GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אמיר דרנגר: היא קשורה לדיונים שאנחנו עדיין עורכים עם רת"א בקשר לתקנה 32, ולכן, ברשותך, אני לא אפתח פה את הדיון בקשר לזה.
אמיר דרנגר: אנחנו מסתייגים מהסיפא של תקנה 32, אבל - - -
איתי עצמון: אתם לא רוצים לאפשר תעודה מקבילה אחרת שאושרה על-ידי המנהל?
אמיר דרנגר: ההסדר מורכב וזה לא המקום כרגע לפתוח אותו בתקנה הזו אבל הוא קשור לזה, לכן אנחנו מבקשים או שלא להצביע על זה עכשיו או לחזור לתקנה הזו ברגע שנגמור את 32.
אבישי פדהצור: אני אודה על האמת – אני לא מבין את ההערה.
אבישי פדהצור: יש לנו שתי ברירות: או לוותר על הסיפא – מה אומרת הסיפא למעשה?
אבישי פדהצור: הסיפא אומרת - - -
אמיר דרנגר: אני בכוונה לא נכנס למהות, כדי לא לפתוח - - -
יצחק וקנין: אנחנו נגיע ל-32.
יצחק וקנין: אבל אתה לא יכול להעיר לי הערה ואז בעצם אתה אומר לי - - -
אמיר דרנגר: אני יכול להסביר.
אסנת איסן: זאת הערה שלנו.
אסנת איסן: זאת אותה הערה.
יצחק וקנין: זאת אותה הערה?
יצחק וקנין: אז למה שתחזרי עליה?
אסנת איסן: היא עוד לא נאמרה אז אני לא חוזרת על שום דבר בינתיים.
יצחק וקנין: אתה רוצה להעיר?
דוד בן ארי: או שאנחנו מבקשים לכתוב בסעיף (ג)(1), במקום "לפי תקנה 38 או תעודה מקבילה אחרת המאושרת בידי המנהל", נכתוב: "שניתנה על פי דיני מדינה חברה".
אבישי פדהצור: אני רוצה להסביר, אדוני, ברשותך.
אבישי פדהצור: אנחנו במדינת ישראל פועלים לפי דיני מדינת ישראל - - -
אסנת איסן: אבל אי אפשר להימנע - - -
יצחק וקנין: רבותי, אם אפשר לא להפריע.
יצחק וקנין: תקשיבו.
יצחק וקנין: אסנת, זה נוגע אליך.
יצחק וקנין: הוא נותן תשובה.
אסנת איסן: זה נוגע אלי, לכן ביקשתי.
אבישי פדהצור: מדינת ישראל פועלת לפי דיני מדינת ישראל.
אבישי פדהצור: דרך המלך במדינת ישראל קובעת שתעודת אחזקה ושחרור תינתן לפי תקנה 38 לתקנות המכונים, שתכף נגיע אליה.
אבישי פדהצור: אנחנו מודעים לזה שבעולם בו אנו חיים יש גם אילוצים ולפעמים צריכים ללכת גם אל הגויים ולבקש מהם שירותים כאלה ואחרים.
אבישי פדהצור: ברור שהגוי איננו פועל לפי תקנות המכונים הישראליות בדרך כלל, איננו מוציא תעודת אחזקה ושחרור ישראלית, לכן אנחנו מבקשים בסיפא הזאת להסמיך את המנהל, שבסופו של יום נושא באחריות לכשרות ולכשירות של התעודות של הגוי, לבוא ולומר: הגוי הזה טוב עיני, הגוי הזה איננו טוב בעיני.
אבישי פדהצור: ההערה של "אל-על" אומרת: כזה ראה וקדש, הגוי נתן – אתה תיקח ותאמץ כפי שהוא נתן.
אבישי פדהצור: הדבר הזה, לא רק שלא מוכר לי - - -
יצחק וקנין: אני אעזור לך.
אבישי פדהצור: תודה רבה.
יצחק וקנין: אני שואל שאלה את "אל-על":
יצחק וקנין: נגיד שיש מכון בדק או כל גורם אחר שמספק לכם חלק מסוים שאתם צריכים אותו למטוס.
יצחק וקנין: תעשייה אווירית מהם אתם מקבלים והמנהל מאשר אותם, נכון?
יצחק וקנין: אז אם את שלנו כן, את של האחרים לא קל וחומר?
שמואל קוזי: זה מה ששואלים אנחנו.
אסנת איסן: זה מה שאנחנו שואלים.
יצחק וקנין: אז אני אומר:
יצחק וקנין: אם את שלנו הוא מאשר, והוא צריך לאשר לכם את מכוני הבדק, אז קל וחומר שאת החיצוניים הוא צריך לאשר.
שמואל קוזי: הוא לא מאשר את האחרים.
שמואל קוזי: אני אסביר לך - - -
יצחק וקנין: הוא יאשר לך ואתה תעבוד רק עם מי שהוא יאשר לך.
יצחק וקנין: אתה לא תביא לו איזו עובדה מוגמרת ותגיד לו: כזה ראה וקדש.
יצחק וקנין: לזה אני לא מסכים, כי גם לפה אתה תביא לו את התעשייה האווירית ותביא לו את יצחק וקנין, והוא יגיד לך: את יצחק וקנין אני לא מאשר לך בשום פנים ואופן – בשבילנו הוא לא מכון בדק מוסמך, אנחנו לא מכירים אותו, לא בדקנו אתו, לא יודעים מיהו.
יצחק וקנין: אתה מביא לו מישהו אחר שאכן נבדק ויש לו רזומה שעליו הוא מסתמך ועל י זה הוא נותן לך את האישור.
יצחק וקנין: אתה מצפה לקבל אשור, מה שנקרא, בלנקו, מראש, גם כשתביא לו את עבדאללה או אני לא יודע את מי.
יצחק וקנין: זה לא נראה לי הגיוני מה שאתם דורשים.
שמואל קוזי: זה לא מה שאנחנו אומרים.
יצחק וקנין: אולי אני לא הבנתי אתכם.
דוד בן ארי: אני אתן לך דוגמה: אנחנו חיים היום בעולם גלובלי.
דוד בן ארי: כיום, חברות תעופה ומכוני בדק עובדים עם מכוני בדק שמאושרים על-ידי ה-FAA ועל ידי EASA.
יצחק וקנין: ואתה מצפה שהוא לא יאשר לך את אותו אחד שמאושר על-ידי ה-FAA?
יצחק וקנין: כל מה שאנחנו עושים פה זה להרים את הדירוג שלנו מ- Category two ל- Category one זה בשביל להשתוות באותם כללים, באותם תנאים ל-FAA.
שמואל קוזי: זה בדיוק מה שאומרים.
יצחק וקנין: אבל מישהו צריך להיות פה רגולטור, להגיד: רבותי, זה כן וזה לא.
שמואל קוזי: אנחנו מסכימים.
יצחק וקנין: אם אתה תביא לו איזה ספק מהודו שאני לא יודע מיהו בכלל - - - אתם הולכים פה סתם על דברים שהם - - -
שמואל קוזי: לא, לא.
יצחק וקנין: אתם חוששים שאולי מחר תיקלעו, בגלל שהבאתם מוצר מסוים - - -
שמואל קוזי: אני אתן לך, כבודו, דוגמה שתראה כמה הדבר הזה מורכב.
שמואל קוזי: יש יצרן מנועים ענק, אני חושב שגם אתה אפילו מכיר אותו, שקוראים לו Pratt
שמואל קוזי: הוא סיים לטפל במנועים בתוך ארצות הברית והעביר את כל המפעלים שלו לסינגפור, יחד עם ה-FAA.
שמואל קוזי: לפי הנוהל היום, יכול המנהל לומר - - -
יצחק וקנין: יכול המנהל, אבל אל תיקח - - -
שמואל קוזי: הוא אמר, הוא אמר.
דוד בן ארי: הוא אמר, במכתב של רת"א שהוא הוציא לפני מספר ימים, שהם לא מכירים במכוני בדק מחוץ לשטח הטריטוריאלי של ארצות הברית.
דוד בן ארי: כלומר, אם יש מכון בדק אמריקאי שנמצא היום בסין או בברזיל, הוא אמר: אנחנו לא מכירים.
דוד בן ארי: כלומר, היום רת"א לא מכירה ברישיונות של ה-FAA מחוץ לארצות הברית.
יצחק וקנין: נלך אתכם בראש שלכם.
יצחק וקנין: אני מנסה לקבל את הרציונל שלכם.
יצחק וקנין: אבל אני לא מקבל אותו בגלל סיבה אחת: בסין, לדוגמה, אפשר לשכפל גם בן אדם – השאלה היא מה הרמה?
שמואל קוזי: FAA מקפיד עליהם.
שמואל קוזי: הוא אישר אותם שם.
יצחק וקנין: אני מאמין שאם חברת "אל-על" תבוא עם ספק מסוים שאכן יש לו את כל האישורים של ה-FAA והוא מאושר על-ידי הרשויות בארצות הברית והוא ישתכנע, בסופו של יום, שהספק הספציפי הזה אכן אפשר לאשר אותו – הוא יאשר לכם.
יצחק וקנין: אבל רק הוא ורק הוא צריך לאשר.
דוד בן ארי: כבודו, הדיון הזה עלה מול רת"א.
דוד בן ארי: נתנו למר פוול את הדוגמה על מכוני בדק שאנחנו עובדים איתם בסינגפור, אחד המכונים המובילים בעולם.
דוד בן ארי: הוא אומר: לא, בשום אופן לא אאשר לכם את זה.
דוד בן ארי: בבקשה, שינמק פה.
דוד בן ארי: הוא עוד נתן לנו דוגמה.
דוד בן ארי: שינמק פה למה הוא לא מאשר את - - -
איתי עצמון: לא מקרה פרטי עכשיו.
יצחק וקנין: רבותי, אני לא יושב בוועדה כדי לאשר את המכונים של סינגפור, כי מחר זה יהיה - - -
שמואל קוזי: לא נוכל לעבוד.
דוד בן ארי: אדוני, יש לדבר הזה משמעות.
דוד בן ארי: חברות תעופה ומכוני בדק לא וכלו לתפקד במדינת ישראל עם המגבלה הזאת שהוצעה על-ידי רת"א, כאשר הם גם לא מוכנים לדון אתנו על התוכן של הדבר הזה.
אבישי פדהצור: אדוני – חטאנו, עיווינו, פשענו.
אבישי פדהצור: בתקנה הזאת אנחנו מבקשים ליצור את סמכות המנהל לאשר תעודות שאינן תעודות ישראליות, כשוות ערך.
אבישי פדהצור: החטא, העוון והטעות שעשינו זה שבמסגרת העבודה מול הציבור, את הנוהל הפנימי של רת"א, שנועד לשרת את המנהל בהפעלת שיקול דעתו, העברנו להתייחסות ולהערות, למען יראו, יעירו וכו' - -
שמואל קוזי: וייראו.
אבישי פדהצור: - - עכשיו, מה קורה?
אבישי פדהצור: זה דבר, שלמיטב ידיעתי, לא שגור בהרבה מאוד רשויות מנהליות, שהכללים לפיהם המנהל מפעיל את שיקול דעתו, מועברים לעיון הציבור.
אבישי פדהצור: ואכן, במסמך הזה שהועבר כטיוטה אומר המנהל: נקודת המוצא שלי ש-FAA בשטח ארצות הברית, מכון EASA באירופה ומכון קנדי – קנדה היא המדינה היחידה, אם אני לא טועה, שיש לנו אתה הסכם בינלאומי – בשטח קנדה, אלו חזקה עליהם ככשרים בעיני, לוקח ומקדש.
אבישי פדהצור: בנוסף, יש קטגוריה שבמקרים אחרים אני אפעיל את שיקול דעתי המיוחד ואותם או שאאשר או שלא אאשר.
אבישי פדהצור: כל אלו מעוגנים בהנחיה מנהלית שהיא בכלל לא קשורה לתקנות.
אבישי פדהצור: היא יצור מנהלי נפרד שמנהל יכול להפעיל.
שמואל קוזי: זה חמור ביותר.
יצחק וקנין: תן לי רגע להגיד את מה שאני צריך.
יצחק וקנין: נאמר שהם העלו את הדוגמה שהם אמרו לגבי סינגפור – מחר תוגש בקשה מסודרת לרת"א, עם כל הפרטים של הספק וכל מה שצריך מבחינת האישורים שיש לאותו ספק, וזה מגיע למנהל.
יצחק וקנין: הרי בקשה כזאת לא הגיעה לרת"א.
יצחק וקנין: רת"א העבירה מכתב הנחייה כללי על מנת למנוע מראש אי הבנות וכדי שאתם לא תעשו איזה דבר ומחר תימצאו בפני שוקת שבורה.
יצחק וקנין: אתם תצטרכו לעשות תהליך מסודר, מובנה, בתוך החברה – כאשר אתם מתקשרים עם ספק בסינגפור, לפני כן תעבירו את כל הפרטים למנהל.
יצחק וקנין: אם המנהל יראה לנכון – הוא לא אמר לכם שלא.
שמואל קוזי: הוא אמר.
שמואל קוזי: קודם כל הוא אמר: לא.
יצחק וקנין: לא הגשתם לו.
יצחק וקנין: סליחה, אתה הגשת לו מסמכים?
שמואל קוזי: לא, כי היום - - -
יצחק וקנין: ידידי היקר, הגשת לו מסמכים?
שמואל קוזי: אבל היום עוד לא הגענו לתקנה.
שמואל קוזי: זה יהיה בעוד שנה.
שמואל קוזי: זה לא סינגפור, שלא נבין לא נכון, זה Pratt
יצחק וקנין: אתה הגשת לו בקשה?
שמואל קוזי: והוא יגיד לא.
שמואל קוזי: מה אני עושה אז?
אבישי פדהצור: זאת ביצה שלא נולדה.
שמואל קוזי: ענו לי על זה.
שמואל קוזי: אמרו לי שלא יהיה.
שמואל קוזי: אי אפשר לעבוד כך.
יצחק וקנין: זאת אומרת שאני לא צריך לחשוב פעמיים.
יצחק וקנין: מישהו צריך פה לנהל את העניינים.
יצחק וקנין: אתם לא יכולים לבוא – ההוא נתן לו אישור לסינגפור, ההוא נמצא בסין – זה לא שייך בכלל, רבותי.
יצחק וקנין: הדברים צריכים לקבל אישור, בשביל זה יש רגולטור והוא צריך לקחת עליו את האחריות – מחר תהיה תקלה בסינגפור, ואז מה יגיד המנהל?
פוול גרנדל: דרך אגב, הייתה תקלה לסינגפורים האלה על כני-נסע שכל המדינה הייתה - - -
יצחק וקנין: רבותי, אנחנו מתעסקים פה בנוהל – אל תנהלו ויכוחים בינכם – אני לא מחוקק ספציפית ל"אל-על" ורת"א.
יצחק וקנין: אני מחוקק.
יצחק וקנין: אני לא שואל את כל התעשייה.
יצחק וקנין: אני צריך לעבוד בהיגיון.
יצחק וקנין: ההיגיון אומר שמישהו צריך פה לנהל את העניינים.
יצחק וקנין: אי אפשר שכל ספק יספק לכם, גם אם הוא מקבל אישור.
שמואל קוזי: זה לא כל ספק.
יצחק וקנין: רבותי, גם אם הוא מקבל את האישור של ה-FAA ועוד גורם אחר, שהוא בארצות הברית, אני לא חושב שזה צריך להיות.
אשל חפץ: סליחה, אפשר לדבר?
אשל חפץ: אני מחכה בסבלנות הרבה זמן.
יצחק וקנין: כן, דבר.
אשל חפץ: אני מצטרף לדעה של אמיר.
אשל חפץ: זה נושא מאוד מורכב, יש לו השפעה ענקית על התעשייה.
אשל חפץ: אני לא חושב שבדיוק לסעיף הזה הוא שייך ואני לא חושב שמיצו את הדיון.
אשל חפץ: אני חושב שכבודו לא ירד לכל הדקויות, כי יש את הדוגמה המפוארת, כמו שציינו "אל-על" בנושא של מנוע, שברור שצריך את האישור של רת"א.
אשל חפץ: אבל ה- Common practice היום בתעשייה שרת"א מקבל תעודות שהוצאו על-ידי מכונים שאושרו על-ידי FAA ועל-ידי EASA - - -
אבישי פדהצור: זה מה שקורה כיום.
אשל חפץ: תנו לי לסיים, בבקשה.
אשל חפץ: ויש למטוס, כמו שאנחנו מפעילים, עשרות אלפי – לא אלפי – עשרות אלפי סוגים של פריטים.
אשל חפץ: עכשיו, המטוס נמצא בביקורת בסין והוא צריך איזה ניט או איזה בורג Oversize ספציפי מילימטרי, מחוזק מסוים, מגודל מסוים.
אשל חפץ: מחפשים אותו בכל העולם והוא נמצא במקרה רק בדרום אמריקה – אפילו לא בסין – מטיסים אותו עם FedEx, עכשיו צריך גם אישור מיוחד של פוול?
אשל חפץ: אתה יודע שאנחנו מגישים להם נהלים ובקשות לאישור מכוני חוץ – שנים זה לוקח להם לאשר.
אשל חפץ: הם יאשרו איזה חוזה עם איזה בקר?
אשל חפץ: זה אי אפשר.
אשל חפץ: צריך פיקוח, צריך להגדיר את הסטנדרט וצריך לתת לעסק להתנהל ולעבוד.
אשל חפץ: בצורה הזאת זה לא יעבוד.
דוד בן ארי: זה לעצור את התעופה.
דוד בן ארי: זאת התעודה.
דוד בן ארי: יש לנו 7,000 חלקים שאנחנו מוציאים לשנה, אנחנו עובדים עם מכוני בדק של ה-FAA ושל ה-EASA.
דוד בן ארי: אנחנו לא יכולים לדעת אם בסופו של דבר, כשאנחנו מקבלים את התעודה, אם לקבוע מראש ולהגיע להסכם שאם התעודה הזאת תגיע רק מהשטח של ארצות הברית, כי גם מכוני הבדק בארצות הברית עובדים עם מכוני בדק אחרים בעולם.
יצחק וקנין: שוב פעם אתה לא יורד לסוף דעתי.
יצחק וקנין: אתה רוצה לקבל שיק פתוח.
שמואל קוזי: לא.
יצחק וקנין: זה שיק פתוח.
יצחק וקנין: זאת המשמעות.
יצחק וקנין: אתה לא אומר לי מה שה-FAA נתן אישור, אתה אומר:
יצחק וקנין: אני רוצה עכשיו שכל מכון שאני לוקח ממנו חלק - - -
שמואל קוזי: אניא גיד לך מה אני רוצה - - -
יצחק וקנין: זה מה שאני מחוקק, אני לא עושה פה שום מגבלה על אף גורם.
יצחק וקנין: אין לי מגבלות פה, רבותי, אין לי שום מגבלות.
יצחק וקנין: איזה מגבלה יש לי פה, תגידו לי.
יצחק וקנין: אני מחר מעביר את החקיקה הזאת, איזו מגבלה יש לי על איזה מכון בהודו או במקום אחר בעולם שאני לא יודע מאיפה לקחתם את החלק.
אשל חפץ: אפשר לחיות עם כאלה שהם בפיקוח FAA או EASA, זה מספיק רחב, זה מספיק גדול.
אשל חפץ: לא צריך אישור של עוד גורם.
אבישי פדהצור: אדוני, זה לא המקום.
אבישי פדהצור: אנחנו מדברים על תקנה 32.
אבישי פדהצור: על התקשרות - - -
יצחק וקנין: רבותי, אני רוצה לעשות סדר.
יצחק וקנין: אתם רוצים שנגיע לתקנה 32 ושם אנחנו נטחן את זה – נטחן.
יצחק וקנין: פה אני אומר לכם: לא שכנעתם אותי שאני יכול לתת - - -
אורי בן גלים: אבל זה אותו הסבר.
יצחק וקנין: נגיע לשם, נשמע את ההסברים ונשמע גם את התגובות.
אסנת איסן: זה אותו הסדר.
אסנת איסן: זה הסדר אחד שחל על Exchange ועל קבלה מבחוץ והסדר שני שחל על תעודת אחזקה ושירות.
יצחק וקנין: גברתי הנכבדה אסנת, אני אומר לך שאני קצת מבין בדברים, במיוחד בדברים האלו שאנחנו מדברים עליהם כרגע.
יצחק וקנין: אני לא יכול לתת שיק פתוח כמו שאתם דורשים ממני.
אורי בן גלים: אנחנו לא מבקשים שיק פתוח.
אורי בן גלים: בדוק ההפך.
יצחק וקנין: כשנגיע לתקנה 32 ואני אצטרך לשנות – אני אשנה.
יצחק וקנין: כרגע, לפי מה שיש בפני, אני לא חושב שצריך לשנות את הדברים.
יצחק וקנין: נגיע לתקנה 32, נבדוק את הדברים, נחשוב לעומק ואני מבטיח לכם:
יצחק וקנין: אם אני אשוכנע שאכן אני יכול למצוא איזה פתרון, אולי הקדוש ברוך הוא ייתן לי איזה משהו, ואני אתן לכם פתרון אחר.
עודד אילני: רק לעזור לנו במונחים פה.
עודד אילני: יש פה כל מיני מונחים שגוררים אותנו למילים שלא צריכות להיות כאן.
עודד אילני: אני חושב שצריך להתמקד בסטנדרט.
עודד אילני: יש סטנדרט תעופתי שמקובל בכל העולם וצריך לדבוק בו.
עודד אילני: אם רת"א השקיעה את המשאבים לאשר מטוס בברזיל והשקיעו ת המשאבים לאשר את התשתית של ברזיל ואנחנו קנים חלקים מברזיל, אז כל החוקים וכל המשאבים שהשקיעו כדי לאפשר למטוס לטוס במדינת ישראל מתל אביב לאילת ולאירופה, זה גם חל על ברזיל וכל פריט שאני קונה בברזיל– והסטנדרט הוא בינלאומי – ובדקו את זה, אישרו אותו וחתמו עליו ולקחו את האחריות, צריך להרחיב את זה לשם גם כן וכל דבר אחר שאמר קודם ידידי הטוב קוזי.
עודד אילני: אם Pratt
יצחק וקנין: רבותי, אתם נכנסים פה לפינה כאילו כבר רת"א אמרה שהיא לא מאשרת את זה ואת זה.
יצחק וקנין: היא לא אמרה את זה.
יצחק וקנין: אתם לא הגשתם בקשה.
עודד אילני: שישמרו על סטנדרט.
עודד אילני: אנחנו רוצים לקבוע סטנדרט, זה הכול.
יצחק וקנין: הסטנדרטים זה לא פה.
יצחק וקנין: רבותי, בתקנה 32 ניכנס יותר לפרטים שנוגעים ספציפית למה שאתם דורשים.
יצחק וקנין: אני מעריך שאם אנחנו נגיע לסעיפים האלו, ואני אראה לנכון – נמצא איזה פתרון.
יצחק וקנין: כרגע אני לא יכול לתת פתרון כזה שאתם תוכלו להתקשר עם כל מי שאתם רוצים - - -
שמואל קוזי: לא רוצים.
יצחק וקנין: רבותי, זה נוסח הדברים.
שמואל קוזי: איך אמר אבישי?
שמואל קוזי: פשענו, חטאנו, לא הבנו.
שמואל קוזי: אנחנו לא רוצים יד חופשית.
שמואל קוזי: אנחנו רוצים להיות תחת רגולציה מאוד כבדה.
שמואל קוזי: שני גופים מאוד קטנים שנקראים EASA וה-FAA, אני חושב שמכבדים אותם מאוד ורוצים להידמות להם – שם אנחנו רוצים להיות.
שמואל קוזי: זה מספיק מכובד?
איתי עצמון: אם הם מקובלים – המנהל יאשר.
שמואל קוזי: היום אני יודע מי המנהל ויש לנו שפה משותפת והאיש הזה הוא רחב אופקים.
שמואל קוזי: חוק הטיס הקודם היה משנת 1927 והחזיק כמעט 100 שנה.
שמואל קוזי: כשאנחנו יושבים פה אנחנו כותבים חוק ל-100 שנה.
שמואל קוזי: כולנו לא נהיה פה כשזה יבוא לידי ביטוי.
שמואל קוזי: חשוב שנדקדק בפרטים, אנחנו צריכים לחיות יום אחרי זה.
יצחק וקנין: זה שהחוק הקודם היה 80 שנה זאת אשמתנו שלנו.
יצחק וקנין: המדינה לא באה לשנות אותו ובגלל זה אנחנו נמצאים במדינה, שהיא כל כך מפותחת ומתקדמת, ב- Category twoולא ב- Category one.
יצחק וקנין: אתה מבין את זה אפילו יותר טוב ממני.
שמואל קוזי: אני מרגיש את זה.
יצחק וקנין: אתה מרגיש את זה ואתם חווים את זה כל יום.
יצחק וקנין: מחר גם אני לא אהיה פה וגם גיורא.
יצחק וקנין: כל אחד מאתנו, איך אומרים, דור הולך ודור בא.
יצחק וקנין: אני מחוקק את החקיקה לא בשביל יצחק וקנין.
יצחק וקנין: הרבה פעמים אפילו הייתי אומר את זה לגיורא: גיורא, אני לא מחוקק את החוק בשבילך.
יצחק וקנין: בוויכוחים על חוק הטיס הוא כל הזמן היה נותן דוגמאות ואני הייתי אומר לו: גיור, אני מחוקק את החוק לא בשביל גיורא, כי מחר לא יהיה גיורא וגם לא יצחק וקנין ולא מישהו אחר.
יצחק וקנין: הוא יעבור לתפקיד אחר, אתה תעבור לתפקיד אחר.
שמואל קוזי: אני מסכים במאה אחוז.
אשל חפץ: אבל כבודו, אנחנו לא מתווכחים בכלל על הנוהל.
אשל חפץ: אנחנו מתווכחים על נוהל שלא כתוב בתקנה.
אשל חפץ: בגלל שאנחנו מתווכחים, הם אומרים לנו שבנוהל הם לא יאשרו את זה.
אשל חפץ: זה נותן להם חופש פעולה והחופש פעולה מנוצל פה לרעה.
יצחק וקנין: אתה יודע שמכסת הדיבור, גם שלי וגם שלך, היא מתוקצבת, מה שנקרא.
יצחק וקנין: אם נעבור אותה, אנחנו – אמרתי לך בהאי לישנא: נגיע לתקנה 32, אני מבטיח לך שאנחנו נשב ונמצא פתרון שיניח את דעתכם, את דעתם של כולם וגם רת"א תיתן את דעתה בדבר ונמצא פתרון שיניח את דעת כולם.
יצחק וקנין: אין פה איזה עניין לתקוע מישהו.
יצחק וקנין: אתם שמים לב שאנחנו משתדלים לעשות את הדברים, בסופו של דבר מגיעים להסכמה.
יצחק וקנין: פה אני לא חושב שאני יכול לשנות את הדברים וזה גם לא נדרש פה.
יצחק וקנין: זה נדרש ב-32.
איתי עצמון: אפשר לאשר?
יצחק וקנין: אני מאשר את הסעיפים, כולל התיקונים.
יצחק וקנין: בעד אישור תקנה 37 – פה אחד
יצחק וקנין: תקנה 37, רבותי, כל הסעיפים אושרו, כולל השינויים שהוצעו.
יצחק וקנין: נא לקראו את תקנה 38.
אבישי פדהצור: "תעודת אחזקה ושחרור 38.
אבישי פדהצור: (א) בעל רישיון ייתן תעודת אחזקה ושחרור לפריט שהוא השלים בו פעולת בדק לאחר שווידא כי – (1) פעולת הבדק שבוצעה הושלמה באופן משביע רצון, לפי המידע התחזוקתי הישים ובהתאם לנוהלי מכון הבדק, כך שהפריט שמיש ועומד בכללי כושר אווירי; (2) התקיימו הוראות תקנת משנה (ג).
אבישי פדהצור: (ב) לא תיחתם תעודת אחזקה ושחרור של פריט, אלא בידי עובד מכון בדק המוסמך לחתום על תעודת אחזקה ושחרור, כאמור בתקנה 20(ה).
אבישי פדהצור: (ג) לא יחתום עובד מכון בדק על תעודת אחזקה ושחרור, אלא אם כן התקיימו כל אלה: (1) הוא בדק ומצא כי פעולת הבדק בפריט הושלמה, כאמור בתקנת משנה (א); (2) בוצעו כל הרישומים כנדרש בתקנה 35.
אבישי פדהצור: (ד) תעודת אחזקה ושחרור - (1) תיערך באופן ובצורה שיורה המנהל, ותכלול, לכל הפחות, את אלה: (א) הצהרה חתומה בידי עובד מכון הבדק כי נתקיים האמור בתקנת משנה (ג); (ב) פירוט פעולת הבדק שבוצעה; ניתן להסתפק בתיאור כללי של פעולת הבדק שבוצעה, ללא ציון מלא של כל השלבים שבוצעו, ובלבד שיש בסיכום הפנייה לתיעוד המלא של העבודה; (ג) הפניה למידע התחזוקתי שעל בסיסו בוצעה; (ד) המועדים שבהם בוצעה פעולת הבדק, ואם ישים - במונחים של שעות טיסה, מחזורי המראות ונחיתות וכיוצא באלה; (ה) חתימת עובד מכון הבדק אשר בדק ומצא כי פעולת הבדק בפריט הושלמה, כאמור בתקנת משנה (א).
אבישי פדהצור: (2) עותק ממנה ייתן בעל הרישיון למפעיל האווירי הנוגע בדבר.
אבישי פדהצור: "
אבישי פדהצור: אנחנו מתקדמים בשרשרת החיים והעבודה של מכון הבדק.
אבישי פדהצור: הגענו לתעודת האחזקה ושחרור שהיא אחד הפריטים, אחד הרכיבים הכי קריטיים בפעולת מכון הבדק.
אבישי פדהצור: זה המסמך, זה הנייר שאומר: אדוני, הפריט שמסרת לי כשיר אווירית, בטוח לשימוש, העבודה בו – כפי שביקשת – הושלמה בצורה מיטבית, סע או טוס בהצלחה.
אבישי פדהצור: בגלל הקריטיות של המסמך הזה יש דרישות צורניות מאוד-מאוד פורמליות.
אבישי פדהצור: יש הוראות, גם באמנת שיקגו, בהקשר הספציפי הזה של מתי, איך, כמה ולמה נותנים את התעודה הזאת – לא כלאחר יד.
אבישי פדהצור: ניסינו עד כמה שאפשר לדבוק בהוראות האמנה לעניין הזה וביקשנו גם לעגן בצורה מפורטת את תהליך מתן תעודת האחזקה ושחרור, כשבסופו של יום העיקר זה שהעבודה בוצעה בצורה אחראית, שאנחנו יודעים מי האחראי על ביצועה.
ניסן הדרי: כתוב פה: "באופן משביע רצון".
ניסן הדרי: על-ידי מי?
ניסן הדרי: אני, בתור מנהל אבטחת איכות, זה משביע את רצוני אבל את המנהל זה לא משביע רצון.
אודי גילאי: מי שחותם על התעודה.
איתי עצמון: אני גם לא הבנתי מה תורמת התיבה הזאת, אני מוכרח לומר.
אבישי פדהצור: קודם כל, אולי בשביל להכניס אותנו להקשר של האמנה – האמנה בסעיף 264, Maintenance release, 264(1) נוקטת, אני מצטער על האנגלית העילגת מלכתחילה: “A maintenance release shall be completed and signed, as prescribed by the State of , to certify that the maintenance work performed has been completed satisfactorily and with accordions to the data”.
אבישי פדהצור: זאת אומרת, גם האמנה אומרת שיש פה שני רכיבים: יש את הרכיב הטכני של העבודה לפי המידע ולפי ההוראות שניתנו לך, אבל אנחנו יודעים את זה כאנשי מקצוע שגם לאיש המקצוע שעושה יש מידה של שביעות רצון מהעבודה שלו.
אבישי פדהצור: הוא יכול לדעת שהעבודה הושלמה טכנית לפי המידע ועדיין הוא לא שלם עם מה שנעשה.
אבישי פדהצור: הואיל והוא זה שחותם ונושא באחריות לתעודה הזאת – הוא צריך להיות, אין בעיה להוסיף פה את המילים "לשביעות רצונו של החותם", אבל הוא צריך להיות שבע רצון מאופן ביצוע העבודה.
אבישי פדהצור: הוא צריך להשתכנע שהוא עשה אותה כהלכה.
איתי עצמון: אני מוכרח לומר שלא כל כך הבנתי את ההסבר.
איתי עצמון: אם זה לא משביע רצון מבחינתו – הוא לא יחתום על התעודה.
גיורא רום: זה צריך להשביע את רצונו של מי שנותן את תעודת האחזקה.
גיורא רום: זה כל כך ברור מהעברית.
ניסן הדרי: ואז אתה תבוא ותגיד: אותי זה לא משביע רצון.
גיורא רום: יכול להיות.
גיורא רום: אני אגיד מה שאני רוצה.
גיורא רום: אתה חותם?
גיורא רום: כתוב שזה צריך להיות בהתאם לשביעות רצונך?
גיורא רום: תחתום ותמשיך לשחות.
גיורא רום: מה זה קשור למה שאני אגיד בכלל?
גיורא רום: זאת עברית, זה לא תעופה.
גיורא רום: כתוב: "בעל רישיון ייתן תעודת אחזקה לפעולת בדק שהושלמה באופן משביע רצון".
גיורא רום: זה הוא והפעולה.
גיורא רום: איך אתם מביאים את כל העיזים האלה?
גיורא רום: זאת עברית פשוטה: יש נושא, נשוא, מושא.
ניסן הדרי: קודם כל, זה לא עיזים.
ניסן הדרי: אנחנו רוצים להבין ושלא יהיו לזה פירושים מהאף.
גיורא רום: זה עיזים כי זה כתוב.
גיורא רום: כל זה כתוב.
גיורא רום: אין לזה פירוש ותפסיקו לחשוב שרת"א כל הזמן מתעסקת בפשט ורמז ודרש וסוד.
גיורא רום: כתוב: תן את התעודה בהתאם לשביעות רצונך – יש לך את כל הסמכות.
יצחק וקנין: גם ליועץ המשפטי שלנו זה לא נראה.
איתי עצמון: זה לא נראה.
איתי עצמון: כי אני לא מבין מה היא תורמת.
איתי עצמון: זה הרי ברור שאם הפעולה לא הושלמה כפי שאותו בעל רישיון רואה לנכון את פעולת הבדק שבוצעה – הוא לא ייתן את תעודת האחזקה ושחרור.
איתי עצמון: אתם גם כותבים: "לפי המידע התחזוקתי הישים ובהתאם לנהלי מכון הבדק".
איתי עצמון: כלומר, אתם מתווים כאן בדיוק את שיקול הדעת של מי שחותם על התעודה.
איתי עצמון: אני חושב שזה מיותר.
יערה למברגר: זה משביע רצון באופן סובייקטיבי?
איתי עצמון: אני מניח.
יערה למברגר: אז אפשר לכתוב לשביעות רצונו?
יערה למברגר: אפשר לכתוב את זה כאילו זה סובייקטיבי ואז זה לא איזשהו רף אובייקטיבי.
איתי עצמון: מה זה מוסיף?
אבישי פדהצור: כמו שאמרתי, גם האמנה משתמשת בתיבה:
אבישי פדהצור: Completed satisfactorily and according to the data, זאת אומרת כנראה שגם כאן, כשכתבו את ההוראה הזאת באמנה, הם ראו משהו שהוא מעבר לביצוע לפי המידע.
אבישי פדהצור: גם EASA, גם ה-FAA, אם אני לא טועה, משתמשים במונח הזה שאומר: אדוני החותם, אתה לא רק חותם על זה שביצעת לפי המידע, אלא גם שאתה שבע רצון מאופן ביצוע העבודה.
אבישי פדהצור: תגידו לי שזה פלפולים – עדיין, היסוד הסובייקטיבי הזה של שביעות הרצון של מבצע העבודה – אני יודע שאני יכול לחתום על מסמך גם אם אני לא שבע רצון ממנו.
אבישי פדהצור: אני משפטן, זה קורה לי לא אחת.
ניסן הדרי: לנו זה לא קורה.
אבישי פדהצור: אני מניח שאיש מקצוע שמבצע את העבודה יכול גם הוא להיות לא שבע רצון ממה שהוא עשה.
יצחק וקנין: הוא צודק במה שהוא אומר.
יצחק וקנין: הרבה פעמים יועץ משפטי חותם על משהו שהוא נאלץ, אין לו ברירה.
יערה למברגר: אני לא חותמת על משהו שאני לא עומדת מאחוריו.
יערה למברגר: זה אחד מהדברים שאני מקפידה עליהם.
יצחק וקנין: יערה, אני לא רוצה להגיד לך כמה פעמים ראיתי שיועצים משפטיים חתמו כי לא הייתה להם ברירה.
יצחק וקנין: כשמתפשרים, אז לפעמים חותמים על מה שלא רוצים.
גיורא רום: "באופן משביע רצון" מכניס את הגורם האנושי, את האחריות של האדם בהתאם לכללים וכן הלאה.
גיורא רום: זה עניין מאוד מכני.
איתי עצמון: ובכל מקום שלא כתבנו את זה לא באופן משביע רצון?
איתי עצמון: כלומר, אדם שעושה פעולה לא אמור להיות שלם עם מה שהוא עושה?
שמואל קוזי: אם זה לא מצביע רצון, למה שיחתום?
איתי עצמון: אני חייב להגיד משהו בעקבות הדברים שאמר עורך דין פדהצור: אנחנו יודעים שיש הוראות באמנה ויש הוראות בתקנות אירופאיות או אמריקאיות.
איתי עצמון: אנחנו בחקיקה ישראלית ונכון שהחקיקה צריכה להיות מותאמת לסטנדרטים הבינלאומיים, אבל אנחנו עדיין בחקיקה ישראלית שצריכה להשתמש במונחים ובאופן כתיבה שמקובלים בחקיקה ישראלית.
איתי עצמון: אני חושב שאנחנו לא חוזרים על מילים או כותבים ביטויים שלהבנתי הם מיותרים.
איתי עצמון: אני פשוט לא מצליח להבין את זה.
פוול גרנדל: אני יכול להגיד משהו?
פוול גרנדל: בעולם התעופה, כשאדם חותם, הוא גם צריך להיות שלם עם מה שהוא חותם ואין לו מה להסתיר.
פוול גרנדל: אנשים שחותמים ניתנים לפעמים תחת לחץ – צריך לחתום, צריך להוציא בזמן את העבודה.
פוול גרנדל: זה נותן איזשהו פן ביטחון אישי לאדם להגיד: אני לא שבע רצון, אני לא חותם.
פוול גרנדל: זה גם בא להגן על מי שחותם ונותן לו איזושהי מן אמירה שהוא יכול לעמוד מול הלוחצים עליו.
איתי עצמון: אז בכל המקומות שכתוב שהמנהל נדרש לאשר – ויש כאן הרבה מקומות שהמנהל נדרש לאשר כל מיני דברים – אז צריך לכתוב "לשביעות רצונו"?
איתי עצמון: זה ברור שהמנהל לא יאשר שום דבר שהוא לא שלם אתו ולא חושב שהוא נכון ומתאים למיטב הבנתו המקצועית.
פוול גרנדל: זה לא סתם - - -
יצחק וקנין: פה הוא מדבר על השחרור של החלק.
יצחק וקנין: אני חושב שאני הייתי הולך למה שיערה אמרה, שנייחס את זה לאותו חותם, לשביעות רצונו, ואז לא יהיה איזה דבר כללי כזה שהוא משתייך לכל האמירה שנאמרת אלא למי שחותם.
יצחק וקנין: לשביעות רצונו של חותם.
איתי עצמון: זה עדיין מיותר, אבל אני לא אתעקש על זה.
יצחק וקנין: יש עוד חשיבות שאני רוצה להציג אותה: בכל זאת אנחנו רוצים להגיע לסטנדרטים של ה-FAA, כן?
גיורא רום: ECO.
יצחק וקנין: ה-ECO, סליחה.
יצחק וקנין: ועל מנת שהדברים יהיו פחות או יותר תואמים, לפחות בדברים האלו, אז יש איזה עניין ללכת עם הנוסח צמוד, פחות או יותר.
יצחק וקנין: אני הייתי לוקח את הפשרה של יערה כפשרה שעונה על הדברים בצורה - - -
אודי גילאי: אני חושב שאין בעיה שייכתב לשביעות רצונו, אבל אני אסביר לאדוני למה יש את העניין של חשיבות לשביעות רצון.
אודי גילאי: נניח שפעולת הבדק היא לבצע בדיקת סדקים.
אודי גילאי: עשיתי בדיקת סדקים ומצאתי סדק באורך של שני מטרים.
אודי גילאי: השלמתי את פעולת הבדק – כי זאת פעולת הבדק שעשיתי.
אודי גילאי: האם אני מוציא תעודת אחזקה ושחרור לפריט שיש בו סדק באורך של שני מטרים?
אודי גילאי: לא.
אודי גילאי: זה העניין של שביעות הרצון.
אודי גילאי: יש פעולות נוספות ואני מכיר את זה.
דוד בן ארי: אתה עובד לפי Approved data ואם הספר אומר לך שאסור – אז אסור.
יערה למברגר: כתוב שחותם על כך שהפריט שמיש.
אודי גילאי: יש עניין של פריט שמיש יש עניין של מהי פעולת הבדק שנתבקשת לעשות.
גיורא רום: כבוד היושב-ראש, זה עולם התוכן שאתה חי אתו.