וקנין: זה מה שאתם אומרים.
יצחק וקנין: - - - מה שאתה לא אומר.
יצחק וקנין: אתה רוצה שאני אמחק פה סעיף שלם.
אסנת איסן: לא, מה פתאום.
אשל חפץ: לא נכון.
עודד אילני: אפשר להציע משהו?
עודד אילני: בבקשה.
עודד אילני: אני בהחלט מסכים עם חבריי ברשות התעופה האזרחית.
עודד אילני: אבל לעזור לתעשייה, כפי שמר אשל חפץ ומר שמואל קוזי ציינו – אולי צריך להגביל את זה שהמנהל יהיה בעל רישיון טכנאי לבדק כלי טיס, עם קבוצת המטוסים שהוא אחראי עליהם.
עודד אילני: בלי ההגדר.
עודד אילני: ואז תהיה יותר גמישות, מכיוון שהקבוצה מגיעה למשקל ההמראה, וכולי.
עודד אילני: ואז לא צריך להתעסק עם - - -
יצחק וקנין: זה לא היינו הך?
רננה שחר: - - - הגדר - - -
יצחק וקנין: רבותיי, זה היינו הך, לדעתי.
עודד אילני: אז תבהירו לי, חבר'ה.
עודד אילני: כי יש קבוצה - - -
אברהם מיכאלי: מר אילני, אתה מתבלבל.
רננה שחר: תן לו לסיים את הדברים.
יצחק וקנין: רבותיי, לדעתי, מה שאתה אמרת זה היינו הך בדיוק.
עודד אילני: הכוונה היא ככה.
יצחק וקנין: אין כוונה שהוא - - -
יהודה גילאי: הכוונה היא שאם יש לך, בחברת התעופה שלך, 757 ו"אמבראר", נכון?
קריאה: "אמבראר".
יהודה גילאי: אוקיי.
יהודה גילאי: אז שלא תבוא עם רישיון טכנאי בדק לכלי טיס, לבלונים.
קריאה: לא, סליחה.
קריאה: אני עדיין צריך לעבור את ההגדר, גם של "אמבראר" - - -
קריאה: אלה היו הדרישות של רשות התעופה האזרחית עד היום.
קריאה: זה בדיוק - - -
יצחק וקנין: רבותיי, תאמינו לי, אני לא מבין בטיס כמוכם, ואני הבנתי את זה מזמן.
יצחק וקנין: אני לא יודע, אתם הולכים למקומות שלא צריך ללכת, חבר'ה.
רננה שחר: הדבר הזה נדון באריכות.
יצחק וקנין: אתם בעלי המקצוע, יותר - - -? לא.
יצחק וקנין: אני יושב פה, ומסתכל על כל זה.
יצחק וקנין: אתם נכנסים לפינות, שאתם לא צריכים להיכנס אליהם.
אסנת איסן: אבל אם יש חוסר בהירות, כי עובדה שכמספר האנשים פה סביב השולחן - - -
אברהם מיכאלי: לא - - -
יצחק וקנין: תביני, את יודעת מה?
אברהם מיכאלי: הגדר הוא כמוגדר בתקנות.
אברהם מיכאלי: הגדר זה גוף אחד, - - -.
אברהם מיכאלי: כל המטוסים הגדולים – אתה לא צריך 747.
אברהם מיכאלי: יכול להיות שבטכנאי לבדק כלי טיס שלך יש 747, ולהיות מנהל של מטוסי G-150 של התעשייה האווירית - - -, שזה אותו הגדר.
אסנת איסן: זה מקובל על רשות התעופה האזרחית?
אברהם מיכאלי: - - -.
אברהם מיכאלי: לא כתוב הגדר מוגבל 757.
קריאה: לא מוגבל.
יצחק וקנין: דרך אגב, מה שמך?
אסנת איסן: אסנת.
יצחק וקנין: אסנת, אני רוצה להגיד לך משהו.
רננה שחר: - - - ההגדרים שיש למכון.
יצחק וקנין: רבותיי, תנו לי שנייה אחת, אני חייב לעשות סדר: תקשיבי טוב, כשהתחלתי לטפל ברכבת הקלה, בחקיקה, היה לי מצב שישבה עורכת-דין, שני עורכי-דין – יועצת משפטית של "סיטיפס" – וכל מילה שנייה היא עצרה אותי.
יצחק וקנין: כל מילה שנייה בחקיקה, היא עצרה.
יצחק וקנין: עד שהבנתי מאיפה היא באה.
יצחק וקנין: זאת אומרת, היה לה חשש שכל סעיף פה רוצה לתקוע אותה.
יצחק וקנין: פשוט, היא באה ממקום, אני חושב של חשיבה לא נכונה.
יצחק וקנין: אתם לוקחים את הדברים – חלקכם אולי לא היה בחוק הטיס, ולא זוכרים את הדברים, ולא יודעים מה סמכויותיו של המנהל.
יצחק וקנין: והדברים האלו לוקחים אותנו פה, ועוצרים אותנו סתם.
יצחק וקנין: רבותיי, הרי אתם יושבים בישיבות המקדימות.
יצחק וקנין: חבל שאנחנו נכנסים לחששות שאין להן כל סיבה אמיתית.
יצחק וקנין: ואני פחות מבין מכם בנושא הטיס, תאמינו לי.
יצחק וקנין: מבין הכי פחות פה.
יצחק וקנין: לכן, אני אומר: תנו לנו להתקדם.
יצחק וקנין: זה סתם לעצור אותנו על לא כלום.
איתי עצמון: אני רק רוצה לשאול שאלת הבהרה.
איתי עצמון: כשאני קורא את פסקה 1 של תקנת משנה בי"ת: "מחזיק ברישיון תקף של טכנאי לבדק כלי טיס, ובו הגדר מתאים לביצוע התפקיד לו הוא מיועד - - -".
איתי עצמון: וזה לא מגביל בעצם להגדר מסוים.
איתי עצמון: זה הגדר שצריך להתאים?
אבישי פדצור: תשים לב שיש סיפא למה שאדוני קרא: "- - - בהינתן הגדרי מכון - - -".
איתי עצמון: תיכף נגיע ל"- - - בהינתן - - -", כי אני לא כל-כך מבין מה זה "- - - בהינתן - - -".
איתי עצמון: אבל תבהירו, קודם-כל, מה זה "- - - הגדר מתאים לביצוע התפקיד לו הוא מיועד - - -".
רננה שחר: למכון הבדק יש כך וכך הגדרים.
רננה שחר: למכון עצמו.
רננה שחר: ל"כים-ניר", לפי דעתי, יש 20 הגדרים של מטוסים, מסוקים וכולי.
רננה שחר: לא מצופה ממר ישראל שיינר להחזיק ב-20 הגדרים.
רננה שחר: מצופה ממנו להחזיק באיזשהם הגדרים מתאימים לפעילות של מכון הבדק.
יערה למברגר: באחד מן - - -
רננה שחר: יש כל מיני דרכים - - -
קריאה: אולי באחד מ-
יערה למברגר: יש דרכים שבהם כותבים דברים.
קריאה: אחד מ-
אבישי פדצור: זה לא חייב להיות אחד.
איתי עצמון: אחד או יותר.
יערה למברגר: אחד או יותר מן.
קריאה: כתוב - - -
רננה שחר: אבל - - - זה גם רבים, ובגלל ה"הינתן", זה - - -
קריאה: ואחד או יותר, זה לא יחיד לרבות רבים?
רננה שחר: מר פדצור, - - -
יצחק וקנין: עורכת-הדין למברגר.
איתי עצמון: אני הייתי באמצע הדברים.
איתי עצמון: אני חושב שהנוסח עלול להיות לא ברור, ולכן רציתי להבין: מדובר על "- - - הגדר מתאים לביצוע התפקיד לו הוא מיועד - - -".
איתי עצמון: הגדר שמתאים לאחד או יותר מההגדרים של מכון הבדק?
איתי עצמון: על זה מדובר?
אמיר דרנגר: כן, זו הכוונה.
אסנת איסן: כן.
אסנת איסן: אז שזה - - -
איתי עצמון: אז אפשר למחוק את המילה "בהינתן"?
אברהם מיכאלי: אני חושב שהפכתם.
אבישי פדצור: לא, אנחנו - - -
אברהם מיכאלי: רגע, עורכת-הדין איסן, אני איתכם, אני לא נגדכם.
יצחק וקנין: רבותיי, אני לא נתתי.
גיורא רום: אני רוצה להגיד משהו, מבלי שאני איש תחזוקה.
גיורא רום: לא יאומן.
יצחק וקנין: רבותיי, אני מבקש, מי שלא מקבל רשות דיבור, אז אל תנהלו שיחות ביניכם.
יצחק וקנין: אחרת אנחנו נעשה פה שוק, ולא נתקדם לשום מקום.
גיורא רום: כמו בהמון - - - חקיקה, תמיד המשפטים – שלא כמו בעברית רגילה – מתחילים תמיד מהסוף: "- - - בהינתן הגדרי מכון הבדק - - -", זאת אומרת, אנחנו מתארים מה מכון הבדק הזה – הוא לבלונים, הוא למטוסים קלים, הוא למטוסים כבדים.
גיורא רום: "- - - בהינתן - - -" – אנחנו רוצים שלאיש הזה יהיה הגדר, ששייך לקבוצה הזאת.
גיורא רום: זה כל הסיפור.
גיורא רום: הדבר הזה סוכם - - -
אבישי פדצור: - - -.
אבישי פדצור: כי נניח, לצורך הדוגמה: יש לי מכון בדק – אני ממציא אותו עכשיו: אבישי ובנותיו בע"מ – רב-תחומי: מטפל גם בבלונים, ב-5% מהיקף העבודה שלו.
אבישי פדצור: אבל גם במטוסים רחבי גוף – איך שאתם לא קוראים לזה – 747, וכולי.
אבישי פדצור: האם יעלה על הדעת – אם תגידו לי כן, אז אני לא טס יותר במטוסים – שהממונה על התחזוקה יהיה בעל הגדר בלון, כי זה מכסה את ה-5%?
אבישי פדצור: ודאי שלא.
אבישי פדצור: קודם-כל, אנחנו חוזרים: האחריות פה היא של בעל מכון הבדק, לקבוע את ההתאמה.
אבישי פדצור: במקרה כזה אני מצפה מבעל מכון הבדק שיסתכל, ויגיד: אוקיי, לא יהיה לו גם הגדר בלון, וגם הגדר רחב גוף.
אבישי פדצור: - - -
יצחק וקנין: הבנו.
איתי עצמון: כלומר, מה הנוסח שאתם מבקשים?
איתי עצמון: כדי שנבין על מה מדובר, זה הכול.
איתי עצמון: כי הנוסח לא כל-כך ברור.
אבישי פדצור: הנוסח הזה טוב.
יערה למברגר: אז אני חושבת ש"בהינתן", זו לא מילה שכל-כך מכירה - - -
יצחק וקנין: לא משתמשים - - -
יערה למברגר: הנוסח הזה לא עבר מחלקת נוסח במשרד המשפטים.
יערה למברגר: הביטויים פה הם לא - - -.
יערה למברגר: אתם מכריחים אותי - - -.
יערה למברגר: חבל.
יצחק וקנין: עורכת-הדין למברגר, מה ההצעה?
יצחק וקנין: בואו נסכם סיכום.
יערה למברגר: זה לא נוסח - - -
יצחק וקנין: רבותיי, תקשיבו, אני לא רוצה לבזבז את הזמן שלי על הסעיף הזה.
יצחק וקנין: מה שאני מבקש: לגבי הניסוח, אני מאשר את הסעיף.
יצחק וקנין: אני מאשר אותו.