GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
חנה וינשטוק  טירי: הפר עוסק הוראה מהוראות לפי חוק זה כמפורט להלן, רשאי הממונה להטיל עליו עיצום כספי לפי הוראות פרק זה בסכום של 25,000 שקלים חדשים, ולגבי עוסק שהוא יחיד – 10,000 שקלים.
עירית פיליפ: מה זה יחיד?
חנה וינשטוק  טירי: או עוסק שאינו תאגיד.
יואל חסון: עוסק שהוא יחיד או שאינו תאגיד.
חנה וינשטוק  טירי: זה אותו דבר, אבל אולי יותר נכון להגיד – שאינו תאגיד.
קריאה: 10,000 שקלים, ואם היה תאגיד – 25,000.
תמר פינקוס: ככה זה צריך להיות מנוסח.
תמר פינקוס: הניסוח יהיה אחר כך.
עירית פיליפ: מה זה עוסק מורשה?
עירית פיליפ: זה יחיד או רבים?
תמר פינקוס: עוסק מורשה זה תמיד יחיד.
קריאה: תאגיד זה ח"פ?
קריאה: מה עם חברת יחיד?
חנה וינשטוק  טירי: אם הוא רשום ברשם החברות הוא תאגיד; אם לא, אז לא.
תמר פינקוס: תאגיד, אם הוא רשום ברשם החברות - בין אם הוא יחיד, זוגי, שלושה, משפחה, חמולה – הוא תאגיד.
תמר פינקוס: ע"מ, מה שנקרא עוסק מורשה – יחיד.
רונית פרל: מה עם כל בעלי העסקים הקטנים יותר שהם עדיין לא עוסק מורשה והם גם לא שופרסל ומגה?
תמר פינקוס: הם ייכנסו לתקנות הפחתה מה-10,000.
חנה וינשטוק  טירי: אם הם תאגיד, וכנראה שווה להם תאגיד כי יש יתרונות בלהיות תאגיד, הם ייכנסו לתקנות ההפחתה.
רונית פרל: ועדיין, על עבירות טכניות הם ייענשו ב-25,000 שקלים.
תמר פינקוס: אז הם ייכנסו לתקנות ההפחתה והם יוכיחו את מה שהם ירצו שם.
קריאה: איך שווה לחנות קטנה?
אתי בנדלר: יש הרבה מאוד עוסקים שרושמים את עצמם כחברה.
תמר פינקוס: יש לו אז המון הטבות.
תמר פינקוס: יותר הטבות ממה שאפשר לחשוב.
אתי בנדלר: בעיקר הטבות מיסוי.
אתי בנדלר: יש הרבה מאוד עסקים קטנים, עסק של אדם אחד שרשם את עצמו כתאגיד, זה מאוד מקובל.
רונית פרל: אבל זה לא מצדיק להטיל עליו 25,000 שקלים על עבירות טכניות.
רונית פרל: בניגוד לדוגמאות עם שופרסל ומגה שיכולות להוכיח, יש הרבה עבירות - - -
יואל חסון: מה את היית מציעה שיהיה?
רונית פרל: אני הייתי בכלל מתחילה את המדרג הזה כמו שהציגה חברתי, גברת רבינוביץ', בדיני עבודה.
רונית פרל: התחילו ב-5,000 ויש מדרג שמגיע עד 35,000 שקלים.
חנה וינשטוק  טירי: זה לא קשור לעוסק.
רונית פרל: זה צריך להיות פרופורציונאלי למהות העבירה.
רונית פרל: פה אין שום פרופורציה.
רונית פרל: תאגיד שהוא תאגיד קטן כי שווה לו מבחינה מיסויית – גם ככה יש לו הרבה יתרונות ויש גם הרבה חסרונות – אבל להטיל עליו על עבירה טכנית, 25,000 שקלים זה - - -
תמר פינקוס: אין עבירות טכניות.
יואל חסון: את יודעת שאותו תאגיד קטן – גם אם זה אותו אדם אחד – בדרך כלל זה עסק פחות מורכב.
יואל חסון: זה לא עסק עם מיליון מוצרים.
יואל חסון: זה עסק פחות מורכב, היכולת שלו לעמוד בחוק ולנהל את העסק הקטנטן הזה היא שונה, הרבה פעמים זה בכלל עסקים שלא מוכרים מוצרים ממשיים אלא שירותים.
רונית פרל: אבל הרבה פעמים בעבירות האלה זה מילה שלו מול מילה של הצרכן.
רונית פרל: איך הוא יוכיח כאלה דברים, הוא לא שופרסל ולא מגה.
יואל חסון: אז את אומרת – 5,000 או 25,000 זה מה שיעשה את ההבדל.
רונית פרל: אני חושבת שהמדרג צריך להתחיל או מ-10,000 גם לתאגיד שהוא תאגיד יותר קטן, אבל אי-אפשר להתחיל ב-25,000.
חנה וינשטוק  טירי: אין דבר כזה תאגיד שהוא יותר קטן.
חנה וינשטוק  טירי: תאגיד שהוא יותר קטן מצריך אותי לבדוק את מחזור המכירות שלו, זה בלתי אפשרי לעשות את זה.
תמר פינקוס: אבל אם הוא יבוא אלי אחרי שהודעתי לו ויתחיל להסביר לי על בעיות ועל מחזור מכירות, אני אפעיל נגדו את תקנות ההפחתה.
יואל חסון: בעדו.
יואל חסון: לא נגדו.
יואל חסון: אל תהיי נגדו.
תמר פינקוס: אני לא.
תמר פינקוס: אני ממילא אפעיל את תקנות ההפחתה.
תמר פינקוס: לכן, זה קיים.
יואל חסון: שהן מקסימליות עד 30%, לא יותר.
תמר פינקוס: 30% זה המון.
אביטל בגין: אתה רוצה שאני אסביר על תקנות ההפחתה?
יואל חסון: אל תקחי את זה אישית.
יואל חסון: המועצה לצרכנות.
זאב פרידמן: אדוני היושב-ראש, אני ממש יושב ומתקומם כנגד הטפטוף השיטתי הזה של המושג "עבירות טכניות".
זאב פרידמן: אני מציע שנקרא את הסעיף.
יואל חסון: לא קיבלנו את זה, ראית.
זאב פרידמן: אני מציע שנקרא את הסעיף הבא ונראה שמדובר כאן גם בהפרות טכניות – שלא מסר חוזה ולא גילה את הפרטים שהוא חייב לגלות על-פי החוק.
אניטה יצחק: זה לא טכני.
יואל חסון: ברור, אתה צודק, אני אתך בעניין הזה.
יואל חסון: תהיה רגוע.
יואל חסון: אנחנו לא קיבלנו את זה, ואני אומר שוב בצורה ברורה – אני מאמין שעסקים קטנים, בינוניים, ובוודאי גדולים – חלק מניהול העסק, כמו שהם יודעים להתנהל בהרבה דברים כדי להעצים את הרווחיות שלהם, הם יצטרכו גם לעמוד בהוראות החוק ולייצר את המערכת שתדע לתת מענה, נקודה.
יואל חסון: הם עושים את זה בהרבה תחומים אחרים, יצטרכו גם בתחום הזה.
עירית פיליפ: אני חושבת שהמדרג צריך להיות לפי סוגי עבירות ולא לפי תאגיד יחיד.
עירית פיליפ: אם לא אוהבים את המונח "טכני", בואו נלך להבחנה אחרת – עבירות באחריות קפידה, אחריות ללא כוונה פלילית ועבירות אחרות – וזה המדרג שצריך להיות.
עירית פיליפ: אם יש עבירה שהיא עבירה של אחריות קפידה, שעצם זה שיש עבירה - - -
אתי בנדלר: אחריות קפידה היא אחריות פלילית שלא בודקים את היסוד הנפשי, אבל כאן כל נקודת המוצא היא שלא בודקים את היסוד הנפשי.
אתי בנדלר: מתעלמים מזה.
אתי בנדלר: הרגולטור אמור לעצום עיניו בנקודה הזאת.
עירית פיליפ: רמת העבירות עדיין היא אחרת.
יואל חסון: אני רוצה להגיד לך כך – העולם משתנה.
יואל חסון: הדברים הם שקופים, הם גלויים.
יואל חסון: גם כשאתה לא רוצה שהם יהיו גלויים, הם גלויים.
עירית פיליפ: נכון, מסכימה לגמרי.
יואל חסון: המודעות הצרכנית, לא ניתן לעצור אותה יותר.
יואל חסון: אנשים מסתובבים בעולם, אנשים רואים באינטרנט, אנשים משווים למה שקורה בכל המקומות.
יואל חסון: לא יכול להיות, ואתן לכם דוגמה.
יואל חסון: תסלחי לי – ואני באמת לא נגדכם; את יכולה לראות אותי, אני לא נגדכם באופן עקרוני, כי אני מאמין שבסוף שוק צריך לעבוד וצריך שיהיו עסקים ושאנשים ירוויחו כי בסוף זה מה שתורם לכלכלה.
יואל חסון: אבל, לא יכול להיות שאתם ממשיכים להילחם את מלחמת הדינוזאורים.
יואל חסון: אתם במלחמת הדינוזאורים.
יואל חסון: זה סוג של מלחמת מאסף, אתם כל הזמן מנסים לצמצם ולצמצם, כמה שאתם רק יכולים, ותגידו – ניצלנו קצת, בואו נחכה למכה הבאה.
יואל חסון: ואז במכה הבאה אתם עוד מפעילים הכול כדי להילחם, ואז שוב – הורדנו קצת.
יואל חסון: זה לא עובד.
יואל חסון: אני אתן לך דוגמה הכי פשוטה שבישראל לא יעלה בכלל על הדעת שהיא תקרה.
יואל חסון: הייתי בארצות-הברית , נכנסתי לחנות של מוצרים לבית וקניתי סט קערות לקורנפלקס.
יואל חסון: עטפו לי את זה מאוד יפה, יצאתי עם השקית, ובחנות השנייה בטעות נפלה לי השקית ואחת מהקערות נשברה.
יואל חסון: זה היה סט, לא רציתי שיחסר, נכנסתי חזרה לחנות ורציתי לקנות אחת נוספת.
יואל חסון: באתי לשירות לקוחות ואמרתי: נשבר לי, it was my fault, אמרתי לה בצורה הכי ברורה.
יואל חסון: היא אמרה לי: תבחר ואתה לא צריך לשלם.
יואל חסון: הייתי בהלם, הייתי בשוק.
יואל חסון: דיברתי עם חברי האמריקנים, אמרו לי: בוודאי, מה זאת אומרת.
יואל חסון: אמרתי להם – זו היתה אשמתי, אני הפלתי את השקית והודיתי שהפלתי.
יואל חסון: את יודעת מה הם אמרו: אז כנראה העטיפה שלנו לא היתה מספיק חזקה, זאת אומרת הם לקחו אחריות לגבי העטיפה של המוצר.
יואל חסון: מבחינתם, אם זה היה נופל זה לא היה צריך להישבר, ואם זה נשבר זה אומר שהם עטפו את זה לא נכון.
יואל חסון: זה העולם החדש של הצרכנות, של המכירה.
יואל חסון: סביר להניח שאמריקני, מבחינתו זוהי בררת מחדל, ברור לו שזה מה שהוא יקבל, הוא ייהנה לחזור לשם בפעם הבאה.
יואל חסון: בישראל זה בחיים לא היה קורה, היו ישר מפילים עלי את האחריות שאני שברתי – וישראלי כנראה היה אומר: יצאתי עם זה שבור, זה נשבר לי בחנות, כך כדי לנסות להרוויח.
יואל חסון: זה מה שישראלי היה אומר כי זה העולם שלנו, לצערי.
יואל חסון: מה רציתי להגיד בסיפור הזה?
יואל חסון: שהעולם משתנה, ואתם צריכים להשתנות גם בעניין הזה, ויש פה היום "קרב" בין הלקוחות לביניכם.
יואל חסון: הלקוחות יותר מודעים, הלקוחות רוצים יותר תנאים, הלקוחות יותר דורשים, הלקוחות גם שמים לב יותר אם כן סימנת מחיר, אם לא סימנת מחיר, אם פרסמת דבר שקר או לא דבר שקר בפרסום, גם אם זה בטעות וגם אם לא בטעות.
יואל חסון: כמה פעמים אתה רואה שבפרסום אומרים לך- לא ראית אבל שכחנו להוסיף שזה לא כולל מבצעים נוספים.
יואל חסון: הלקוח בא כל הדרך לחנות כי הוא חשב שזה במבצע כזה וכזה, ובסוף אומרים – זה נשמט מהמודעה.
עירית פיליפ: מה שאתה אומר רק מחזק את העניין שלא כדאי לי לעבור עבירות.
תמר פינקוס: אז אין לך מה להיות מודאגת אם לא תעברי.
עירית פיליפ: זה העניין, שאני כן מודאגת.
יואל חסון: מספיק, אנחנו נסחפים.
אתי בנדלר: אדוני היושב-ראש, סעיף קטן (א) – קראו אותו אבל לא דנו בו.
אתי בנדלר: לי אין הערות לגבי הפרשי הצמדה וריבית אבל לגבי ההגדרה "מחזור המכירות של העסק" יש לי מספר הערות.
אתי בנדלר: השאלה אם אתה רוצה לחזור לסעיף קטן (א) כדי שנוכל להתקדם עם הסעיפים.
אתי בנדלר: לגבי "מחזור המכירות של העסק" – כפי שנראה בהמשך, ההגדרה הזאת רלוונטית רק לעניין הסכומים המופחתים כי יש הוראה בהמשך, בסעיף 22ח, שאומרת שסכום העיצום הכספי לא יכול לעלות על אחוז מסוים – כאן מוצע על 20% ממחזור המכירות של המפר.
אתי בנדלר: זה כתוב בהמשך בסעיף 22ח, אבל כאן זה סעיף ההגדרות, לכן הוא ממוקם במקום הזה.
אתי בנדלר: לגבי ההגדרה המוצעת יש לי שתי הערות.
אתי בנדלר: ראשית, מדובר על "הסכום הממוצע של מחזורי המכירות השנתיים של העוסק בשנתיים שקדמו להפרה לפי דוחות כספיים מבוקרים".
אתי בנדלר: דוחות כספיים מבוקרים נדרשים רק על-ידי עוסק שסכום המכירות השנתי שלו, אם אינני טועה, עולה על 125,000 שקלים לשנה, דהיינו לעוסק קטן אין בכלל דוחות כספיים מבוקרים, ואני חושבת שצריכים משהו במקום זה.
אתי בנדלר: שנית, מדובר כאן על מחזורי מכירות שנתיים בשנתיים שקדמו להפרה.
אתי בנדלר: מה קורה עם עוסק חדש, מי שפתח בשנה הזאת או בשנה שעברה את העסק שלו - ולגבי זה כמובן ההגדרה הזאת אינה עונה על העניין, ואני ביקשתי את התייחסות המשרד.
יואל חסון: תציעו לנו מענה להערות.
חנה וינשטוק  טירי: יש לי שתי תשובות – אחת היא חליפית.
חנה וינשטוק  טירי: התשובה הראשונה היא שמבדיקה שלי בחקיקות אחרות, בדרך כלל כשמדברים על מחזורי מכירות מפנים להגדרה שבחוק המע"מ.
חנה וינשטוק  טירי: אני יודעת שיש איזושהי התנגדות מצד משרד המשפטים לנסח את זה בצורה כזאת.
הילה דוידוביץ -בלומנטל: לא התנגדות.
הילה דוידוביץ -בלומנטל: זה טעון בדיקה.
חנה וינשטוק  טירי: הבנו שזה טעון בדיקה על-ידי משרד המשפטים.
חנה וינשטוק  טירי: אבל, לחלופין, אנחנו מבקשים להוריד את הנושא הזה מהחוק הראשי מאחר שהפחתה של 20% ממחזור מכירות מופיעה בדרך כלל בתקנות הפחתה.
חנה וינשטוק  טירי: אנחנו לא רואים מקום לשים את זה בחוק הראשי דווקא, במיוחד עכשיו לאור זה שיצרנו מדרג נוסף.
לאה ורון: אתם מבקשים להסיר את 22ח, את סכומים מופחתים?
חנה וינשטוק  טירי: לא, רק את סעיף קטן (ג).
תמר פינקוס: להעביר את סעיף קטן (ג) לתקנות.
חנה וינשטוק  טירי: כי בדרך כלל בכל החיקוקים אומרים – לשר תהיה סמכות.
חנה וינשטוק  טירי: הממונה אינו רשאי להטיל עיצום כספי בסכום נמוך אלא לפי הוראות סעיף קטן (ב), ו-(ב) זה בעצם הסמכה של השר באישור שר המשפטים לקבוע תקנות הפחתה, זאת אומרת לקבוע מקרים, נסיבות ושיקולים שבשלהם יהיה ניתן להפחית את הסכומים.
חנה וינשטוק  טירי: סעיף קטן (ג) אומר, מבלי לגרוע מהתקנות בעצם, והוא קובע איזושהי נסיבה להפחתה בחקיקה הראשית.
חנה וינשטוק  טירי: אני חושבת שנכון שכל הקריטריונים יהיו בתקנות.
חנה וינשטוק  טירי: אני לא רואה מקום לקבוע את זה בחקיקה הראשית, במיוחד עכשיו לאור העובדה שיצרנו מדרג נוסף של סכומים נמוכים יותר.
חנה וינשטוק  טירי: הסיבה שכתבנו את זה בחקיקה הראשית זה באמת בגלל הנושא של עסקים קטנים ובגלל שהיה מדרג אחד, אני לא רואה מקום לזה עכשיו.
אתי בנדלר: אדוני היושב-ראש, יש בעיה עם העניין הזה כי השאלה היא שאלה של תפיסה – כשאומרים שסכום העיצום הכספי לא יעלה על 20% ממחזור המכירות שלו, האם מדובר כאן בהפחתה, זאת אומרת לצורך העניין שהעיצום שיוטל עליו הוא 25,000, ואז אנחנו נפחית את זה בתנאי שזה לא יעלה על 20% ממחזור המכירות שלך, או שאנחנו אומרים – זה לא הפחתה, זה העיצום הכספי, כי הטווח של העיצום הכספי הוא 25,000 שקלים לצורך העניין, ולא יותר מ-20% מהמחזור הכספי.
יואל חסון: זה מה שצריך להיות.
אתי בנדלר: לכן, השאלה אם זה צריך להיות בחקיקה הראשית כפי שהוצע כאן מלכתחילה בהצעת החוק הממשלתית או בתקנות ההפחתה היא שאלה ערכית, היא לא רק שאלה של מיקום.
יואל חסון: למה לא להכניס את זה לסעיף (ב)?
חנה וינשטוק  טירי: זה יהיה.
חנה וינשטוק  טירי: זה יהיה בתקנות.
יואל חסון: ולא יותר מ-20% מהמחזור.
אתי בנדלר: הרי כל השאלה הזאת התעוררה בגלל שהיו לי הערות להגדרה, כפי שהצגתי אותן, ולא מצאו בשלב זה מענה ראוי לשאלות האלה.
חנה וינשטוק  טירי: אבל זה לא רק בגלל זה.
חנה וינשטוק  טירי: אנחנו לא מציעים את זה רק בגלל שלא מצאנו נוסח להגדרה.
חנה וינשטוק  טירי: מבחינה ערכית נכון לבוא ולומר – העיצומים הם בסכומים של 25,000 או 10,000 שקלים.
חנה וינשטוק  טירי: אחר כך, אם הוא יבוא ויוכיח לי שהסכומים הם גבוהים מדי ויש צורך להפחית לפי מחזור מכירות, אני אפחית לפי תקנות ההפחתה.
אתי בנדלר: אז כפי שאמרתי, עדיין זו שאלה ערכית.
אתי בנדלר: מה שאני מציעה – אם אין הערות להפרשי הצמדה וריבית - שאדוני יאשר בשלב זה את ההגדרה הראשונה, וההגדרה השנייה לדלג עליה.
יואל חסון: על (ב)?
אתי בנדלר: בסעיף קטן (א).
אתי בנדלר: את ההגדרה הזאת לאשר, ועל זאת בשלב זה לדלג, להכריע בזה כשנגיע לסעיף 22ח.
יואל חסון: בסדר, אני מקבל.
יואל חסון: האם את רוצה להקריא או שישר נאשר?
אתי בנדלר: הקראתם כבר את ההגדרה בסעיף קטן (א).
יואל חסון: אנחנו מבקשים להעלות להצבעה את סעיף 22ג(א), ההגדרה "הפרשי הצמדה וריבית".
יואל חסון: מי בעד, ירים את ידו.
יואל חסון: בעד – 1
יואל חסון: נמנעים – אין
יואל חסון: אושר.
אתי בנדלר: סעיף קטן (ב), ברישה, אני מבינה שההצעה המתוקנת של המשרד היא שסכום העיצום הכספי על ההפרות המנויות בפסקאות הבאות שעליהן עדיין לא שמענו הערות, ככל שיש, יהיה לגבי עוסק שאינו תאגיד – 10,000 שקלים, לגבי תאגיד – 25,000 שקלים.
אתי בנדלר: אם אדוני מוכן לאשר את זה as is אחרי שהוא שמע את כל ההערות.
יואל חסון: כן, אני מוכן לאשר.
אתי בנדלר: אז הרישה מאושר.
יואל חסון: מאושר.
אתי בנדלר: לגבי הפסקאות, האם את רוצה להסביר אותן?
חנה וינשטוק  טירי: האם להסביר כל הפרה?
אתי בנדלר: כן, בשתי מלים תסבירי כל הפרה.
יואל חסון: אסור לו להציב שלט שהוא אינו אחראי לפגיעות גוף?
חנה וינשטוק  טירי: כן, אסור לו, אתה לא יכול להגיד שאתה לא אחראי.
אתי בנדלר: אני רוצה לומר מילה כהקדמה.
אתי בנדלר: כל ההפרות המנויות, הן בסעיף קטן (א) והן בסעיף קטן (ב), הן בעצם הפרות של איסורים הקבועים בחוק.
אתי בנדלר: כל האיסורים האלה קבועים בחוק, וכאן רק מצמידים את העיצומים הכספיים על הפרתם.
יואל חסון: זה ברור.
יואל חסון: אם אני לא שואל שאלות זה אומר שהבנתי, את יכולה להמשיך.
חנה וינשטוק  טירי: יש חובה על בעל העסק, מבחינת חובות הגילוי שלו, לגלות פרט מהותי בקשר לעסקה.
חנה וינשטוק  טירי: ובנוסף, לשר יש סמכות לקבוע במקרים מסוימים מהם פרטים מהותיים.
יואל חסון: מה זאת אומרת מספר הזהות שלו?
יואל חסון: אם בן אדם מכר למישהו אגוזי, האם הוא צריך לתת לו תעודת זהות ושם?
חנה וינשטוק  טירי: קודם כול, סימון מוצרי מזון ארוזים זה לא לפי חוק הגנת הצרכן, זה לפי תקן, וגם שם יש חובה לציין את הפרטים, ח"פ ושם של היצרן או שם של היבואן, כי אני צריכה שתהיה לי כתובת.
יואל חסון: תני לי דוגמה למישהו שצריך לגלות לצרכן את שמו ואת מספר הזהות שלו.
חנה וינשטוק  טירי: למשל, אני בתור יצרן מוכרת מוצר מסוים, יש חובה לסמן פרטים מסוימים על גבי המוצר, זוהי חובת גילוי.
חנה וינשטוק  טירי: בין היתר, חובה לסמן גם מה השם שלי, מה מספר הזהות שלי, כדי שאם למשל יש תקלה במוצר או פגם או נגרם לי נזק, יש לי כתובת.
יואל חסון: על אגוזי יש תעודת זהות של מישהו?
יואל חסון: או על במבה או על ביסלי?
חנה וינשטוק  טירי: לדעתי צריך להיות רשום.
יואל חסון: יש של החברה.
זאב פרידמן: של היצרן.
חנה וינשטוק  טירי: יש של היצרן וצריך להיות גם של היבואן.
אתי בנדלר: אני אקרא את סעיף 4ב לחוק, שעליו מדובר: "עוסק חייב לגלות לצרכן את שמו ומספר הזהות שלו על גבי כל אחד מאלה: תכתובת מטעמו המופנית לצרכן מסוים;", זאת אומרת זה לא פרסומת אלא כשאתה מתכתב אתו באופן ישיר הוא חייב לומר לך.
זאב פרידמן: נייר מכתבים, חוזה.
אתי בנדלר: "לעניין פסקה זו, "תכתובת" – טופס הזמנה, תעודת אחריות ואישור התקנה; הצעה מטעמו לכריתת חוזה; חוזה שעליו הוא חותם; שובר תשלום באשראי או חשבונית מס.
חנה וינשטוק  טירי: המטרה היא שתמיד תדע מול מי אתה עומד.
חנה וינשטוק  טירי: (9) הוא מיותר כי הוא חוזר על הסיפה של סעיף (8).
יואל חסון: אני רוצה לאשר את הסעיף הזה.
יואל חסון: האם יש למישהו הערות?
חנה וינשטוק  טירי: יש לי עוד תוספת.
חנה וינשטוק  טירי: קודם כול, כפי שראיתם, יש חובה לומר בפירוש את ההפרה שבגינה ניתן להטיל עיצום כספי, זאת אומרת זה לא משהו כללי הפרה של הוראות חוק הגנת הצרכן.
חנה וינשטוק  טירי: בתקופה האחרונה התקבלו מספר תיקוני חקיקה חדשים לחוק הגנת הצרכן.
חנה וינשטוק  טירי: אני אבקש להוסיף אותם למדרג הזה.
חנה וינשטוק  טירי: שלוש הפרות הן חדשות, אחת היא לא חדשה, אבל שמנו לב במהלך בדיקה נוספת של הצעת החוק שלא קבענו אותן כהפרה שבגינה ניתן להטיל עיצום כספי - שזה אי-מתן תעודת אחריות.
חנה וינשטוק  טירי: נכון להיום, יש הפרה שניתן להטיל בגינה עיצום כספי רק לגבי לא נתן שירות.
חנה וינשטוק  טירי: צריך להוסיף גם את הנושא של אי-מתן תעודת אחריות, בהתאם להוראות לפי סעיף 18א, ובנוסף, להוסיף שלוש הפרות נוספות שהן חדשות: 1.
חנה וינשטוק  טירי: גבה מהצרכן עמלה לגבי טובין או שירותים שנקבע להם תעריף לתשלום בידי צרכן לפי דין, בניגוד לסעיף 13ח(ב); 2.
חנה וינשטוק  טירי: לא אפשר לצרכן לשלם בעד שירותים או טובין מפוקחים בעסקה מתמשכת באחת הדרכים המנויות בסעיף 13ח(ג); 3.
חנה וינשטוק  טירי: לא הדביק או לא מסר מדבקת אחריות בהתאם להוראות לפי סעיף 18א(א1).
יואל חסון: הערות לסעיפים האלה.
תמר גנות: בתחילת הדיון אמרנו שיש כמה הפרות שמן הראוי לדעתנו שיהיו במדרג החמור ביותר, לפי עקרונות שהן או פוגעות פגיעה משמעותית בצרכנים או במספר רב של צרכנים או שמהוות דפוסי ליקוי שמחייבים פעולה.
תמר גנות: כמה סעיפים מתוך הצעת החוק שעונים על ההגדרות האלה, שלדעתנו צריכים בעצם לעבור למדרג החמור יותר של ה-50,000 שקלים – בסעיף 17 הנושא של עסקה מתמשכת בשירותי רפואה, אחת הבעיות הקשות; סעיף 19 לגבי יחידות נופש, מאחר שמדובר במכירה שמטבע הדברים מדברת על סכומים גבוהים, פוגעת בצרכנים בצורה מאוד מאוד קשה – גם היא, אין היגיון שהיא תהיה ב-25,000 שקלים; סעיפים 21 ו-22 לגבי המכר מרחוק; וסעיפים 24 עד 27 לגבי מכירה מיוחדת.
תמר גנות: כל אלה עונים על כך.
יואל חסון: דיברת על יחידות נופש – השאלה פה האם זה עיצום כספי על כל מקרה מול כל לקוח - -
יואל חסון: - - או מה שנקרא, ייצוגי?
חנה וינשטוק  טירי: כל לקוח.
תמר פינקוס: כל מקרה מול כל לקוח, ולא רק כל מקרה מול כל לקוח, אלא כל סוג.
תמר פינקוס: נניח יש הטעיה ויש אי-ביטול עסקה - - -
יואל חסון: על כל לקוח, יותר מפעם אחת.
תמר פינקוס: על כל עבירה מול כל לקוח.
תמר פינקוס: אם במסגרת של דירות נופש, נעברו שלוש או ארבע עבירות בבת אחת מול לקוח, אזי זה לא 25,000 אלא זה 100,000 שקלים.
יואל חסון: זאת אומרת, החברה יכולה על לקוח אחד להיות בעיצום כספי של 50,000 שקלים, 75,000 שקלים.
תמר גנות: אבל היא יכולה לעשות גם הפרה של אחד ולמכור עדיין יחידה במאות - - -
רונית פרל: המדרג זה רק לגבי עוסק?
רונית פרל: תאגידים מתחילים מ-25,000 שקלים?
רונית פרל: גם תאגידים קטנים?
תמר פינקוס: אין תאגיד קטן.
יואל חסון: סליחה, לא הקשבתי, היתה פה ידיעה חשובה.
רונית פרל: השאלה אם המדרג הוא רק לגבי עוסק מורשה ותאגיד, זאת אומרת תאגידים קטנים, בעלי עסקים קטנים שהם רשומים כתאגיד עדיין מקבלים 25,000 שקלים, או 10,000 שקלים יחולו גם עליהם.
קריאה: 25,000 – כבר אישרנו את זה.
תמר פינקוס: אתה כבר הסברת שאין דבר כזה תאגיד קטן.
עידו רז: עוד שאלת הבהרה בבקשה.
עידו רז: אם על מדף שיש בו 200 קוטג', יש שלושה קוטג' לא מסומנים, זה שלוש הפרות או הפרה אחת?
תמר פינקוס: בדיוק על זה אמרתי שכשאנחנו נגיע לעניין של המוצרים יהיה נוהל שיאושר על-ידי היועץ המשפטי לממשלה כדי שאנחנו לא נמצא את עצמנו מזיקים יתר על המידה, איך אנחנו מחלקים את המוצרים, האם זה פר קוטג', האם זה יהיה פר סוגי קוטג'ים, סוגי גבינות, ולכן בשלב הזה הסירו דאגה מלבכם.
עידו רז: לא הבנתי.
עידו רז: הכוונה היא כן לעשות פר סוג?
עידו רז: זאת הכוונה?
קריאה: זה ייבדק.
תמר פינקוס: בדיוק הרגע עניתי על זה.
תמר פינקוס: היום, על-פי לשון החוק, פר קוטג'.
תמר פינקוס: לא יהיה פר קוטג', תירגעו.
יואל חסון: עוד בסוף בגללכם יוציאו את הקוטג' בכלל, הם לא ייצרו קוטג'.
תמר פינקוס: נכון, לא יעשו קוטג' יותר; יביאו פילדלפיה.
תמר פינקוס: ..
יואל חסון: הם כבר לא יכולים להסתכל על הקוטג' הזה.
יואל חסון: מהומת הקוטג'.
יואל חסון: עוד הערות לעניין הזה?
יואל חסון: אני רוצה לאשר את סעיף (ב).
יואל חסון: אני מאשר את סעיף (ב) פה אחד.
אתי בנדלר: עם שלוש התוספות.
אניטה יצחק: ארבע.
אניטה יצחק: אחת שכבר היתה קיימת.
חנה וינשטוק  טירי: הנושא של תעודת אחריות הוא לא חדש.
לאה ורון: גם אצלי יש רק שלוש.
חנה וינשטוק  טירי: יש את אי-מתן תעודת אחריות ולא הדביק מדבקת אחריות.
לאה ורון: זה שתי עבירות נפרדות?
חנה וינשטוק  טירי: שתי הפרות נפרדות.
יואל חסון: אנחנו עוברים לסעיף (ג).
תמר פינקוס: הם לא שמעו את התיקון.
תמר פינקוס: הכנסנו פה מדרג.
חנה וינשטוק  טירי: גם פה, לגבי העוסק שאינו תאגיד – 35,000 שקלים חדשים.
יואל חסון: למה פה יש עיצום יותר גבוה?
תמר פינקוס: משום שאלה עבירות יותר חמורות.
תמר פינקוס: במקור, סעיף 23 היה סעיף העבירות, חילק שלושה מדרגים שונים של סוגי עבירות – היו החמורות מאוד, הבינוניות, והפחות חמורות.
תמר פינקוס: עכשיו הגענו לעבירות שיש בהן גם כוונה פלילית והן העבירות היותר חמורות.
חנה וינשטוק  טירי: פה יש את הפרות הליבה של חוק הגנת הצרכן.
חנה וינשטוק  טירי: בסעיף הקודם זה יותר הפרות שהן חשובות, מהותיות, אבל הן נגזרות.
חנה וינשטוק  טירי: זאת אומרת, כדי לא להטעות אתה צריך לגלות, אתה צריך לתת מסמך, וכו', ופה אלה הפרות הליבה והפרות שחשבנו שבאמת הן חשובות כי הן מאוד רווחות.
יואל חסון: בואי נקרא.
חנה וינשטוק  טירי: פה אני חייבת להעיר שאנחנו הוספנו עוד כמה חזקות וצריך לשנות את זה.
חנה וינשטוק  טירי: לדעתי הגענו עד (9).
אתי בנדלר: זה לא עד (6).
אתי בנדלר: עד (9) או עד הפסקה הרלוונטית.
אתי בנדלר: כל הפסקאות הכלולות בסעיף 3(ב).
אתי בנדלר: זה לא כולל את כל הפסקאות מלכתחילה?
אתי בנדלר: מדוע פורטו בכלל הפסקאות?
חנה וינשטוק  טירי: אני אבדוק את זה.
חנה וינשטוק  טירי: אני חושבת שפסקה אחת לא כלולה פה בכוונה – (7) לא כלולה פה.
חנה וינשטוק  טירי: פסקה (7), השפעה לא הוגנת – היתה התנגדות מצד משרד המשפטים, אנחנו קיבלנו אותה.
חנה וינשטוק  טירי: חזקה (7) מדברת על "איים או נקט אמצעי הפחדה כלשהו כלפי צרכן או כלפי בני משפחתו" – לא כללנו את זה, הטענה היתה שאם תתקיים פרקטיקה כזאת היא מספיק חמורה כדי ללכת למישור פלילי ולא להטיל עיצום כספי, ולכן צריך להגיד (1) עד (6).
אתי בנדלר: זה לא (1) עד (6).
אתי בנדלר: זה כולם.
אתי בנדלר: זה 3(ב), למעט פסקה (7).
חנה וינשטוק  טירי: כמו שאמרנו קודם, כאן מיקמנו את הפרות הליבה – שזה הטעיה, השפעה לא הוגנת, פרסומת שמכוונת לקטינים, וכן הנושא של גביות כספים ואי-השבת כספים כשלצרכן יש זכות ביטול, שזאת הפרה מאוד רווחת.
עירית פיליפ: היום, כשמגישים כתב אישום למשל על "פער קופה מדף" – תסלחו לי שאני חוזרת כל הזמן ל"פער קופה מדף", אבל זה מה שכואב לנו – היום מגישים נגדי כתב אישום דרך סעיף 2 לחוק הגנת הצרכן, הטעיה, שזה אחד הסעיפים שמופיעים פה במדרג החמור יותר.
עירית פיליפ: איך אני מבטיחה שבעצם גם היום לא יגישו נגדי עיצום כספי דרך הסעיף הזה?
תמר פינקוס: לא מגישים כתב אישום על "הבדל מדף קופה".
תמר פינקוס: מגישים כתב אישום על הטעיה, ומדוע?
תמר פינקוס: במקום שבו צרכן מגיע ואומר – היה "הבדל מדף קופה" אבל קיבלתי את הכסף במקום, אנחנו לא נוקטים בכלל בהליך אלא אנחנו הולכים ועושים ביקורת.
תמר פינקוס: אם בביקורת משיבים את הכסף – זאת עבירה של "הבדל מדף קופה" ולא מוגש שום כתב אישום.
חנה וינשטוק  טירי: נכון להיום.
תמר פינקוס: כשלא משיבים את הכסף לצרכן, זה הופך להיות הטעיה משום שעל זה מוצג שלושה שקלים, ובעצם בפועל זה חמישה שקלים, אומרים: סליחה, זו טעות, אתה לא תקבל את הכסף חזרה.
תמר פינקוס: זה ההבדל בין עבירת הטעיה ובין עבירה של "הבדל מדף קופה".
תמר פינקוס: בכל מקום בו לא מושב הכסף לצרכן, העבירה היא עבירת הטעיה.
תמר פינקוס: במקום שבו מושב הכסף לצרכן, אבל עדיין היתה עבירה של "הבדל מדף קופה" בפועל, שם לא מגישים כתבי אישום ולכן אין כזאת סיטואציה.
יואל חסון: אז בסדר, שמו את זה בעבירות היותר חמורות, מה לעשות.
תמר פינקוס: זו הטעיה.
יואל חסון: אם אתם לא מחזירים כסף.
תמר פינקוס: אנחנו מדברים על הטעיה ולא על "הבדל מדף קופה".
עירית פיליפ: זה לא המצב שאני מכירה היום.
יואל חסון: היא מסבירה, זה נרשם בפרוטוקול.
אתי בנדלר: מדיניות - כמובן תוכלו לצטט את דברי הממונה בכל הליך משפטי, ככל שיתעורר.
יואל חסון: אני רוצה לאשר את סעיף (ג), כפי שהוקרא.
יואל חסון: אין תוספות, נכון?
אתי בנדלר: לא שידוע לי.
אמיר רוזנברג: פסקה (3).
אתי בנדלר: בסדר, שינוי קטן, זה לא תוספת.
אתי בנדלר: בעד – 1
יואל חסון: עם השינוי של פסקה (3), אני מאשר את סעיף (ג).
לאה ורון: והנושא של עוסק יחיד, שהסכום יהיה 35,000 שקלים.
אתי בנדלר: כן, ברישה.
יואל חסון: אנחנו בסעיף 22ד – הפרה בנסיבות מחמירות.
חנה וינשטוק  טירי: אנחנו מקבלים את ההערה של היועצת המשפטית של הוועדה, שבמקום לומר בכמה סניפים, נאמר:
חנה וינשטוק  טירי: ביותר מסניף אחד או יותר מנקודת מכירה אחת, כדי שיהיה ברור מה זאת אומרת כמה.
יואל חסון: יש למישהו הערות?
יואל חסון: מי בעד סעיף 22ד?
יואל חסון: אני בעד סעיף 22ד, ולכן הוא אושר.
תמר גנות: אפשר להעיר הערה?
יואל חסון: לא, כבר שאלתי ואיחרת.
יואל חסון: אי-אפשר אחרי.
יואל חסון: 22ה – הודעה על כוונת חיוב.
חנה וינשטוק  טירי: אחרי שמנינו מה ההפרות שבגינן ניתן להטיל עיצום כספי, כעת אנחנו מתחילים את הפרוצדורה.
יואל חסון: הבנתי, זה תהליך שהסברתם קודם.
חנה וינשטוק  טירי: והפרוצדורה היא קודם כול ששולחים לו הודעה על כוונה להטיל עיצום כספי – זו הודעה על כוונת חיוב – ובהודעה הזאת מפרטים לו את המעשה שמהווה את ההפרה, את סכום העיצום הכספי, את הזכות שלו לטעון טענות.
יואל חסון: אנחנו "נצלול" לסעיפים אחר כך.
יואל חסון: הערות.
סוזנה רבינוביץ: אנחנו מבקשים שבסעיף קטן (ב)(א) – "המעשה או המחדל" – גם "המועד" ו"המקום" יפורטו.
תמר פינקוס: לא הבנתי.
סוזנה רבינוביץ: אם זה מובן בלי שזה כתוב במפורש, זה בסדר.
סוזנה רבינוביץ: אם לא – אני חושבת שעדיף כן לרשום את זה.
חנה וינשטוק  טירי: לדעתי זה אמור להיכנס כי כשאני אומרת להם מה המעשה או המחדל, למשל אני אומרת – ביום כזה וכזה קיבלתי תלונה.
יואל חסון: מה אכפת לך שיהיה כתוב המועד והמקום?
אתי בנדלר: יש איזושהי תבנית אחידה של עיצומים כספיים, וזה כל כך ברור שזה אמור לכלול, שאם אתה תכתוב כאן, עוד יחשבו שאולי בחיקוקים האחרים לא צריך לפרט.
אניטה יצחק: זה תמיד נרשם.
תמר פינקוס: זה תמיד בא, זה כמו בכתב אישום, שזה לא כתוב בחקיקה אבל תמיד צריך להגיד – ביום זה וזה, במקום כזה וכזה.
יואל חסון: עוד הערות מצד הגורמים?
אתי בנדלר: אני רק אומרת שזה יהיה סכום העיצום הכספי והתקופה לתשלומו בהתאם להוראות סעיף 22יא, זה ברור.
יואל חסון: אני מצביע על הסעיף הזה.
יואל חסון: מי בעד סעיף 22ה?
יואל חסון: הסעיף אושר.
יואל חסון: עוברים לסעיף 22ו.
חנה וינשטוק  טירי: זאת אומרת, הוא יכול לטעון שהוא לא הפר בכלל את החוק, הוא גם יכול לטעון לעניין הסכום.
יואל חסון: אני חושב ש-30 יום זה לא מספק.
אתי בנדלר: עוד בטרם הספקתי לדבר עם היושב-ראש על כך.
יואל חסון: אני חושב שזה צריך להיות לפחות 60 יום.
אתי בנדלר: בחוק הגבלים עסקיים נקבע 60 ימים, בחוקים אחרים זה הוארך ל-45 ימים, ועוד דבר – עם מתן סמכות לממונה להאריך את התקופה ב-45 ימים נוספים.