GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
דני דנון: שמענו את ההערה של נוסח ארוך, לא שמעתי הצעה אחרת.
דני דנון: אני בהליך של אישור תקנות.
דני דנון: אני אשמח אם תציעי הצעה אחרת.
דני דנון: אני מוכן, בבקשה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: תן לי שנייה לחשוב.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אתה עושה את זה כל כך מהר.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני כל הזמן מנסה להתווכח איתך במקום לחשוב.
אורי מקלב: אני גם ממליץ שתעבור לסעיף (ב) קטן כי זה תלוי האחד בשני.
אורי מקלב: כאן יש איזושהי הערה לגבי גודל של האותיות שאנחנו מציעים וגודל האותיות - - -
דני דנון: הרב מקלב, בוא תציע הצעה חלופית.
דני דנון: אנחנו פתוחים לשמוע הצעות.
אורי מקלב: גודל האותיות וגודל האזהרה – מספר המילים משפיע על הגודל.
עמיר פרץ: לא, אבל היא הציעה עכשיו אחוז מסוים אז זה משאיר לך אותו דבר.
עמיר פרץ: היא הציעה הצעה חלופית שמדברת על 15%.
אורי מקלב: יפה, אבל אינו דומה גודל האותיות אם המלל הוא ארוך או אם המלל קצר.
אורי מקלב: מלל קצר יותר יכול לפתור קצת את הבעיה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: יש פה איזושהי בעיה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אנחנו אומנם הצבענו על סעיף (1), אבל יש פה איזשהו אבסורד.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: דווקא במשקאות חריפים לא צריך שתייה מופרזת, מספיק שתייה אפילו מתונה שהיא כבר משפיעה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אם את שותה 100 גרם בירה זה משפיע אחרת, ואם את שותה 100 גרם וודקה זה משפיע אחרת.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: יש פה איזשהו פרדוקס כי דווקא שתייה מופרזת של אלכוהול חלש משפיעה יותר מאשר שם.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לא צריך מופרז בוודקה ובוויסקי.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מספיק שאתה שותה כמות מסוימת של וודקה וויסקי אתה כבר נמצא בסכנה ואתה יכול לפגוע בבריאות.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מה זה מופרז?
אורי מקלב: זה נקרא מופרז?
אורי מקלב: מופרז זה משהו יחסי.
אורי מקלב: מעל 100 גרם של וודקה יכול להיות מופרז.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אדוני המנכ"ל, האם אתה מסכים למה שאני אומרת?
רוני גמזו: אני חושב שיש טעם בדברייך שהמילה מופרז עלולה ליצור מצב שבן-אדם יחשוב שאם הוא שותה ארבע כוסות ויסקי זה לא נשמע לו מופרז.
רוני גמזו: זה בעצם עניין שמוליך את זה לכיוון הפרשני.
רוני גמזו: אני מבין את מה שאת אומרת, ובכל זאת כשאנחנו ניסינו לחפש פתגמים ומילים ומשפטים ותיאורים לא הצלחנו להגיע למשהו יותר טוב.
רוני גמזו: שוב, אני חושב שמה שהיושב-ראש מנסה לומר – השאלה כאן האם יש הצעות חלופיות כי באמת גם אנחנו נהיה מוכנים לקבל.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אתה ביקשת הצעה ולי יש הצעה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני חושבת שבסעיף (2) צריך להיות סעיף (1) שאומר שתייה מופרזת, שתייה מופרזת של יין.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: שתייה של יין בסבבה לא עושה שום דבר, אבל מופרז או בירה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לגבי סעיף (1) הייתי כותבת: אלכוהול - - -
צבי אלון: כתוב מופרז ב-(2): מומלץ להימנע משתייה מופרזת.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: דווקא שתייה מופרזת של אלכוהול כמו בבירה גם יכולה לסכן חיים וזה לא כתוב.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אם אנחנו לא עושים שום דבר למען הנוער אז לא צריך את החוק הזה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: למה אתם עושים את החוק?
דני דנון: אנחנו עושים המון למען הנוער אבל האויב של הטוב מאוד זה המצוין.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני ממש לא מקבלת את המשפט הזה בכנסת.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אנחנו צריכים לעשות הכול מצוין.
דני דנון: יושב פה מנכ"ל משרד הבריאות.
דני דנון: הם ישבו, חשבו, והביאו נוסח.
דני דנון: אם יש לך נוסח אחר אני איתך.
דני דנון: אני בעד להחמיר.
דני דנון: תביאי לי נוסח אחר, בואו נצביע.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: הנוסח שלי הוא שב-(2) אתה תכניס את הראשון ובראשון צריך לעשות את זה הרבה יותר חד.
דני דנון: את מציעה את האזהרה שאושרה בסעיף הראשון להחיל גם בסעיף השני.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: כן, אם כבר.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אם אתה שותה שלושה בקבוקים זה גם יכול לסכן חיים.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: האם לא כך?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: האם זה בריאות, אדוני?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: תסביר לי משהו שהוא אולי חדש, אולי אני לא יודעת.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אתה שותה שניים-שלושה בקבוקי יין אז זה בסדר - - -
דני דנון: אנחנו דנו בחוק הזה רבות ואנחנו מאשרים את התקנות.
דני דנון: אני כרגע מצביע על-פי נוסח משרד הבריאות.
דני דנון: אם זה לא יעבור אנחנו נצביע על-פי הצעת חברת הכנסת שמאלוב ברקוביץ.
דני דנון: אני מבקש להצביע על-פי הנוסח שהוצע על-ידי משרד הבריאות.
לאה ורון: 4.
דני דנון: 1 נגד.
דני דנון: בעד - 4
דני דנון: נמנעים - אין
דני דנון: הסעיף אושר כנוסח משרד הבריאות.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה רק יעודד שתיית אלכוהול חלש בירה ויין כי זה לא כזה נורא, זה לא מופרז.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני חושבת שזו טעות גדולה מאוד.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני לא מבינה איפה כל ארגוני שנלחמים בסמים ובאלכוהול.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: למה אתם שותקים?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: האם זה נראה לכם הגיוני.
יאיר גלר: אנחנו גם כן צריכים למצוא פה את אותו איזון.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אתם חושבים איך לסדר אחד עם השני ולא מה זה עושה לילדים ולנוער.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה ממש מוזר לי.
דני דנון: נוסח האזהרה סעיף (ב) הוקרא כבר.
דני דנון: אנחנו עוברים לדיון, הערות לגבי הנוסח.
יצחק וקנין: יוליה, אני הולך לפי הראש שלך.
יצחק וקנין: אני בעד שתקנסי כל ילד ששותה.
יצחק וקנין: תעבירי חוק של 100,000 שקל.
יצחק וקנין: גם על הסיגריות כתבו בתוויות והכול.
יצחק וקנין: בסופו של דבר, צריך להיות מאוזנים.
יצחק וקנין: את לא נמצאת לבד בעולם.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני אבקש דיון מחדש בנושא הזה כי אני לא מוכנה להתפשר על הדבר הזה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני חושבת שהבירה ויין יותר מסוכנים לנוער מאשר וודקות.
יצחק וקנין: כמה שותים יין בכלל?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני מוכנה להחריג לך את היין, בסדר?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: למרות שאני לא - - -
דני דנון: סליחה, חברת הכנסת שמאלוב, אנחנו לא פותחים את החוק לדיון כרגע.
דני דנון: אני שמח על המעורבות שלך, אבל את היית גם שותפה לחקיקה ולכן אנחנו לא פותחים את החוק מחדש.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: גם אז דיברתי אותו הדבר.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אגב, אני מאוד עקבית.
לאה ורון: חברת הכנסת שמאלוב ברקוביץ יכולה לבקש בקשה לדיון מחדש לתקנה שכבר אושרה.
יצחק וקנין: גם אני עקבי בנושא היין.
דני דנון: אדוני המנכ"ל לגבי נוסח האזהרה – כתוב: "בצד המיועד להיות גלוי לעין בשעת הצגתו למכירה".
דני דנון: זו הנקודה המהותית פה.
דני דנון: תן לנו הסבר קצר ונשמע הערות, אם ישנן.
רוני גמזו: אנחנו מאוד התלבטנו כי מצד אחד רצינו במשקאות המשכרים החזקים את זה באופן מאוד מאוד בולט, והיה לנו קשה בהנחה שזה יהיה רק מאחור.
רוני גמזו: אף על פי שחלק מהיושבים לא יסכימו אולי, הסתכלנו על זה כמו עם הסימון של הסיגריות כשהסימון שם הוא בצד הגלוי.
רוני גמזו: אנחנו מבינים שזה יוצר בעייתיות לתעשייה, במיוחד מול הסכמי סחר וכו' וכו'.
רוני גמזו: ולכן, אנחנו כאן בדיון הזה רוצים לשמוע את העמדה הנגדית כדי לנסות - - -
יצחק וקנין: אדוני המנכ"ל, אולי תסביר לי את הדבר קודם כי אני רוצה להבין.
יצחק וקנין: מה הכוונה בגלוי כי הבקבוק הוא עגול.
יצחק וקנין: מה זה גלוי?
רוני גמזו: אני אסביר.
רוני גמזו: יש לנו בזה ניסיון בנושא סימון המזון כי לעיתים בתקנות שלנו בנושא סימון המזון אנחנו צריכים להחליט מהו קדימה, מהו אחורה, בדברים עגולים ובדברים שיש להם סימטריה מלאה.
רוני גמזו: אז מה המקום שהוא נחשב קדימה?
רוני גמזו: יש שתי הגדרות למקום שנחשב קדימה.
רוני גמזו: אחד, המקום שבדרך כלל המוצר מ סומן בו.
רוני גמזו: ברגע שיש מוצר עגול היצרן קובע מה קדימה ומה אחורה.
רוני גמזו: קדימה זה המקום שבו יש את הלוגו, את שם המוצר, ואז זה נחשב קדימה.
רוני גמזו: ולכן, כתבנו: "לעניין המשקה המשכר החזק – בצד המיועד להיות גלוי לעין בשעת הצגתו למכירה".
רוני גמזו: מהו הצד המיועד להיות גלוי לעין?
רוני גמזו: הצד שמייצג את שם המוצר הוא הצד החזיתי.
אורי מקלב: מה שאתה אומר זה הסבר למה שכתוב.
רוני גמזו: לא, אבל זה מקובל בתקנות סימון מזון.
רוני גמזו: זה לא דבר חריג, כך אנחנו מסמנים.
רוני גמזו: תאר לך שאנחנו צריכים לסמן איזשהו גליל.
רוני גמזו: למשל, של סוכריות והוא גליל עגול כזה כמו מנטוס.
רוני גמזו: איך אנחנו מחליטים מהו קדימה, מהו אחורה?
רוני גמזו: זה על אותו רעיון היקשי וזה עבר כבר הרבה מאוד ניסיון בתוך משרד הבריאות.
מירב ולדמן: מירב ולדמן מלשכת המסחר.
מירב ולדמן: אני כאן לצורך העניין בשם יבואני האלכוהול.
מירב ולדמן: מבחינת היבואנים, למעשה מבחינת היצרנים, אין שום מצב שהם מאשרים דבר כזה שבחזית הבקבוק, בליבה של המשקה שמיוצר כבר 200 שנה, מדינת ישראל עכשיו תחליט - - -
דני דנון: אז הם לא ימכרו אלכוהול בארץ?
דני דנון: האם היבואנים יפסיקו להביא אלכוהול לארץ?
דני דנון: אנחנו עלולים לתמוך ברעיון רק מעצם המחשבה אם את אומרת שלא - - -
מירב ולדמן: אני לא בטוחה שמבחינת המיסוי שהאלכוהול מכניס למדינה אתם כל כך תתמכו בהפסקה של זה.
דני דנון: אנחנו מוכנים לוותר.
מירב ולדמן: אני סקפטית.
מירב ולדמן: כבוד המנכ"ל ציין שזה יוצר בעייתיות לתעשייה, והמילה בעייתיות זה אנדרסטייטמנט כי אנחנו כבר קיבלנו התייחסויות מיצרנים שונים.
מירב ולדמן: שום יצרן לא מאשר בקונסטלציה שזה מוצג כרגע.
מירב ולדמן: אין ספק שבעולם, באירופה, בארצות-הברית ובמדינות נוספות, מקובל לציין אזהרה, ואנחנו אפילו בעד זה.
לאה ורון: אדוני מנכ"ל משרד הבריאות, אני מציעה שתקשיב משום שהטענה היא ששום יצרן לא יהיה מוכן לאשר את מה שמשרד הבריאות הציע לוועדה כנוסח לתקנות.
מירב ולדמן: אבל, שוב, גם אם זה יהיה חדש הם יסכימו לציין את זה גם לטובת מדינת ישראל כפי שזה מוצג כרגע בשאר העולם.
יצחק וקנין: אני מקבל את מה שאת אומרת, אני חושב שאת צודקת לחלוטין.
אלקנה אפרתי: האם את יכולה לפרט קונקרטית איפה הבעיות?
יצחק וקנין: לדעתי, צריך למחוק את כל הסיפה של סעיף (ב).
יצחק וקנין: לדעתי, זה יפתור את הבעיה אם אתם רוצים לפתור את הבעיה.
גיל סגל: גיל סגל מטמפו.
גיל סגל: לשאלתו של היועץ המשפטי לפרט את הבעיות הקונקרטיות – התווית הקדמית של מוצרי האלכוהול הבין-לאומיים היא תווית אחידה לכל העולם.
גיל סגל: הם לא מייצרים וקווי הייצור שלהם לא מאפשרים להם לשנות תוויות קדמיות עבור פרומיל ייצור שמגיע למדינת ישראל.
גיל סגל: ולכן, הם הודיעו לנו: אם זה יהיה הדבר, אנחנו נפסיק - זו שאלה שנשאלה - אנחנו לא נשלח בקבוקים למדינת ישראל, אנחנו לא יכולים.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה טוב, היין שלנו יגדל.
גיל סגל: לא, היין שלנו לא יגדל.
יצחק וקנין: נו, באמת יוליה.
יצחק וקנין: זה לא ריצת אמוק.
יצחק וקנין: בואו לא נאבד את עצמנו לדעת, עם כל הכבוד.
יצחק וקנין: אפשר להגיד את זה על כל הדברים שאתם רוצים.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אבל זה מסחר כחול-לבן, מה רע בזה?
יצחק וקנין: אז מסחר, יפה מאוד.
יצחק וקנין: יש נוהג איפה שמים את התוויות האלה וצריך לשים את זה.
יצחק וקנין: תשימו את זה באיזה גודל שאתם רוצים, אבל לא בצורה הזאת.
גיל סגל: ראשית, זו הפרה בוטה של הסכמים שמדינת ישראל חתומה עליהם.
גיל סגל: פה צריך לקבל החלטה אם רוצים להפר אותם או לא רוצים להפר אותם.
גיל סגל: שנית, מה שיקרה זה לא שהמסחר כחול-לבן יעלה אלא שהבקבוקים – תופעה שאנחנו מכירים כבר היום – של תוצרת בין-לאומית יאספו וימולאו במוצרים מזויפים.
גיל סגל: זאת תופעה שהולכת ומתרחבת, והיא תתרחב עוד יותר כי לא ייבאו אותם לארץ אלא יעשו להם מילוי מחדש.
עמיר פרץ: זה גם יכול לפגוע בייצוא, זה לא חד-סטרי רק על הייבוא.
עמיר פרץ: את זה תדגיש.
גיל סגל: נכון.
יצחק וקנין: אדוני המנכ"ל, אני הייתי מציע למחוק את הסיפה של סעיף (ב).
יצחק וקנין: אני לא אצביע על הסיפה הזאת.
גיל סגל: זה פשוט לא אפשרי, זה לא קיים בשום מקום בעולם.
דני דנון: עוד הערות, בבקשה.
יגאל לוין: יגאל לוין, שגרירות בריטניה.
יגאל לוין: אני מייצג את יצרני סקוטש-ויסקי.
יגאל לוין: אנחנו גם כן מתנגדים לרעיון לשים את התווית קדימה.
יגאל לוין: אין ספק שצריכה להיות תווית ואנחנו לא מתנגדים לרעיון של התווית.
יגאל לוין: אבל כפי שנאמר קודם, אם תשימו את זה קדימה יהיה לזה השלכות מאוד רציניות עבור היצרנים ואנחנו פשוט מתנגדים לזה.
דני דנון: אני אומר לכם בצורה גלויה שהאיום הזה הוא לא איום מבחינתנו כמחוקקים שבאים לחוקק חוק שבא להצר.
יצחק וקנין: אתה חריג בכל העולם.
יצחק וקנין: אתה רוצה להיות חריג בכל העולם ואני חושב שזה לא יכול להיות.
יצחק וקנין: אני חושב שצריך למחוק את הסיפה של סעיף (ב).
יצחק וקנין: אני מביא את זה כהצעה שלי, הרי מונח זה מונח לפנינו.
יצחק וקנין: אין לנו התנגדות לגבי האזהרה.
דני דנון: כרגע אני רואה שתי אופציות.
דני דנון: האחת, להישאר במצב הקיים של הגלוי, והשנייה היא לשנות במקום בצד המיועד אלא בצורה הגלויה לעין.
דני דנון: זאת אומרת, פה אתה לא מחייב את העניין של - - -
רוני גמזו: אני מקבל את בצורה גלויה לעין.
דני דנון: אני מציע שאנחנו נשנה את הנוסח.
דני דנון: במקום המילים: "בצד המיועד להיות" יהיה כתוב: בצורה הגלויה לעין בשעת הצגתו למכירה.
גיל סגל: לא, בשעת הצגתו למכירה זה אותו דבר.
גיל סגל: המילים: בשעת הצגתו למכירה בדיוק מחזירות אותנו ל- - -
רוני גמזו: אפשר גם להוריד את המילים: בשעת הצגתו למכירה.
רוני גמזו: בצורה גלויה לעין.
דני דנון: בצורה גלויה לעין.
אלקנה אפרתי: כלומר, לעניין המשקה המשכר החזק בצורה הגלויה לעין.
רוני גמזו: אפשר להוריד את המילים בעניין המשקה המשכר החזק.
רוני גמזו: בכל מקרה בצורה גלויה לעין.
דני דנון: כן, מצוין.
דני דנון: בסעיף 8 לחוק בצורה הגלויה לעין.
רוני גמזו: אז גם את המילים משקה משכר צריך לשנות.
דני דנון: ירד, ירד.
דני דנון: מי בעד כפי שהוצג?
עמיר פרץ: הנה, אני מצביע איתך.
דני דנון: זה מצולם.
לאה ורון: חברת הכנסת ליה שמטוב הצביעה במקום חבר הכנסת חמד עמאר או רוברט – לא משנה.
דני דנון: בעד - רוב
דני דנון: אני אקריא את סעיף (ג) כדי לרענן את זיכרוננו.
דני דנון: "נוסח האזהרה כאמור בתקנת משנה (א) לפי העניין יסומן באופן בולט לעין ובאותיות בצבע שחור, קריאות וזהות בהדגשתן, על רקע לבן, שגודלן לא יפחת משני שלישים גודל - - -
אלקנה אפרתי: אני אקריא את הנוסח כפי שמשרד הבריאות ביקש.
אלקנה אפרתי: "(ג) נוסח האזהרה כאמור בתקנת משנה (א) לפי העניין יסומן באופן בולט לעין ובאותיות בצבע שחור, קריאות וזהות בהדגשתן, על רקע לבן, וייתחם במסגרת בצבע שחור שעובייה והדגשתה כעובי האותיות באזהרה.
אלקנה אפרתי: גודל שטחה יהיה 15% משטח הפנים של מכל המשקה המשכר, בצד האמור בתקנת משנה (ב)".
אלקנה אפרתי: לגבי הצד האמור – זה ודאי כבר לא רלוונטי.
אורי מקלב: אם גלוי לעין ובולט לעין אז נוסח אחד.
אורי מקלב: פעם אחת זה גלוי לעין ופעם אחת זה בולט לעין?
אורי מקלב: בואו נשתמש פעם אחת או בנוסח הגלוי לעין או בולט לעין.
אורי מקלב: זה נוסח אחיד, חבל שאנחנו כל פעם מתעסקים בנוסח אחר.
אורי מקלב: מה פירוש: "לא יפחת משני שלישים מגודל האותיות"
אלקנה אפרתי: אני אדגיש שוב: המילים "שגודלן לא יפחת משני שלישים גודל אותיות שם המשקה" נמחקו לבקשת משרד הבריאות, ונוספה סיפה שנוסחה: "גודל שטחה יהיה 15% משטח הפנים של מכל המשקה המשכר.
יצחק וקנין: מה המשמעות?
יצחק וקנין: האם מישהו יכול להסביר לנו מה המשמעות של הגודל?
קרן שיינמן: שמי קרן שיינמן, מנהלת רגולציה של החברה המרכזית, יקב תבור בבעלותנו ומבשלות הבירה.
קרן שיינמן: אנחנו עשינו איזושהי הדמיה אומנם על 20% מגודל הבקבוק.
קרן שיינמן: אני יכולה להתקרב ולהראות אותה לחברי הכנסת.
יצחק וקנין: אבל לא מדובר על 20%.
קרן שיינמן: נכון, אני מתנצלת.
קרן שיינמן: אין לנו הדמיה של 15%, אבל יש לי הדמיה של 10% ושל 20% ואתם תוכלו להבין.
דני דנון: תראי לנו בבקשה 10%.
דני דנון: את יכולה להראות משם, אנחנו רואים.
דני דנון: האם זה בחזית או שאין הבדל?
קריאה: אנחנו מציעים שזה יהיה מגודל התווית ולא מגודל הבקבוק.
קרן שיינמן: זה 10% משטח הבקבוק.
דני דנון: הבקבוק או התווית?
קרן שיינמן: הבקבוק.
קרן שיינמן: אנחנו חושבים שגם 10% מגודל התווית הוא גודל שהוא מספיק.
קרן שיינמן: אני מניחה שאתם לא תצליחו לקרוא את מה שכתוב.
דני דנון: בואי נחזור לגודל הבקבוק ותדברי על האחוזים של גודל הבקבוק.
קרן שיינמן: אנחנו חושבים שגודל הבקבוק זה פשוט לא ריאלי.
קרן שיינמן: זאת אומרת, זה ענק.
קרן שיינמן: גם 10% מגודל הבקבוק זה ענק, זה גדול.
יצחק וקנין: זה 10%?
קרן שיינמן: זה 10% מגודל הבקבוק.
מוטי טפרברג: זה לבקבוק ל-750.
מוטי טפרברג: אבל אם יש לך בקבוק של ליטר וחצי אז אתה מגיע פה לחצי - - -
קרן שיינמן: בדיוק, זה פשוט לא הגיוני.
קרן שיינמן: לא נתקלנו בשום מקום - - -
קריאה: זה לא קיים בעולם.
דני דנון: בואו נחזיר אתכם למטרת החוק.
דני דנון: מטרת החוק היתה לשים אזהרות ולהבהיר את הסכנות שיש בצריכה מופרזת של אלכוהול.
דני דנון: האזהרה היא חשובה וצריך לראות אותה.
קריאה: אבל בואו נראה מה קורה בעולם.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: למה כל הזמן העולם, העולם והעולם?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: האם אין לנו דעה משלנו?
קרן שיינמן: אני חושבת שהגודל הזה שמייצג את האזהרה ביחס לתווית הוא גודל סביר, ברור.
קרן שיינמן: בוודאי לא ממרחק כזה, אבל כשהבקבוק ניצב כאן לידך ויש לך 10% משטח התווית שזה היחס של זה, אנחנו חושבים שזה מספיק בולט.
יצחק וקנין: מה כתוב בתוך התווית הלבנה?
קרן שיינמן: כתוב: מכיל אלכוהול, מומלץ - - -
דני דנון: הגברת שיינמן, הבעיה שלי היא שמבחינתי יש מוצר על המדף והמוצר הוא המשקה.
דני דנון: התווית זה משהו שיש שם.
דני דנון: ולכן, אני רוצה שאנחנו נתייחס למוצר, כי כשאדם בא לקנות את הבקבוק הוא לוקח את המוצר.
דני דנון: הוא לוקח חבילה קופסת סיגריות, הוא לוקח בקבוק אלכוהול.
דני דנון: לכן, אני מוכן שאנחנו נדבר על האחוזים כמה ולמה ואיפה, אבל להגיד על התווית זה דבר שהוא- - -
אורי מקלב: לי יש הצעת פשרה.
אורי מקלב: מצד אחד, להבליט על הבקבוק זה באמת לא הוגן.
אורי מקלב: מה הבקבוק קשור עכשיו לכיתוב?
אורי מקלב: אתה יכול לעשות משהו שהוא מאוד חריג.
אורי מקלב: לא סביר גם מבחינה חזותית וגם חזיתית לקחת לפי האחוז של - - - מצד שני, כפי שאמרת, אדוני היושב-ראש, לגבי התווית זה גם נכון.
אורי מקלב: הוא יעשה תווית קטנה ואז זה יגיע לו ל-10% ו-15% ויקטין את התווית.
אורי מקלב: אנחנו צריכים לדבר על גודל האותיות.
אורי מקלב: בעגה המקצועית יש גודל אותיות ידוע.
אורי מקלב: מי שמכיר פונט 13 יודע שזה גודל של אות, היא בולטת מאוד.
דני דנון: אבל הבקבוקים שונים.
קרן שיינמן: יש תקן מסוים.
קרן שיינמן: התקנים שאנחנו חיים איתם, תקן 1145 שמחייב אותנו בכל המזון הארוז מראש לסימון.
קרן שיינמן: הרי משרד הבריאות קבע עשרות דברים שאנחנו חייבים בסימון שלהם, החל מהרכיבים ומכתובתו - - -
יצחק וקנין: לא רואים אותם.
יצחק וקנין: צריך להביא זכוכית בשביל לקרוא אותם.
קרן שיינמן: זה דברים שכתובים כבר היום על התווית.
דני דנון: מהי עמדתכם?
קרן שיינמן: אנחנו הצענו בהתחלה להיצמד לטבלה שיש בתקן 1145 שעושה גם אבחנה בגודלי הבקבוקים.
קרן שיינמן: לא קיבלו את הצעתנו – משרד הבריאות – ורוצים כן לעשות את זה כאחוז ממשהו.
קרן שיינמן: אנחנו חושבים ש-10% נותן באמת – מגודל התווית.
דני דנון: משרד הבריאות, בבקשה.
רוני גמזו: 10% מגודל התווית או הגדלים של האותיות בסימוני מזון הם לא רלוונטיים כי פה אתה רוצה ליצור אזהרה.
רוני גמזו: אתה לא בא לתת מידע שאתה יכול לשים אותו באותיות קטנות.
רוני גמזו: אתה רוצה שזה יבלוט, אתה רוצה שזה יפריע, אתה רוצה שזה יפריע לעין.
רוני גמזו: אתה לא רוצה אסתטיקה.
רוני גמזו: זה כבר מאחורה, זה כבר מקום ששומר על הייחודיות שלכם כמותגים.
רוני גמזו: לכן, אנחנו רוצים את זה בולט, מכוער, מושך את העין, לא נעים למראה.
רוני גמזו: זה הצד האחורי.
רוני גמזו: כך אנחנו עושים גם בסיגריות.
רוני גמזו: אנחנו שמים את זה ככה על הסיגריות בצורה מאוד מאוד ברורה.
יצחק וקנין: רוני, אני מקבל את מה שאתה אומר ואתה עדיין הולך עם 15% מגודל הבקבוק.
יצחק וקנין: זה עדיין דרסטי.
רוני גמזו: כשיש לך את הבקבוק הקטנצ'יק הזה וכשיש לך בקבוקים גדולים - - -
יצחק וקנין: זה מגודל הבקבוק.
יצחק וקנין: אני לא מקבל את מה שהיא אומרת על התווית כי אז תעשה תווית קטנה ואז אתה צודק לחלוטין.
יצחק וקנין: קח את הבקבוק, הוא לא משתנה.
יצחק וקנין: תעשה 10% מגודל הבקבוק.
רוני גמזו: חבר הכנסת וקנין, ההבדל ביני לבינך הוא שאני אומר 15% ואתה אומר 10%.
רוני גמזו: למה אתה אומר 10%?
יצחק וקנין: כי זה גדול מאוד.
רוני גמזו: לא, כי אני אמרתי 15%.
רוני גמזו: אם הייתי מגיע לוועדה עם 20% הם היו אומרים 15%.
רוני גמזו: רק שיהיה ברור, אנחנו התחלנו עם 20%.
רוני גמזו: למה הם מראים לך את ה-20% כי התקנות בבסיס היו - - -
קרן שיינמן: 10% מהבקבוק או מהתווית?
קריאות: מהבקבוק.
יצחק וקנין: חבר'ה, אני רוצה שתראו.
יצחק וקנין: זה גדול מאוד.
מוטי טפרברג: אני יקב טפרברג ואני מדבר על נושא היין.
מוטי טפרברג: ליין יש תכונה אחרת לגמרי לעומת משקאות אחרים.
מוטי טפרברג: כשאדם קונה יין הוא קורא בדיוק מה נעשה מאחורה.
מוטי טפרברג: אין דבר כזה שאדם לא קורא בנושא של יין.
מוטי טפרברג: יין זה סיפור.
מוטי טפרברג: לגבי היין – אדם קורא מה נעשה ביין.
רוני גמזו: בדרך כלל זה שקורא לא משתכר.
מוטי טפרברג: גם במשרד הבריאות שתיית יין היא בריאה.
רוני גמזו: אין לנו בעיה עם אלה שקוראים.
מוטי טפרברג: אלה שלוקחים לא שותים יין, הם לא לוקחים יין, אנחנו לא נמצאים שם.
מוטי טפרברג: הלוואי והיינו נמצאים כי אולי היין היה עולה, אבל אנחנו ברוך השם לא נמצאים.
מוטי טפרברג: יש לנו בקבוקי יין של ליטר וחצי או שיש גלונים.
מוטי טפרברג: אם נבוא בצורה לנושא הבקבוק זה לא יהיה פרופורציונאלי.
מוטי טפרברג: זה לא עניין שאתה בא ואומר: בוא, תשים את העסק.
מוטי טפרברג: ברגע שנשים תווית נורמאלית על הבקבוק ופתאום נשים איזושהי אזהרה שהיא בכלל בלי כל פרופורציה - - - אני מסכים איתך שאתה רוצה דבר שהוא יהיה גלוי.
מוטי טפרברג: הדברים יכולים להיות גלויים, הדברים הם לא נסתרים.
מוטי טפרברג: הרי בסך הכול גם כשאנחנו שמים את התוויות קדימה אנחנו רואים אותן.
מוטי טפרברג: אנחנו לא מסתירים את הדברים, אנחנו מגלים את הדברים.
עמיר פרץ: אולי כדאי להרגיע אתכם אפשר לומר על ה-15%, מה שנקרא 15% לפי 750 שטח.
עמיר פרץ: זאת אומרת, שאם אתה רוצה - - - אתה לא צריך תווית כזאת.
עמיר פרץ: אבל שזה יהיה לפי מפתח של בקבוק רגיל.
דני דנון: יש לי הצעה נוספת.
מוטי טפרברג: - - - איך תעשה ב-375?
אורי מקלב: לא יותר מ-750 - - -
מוטי טפרברג: מה כבודו אומר?
מוטי טפרברג: הוא אומר ב-750.
מוטי טפרברג: נניח ואני שם 15% פה – אם אני הולך לאותו גודל ושם אותו ב-375 אני שם אותו ממש על הכול.
עמיר פרץ: אני אומר קח את הגודל המקסימאלי שם ושים אותו פה.
דני דנון: אני מציע הצעה ותגידו לי אם היא ישימה מבחינתכם.
דני דנון: ההצעה היא שיהיו 15% מגודל התווית שלא יפחת מ-10% מגודל הבקבוק.
דני דנון: לדעתי, זה אפשרי.
יצחק וקנין: אני מוכן לקבל את ההצעה הראשונה שלך בלי גודל הבקבוק.
יצחק וקנין: 15% מגודל התווית.
יצחק וקנין: תקבע את גודל האותיות.
יצחק וקנין: רבותי, אם תקבעו את גודל האותיות תפתרו את הבעיה.
צבי אלון: אני מבקש לזכור שאנחנו גם הולכים לעשות ייצוא.
צבי אלון: כבוד המנכ"ל, אתה דיברת על כך שאתה רוצה שזה יהיה מכוער ושזה יבלוט.
צבי אלון: כאשר דיברת קודם על המשקה המשכר אמרת ששקלתם את דרך הביניים בכדי לשקול את כל השיקולים.
צבי אלון: אני מבקש ממך לזכור שאנחנו מדברים על יין ואנחנו מדברים על ייצוא.
צבי אלון: חברת הכנסת כל הזמן אומרת: עזבו את העולם.
צבי אלון: אני לא מדבר על העולם, אבל כשאנחנו שולחים יין - - -
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לא אמרתי עזבו את העולם, אמרתי שהעולם זה לא הדבר היחיד שקובע.
צבי אלון: אני מבקש שהחקיקה תהיה כזאת שהתווית תהיה סבירה, תהיה אסתטית וגם שיראו אותה.
רוני גמזו: זה לא קשור לייצוא.
מוטי טפרברג: זה קשור לייצוא.
מוטי טפרברג: יש לנו פה תוויות שאנחנו מוציאים גם לארץ וגם לחוץ-לארץ.
דני דנון: מרינה ממשרד הבריאות, בבקשה.
מרינה אוסטפלד: אני רק מבקשת להעיר לתשומת ליבכם, ועם כל הכבוד לכל התוויות האלה שעכשיו מוצגות בפנינו, התקנות האלה לא נועדו להחריג ענף כזה או אחר, ואני שוב חוזרת ואומרת את זה.
מרינה אוסטפלד: משקה משכר רגיל זה בירה שגם נמכרת בפחיות קטנות, זה בריזרים.
מרינה אוסטפלד: כל הבקבוקים האלה שמוגשים לנו עכשיו של ליטר וחצי וגלונים – בירה ובריזרים לא מוכרים בגלונים.
מרינה אוסטפלד: עם כל הכבוד, אם נרד עכשיו לאחוזים כאלה אז באמת זה ירוקן מתוכן.
דני דנון: אנחנו הלכנו לקראתם בנושא של מיקום התווית וזה משמעותי ומהותי.
דני דנון: לכן, אני חושב שפה הצעת משרד הבריאות היא סבירה וגם בבקבוקים קטנים.
דני דנון: אני מבקש להביא אותה להצבעה.
אורי מקלב: אני לא חושב, אדוני היושב-ראש.
אורי מקלב: זה ממש לא סביר.
יצחק וקנין: דני, דקה לפני שתצביע.
יצחק וקנין: האם אני יכול לקבל את זה ממך?
יצחק וקנין: אתה לא רואה מה שכתוב פה בכלל.
יצחק וקנין: תסתכל כמה זה בולט, זה 10%.
דני דנון: אבל תסתכל על בקבוק קטן של בירה שמישהו קונה.
קרן שיינמן: זה 750, זה לא הרבה יותר גדול מהבקבוק הזה.
קרן שיינמן: זה 500 וזה 750.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה לא גודל בקבוק אמיתי?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה גודל בקבוק אמיתי?
קרן שיינמן: זה הגודל היחסי.
קרן שיינמן: זה הדמיה, כך עושים הדמיות.
יצחק וקנין: חבר'ה, עם כל הכבוד, אנחנו לא רק רוצים לעשות תווית, גם רוצים למכור מוצר.
יצחק וקנין: זה מכער את כל הבקבוק ובגדול.
סער פאוקר: אנחנו מנסים להציע איזשהו רעיון.
סער פאוקר: הכיוון שהציע חבר הכנסת עמיר פרץ - יש לנו בעיה מיוחדת.
סער פאוקר: לנו, ליין, יש בעיה ספציפית לבקבוקים גדולים.
סער פאוקר: השאלה היא האם אפשר יהיה לקבוע הכיוון הכללי שהציע המנכ"ל, אבל לקבוע איזשהו שטח מקסימאלי שבקבוקים גדולים לא נצטרך לפרסם דבר כזה.
יצחק וקנין: רבותי, זה צריך להיות מגודל התווית ובזה נגמר העניין, גודל מינימאלי של אותיות, מקובל עליי.
יצחק וקנין: אני מוכן ללכת לנוסחה, אבל מה שאתם עושים פה כבר לוקח את זה למקום אחר.
יצחק וקנין: אני ראיתי את התוויות בחוץ-לארץ ולא רואים בכלל את האותיות.
רוני גמזו: אולי בגלל זה - - - שיכורים כולם.
יצחק וקנין: אני לא רוצה להיות שם.
יצחק וקנין: אל תיקחו את זה למקום שזה לא הגיוני בכלל, עם כל הכבוד.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: הם מודאגים מהייצוא.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לייצוא אנחנו לא נכתוב.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מה איכפת לנו מה קורה - - - ?
דני דנון: לייצוא יש תוויות שונות שהם מכינים לפי - - -
קריאה: יש לנו קונה גם בארץ וגם בחוץ-לארץ.
קריאה: יש לנו אירופה.
קריאה: אנחנו שולחים תוויות גם לארץ וגם לחוץ-לארץ.
דני דנון: חברים, אירופה כרגע לא מעניינינו.
דני דנון: יש פרלמנט בכל מדינה שמחליט על התוויות שם.
דני דנון: אני כרגע רוצה להביא הצעה שהועלתה בעבר שיהיה 15% מגודל התווית שלא יפחת מ-10% מגודל הבקבוק.
דני דנון: זו פשרה שאני רוצה להביא אותה להצבעה.
קרן שיינמן: אדוני, האם אפשר הצעה נוספת אם מקובל עליך?
קרן שיינמן: יש את תקן 1145 שמדבר.
קרן שיינמן: אפשר לעשות 15% מגודל התווית והאות הגדולה ביותר לפי תקן 1145.
רוני גמזו: אגב, התקן הזה מוגש כרגע לרביזיה, אנחנו הולכים לשנות אותו באותו מנגנון - - -
דני דנון: חברים, אתם מדברים כרגע בלי רשות דיבור.
דני דנון: אני מציע בהסכמת משרד הבריאות להגיע פשרה והפשרה אומרת שהאזהרה תהיה 15% מגודל התווית שלא יפחת מ-10% מגודל הבקבוק.
יצחק וקנין: זו בדיוק ההצעה המקורית, לא שינית כלום.
יצחק וקנין: אני הראיתי לך מה זה 10%.
דני דנון: חבר הכנסת וקנין, ההצעה המקורית היתה 15%.
יצחק וקנין: אבל זה בדיוק, אתה מביא את זה לאותה נורמה.
דני דנון: מוריד את זה ל-10%.
יצחק וקנין: אתה מוריד ל-10 ומה אתה אומר?
יצחק וקנין: שזה יהיה מגודל הבקבוק.
אורי מקלב: צריך לשלב את מה שאתה אומר בתוספת עם מה שהציע עמיר פרץ, אבל המקסימאלי זה 750.
אורי מקלב: מעל 750 אלו הם לא בקבוקים שלוקחים לשתייה שמהם אני חושש, אלא אלו בקבוקים גדולים.
דני דנון: גודל המקסימאלי של האזהרה יהיה של ה-750?
קריאה: כן, 10% מ-750.
אורי מקלב: - - -זה המקסימאלי, יותר מזה לא צריך.
דני דנון: איזה בקבוקים יש מעל 750?
קריאות: הנה זה.
אורי מקלב: יש גם שני ליטר.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: ויסקי וודקה באים בליטר בדרך כלל.
רוני גמזו: אני לא מבין למה נושא הבקבוקים הגדולים והדברים הגדולים האלו עולה כרגע.
רוני גמזו: אלו לא הדברים העיקריים, הם לא לצרכן.
רוני גמזו: אני רוצה להבין מה העניין.
מוטי טפרברג: אותו שתיין שותה בקבוק גדול.
רוני גמזו: אני רק לא יודע אם זה מעשי.
רוני גמזו: מה, יש שטח פנים ל-750?
רוני גמזו: האכיפה כאן תהיה מורכבת.