GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יצחק וקנין: תשנו את הניסוח בהתאם – עורכת-הדין למברגר, תחפשו את הניסוח המתאים, בהתאם למה שאתם רגילים בחקיקה הרגילה, כן?
יצחק וקנין: במידה ותהיה אי הסכמה לגבי הסעיף הזה והניסוח שלו, ומישהו מהגורמים סביב השולחן הזה יעיר הערות – אני אפתח את הסעיף ואני אתקן אותו, אוקיי?
יצחק וקנין: בואו נאשר את זה ונתקדם.
יצחק וקנין: אני מתחייב לפתוח את הסעיף, ולתקן אותו.
יצחק וקנין: נקרא את זה שוב פעם.
קרן כהן: היושב-ראש וקנין, ברשותך, אני חושבת שזה – האחד או יותר.
קרן כהן: ובמקום המילה "בהינתן" מתוך הגדרי, אפשר לסיים את זה ולדעת בדיוק את הנוסח.
קרן כהן: זה לא - - -
יצחק וקנין: עורך-הדין עצמון, שבו ותנסחו את זה כמו - - -.
רננה שחר: הכוונה ברורה, אדוני.
רננה שחר: הכוונה הובהרה.
יצחק וקנין: נסחו את זה.
יצחק וקנין: ואני אומר: אם בישיבה הבאה – ואני מבקש עוד דבר: תעבירו את הניסוח לכל היושבים בשולחן.
רננה שחר: אנחנו עושים את זה.
יצחק וקנין: ובמידה ואחד מהם יטען טענה כזו או אחרת, אני אפתח את הסעיף, ונצטרך לתקן אותו – אני אתקן אותו.
יצחק וקנין: ואם תגיעו להסכמה לפני כן, עוד יותר טוב.
יצחק וקנין: חבל לבזבז את הזמן שלנו סתם.
אבישי פדצור: בשים-לב, יניח את הדעת, אדוני, היועץ המשפטי?
אבישי פדצור: כי "בהינתן", אוקיי – שפה עממית, שאני עשיתי בה שימוש.
אבישי פדצור: אבל ברור שזה צריך להיות: לנוכח, אל מול, תוך שהוא שוקל, בשים לב.
איתי עצמון: השאלה ששאלתי היא קצת מעבר לשינוי המילה "בהינתן".
איתי עצמון: רציתי להבין בדיוק למה התכוונתם.
איתי עצמון: זה מה שרציתי.
אברהם מיכאלי: מה שעורכת-הדין למברגר אמרה, יותר חשוב: שהעניין ובו הגדר, זה נשמע כאילו – אפשר לפרש את זה שלכל אחד מההגדרים של המכון, גם הוא צריך הגדר לטכנאי לבדק לכלי טיס שלו, וזו לא הכוונה.
אברהם מיכאלי: אני בטוח שגם אתם לא מתכוונים, אבל בעוד עשר שנים - - -
רננה שחר: לא, לא התכוונו.
אברהם מיכאלי: אני יודע שלא לזה אתם מתכוונים, אבל כשקוראים את זה יכולה להיות פרשנות - - -.
אברהם מיכאלי: כי עורכת-הדין למברגר העלתה את זה כבר.
רננה שחר: אם היינו רוצים את זה, היה כתוב:
רננה שחר: ובו כל - - -
אבישי פדצור: כל ההגדרים השייכים למכון הבדק, והרלבנטיים - - - הבדק.
אברהם מיכאלי: אז צריך - - -.
אברהם מיכאלי: זה לא ברור.
רננה שחר: אנחנו מקבלים במאה אחוז, אדוני, את העיקרון, ואת זה שצריך לשפר את הנוסח, בסדר?
יצחק וקנין: תשנו אותו, ותעבירו אותו לכל הגורמים.
יצחק וקנין: במידה ונצטרך לאשר את זה מחדש, נפתח אותו ונאשר אותו.
יצחק וקנין: אוקיי?
יצחק וקנין: במידה ולא יהיו הערות של האנשים שיושבים סביב השולחן, אנחנו נתקדם הלאה.
יצחק וקנין: כמו שאמרתי את זה על סעיפים אחרים, רבותיי.
יצחק וקנין: אני מצביע על סעיף 20(א) וסעיף 20(ב).
יצחק וקנין: הצבעה בעד סעיפים 20(א)(ב) - 1 נגד – אין נמנעים - אין הסעיף אושר.
יצחק וקנין: שוב פעם, אני מטיל עליכם לתקן את הניסוח, ולהביא לנו את זה לישיבה הבאה.
אבישי פדצור: (ג) "הוראות תקנת משנה (א)(2) יחולו, בשינויים המתחייבים, על מינוי אדם לתפקיד ניהולי, בתחום תחזוקת פריטים במכון הבדק, שאין חובה למנותו לפי תקנה 19(א)(1)-(3)".
אבישי פדצור: אומר מה התכלית של התקנה הזאת: אנחנו, בתקנות האלה, ביקשנו להתערב כמאסדר רק בשלושת תפקידי הניהול הבכירים.
אבישי פדצור: לגבי תפקידי הניהול הביניימים, עלו פה שמות כמו: ראשי צוותים, מנהלי מחלקות – אנחנו לא רוצים להתערב, ולא רוצים לאשר.
אבישי פדצור: אבל רוצים שכשבעלי הרישיון ממנה אותם, הוא ינקוט באותה פרוצדורה של לבדוק את ההתאמה שבין האדם לתפקיד.
אבישי פדצור: שלא תהיינה הצנחות, ושלא יהיו הפעלות של לחצים לא ענייניים על מינוי איש המקצוע לתפקיד הזה.
אבישי פדצור: אנחנו לא צריכים לאשר את זה.
אבישי פדצור: זה לא עובר דרכנו.
אבישי פדצור: אבל זו כן אחריות של בעל הרישיון למנות מנהל, את מי שמתאים לנהל.
יצחק וקנין: מי בעד סעיף 20(ג)?
יצחק וקנין: הצבעה בעד סעיפים 20(ג) - 1 נגד – אין נמנעים - אין הסעיף אושר.
יצחק וקנין: סעיף 20(ד).
אבישי פדצור: (ד)(1) לא יעסיק בעל רישיון אדם בביצוע פעולת בדק בפריט שלפי מערך האחזקה הנוגע אליו יש לבצעה על-ידי מבקר, ולא יעסוק אדם בביצוע פעולת בדק בפריט כאמור (בתקנת משנה זו – ביקורת), אלא אם כן: (א) הוא מחזיק ברישיון תקף של טכנאי לבדק כלי טיס ובו הגדר מתאים לפריט בו מתבצעת הביקורת, ולעניין ביקורת שלביצועה נדרש מי שהוסמך לפי תקנה 20(ז) - הוא מחזיק בהסמכה תקפה, מתאימה לביצוע הביקורת.
אבישי פדצור: (ב) הוא בעל ניסיון מספיק לביצוע הביקורת.
אבישי פדצור: (ג) הממונה על ניהול האיכות הסמיכו לשמש כמבקר, לאחר שהוכשר לכך במסגרת מכון הבדק.
אבישי פדצור: (2) לא יעסיק בעל רישיון אדם ולא יעסוק אדם כמבקר של פעולת בדק, שהוא נטל או נוטל חלק בביצועה.
אבישי פדצור: בגדול: מערכי האחזקה של כלי הטיס קובעים פעולות מסוימות שצריכות להתבצע על-ידי בן-אדם מסוים, מיוחד, שהוא מבקר.
אבישי פדצור: יש לו כשירויות מקצועיות, extra.
אבישי פדצור: מהות הפעולות האלה משתנה – יגידו לי – מפריט לפריט, בהתאם למערכי האחזקה המתאימים לו.
אבישי פדצור: אבל מה שמאפיין את כולם זה שלביצוע הפעולה הזו לא מספיק טכנאי לבדק כלי טיס, אלא מישהו שהוסמך כמבקר.
אבישי פדצור: לכן, גם אין לנו פה בדיוק הגדרה של מהי ביקורת ברמת הרכיב, כי זה נגזר מדברים אחרים.
אבישי פדצור: מה שאנחנו אומרים במקרה הזה: ברגע שיש לך פעולה שצריכה להתבצע על-ידי מבקר, אתה צריך שיהיו לך מבקרים כבעל הרישיון.
אבישי פדצור: המבקרים האלה צריכים להיות בעלי כשירויות, ניסיון והסמכה.
אבישי פדצור: הכשירויות המקצועיות הבסיסיות זה: או שיש לך רישיון לטכנאי לבדק כלי טיס.
אבישי פדצור: או שיש עיסוקים שונים, שאין לגביהם רישיון טכנאי לבדק כלי טיס, אבל יש בהם הסמכות על-ידי מכון הבדק – אנחנו נראה את זה בהמשך התקנה.
אבישי פדצור: ולכן, ברור שאם אין רישיון לפעולה המתאימה הזו, אתה צריך שתהיה לך ההסמכה המתאימה.
אבישי פדצור: לא נכריח אותך להמציא רישיון יש מאין.
אבישי פדצור: זה התנאי הראשון.
אבישי פדצור: התנאי השני: יש לו ניסיון מספיק.
אבישי פדצור: הניסיון המספיק הוא לקביעת בעל הרישיון.
אבישי פדצור: זאת אומרת, הואיל ואני לא יכול לצפות מראש את כל המקרים שבהם יהיו מבקרים, ואת כל ההקשרים שבהם הם יידרשו, האחריות של בעל הרישיון היא למנות בן-אדם עם ניסיון מספיק.
אבישי פדצור: בעל הרישיון יכול להגיד שלפריט מסוים הניסיון המספיק הוא חודשיים בביצוע הפעולות.
אבישי פדצור: ויש בעל רישיון שיגיד שלפריט אחר, מורכב יותר, הוא רוצה שנתיים ניסיון.
אבישי פדצור: עדיין, האחריות היא של בעל הרישיון.
אבישי פדצור: רשות התעופה האזרחית לא מתערבת.
אבישי פדצור: גימ"ל – וזאת אחת מהחוליות החשובות שהצביעו עליהן אנשי המקצוע בשביל להבטיח את העצמאות של האיש הזה.
אבישי פדצור: זה איש מעצבן, כי הוא אומר: מה שאתה, אדוני, עשית, לא בסדר.
אבישי פדצור: מה שאתה שחררת מטוס עכשיו, זה לא טוב.
אבישי פדצור: בשביל להבטיח את העצמאות שלו – העצמאות המקצועית של האיש הזה – הוא מוסמך על-ידי ממונה ניהול האיכות, שדיברנו עליו קודם, ועל החשיבות שלו במסגרת ניהול האיכות.
אבישי פדצור: יש לו גם את התפקיד הזה, להסמיך את אותו המבקר.
אבישי פדצור: אלה שלושת השלבים, או שלושת הדרישות.
אבישי פדצור: שתיים, שזה נגזר ממה שאמרתי עכשיו, בסיפא: אותו אדם לא יכול לשמש כמבקר של עצמו.
אבישי פדצור: רוצה לומר: אם אתה ביצעת פעולת בדק מסוימת, אתה לא יכול להיות המבקר שלה.
אבישי פדצור: אם אתה היית מעורב בתוקף הניסיון שלך כרתך בפעולת בדק מסוימת, אתה לא יכול לבוא אחרי זה ולשמש כמבקר לאותה פעולת ביקורת.
אבישי פדצור: עשית את הפעולה?
אבישי פדצור: תשב בצד.
אבישי פדצור: יבוא מבקר אחר וישלים את הביקורת.
אבישי פדצור: אלו הן הדרישות שלנו לעניין המבקרים, כאמור בתקנת משנה (ד).
יצחק וקנין: לך יש הערות, עורך-הדין עצמון?
איתי עצמון: לי אין הערות.
יצחק וקנין: הצבעה בעד סעיפים 20(ד) - 1 נגד – אין נמנעים - אין הסעיף אושר.
יצחק וקנין: אני חושב שאין לנו אפשרות להמשיך - - -
שמואל קוזי: לצערנו.
יצחק וקנין: אנחנו חייבים לסיים.
אבישי פדצור: תודה, אדוני.
יצחק וקנין: ביום שלישי הבא, באיזו שעה קבענו?
עידית חנוכה: ב-12.
עידית חנוכה: הם יקבלו הודעה.
יצחק וקנין: בשעה 12 יתקיים המשך הדיון בתקנות.
אבישי פדצור: איזה יום?
אבישי פדצור: שלישי?
איתי עצמון: שלישי.
יצחק וקנין: שלישי הקרוב.
רננה שחר: יש לנו ביום חמישי, איתכם, ארבע שעות.
רננה שחר: ננסה - - -
אברהם מיכאלי: זה מחר.
אברהם מיכאלי: מחר.
רננה שחר: כן, מחר - - -
יצחק וקנין: הישיבה נעולה, רבותיי.
אבישי פדצור: תודה רבה, אדוני.
רננה שחר: תודה, אדוני.
יצחק וקנין: אני אפתח את הישיבה, רבותיי.
יצחק וקנין: אני פותח את הישיבה עד שהיועץ יגיע.
יצחק וקנין: צו הפעלת רכב (מנועים ודלק) (ניפוק דלק במכלית) (תיקון), התשע"ב-2012.
יצחק וקנין: אני מבין שהבקשה של משרד האנרגיה והמים היא להאריך בעוד כחצי שנה, אתם רוצים?
יצחק וקנין: יש לי שאלה: אני מבין שהיתה פה הארכה, ואתם בעצם רוצים שיהיו עוד גורמים שמנפיקים את החותם, נכון?
יצחק וקנין: השאלה אם החצי שנה שאני נותן עכשיו תהיה סוף-סוף חצי שנה, ושבזה נגמר?
חן בר-יוסף: אנחנו נציג את הבקשה: הצו תוקן כבר לפני מספר שנים.
חן בר-יוסף: הצו עודכן כאשר הטכנולוגיה שהוא מכיל אותה עליו, עדיין לא היתה קיימת ומאושרת.
חן בר-יוסף: הטכנולוגיה הזאת למעשה אושרה לראשונה בינואר 2011.
חן בר-יוסף: היה מן צו צופה פני עתיד.
חן בר-יוסף: כלומר, אנחנו נקבע, והטכנולוגיה תגיע לשם.
חן בר-יוסף: היא כבר היתה כמובן בתהליכים, ותהליכים מתקדמים אפילו.
חן בר-יוסף: בזמנו היו ארבע חברות שאמרו: אנחנו גם נקים כזה.
חן בר-יוסף: בסופו של דבר, לפני חצי שנה, נותרנו עם חברה אחת, בודדה, שהיא זאת שמציעה את החותם, היא זאת שעשתה את כל המסלול, ועברה את כל האישורים.
חן בר-יוסף: היתה עוד חברה שהתחילה – מתוך הארבע – הגיעה לרמה יחסית אינטנסיבית, כולל פיילוטים, ובסוף החליטה לרדת מהסיפור, או לרדת מהפיתוח.
חן בר-יוסף: ולמעשה, מצאנו את עצמנו בחצי השנה האחרונה – משק הדלק מצא את עצמו בחצי השנה האחרונה עם חברה אחת בלבד, שמציעה חותם אלקטרוני.
חן בר-יוסף: הצעות המחיר של החברה הזאת היו, לפחות לפי טעמן של החברות, גבוהות יחסית.
חן בר-יוסף: אנחנו נדרשנו לפיקוח על מחיר של החותם הזה.
חן בר-יוסף: התחלנו לעשות תהליך שימוע, על-מנת לפקח על מחירו.
חן בר-יוסף: היו דיונים אינטנסיביים עם החברה, עם הספק היחיד למעשה, שמספק את - - -
יצחק וקנין: מי החברה הזו?
חן בר-יוסף: החברה הזאת נקראת: היי-ג'י-טק.
יצחק וקנין: מי מייצג אותה פה?
חן בר-יוסף: חברה טכנולוגית, רצינית.
חן בר-יוסף: עברה את מבחן הטכניון.
חן בר-יוסף: עברה מבחן שלנו.
חן בר-יוסף: במסגרת השימוע עלו מספר השגות והסתייגויות של החברות.
חן בר-יוסף: כאשר, בין השאר, הציגו החברות עובדתית – כרגע לא מיתקֵנו את החותם.
חן בר-יוסף: אנחנו מבינים שבשטח מסתובב עוד יזם שמתכוון לקבל אישורים.
חן בר-יוסף: ונראה לנו לא נכון שתחייבו אותנו להתקשר דווקא עם חותם, אני אומר, וגם תחת הפיקוח המחיר הוא לא זול – כל משאית זה סדר גודל של למעלה מ-20,000 שקל.
חן בר-יוסף: עדיין לא סיכמנו את המחיר הסופי, אבל המחיר הוא גבוה לכל משאית.
חן בר-יוסף: אנחנו הבנו שאכן, יכול להיות שתיווצר תחרות, ונמצא את עצמנו עם עוד ספק.
חן בר-יוסף: אני מזכיר עוד דבר: והיה אם נכנס הצו לתוקף בראשון ליולי, חוץ מהעובדה שמתוך 1,000 מכליות רק 160 מכליות טרחו והתקינו את החותם, למעשה לספק הנוסף אין זכות קיום.
חן בר-יוסף: כי אם כולם ממתקנים אצל הקיים, לחדש אין לקוחות במשק.
יצחק וקנין: בסך-הכול יש 1,000 מכליות?
חן בר-יוסף: יש סדר גודל של 1,000 מכליות כביש במשק הישראלי.
חן בר-יוסף: 1,000 מכליות כביש להובלת דלק.
חן בר-יוסף: לאור זה, דיברנו ויצרנו קשר עם המתקין של היצרן הנוסף.
חן בר-יוסף: הוא עבר את אישור הטכניון.
חן בר-יוסף: ביום ראשון האחרון אנחנו עשינו לו את הבחינה שלנו.
חן בר-יוסף: הטכניון בודק את האלמנטים הטכניים, עמידה בכל התקנים.
חן בר-יוסף: אנחנו בודקים שהחותם עומד בייעוד שלו.
חן בר-יוסף: הייעוד שלו זה שלא תוכל בדרך, ממתקן מילוי הדלק ועד לתחנה – לא תוכל לגעת בדלק שבמיכל.
חן בר-יוסף: אנחנו בודקים את זה.
חן בר-יוסף: עושים איזשהו מבחן: נוסעים איתו, פותחים, סוגרים, רואים מה קורה.
חן בר-יוסף: איפה יש תיעוד על זה.
חמד עמאר: כמה בערך אמור לעלות החותם הזה?
יצחק וקנין: הוא אמר: 20,000 שקל.
חן בר-יוסף: למעלה מ-20,000 שקל זו ההצעה הקיימת.
חן בר-יוסף: אנחנו, כרגע, - - -
חמד עמאר: לא, אני מתכוון אחרי שייכנסו עוד מתחרים.
יצחק וקנין: זה כבר - - -
חן בר-יוסף: אחרי שייכנסו עוד מתחרים, זה משא-ומתן בין המתחרים לבין הזה.
חן בר-יוסף: זו כבר מציאות עסקית אחרת, שאנחנו מקווים של כל השוק הזה.
חן בר-יוסף: אבל גם נמצא את עצמנו עם שני ספקים, שזה גם דבר טוב: גם ברמת הוודאות המשקית, וגם ברמת התחלופה.
חן בר-יוסף: איך שלא נקרא לזה.
חן בר-יוסף: על פניו, אנחנו מקווים שעד לסוף השבוע הזה, תחילת השבוע הבא, הספק הנוסף יעמוד בעוד שני פרמטרים, ונניח שהוא יאושר.
חן בר-יוסף: עכשיו נכנס חסם נוסף.
חן בר-יוסף: על פניו נגיד: אוקיי, אז שכולם ימתקנו בתוך שבוע, תגיע אליי ממותקן.
חן בר-יוסף: הכול טוב ויפה.
חן בר-יוסף: פה נכנס אלמנט נוסף: מכלית דלק כזאת, שאמורה להיות ממותקנת, צריכה לעבור סדרת פעולות על-מנת למתקן עליה את החותם.
חן בר-יוסף: מכליות הדלק, ממה שהבנו, יש היום סדר גודל של שניים-שלושה מוסכים בישראל, שמוסמכים ועובדים בהתקנות של חותמים כאלה.
חן בר-יוסף: למתקן מכלית כזאת, זה למתקן כל אחד מהתאים למעלה.
חן בר-יוסף: למתקן כל אחד מהפתחים למטה.
חן בר-יוסף: באחת החברות זה עם איזשהו חיווט חוטי.
חן בר-יוסף: באחרת, זה עם חיווי אלחוטי.
חן בר-יוסף: לא משנה.
חן בר-יוסף: זה תהליך שלוקח, סדר גודל של כמה שעות טובות עד יום, לכל מכלית כזאת.
חן בר-יוסף: אנחנו מבינים שההספק הוא סדר גודל של בין שלוש לשש מכליות ביום.
חן בר-יוסף: לכן, אנחנו צריכים את החצי שנה, כנראה, לכל הפחות, חצי שנה, על-מנת שכל המכליות האלה יחתמו על חוזה, יזמינו ערכות, וימתקנו אותן.
חמד עמאר: כמה מוסכים יש?
חן בר-יוסף: שניים-שלושה, למיטב הבנתנו: - -
חמד עמאר: - - - מכליות - - -
חן בר-יוסף: - - "שביט" באשדוד.
חן בר-יוסף: "התכוף" בציפורי.
חמד עמאר: שתיים-שלוש מכליות - - - אחד, או מכל המוסכים ביחד?
חן בר-יוסף: בכל מוסך, סדר גודל של שתיים ביום.
חן בר-יוסף: שתיים-שלוש ביום, כפול שני מוסכים, כפול שלושה מוסכים.
יצחק וקנין: אני מבין שנכון להרגע, מתוך 1,000 מכליות, 200 כן - - -
חן בר-יוסף: 160.
יצחק וקנין: ל-160 כבר יש את ההתקן של החברה?
חן בר-יוסף: מסוימת.
יצחק וקנין: מסוימת.
איתי עצמון: היחידה, בעצם.
יצחק וקנין: היחידה.
חן בר-יוסף: היחידה, היום.
חן בר-יוסף: היחידה המאושרת היום.
יצחק וקנין: נשארו עוד 800 - - -
חן בר-יוסף: כ-800.
יצחק וקנין: כ-800 מכליות.
יצחק וקנין: אני שואל שאלה: האם בעוד חצי שנה לא יהיה מצב שאתם תחזרו אלינו, ותגידו שאתם רוצים עוד איזו הארכה?
חן בר-יוסף: אחד, אנחנו רוצים לזרז את התהליך כמה שיותר.
חן בר-יוסף: בכלל, הצו הזה הוא צו של שר האנרגיה והמים.
חן בר-יוסף: אין לנו שום עניין שמכליות דלק ייסעו על הכביש בלי המיתקון הזה.
חן בר-יוסף: זה נכון לנו.
חן בר-יוסף: זה נכון לפיקוח על איכות הדלקים.
חן בר-יוסף: דרך אגב, מסתבר שזה נכון גם לחברות – הן מונעות ככה גניבות.
חן בר-יוסף: יש לזה יתרונות רבים.
חן בר-יוסף: רק אילוץ פיזי, ממשי, יוביל אותנו לבקש עוד הארכה של חודש-חודשיים ולא יותר.
חן בר-יוסף: זה ברור, וצריך להיות ברור לכולם: אנחנו חותרים לגמור את הסיפור הזה, ולמתקן את המכליות.
חן בר-יוסף: לא תהיה עוד שנה, ולא בקשות כאלה.
חן בר-יוסף: אנחנו רוצים לסיים את הסיפור הזה.
איתי עצמון: תוכל לחזור לגבי ההסבר על התקנת המכליות.
איתי עצמון: אמרת שיש כיום שניים או שלושה מוסכים.
חן בר-יוסף: שניים-שלושה מוסכים שמוסמכים לעשות עבודות ריתוך, או עבודות – אני לא בקי עד הסוף בפרטים – שמוסמכים להתעסק עם מכליות דלק.
חן בר-יוסף: מכלית דלק - - -
איתי עצמון: לא צפויים להיות עוד.
חן בר-יוסף: יש פה נציג של משרד התחבורה.
חן בר-יוסף: אפשר לשאול אותו.
יצחק וקנין: יש פה עניין של בטיחות.
יצחק וקנין: עניין של הבטיחות - - -
יצחק וקנין: לא משנה שיש לך שלושה.
יצחק וקנין: זו מציאות.
יצחק וקנין: אי-אפשר לשנות את המציאות.
אייזיק וורצל: אין הרבה בתי-מלאכה שמבינים - - -
חמד עמאר: לפי החישוב שלו זה יכול לעמוד בתוך 100 יום.
חמד עמאר: אבל אם מבקשים - - -
חן בר-יוסף: שמע, צריך עוד ליצור התקשרות, ולחתום על חוזה.
חן בר-יוסף: יש עוד כמה אלמנטים בדרך.
יצחק וקנין: מה החברות אומרות?
יצחק וקנין: מי מייצג פה?
ניסים ניסים: קוראים לי ניסים, ואני מחברת "סיגנא".
ניסים ניסים: אנחנו החברה החדשה שנכנסה לתחום.
ניסים ניסים: אל"ף, אני רוצה להגיד שאני מכבד מאד את דעתו של ראש מינהל הדלק.
ניסים ניסים: אבל מניסיוני בפרויקטים מסדר גודל כזה, מעבר לזמן ייצור ותהליך התקנה, דרוש תהליך נוסף שנקרא תהליך הטמעה.
ניסים ניסים: המערכת הזאת והמערך הזה של מכליות הדלק, מאד מורכב: החל מרמת התיאום הקטן, של להביא את המכלית להתקנה, ופגיעה בתכנית העבודה שלה; וכלה בללמד את הנהג להתמודד עם המערכת, ואת החברה להתמודד עם המערכת.
ניסים ניסים: כי המערכת מכניסה שינוי מסוים בחיי הנהג, ובחיי החברה.
ניסים ניסים: שינוי לטובה, אבל שינוי שצריך ללמוד אותו.
ניסים ניסים: אנחנו, בחברת "סיגנא" – עוד לפני הבחינה הסופית של מינהל הדלק שהיתה השבוע – החלטנו להיכנס לייצור של 100 מערכות, למרות שיש לנו הרבה פחות הזמנות מזה בשלב זה, כי כל השוק מחכה להחלטות.
ניסים ניסים: הסיבה להחלטה הזו היא לא עסקית – עסקית זה לא כדאי.
ניסים ניסים: עסקית, צריך לחכות שנקבל הזמנות, ואז לייצר.
ניסים ניסים: הסיבה היא לנסות – כמו שאמר ראש מינהל הדלק – לעמוד כמה שיותר מהר בכיסוי כל השוק.
ניסים ניסים: זמן הייצור של המערכת שלנו הוא כחודשיים וחצי.
ניסים ניסים: אני מעריך שעד אוקטובר נהיה לפחות עם 100 מערכות מיוצרות.
ניסים ניסים: אם ייכנסו עוד הזמנות כמובן שנגדיל את כמות הייצור.
ניסים ניסים: זמן ההתקנה, בגלל צווארי הבקבוק של המתקינים – אנחנו מעריכים שייקח עוד כשלושה-ארבעה חודשים נוספים.
ניסים ניסים: המלצתי היא לדחות לפחות בחצי שנה – כמו שאמר ראש מינהל הדלק – אבל, לפי דעתי, הדחייה הנכונה היא ב-12 חודשים ולא בחצי שנה.
ניסים ניסים: אני מבין את הקושי.
יצחק וקנין: אני בקושי רציתי לתת שלושה חודשים.
יצחק וקנין: אם היה פה יושב-ראש הוועדה הקבוע, הוא לא היה נותן לכם יותר מחודש.
ניסים ניסים: אני מבין לחלוטין את הכול.
ניסים ניסים: אני מבין.
יצחק וקנין: הוא אפילו התקשר להגיד את הדברים: - -
ניסים ניסים: אני מדבר כמומחה מקצועי.
יצחק וקנין: - - שהוא לא מוכן, בשום פנים ואופן.
יצחק וקנין: כנראה שהוא יודע את - - -.
יצחק וקנין: אני יושב בדיונים, אבל לא נמצא בכל הניואנסים הקטנים: כמה זמן אישרו, וכמה פעמים חידשו את העניין הזה – את הבקשה.
יצחק וקנין: ועוד פעם, ועוד פעם.
ניסים ניסים: אדוני היושב-ראש, ברשותך, עוד משפט אחד: אני סבור שמדובר פה – כמו שאמר, אגב, ראש מינהל הדלק, ואמר נכון: ההתחלה של התהליך הזה היתה מתוך הנחה שאנחנו מחליטים, ואנחנו הולכים לחנות, קונים את המערכת, ומתקינים אותה.
ניסים ניסים: זה לא המצב.
ניסים ניסים: אנחנו פיתחנו את המערכת בשמונה חודשים.
ניסים ניסים: זה זמן שיא של פיתוח.
ניסים ניסים: אני לא יודע כמה לקח למתחרים – זה זמן שיא של פיתוח.
ניסים ניסים: וההטמעה שלה, והייצור שלה, ארוך.
ניסים ניסים: אם אנחנו רוצים מערכות שיעבדו ולא רק לסמן וי על זה שעשינו משהו, לפי דעתי, כדאי לתת זמן למערכת ולמערך להתארגן.
ניסים ניסים: זו המלצתי.
ניסים ניסים: אפשר לקבוע את זה בשני שלבים או בשלוש מדרגות.
ניסים ניסים: בזבנג וגמרנו לא משנים כזה מערך גדול.
ניסים ניסים: תודה.
יצחק וקנין: עוד מישהו רוצה להתייחס, רבותיי?
שרון רוזנבלט: שמי שרון רוזנבלט.
שרון רוזנבלט: אני היועץ המשפטי של חברת "דלק" ישראל.
שרון רוזנבלט: אנחנו נציגים גם של חברות שיווק הדלקים, שאמורות להשתמש במערכת.
שרון רוזנבלט: מעבר לזה שאנחנו כמובן מעוניינים באלמנטים אלקטרוניים ואחרים שיעזרו למנוע: בין אם זה מעילות, ובין אם זה גניבות – אנחנו מצטרפים להמלצה, שאחרי שאנחנו למעשה מתעמתים עם הפרטים מזה כלמעלה משנה והגענו לסיטואציה הזאת, אנחנו חושבים שגם עכשיו בבחינת כניסה של מתחרה חדש לשוק, שכמובן אנחנו מצפים שזה יעשה רק טוב, אנחנו סבורים שחצי שנה לא תספק.
שרון רוזנבלט: אנחנו באים מאיזושהי עמדה שהיא מאד-מאד ריאלית.
שרון רוזנבלט: אנחנו יודעים מה המערך מדבר.
שרון רוזנבלט: אנחנו לא השחקנים היחידים - - -
יצחק וקנין: אל תשכח שזה חצי שנה מהיום.
שרון רוזנבלט: אנחנו מודעים לזה.
יצחק וקנין: ויהיו עוד הערכות.
יצחק וקנין: אז אם אנחנו נחבר את כל ההערכות, זה לא יהיה חצי שנה.
יצחק וקנין: זה נשמע קצר – חצי שנה.
יצחק וקנין: כנראה שכבר היתה שנה וחצי לפני כן.
שרון רוזנבלט: נכון.
שרון רוזנבלט: אבל צריך להבין את התהליך שזה עבר, שמר חן בר-יוסף הזכיר חלק ממנו:
שרון רוזנבלט: השוק הזה למעשה, או הסיטואציה התחילה במספר מתחרים שצומצמו לאורך הדרך.
שרון רוזנבלט: כרגע נשארנו למעשה עם חברה אחת שעושה את זה, שזה מצב בלתי סביר בעליל.
שרון רוזנבלט: יש פה חברה חדשה שמנסה להיכנס, ואנחנו מקווים שהיא תשנה באופן דרמטי את השוק הזה.
שרון רוזנבלט: אנחנו, אגב, לא התקשרנו – לא עם החברה הזאת עדיין, ולא עם החברה הזאת.
יצחק וקנין: רק דקה: אתה, בעל החברה, יכול להגיד לי - - -
שרון רוזנבלט: אני עובד, ולא בעל.
יצחק וקנין: לא משנה, בעלים.
יצחק וקנין: שאלה טכנית: - -
שרון רוזנבלט: נציג.
יצחק וקנין: - - אתם התקנתם 160?
שרון רוזנבלט: כן.
יצחק וקנין: זו חברת דלק אחת, או מספר חברות?
שרון רוזנבלט: מספר.
יצחק וקנין: גם ב"דלק", גם ב"פז", וגם ב"סונול"?
שרון רוזנבלט: יש ב"פז", ב"סונול", ובקבלנים שלהם.
חמד עמאר: כמה זמן לוקח להתקין ל-160?
חמד עמאר: כמה זמן לקח?
חמד עמאר: או שזה לא - - -
יצחק וקנין: אני לא יודע אם הוא - - -.
יצחק וקנין: אתה לא חייב לענות.
שרון רוזנבלט: זה היה גם פיילוטים.
שרון רוזנבלט: אז זה לא ייתן לכם מדד אמיתי, לדעתי.
קריאה: - - -.
קריאה: זה החברות - - -
שרון רוזנבלט: בסדר.
שרון רוזנבלט: חלק מההתקנה היתה במסגרת - - -
חמד עמאר: אבל אם הוא מבקש - - -, בקשת השר.
יצחק וקנין: עדיין - - - תראו, רבותיי, חברות הדלק:
שרון רוזנבלט: אני רק אסיים, אם אפשר: אנחנו באמת סבורים שחצי שנה מסיבות פרקטיות.
שרון רוזנבלט: כי כשמתעמקים בפרטים אפשר להבין שזה כנראה לא יספיק – גם חצי שנה.
שרון רוזנבלט: אני מבין את הלחצים שמופעלים: גם מצד מינהל הדלק, וגם מצד הוועדה.
שרון רוזנבלט: אני אומר שכשמתעמקים בפרטים, כנראה שחצי שנה לא תספיק.
שרון רוזנבלט: אני חושב שההערכה הריאלית – כמו שאמר הנציג של חברת "סיגנא" – סדר גודל של שנה.
יצחק וקנין: שנה לא תהיה, בשום פנים ואופן.
יצחק וקנין: אני אומר לכם את זה מראש.
יצחק וקנין: את החצי שנה, אם אתם תקבלו, זה יהיה בגלל שהיושב-ראש לא נמצא פה, ואני מנהל את הישיבה הזאת.
יצחק וקנין: ואני נענה, נעתר לבקשתו של השר.
יצחק וקנין: ואני אומר לכם: אם מישהו חושב - - -
אייזיק וורצל: לפני שאתה מחליט, אפשר?
אייזיק וורצל: אני אייזיק וורצל מחברת "דור אלון".
אייזיק וורצל: בסיטואציה שנוצרה, רק חברה אחת – זה לא בא בגלל חברות הדלק, זו סיטואציה שקרתה, ומר חן בר-יוסף הצביע עליה ולא צריך לפרט.
אייזיק וורצל: ואני מצטרף לדעתו של עורך-הדין שרון רוזנבלט מחברת "דלק": החצי שנה שאתה אמור לאשר כרגע, מאוד בעייתית.
אייזיק וורצל: אני אתן לך דוגמה מהחברה שלנו, "דור אלון":
אייזיק וורצל: ב"דור אלון" יש לנו בסביבות 200 תחנות דלק ציבוריות שאנחנו מובילים - - -.
אייזיק וורצל: אין לנו גוף הובלה שלנו.
אייזיק וורצל: גוף ההובלה שלי, האינטגראלי שלי, מונה מספר מועט של מכליות שאפשר לספור אותן על יד ורבע, שהן גם נפח קטן של 10,000 ליטר שהן לא צריכות בכלל את הפלומבות.
אייזיק וורצל: שאר ההובלה שלי מבוססת על outsourcing.
יצחק וקנין: יש מכלית שמובילה דלק, והיא לא חייבת את ההתקן?
אייזיק וורצל: כן.
אייזיק וורצל: מדברים פה רק על - - -
יצחק וקנין: אז תגידו: מה הועלתם?
חן בר-יוסף: לא, רק כאלה שלא מובילות לתחנות דלק ציבוריות.
יצחק וקנין: זאת אומרת, אני יכול - - -
חן בר-יוסף: הרי כל העניין של ההתקן זה שבתחנת הדלק הציבורית עולה המתדלק ואומר: ראיתי שלא נגעו במכלית.
חן בר-יוסף: אבל אם מישהו הוא קבלן עבודות עפר – הוא בשטח.
חן בר-יוסף: אז אין שום אינדיקציה בכלל, האם הדלק נפתח או לא נפתח במקום - - -.
חן בר-יוסף: הקשר כבר ישיר.
חן בר-יוסף: בתחנת דלק ציבורית – אנחנו, הציבור – לא יכולים לדעת ולהיות קשורים לכל שרשרת ההובלה.
חן בר-יוסף: אבל אם מישהו הוא קבלן עבודות עפר, הוא יודע מי סיפק לו את הדלק.
חן בר-יוסף: אז לא מעניין אותו מה קרה בדרך.
יצחק וקנין: בשבילך, תחנת דלק ציבורית – זה אם יש במושב שלי תחנת דלק.
יצחק וקנין: האם היא ציבורית או לא ציבורית?
חן בר-יוסף: ברור שהיא פנימית.
חן בר-יוסף: וברור שאסור לה למכור לציבור.
חן בר-יוסף: - - -
יצחק וקנין: ומה קורה אם הוא מוהל שם את הדלק, בתוך המושב שלי?
חן בר-יוסף: אז אתה יודע מי הספק.
יצחק וקנין: אני גר במושב.
חן בר-יוסף: אז מי שחתום - - -
יצחק וקנין: או בקיבוץ.
חן בר-יוסף: מי שחתום מול זה יודע מי הספק שלו, ויכול לפנות אליו - - -
אייזיק וורצל: מה שהתכוונתי זה לחלוקת דלק לקבלנים, בשטח.
אייזיק וורצל: לא דיברתי על תחנות דלק ציבוריות, ולא כאלה.
אייזיק וורצל: אבל ברשותך: מה שאני רוצה לומר הוא שבכל ההובלות שלי לתחנות הדלק הציבוריות, אני משתמש באמצעות חברות הובלה.
אייזיק וורצל: אני עובד עם בסביבות עשר חברות הובלה.
אייזיק וורצל: אני עכשיו צריך לפתח גם-כן את האינטגרציה מולן, שאני אראה את כל הדברים האלה.
אייזיק וורצל: וקשה לי להאמין שבחצי שנה יוכלו לעשות את זה.
יצחק וקנין: עוד מישהו רוצה להעיר הערות, רבותיי?
יצחק וקנין: תראו, רבותיי: אני לא חושב שיש אפשרות, בשום מקום.
יצחק וקנין: זה הופך להיות כמין לעג פה לכל ההתנהלות של כל העניין הזה, מתחילתו, בשנת 2007.
יצחק וקנין: אנחנו בשנת 2012.
יצחק וקנין: כבר חמש שנים.
יצחק וקנין: ואנחנו מסתובבים סביב עצמנו.
יצחק וקנין: וההארכות על הארכות.
יצחק וקנין: אני אומר לכם: אם היה פה חבר הכנסת כרמל שאמה, - - - שבכלל כועס.
יצחק וקנין: אני לא יודע מה הוא היה אומר לכם, כן?
יצחק וקנין: אבל מאחר ואני לא רוצה להיות במקומו, אני אומר את מה שאני חושב: השר הביא לנו צו.
יצחק וקנין: אני מאמין שאותם אלה במינהל הדלק בחנו את הדברים, שקלו את הדברים.
יצחק וקנין: ואני מאמין שאם אתם תעשו מאמץ, אתם תוכלו להגיע למצב שבתוך חצי שנה – בתוך החצי שנה הזאת – אתם תוכלו כבר להגיע למצב שאתם תוכלו להתקין את הדברים, ולא תהיה שום בעיה.
יצחק וקנין: לכן, אני לא מתכוון להאריך דקה אחת מעל חצי שנה.
יצחק וקנין: כפי שהצו הגיע לפה, כך אנחנו מאשרים אותו.
אורי חמו: אדוני, יש לי שאלה: המדינה עוד לא קבעה מחיר לאותו חותם, לאותן עלויות.
יצחק וקנין: המדינה לא יכולה לקבוע מחיר כיוון שזה מכרז.
יצחק וקנין: אני רוצה להתקין אצלו.
יצחק וקנין: אני מבקש ממנו הצעת מחיר – יש לי 200 מכליות.
יצחק וקנין: בוא, תתקין לי.
אורי חמו: אבל הוא יכול לעשוק אותי.
אייזיק וורצל: אבל במחירים שהוא נותן?
אורי חמו: המחיר שהוא ביקש ממני, הוא יכול - - -: להפלות אותי יחסית למתחרים.
אורי חמו: הוא יכול לעשות מה שהוא רוצה.
אורי חמו: הוא פוגע בי.
יצחק וקנין: אבל אם יש עוד חברה, אז תלך לחברה השנייה.
אורי חמו: אבל אין עוד חברה.
אורי חמו: - - -.
אורי חמו: לא קבעו - - -
שרון רוזנבלט: אבל אין.
שרון רוזנבלט: עד היום לא היה.
יצחק וקנין: אז אני נותן עוד זמן של חצי שנה.
חגית אייזנמן-מלכה: זו הסיבה המרכזית - - -
אורי חמו: אם בזמן הזה – בשבוע הבא, בשבועיים הקרובים – יקבעו שהחברה עומדת בזה.
אורי חמו: ונניח שיעשו מאמץ - - -.
אורי חמו: אבל אם לא יקבעו שעוד חברה, מה אני עושה?
יצחק וקנין: תקשיב, זו אפילו לא קושיה בגמרא מה שאתה אומר לי עכשיו, ואני אסביר לך למה: נאמר שבתוך שבועיים, תוך חודש, מינהל הדלק מאשר את החברה השנייה, אוקיי?
יצחק וקנין: בוא נצא מתוך הנחה שבתוך חודש בודקים ובודקים, ואישרו את החברה השנייה.
יצחק וקנין: יש לך עוד חמישה חודשים.
יצחק וקנין: אתה נכנס למכרז – אתה הולך לחברה אל"ף, לחברה בי"ת.
יצחק וקנין: חברה אל"ף זכתה, אוקיי?
שרון רוזנבלט: אבל לא רק הוא הולך למכרז.
שרון רוזנבלט: 800 מכליות הולכות למכרז.
יצחק וקנין: חביבי, זה לא מעניין אותי כמה הולכים.
יצחק וקנין: אתה בוחר את החברה.
יצחק וקנין: מרגע שבחרת את החברה כי היא יותר זולה.