GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
הילל גהניש: קודם כול, צודק יעקב: יש עיסוקים בכלי השיט לצורך עסק ויש עיסוקים בכלי השיט לצורך משפחתי.
הילל גהניש: אני לא יודע אם האחד שווה לשני.
הילל גהניש: יש איזה אופי מסוים, כשאני לוקח כלי שיט ורותם אותם לצורך עסק ואופי שונה כשזה לצורך משפחתי, כשאני הולך לים עם המשפחה.
יגאל מאור: לא הבנתי מה קשורה המשפחה.
הילל גהניש: כי אם אתה לוקח כלי שיט, כמו אופנוע ים, כשמסבירים למשיט לנסוע ככה, להיזהר מסכנות, אז למה שלא תהיה תקנה שמחייבת את המשכיר להדריך לגבי כל כלי השיט?
יגאל מאור: אני יכול להכביד עוד יותר, אני לא - - -
רפאל דריהן: אתה רוצה למנוע כניסה ויציאה למרינה של סירות להשכרה, נכון?
רפאל דריהן: אז מי שאין לו חוזה עגינה, אסור לו להיכנס למרינה.
רפאל דריהן: זה הכי פשוט.
רפאל דריהן: גם כלי שיט אחר, פרטי, שמגיע לאילת לחופש - - -
עמוס נוימן: אין בעיה בכלי השיט, הבעיה - - -
רפאל דריהן: למה כלי שיט פרטי יוכל להיכנס למרינה?
רפאל דריהן: שלא יבוא למרינה, שלא ייכנס.
רפאל דריהן: שם יש סיכון.
בילי בירון: הבעיה גם עם כלי שיט שיש לו מקום עגינה, שהוא כלי שיט להשכרה.
בילי בירון: מגיע משיט שלא מכיר את כלי השיט, יש לו מקום עגינה.
בילי בירון: הכלי עצמו הוא בסדר, אבל משיט אותו בן-אדם שלא מכיר את האזור.
בילי בירון: פה הבעיה.
רמי בן-דוד: אני רוצה להציע משהו.
יגאל מאור: אפשר לפרט פה, לעשות מחוברת התקנות ספר.
יגאל מאור: אתה צודק, הילל, אפשר להדריך בן-אדם - - -
רמי בן-דוד: אפשר להציע משהו פשוט?
רמי בן-דוד: כלי שיט קטנים להשכרה עצמית עם שישה כוח סוס, אני חושב שבעל כלי שיט כזה לא ימות אם הוא ישקיע באיזו מדבקה שעולה חצי שקל, על המדבקה בכלי השיט יהיו עשרת הדיברות.
רפאל דריהן: יש, יש.
רמי בן-דוד: אתם מדברים על הדרכה, זה חלק מפעולת ההדרכה.
רמי בן-דוד: מחר אם מישהו יעבור את הגבול לא תשיתו את זה עליהם.
עמוס נוימן: אני חושב שיש כאן החטאה של העניין וחוסר ידע מסוים.
עמוס נוימן: תחנות ההשכרה מתדרכות, מחתימות, עושות את כל הפעולה הזאת.
עמוס נוימן: לא זאת המהות של הבקשה שלנו.
עמוס נוימן: הבקשה שלנו היא למנוע כאלה שלא מכירים את נושא התעבורה של השיט, פעם ראשונה התיישבו בכלי שיט, שלא ישוטו בתוך המרינה עצמה.
רמי בן-דוד: לא דיברתי על המרינה.
יגאל מאור: אנחנו מדברים על המרינה כל הזמן.
רמי בן-דוד: אבל נגעתם בשאלה של מישהו שחוצה את הגבול.
רמי בן-דוד: למה תיתנו לי את הקנס?
רמי בן-דוד: רק על זה דיברתי.
רמי בן-דוד: במרינה אף אחד לא צריך להיות.
יגאל מאור: אמרנו בתקנות שלא ייכנס בן-אדם למקום של תנועה מאוד עמוסה אם הוא לא יודע מה זה לשוט בסירה.
יגאל מאור: זה כל מה שאנחנו מבקשים.
יגאל מאור: אני צריך להצטדק?
רפאל דריהן: אבל אני מילאתי את כל האחריות שלי ובכל זאת אני צריך להתמודד בבית-המשפט.
רפאל דריהן: אני גם מקבל דוח פלילי.
רפאל דריהן: הדוח של המשטרה הוא גם פלילי.
רפאל דריהן: ישר אני מקבל דוח ועכשיו אני צריך להוכיח שהסברתי לו הכול.
רפאל דריהן: אתה מבין מה קורה?
רפאל דריהן: הוא מחליט לתת לי את הדוח ועכשיו אני צריך לתת 10,000 שקל לעורך דין ועוד ועוד.
יגאל מאור: תקנה 106 לא נמצאת על סדר היום של הוועדה כרגע.
יגאל מאור: אפשר לחדד את תקנה 106 בתיקון הבא שנעשה.
יגאל מאור: כרגע הכוונה היא לוודא שאנשים לא יימלטו מאחריות.
כרמל שאמה-הכהן: אם נדרש שינוי בתקנה 106 אפשר לעשות את זה.
יגאל מאור: אני לא חושב שנדרש שינוי בתקנה 106, אני רק אומר שהם מדברים על זה.
יגאל מאור: רבותי, סירה זה כלי תחבורה שאנשים נהרגים עליו, אז אומר לתת תדרוך מינימלי.
יגאל מאור: לא ביקשתי להכניס אותו לקורס למשיט 1, שייצאו ויחזרו בשלום.
יגאל מאור: זאת הכוונה.
איתי עצמון: אבל איך אנשים יוכלו לדעת מה הם התחומים המותרים?
יגאל מאור: יגידו לו שאם הוא רואה את המגדל הוורוד בצד ימין הוא הגיע לגבול; רואה את המגדל האדום בצד שמאל הוא עבר את הגבול.
איתי עצמון: אני שואל עכשיו את היועצים המשפטיים: זה מספק מבחינתכם?
איתי עצמון: מה גם שאני שוב מזכיר שזו עבירה פלילית למי שעובר את הוראות התקנות, כאשר התחומים בעצם לא מסומנים.
עמוס נוימן: - - -
כרמל שאמה-הכהן: חברים, אתם מאריכים בדיבור יותר מדי.
כרמל שאמה-הכהן: השאלה היא צריך סימון ימי או שמספיקות נקודת ציון פיזיות.
כרמל שאמה-הכהן: מהניסיון שלי, אני חושב שנקודות ציון פיזיות מספיקות.
כרמל שאמה-הכהן: שכרתי פעם אופנוע, אמרו לי: אתה לא עובר את הקו בין האוניה הזו לקו אחר.
איתי עצמון: משיטים יודעים לאמוד מרחקים כאלה?
כרמל שאמה-הכהן: לא בודקים אותך על המטר.
כרמל שאמה-הכהן: אתה צריך באמת להגזים כדי שיגידו לך - - -
רמי בן-דוד: כשאתה נכנס למרינה אתה מרגיש שנכנסת למרינה.
הילל גהניש: לגבי הנקודה של ה-500 מטר יש איזושהי נקודת ציון?
עמוס נוימן: יש נקודות ציון שאפשר להתייחס אליהן ולהגדיר אותן.
עמוס נוימן: בחוף הצפוני יש נקודות ציון שאפשר לכוון לפי הקו שלהן, יש נקודות דרומיות יותר שאפשר ליצור קו דמיוני.
יעקב קיסוס: זאת בדיוק הבעיה.
יעקב קיסוס: המשטרה, כשהיא אוכפת את העניין הזה נותנת דוחות דרקוניים לאזרחיים.
יעקב קיסוס: 3,500 שקל על איזה מעבר מתחת ל-300 מטר.
יעקב קיסוס: הם יעשו את התקנה של 500 - - -
בעז גדנסקי: איך אנחנו יודעים שהרוכב קיבל הדרכה?
יעקב קיסוס: לא יודעים איפה המצוף, לא יודעים כלום.
עמוס נוימן: הוא חתום בתחנות ההשכרה על הדבר הזה.
בעז גדנסקי: כתוב שם שמעבר לנקודה של מחנה חיל הים זה - - -
עמוס נוימן: לתחנת ההשכרה יש חובה לתדרך את מי שהיא משכירה לו כלי שיט.
יעקב קיסוס: חבר'ה, אתם תיתנו פה דוחות בסיטונאות לאזרחים.
עמוס נוימן: אתה מדבר על דוחות.
עמוס נוימן: אנחנו לא מדברים על דוחות.
עמוס נוימן: אבל אני רואה את האזרח.
עמוס נוימן: אני משכיר לבן-אדם סירה, הוא עובר את ה-500 מטר ואני מקבל דוח.
בילי בירון: אני רוצה להדגיש: אנחנו דנים פה ביצירת הפרדה של אזורים של פעילות ימית.
בילי בירון: כיום יש שם – סליחה על הביטוי – סלט בין צוללנים, רוחצים, אופנועי ים, סירות שגוררות מתקנים.
בילי בירון: חשוב לי להדגיש שבשלב הנוכחי אנחנו לא מדברים על דוחות, מדברים רק על יצירת הפרדה.
לאה ורון: זאת אומרת שהוועדה תתקין תקנות ולא תהיה אכיפה שלהן?
בילי בירון: כן תהיה אכיפה.
לאה ורון: המשמעות של אכיפה בעברית זה דוחות.
יעקב קיסוס: הם מתקנים תקנה וישר נותנים למשטרה לאכוף את זה.
יעקב קיסוס: מה ההיגיון?
יגאל מאור: הכוונה שלנו היא, כמו שאמרה בילי נכון, היא לא לעשות דוחות אלא להחזיר את המטייל הישראלי בשלום הביתה, כי נראה לי שזה לא אינטרס של כולם פה.
יעקב קיסוס: אתה טועה.
יעקב קיסוס: כל אחד פה נתבע באלפי דולרים בהשתתפות, והאינטרס שלי יותר גדול משלך.
בעז גדנסקי: אדוני, יש פה בעיה אחרת.
בעז גדנסקי: כולם בעד ההסדר של ה-1,000 מטר וה-500 מטר וההפרדה.
בעז גדנסקי: השאלה איך אפשר יהיה להטיל קנס אם הוא לא ידע בוודאות, אם אין פה חובת הדרכה של המשכיר כלפי הרוכב.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: למה אתם לא עושים חובת הדרכה?
יגאל מאור: אני מנסה להסביר ואדוני, בהתלהבותו, מפריע לי להסביר.
יגאל מאור: אני לא גר באילת, אבל ב-1,000 מטר זה חיל הים.
יגאל מאור: אתם יודעים את הנקודות יותר טוב, ואנחנו צריכים את התמיכה שלכם.
קריאה: 500 מטר זה חיל הים - - -
יגאל מאור: אם חיל הים זה 500 מטר וב-1,000 יש דקל, מה אנחנו מבקשים מכם – זו חובת האזרחים לעזור לנו – להגיד: רבותי, את קו הדקל לא עוברים.
יגאל מאור: מגיע איזה גנגסטר כזה, שאתם מתעבים בדיוק כמוני, אז שיחטוף את הקנס.
יעקב קיסוס: הוא לא חוטף את הקנס.
בעז גדנסקי: היום הרוכב חותם שלא - - -
יגאל מאור: לא, הוא לא חוטף.
יגאל מאור: הוא יכול להחתים ולהוציא אחר כך את הדף.
רפאל דריהן: זה לא רק הסירות – זה אופנועי ים, זה המפרשיות.
יגאל מאור: אתם מחתימים אותו.
יגאל מאור: אני רק מודיע לכם שמי שנותן לכם 3,200 שקל קנס, כמו שאמרת, ויש את אותו דף שמראה שהחתימו את השוכר – אפשר להראות.
בעז גדנסקי: בדף רשום שב-1,000 מטר אסור לו לעבור?
רפאל דריהן: זה לא רק אופנוע ים, זה כל הסירות.
יעקב קיסוס: אפשר לעשות את זה.
בעז גדנסקי: אז צריך לעשות את זה.
יעקב קיסוס: אבל המפרץ הוא עגול, אם - - -
בעז גדנסקי: זה כבר ברמת האכיפה.
בעז גדנסקי: אבל יהיה רשום בדף שאסור לו לעבור את ה-1,000 מטר, אם הוא חותם על זה לא צריך להטיל עליכם קנס ואפשר יהיה להטיל עליו.
בעז גדנסקי: יש כזה דבר היום?
יעקב קיסוס: לא קיים.
יגאל מאור: מבחינתי, ברגע שמוטל קנס ויש את אותו דף נייר – נגמר הסיפור, הוכחתם שנקטתם באמצעים.
בעז גדנסקי: אבל צריך לקבוע חובה כזאת, נייר כזה.
כרמל שאמה-הכהן: איזו חובה?
בעז גדנסקי: שהרוכב על כלי השיט יחתום בדף שהוא מקבל מהמשכיר - - -
רמי בן-דוד: זאת לא הבעיה בכלל.
כרמל שאמה-הכהן: תנו לו רגע להשלים משפט.
בעז גדנסקי: אין לי בעיה.
בעז גדנסקי: תסביר לי מבחינה מקצועית איך זה עובד.
רמי בן-דוד: ה-1,000 מטר יורים לצורך הרמת מצנחים.
רמי בן-דוד: מי שמרים מצנחים זה רק האנשים שלהם, הסקיפרים שלהם.
רמי בן-דוד: אף בן-אדם פרטי לא הולך להרים מצנח.
רמי בן-דוד: איזו בעיה יש?
בעז גדנסקי: ומבחינת אופנוע ים?
רמי בן-דוד: הם כמעט לא משכירים אופנוע ים לנהיגה עצמית.
רמי בן-דוד: רוב האנשים שנוהגים נהיגה עצמית יצטרכו להישמע להוראות האלה, לא קשור אליהם.
רמי בן-דוד: מתחת לזה – משכירי סירות.
רמי בן-דוד: רשום פה: משכירי סירות שישה כוחות סוס.
רמי בן-דוד: שם אין כמעט בעיה.
בעז גדנסקי: ונהיגה עצמית, איך הוא יידע?
הילל גהניש: אני רק מזכיר לך שעל המפעיל של תחנת ההשכרה חלה חובת זהירות לפי החוק.
הילל גהניש: הוא צריך לנקוט בכל האמצעים כדי להבטיח - - -
בעז גדנסקי: אין לי בעיה עם המשכיר.
בעז גדנסקי: מה שמפריע לי זה הרוכב.
הילל גהניש: יפה, אבל הרוכב מקבל תדרוך.
יעקב קיסוס: אל תסתכל על המסחריים.
יעקב קיסוס: תחשוב שאתה בעל אופנוע ים תל-אביבי, יורד לאילת ורוצה להוריד את האופנוע.
יעקב קיסוס: איפה תוריד?
בעז גדנסקי: איך אני עושה את זה?
בעז גדנסקי: איפה אני מוריד את האופנוע אחרי ה-1,000 מטר?
יעקב קיסוס: אז צריך לקבוע במפה איפה להוריד את זה למים.
קריאה: זה נקבע פה.
יעקב קיסוס: כן?
יעקב קיסוס: איפה נקבע?
יעקב קיסוס: ליד הגבול?
יעקב קיסוס: יש בטון, אתה יכול להוריד את האופנוע ליד הגבול?
לאה ורון: 500 מטר מנקודת - - -
רמי בן-דוד: היתה לנו ישיבה, זה הולך לתכנון.
יעקב קיסוס: אבל אתה מכשיל את האנשים.
יעקב קיסוס: אתה הולך לתכנון, זה עוד לא נקבע בעירייה אבל מצד שני אתה אומר לאנשים - - -
רמי בן-דוד: אבל היא הם מורידים?
רמי בן-דוד: רובם מורידים בחברת החשמל, וזה מול.
רמי בן-דוד: שם מורידים את אופנועי הים.
יעקב קיסוס: אבל הוא צריך להתרחק 500 מטר מהחוף לנקודת שיט ולצאת.
יעקב קיסוס: השוטר יכול לתת לו דוח כי היה ב-460 מטר.
יעקב קיסוס: איך הוא יודע?
בעז גדנסקי: קודם כול, לא צריך לאכוף כזה דבר, אם זה זוטות.
יגאל מאור: אני חושב שאם מישהו נסע 550 מטר במקום 500 מטר, אף אחד לא יבוא - - -
כרמל שאמה-הכהן: רק שוטר הזוי יעשה דבר כזה.
רמי בן-דוד: אתה נציג המשטרה הימית?
מאיר נמיר: המפקד.
רמי בן-דוד: המסרים האלה יועברו לשוטרים?
מאיר נמיר: צריך לקבל החלטות קודם.
רמי בן-דוד: שלא יירדו, כמו שיגאל אומר, לדקויות.
מאיר נמיר: בשביל זה אנחנו כאן, לשמוע את הדקויות.
מאיר נמיר: אם יש שוטר, נאמר לא חכם, והוא יעמוד על הדקויות – עדיין הוא עושה את תפקידו.
כרמל שאמה-הכהן: בסדר, אבל הוא מקבל הנחיות.
כרמל שאמה-הכהן: שוטר לא נוחת משום מקום.
קריאות: אבל האזרח מסכן, לא יודע את הדקויות.
כרמל שאמה-הכהן: אין לזה סוף.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: איך האזרח יודע שהגיע לגבול?
יגאל מאור: א', במפרץ יש בעיה, עם כל הפעילות האדירה שלו, לפספס את כולו במצופים.
איתי עצמון: לא את כולו, לפחות חלק מהתחומים, כמו שכתבתם בפסקת משנה (ב).
יגאל מאור: כבר היום יש בעיות.
יגאל מאור: באנו עם אוניה קטנה, עם ה-sun boat, לסמן אותו במצופים, עשינו בעיה לכולם.
יגאל מאור: כל מצוף שאתה שם הוא סכנה, כל חבל שאתה שם הוא סכנה.
יגאל מאור: עכשיו אנחנו מנסים ללכת בין הטיפות.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אז איך הוא יודע שהוא הגיע ל-500 מטר?
יגאל מאור: הוא יצטרך להעריך, ואם הוא לא יעריך נכון הוא יקבל קנס.
יגאל מאור: אין דרך אחרת.
יגאל מאור: אתם רוצים מצופים?
יגאל מאור: אשים, אין בעיה.
יעקב קיסוס: כן, כן.
יעקב קיסוס: תשים מצופים 500 מטר מחברת החשמל ותשים מצוף 500 מטר מחוף חיל הים.
יעקב קיסוס: היה לנו את זה ב-300מטר מיליון פעם.
יעקב קיסוס: אזרחים בוכים, משלמים על זה 3,200 מטר.
כרמל שאמה-הכהן: אתה מוכן לשים מצופים?
יגאל מאור: לא, אני לא יכול לשים.
כרמל שאמה-הכהן: אז למה אתה מציע להם?
הילל גהניש: אתה יכול להגיד שאופנוע ים יהיה דרומית לחיל הים?
הילל גהניש: ומצנחים דרומית לנמל אילת?
עמוס נוימן: עם מצנחים יש פחות בעיה - - -
יגאל מאור: אפשר לכתוב קו רוחב חיל הים.
כרמל שאמה-הכהן: קו רוחב חיל הים זה ברור.
הילל גהניש: מעבר לחיל הים זה אופנועים, מעבר - - -
כרמל שאמה-הכהן: זה ברור לכולם.
כרמל שאמה-הכהן: מי שלא ברור לו שלא יעלה על אופנוע ים ולא על סירה.
כרמל שאמה-הכהן: מי שלא ברור לו מה זה קו חיל הים יש לו בעיה.
לאה ורון: אבל לא כתוב בתקנות "קו חיל הים".
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מה זה קו חיל הים?
יעקב קיסוס: חוף חיל הים.
יעקב קיסוס: איפה זה נופל?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: יגאל, אתה שם שלט על החוף שזה קו חיל הים וזה קו - - - ?
יגאל מאור: מי שיוצא מחוף הצפוני לא קורא את ההודעות שנמצאות על החוף ליד חיל הים.
יגאל מאור: מה שאני יכול לעשות – ואנחנו עושים את זה ונעשה את זה – זה להוציא הודעות לימאים שילכו לחנויות, למועדונים, לתחנות ההשכרה, לכל מי שאנחנו יודעים שיש לו נגיעה בזה, ונפרסם בדיוק את כל הנקודות האלה.
רמי בן-דוד: אפשר גם לשים שילוט יפה.
בעז גדנסקי: במקום שאופנוע הים יירד יהיה שילוט שאסור לו לעבור את ה-500?
בילי בירון: בואו נשאיר את זה ככה ואנחנו נוציא, בגדר הודעות לימאים, הנחיות.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אז תכתבו בתקנות שזו חובה לעשות.
כרמל שאמה-הכהן: אם הוויכוח הזה נמשך עוד דקה אין לנו תקנות היום.
כרמל שאמה-הכהן: נגמר הזמן.
בילי בירון: נתחייב לפרוטוקול שנוציא הודעות לימאים - - -
יגאל מאור: בהחלט.
בעז גדנסקי: מה לגבי שילוט איפה שאופנוע הים יורד?
דוד מנע: אבל אני רוצה שהם יחתימו כל אחד ששוכר על טופס מסוים, שכל אחד אחראי לעצמו, ואז אתם פוטרים אותם מזה.
בעז גדנסקי: אני רוצה לבין.
בעז גדנסקי: מה עם שילוט?
בעז גדנסקי: שילוט איפה שאופנוע הים יורד, שאסור לעבור 500 מטר או אסור לעבור 1,000 מטר.
יגאל מאור: מהניסיון שלנו, ומכירים את זה גם אנשי עיריית אילת, שילוט הוא מאוד בעייתי כי אנשים בלהט ההתלהבות של ההגעה עם האופנוע לא כל כך קוראים אותו.
יגאל מאור: שמנו את זה מול האתר של ה-sun boat, אף אחד לא התייחס לשילוט.
יגאל מאור: מה שהוא הרבה יעיל זה להביא לתשומת לב האנשים באופן פרטני.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: תאמין לי שאם תגיד שזה שעולה על כלי השיט ישלם קנס אם הוא עובר את הקו, השיגעון שלו בתוך הים – מחלת הים השגעונית הזאת – יעבור לו.
יגאל מאור: נפיץ את זה באופן פרטני בהודעות לימאים.
יגאל מאור: אנחנו מתחייבים בפני הפרוטוקול לעשות את זה.
איתי עצמון: אתם רוצים לעגן כאן בתקנות את התחום האסור לשיט, שבנוסף לכך שהוא יהיה מצוין בנקודות ציון ומפה הוא יפורסם בהודעות לימאים, כפי שיפורסמו מעת לעת?
יגאל מאור: מקובל.
איתי עצמון: אז נוסיף את זה.
בילי בירון: אין לנו התנגדות.
כרמל שאמה-הכהן: אנחנו מצביעים על תקנה 11, עם השינויים.
בילי בירון: " 12.
בילי בירון: תיקון תקנה 73.
בילי בירון: בתקנה 73 בתקנות העיקריות, המילים "באמצעות מנוע" תימחקנה ובמקומן יבוא "למעט סירת משוטים".
בילי בירון: ' גם את התקנה הזאת אנחנו לא מבקשים במהות, אלא רק נוכח השינויים הטכניים.
בילי בירון: בעבר הסיכון הגדול ביותר לצוללן היה מנוע או מדחף של כלי שיט.
בילי בירון: היום יש כלי שיט, כמו גלשנים, שהם לא מופעלים באמצעות מנוע או מדחף אבל בבסיס שלהם יש מין סוג של חרב כזאת.
בילי בירון: אם זה פוגע חס וחלילה בצוללן - - -
יעקב קיסוס: כן.
יעקב קיסוס: תבהירו בבקשה האם כלי השיט של צוללים צריכים להיות באזורי צלילה מסוימים באילת או בכל מקום.
יעקב קיסוס: יכול להיות שאדם צולל באיזשהו מקום במפרץ ו-200 מטר שום כלי שיט לא בא אליו.
יעקב קיסוס: תגדירו.
עמוס נוימן: לא אנחנו מגדירים איפה צוללים.
עמוס נוימן: אנחנו מגדירים שכלי שיט שצוללים ממנו צריך להבטיח את עצמו בעצם זה שהוא מניף דגל שמסמן שהוא צולל.
יעקב קיסוס: אז יכול להיות מצב שכל יאכטה תזרוק צולל באמצע הים - - -
יגאל מאור: זה לא קשור אלינו.
יגאל מאור: יש גופים אחרים שמתעסקים באיפה מותר לצלול.
בילי בירון: זו לא הסמכות שלנו.
רפאל דריהן: אבל אפשר להגביל את הסקיפר של כלי השיט, שהוא לא יכול - - -
יגאל מאור: אין לי סמכות לזה.
כרמל שאמה-הכהן: חברים, זה נושא אחר.
כרמל שאמה-הכהן: אנחנו בסעיף שלא קשור לזה, בסך הכול בהגדרה.
כרמל שאמה-הכהן: מי בעד תקנה 12?
כרמל שאמה-הכהן: נמנעים – אין התקנה נתקבלה.
כרמל שאמה-הכהן: תודה, סעיף אושר.
בילי בירון: "13.
בילי בירון: בתוספת השנייה לתקנות העיקריות – (1) אחרי הגדרת "אניית דייג קטנה " יבוא: "גולש סקי" – כהגדרתו בתקנה 26ו;" (2) בטבלה מס' 6 - (א) בכותרת המשנה , במקום "6א(2) " יבוא 6(2); (ב) אחרי הטור "משיט 12" יבוא הטור "משיט 11"; (ג) אחרי פרט 1 יבוא: בטור הסודר יבוא "(1א)", בטור "סוג כלי השיט" יבוא "סירת נוסעים בשכר הגוררת מתקן נגרר או גולש סקי"; בטור משיט 20 "1" ובטור משיט 11 יבוא "1(28)".
בילי בירון: (3) בהערות, אחרי הערה (27) יבוא:"(28) או דרגה גבוהה יותר.
בילי בירון: "' אסביר בקצרה.
בילי בירון: הניסוח הוא לא כל כך נוח לקריאה בגלל הנחיות משרד המשפטים, אבל המהות היא כזו: אנחנו רוצים לקבוע שסירת נוסעים בשכר, שגוררת מתקן נגרר או גולש סקי, כיום תחויב בצוות בטיחות שהוא משיט 20, כפי שהמצב כיום, וגם איש צוות נוסף, שזה משיט 11, שזו ההכשרה הבסיסית הנמוכה ביותר.
בילי בירון: זה בעצם משיט שיש לו הכשרה להשיט אופנוע ים, שהתפקיד שלו יהיה צופה בסירה לבטיחות הנוסעים.
בילי בירון: היום קיימת כבר חובה למשיט 20, שגם היום הוא המשיט שמוסמך להשיט את הסירה הזאת.
בילי בירון: היום יש סוג של פטור, שאותו צופה נוסף יכול להיות איש צוות בלתי מוסמך ויכול שיהיה אחד הנוסעים שהסכים לכך ותודרך בהסכם.
יגאל מאור: זה מה שנקרא "איש צוות לא מוסמך".
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: למה את מחליפה את זה?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: הוא רק צריך להודיע לקפטן שמישהו נפל לים והסירה צריכה להסתובב ולקחת אותו.
יגאל מאור: בשביל לקצר את הזמן מבחינת הוועדה, אנחנו מוכנים לחזור בחזרה לאיש צוות בלתי מוסמך במקום משיט 11 ולגמור את הנושא הזה.
יגאל מאור: זה סיפור של עשר שניות, אחרי זה אדבר אתכם.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מבחינתם זו בעיה קשה, אין אנשים כאלה שהם משיטים 11.
כרמל שאמה-הכהן: אתם מוותרים על התקנה כולה?
בילי בירון: לא, לא על התקנה כולה.
כרמל שאמה-הכהן: אז מה, רק על (ב)?
יגאל מאור: במקום להעמיד פה גזירה שיהיה קשה לבעלי תחנות השכרה לעמוד בה, אנחנו - - -
כרמל שאמה-הכהן: אנחנו מברכים על כך, אבל מה התיקון?
בילי בירון: מכל סעיף 13 הגדול הזה מה שנשאר זה רק תיקון טכני, שהיום הוא בסעיף (2)(א): "בכותרת המשנה , במקום "6א(2) " יבוא 6(2);" זה פשוט מפנה לתקנה שבוטלה.
איתי עצמון: וחוץ מזה הכול נמחק?
יגאל מאור: את לא רוצה שיהיה סירת נוסעים בשכר?
בילי בירון: אתה לא רוצה לשנות את זה.
יגאל מאור: את משאירה את זה, אבל במקום שיהיה משיט 11 את שמה "איש צוות לא מוסמך".
יגאל מאור: את מעגנת את זה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מה גיל הצופה?
יגאל מאור: גיל המינימום הוא 16.
יגאל מאור: לסיכום, אנחנו מביאים את זה למצב שבסירה יצטרך להיות משיט 20, כמו שהיה קודם.
יגאל מאור: אנחנו מחזירים את המצב לקדמותו וממסדים אותו.
יגאל מאור: דהיינו, יהיה משיט 20, יהיה איש צוות בלתי מוסמך שמצב בריאותו וראייתו טובים והוא מעל גיל 16.
יגאל מאור: תודה רבה לכם.
לאה ורון: עורכת הדין בירון, זה מקבל ביטוי בתקנה (2)(ב), שבמקום משיט 11 יהיה כתוב "איש צוות לא מוסמך"?
איתי עצמון: כיום כבר כתוב "איש צוות לא מוסמך".
יגאל מאור: קודם לא היתה לנו את העמודה שנקראת - - -
בילי בירון: לא צריך אותה.
יגאל מאור: אז אין שום שינוי מהמצב הקיים כרגע.
כרמל שאמה-הכהן: אז לא צריך את התקנה הזו בכלל?
בילי בירון: כן צריך.
איתי עצמון: תוכלי להגיד לנו בצורה מדויקת מה אתם מבקשים להשאיר?
בילי בירון: אנחנו מבקשים להשאיר את 13(2)(א).
איתי עצמון: כל השאר למחוק.
בילי בירון: זה מדבר על תיקון טכני.
כרמל שאמה-הכהן: 13(1) נמחק?
כרמל שאמה-הכהן: ו-13(3) נמחק, 13(2)(ב) ו(2)(ג) נמחקים.
כרמל שאמה-הכהן: יופי.
כרמל שאמה-הכהן: מי בעד תקנה 13, עם השינויים?
בילי בירון: "14.
בילי בירון: בתוספת השלוש-עשרה לתקנות העיקריות, בהגדרת "דגל הצוללנים", אחרי "דגל" יבוא "קשיח".
בילי בירון: שוב, זה תיקון חצי טכני, שנובע מכך שכיום דגל הצוללנים לא חייב להיות קשיח הוא יכול להיות גם דגל בד.
בילי בירון: אם אין רוח שתניף אותו הוא פשוט קורס ונופל ואף אחד לא רואה אותו.
בילי בירון: זה מחטיא את המטרה העיקרית.
כרמל שאמה-הכהן: מי בעד תקנה 14?
כרמל שאמה-הכהן: מי נגד"
כרמל שאמה-הכהן: תקנה 14 אושרה פה אחד.
בילי בירון: תקנה 15 זו תוספת 21.
כרמל שאמה-הכהן: הוועדה מעיינת.
בילי בירון: בזמן שהוועדה מעיינת אני מבקשת להתנצל.
בילי בירון: המפה היא אותה מפה שהגשנו לכם, פשוט הבחנו בזה שהנקודה אחת זזה לנו, אז אני רוצה לתת את הנקודה הנכונה.
איתי עצמון: מה השינוי?
בילי בירון: אם אתה רוצה, אתן לך את הקואורדינטות הנכונות: מה שהיה 7 בעבר הופך להיות 8.
בילי בירון: היתה פשוט חסרה.
איתי עצמון: צריך להוסיף נקודה?
בילי בירון: כן, ולקרוא לה 7; מה ש-7 אצלכם יהפוך להיות 8.
בילי בירון: אעביר אליך את הנקודות.
בילי בירון: בנוסף, יש תוספת שהתבקשתי על-ידי משרד המשפטים להוסיף במלל.
בילי בירון: ברשותכם אקרא את זה בזריזות.
בילי בירון: בתחילה באה מפה, אחר כך טבלה.
בילי בירון: "א.
בילי בירון: התחום האסור לשיט – (1) לכלי שיט הגורר אחריו מצנח – מנקודת שפל המים שבחוף:
בילי בירון: בין נקודות 1, 2, 3, 6, 8 כמפורט במפה ובטבלה שלהלן.
בילי בירון: (2) לאופנועי ים – מנקודת שפל המים שבחוף הצפוני: בין נקודות 1, 2, 5 כמפורט במפה ובטבלה שלהלן.
בילי בירון: (3) לאופנועי ים – מנקודת שפל המים שבחוף בכל מקום שלא חל עליו ס"ק (2) : בין נקודות 4, 5, 6 כמפורט במפה ובטבלה שלהלן.
בילי בירון: ב.
בילי בירון: התחום האסור להשטת כלי שיט לנהיגה עצמית שייעודו הרשום ברישיון השיט שלו הוא להשכרה, ע"י מי שאינו בעל כלי השיט האמור או בעל תעודת משיט:" – וכאן התוספת שהתבקשתי להוסיף על-ידי משרד המשפטים – "ומנקודות הציון המפורטות להלן, (המסמנות את פתח המרינה צפונה אל תוך שטח המרינה)".
בילי בירון: הנקודות נשארות כפי שהן.
לאה ורון: טוב, את בוודאי תעבירי לעורך הדין עצמון את הנוסח.
בילי בירון: ודאי.
בילי בירון: "16.
בילי בירון: תחילתן של תקנות אלה 30 ימים מיום פרסומן.
כרמל שאמה-הכהן: מתי זה פרסומן?
איתי עצמון: מתי שמחלקת נוסח חקיקת משנה במשרד המשפטים יאשרו.
בילי בירון: אפשר מיום אישורן?
כרמל שאמה-הכהן: שבעה ימים מיום פרסומן.
כרמל שאמה-הכהן: מי בעד תקנה 16, עם השינוי?
כרמל שאמה-הכהן: תודה, תקנה 16, עם השינוי, אושרה.
כרמל שאמה-הכהן: על סדר היום – הצעת חוק להסדרת הפיקוח על כלבים (תיקון מס' 3)(אגרה בעד חידוש רישיון להחזקת כלב שאינו מסורס או מעוקר), התשע"ב-2012, של חברי הכנסת איתן כבל, פניה קירשנבאום, דב חנין, רונית תירוש, ניצן הורוביץ, פ/3630 הכנה לקריאה שניה ושלישית.
כרמל שאמה-הכהן: חברת הכנסת פניה קירשנבאום, בבקשה.
פניה קירשנבאום: החוק, כמו שאמרת, בהחלט עומד בפני הצבעה לקריאה שניה ושלישית.
פניה קירשנבאום: לדעתי זה חוק חשוב.
פניה קירשנבאום: אנחנו מדברים על כך שעלות החיסונים לבעלי חיים לא מסורסים תהיה גבוהה, ובסיכום שהגענו פה – ב-300 שקל מהעלות של בעלי חיים מסורסים.
פניה קירשנבאום: אני חושבת שזה נושא חשוב.
פניה קירשנבאום: המטרה היא באמת לעודד לסרס כדי שלא נמצא יותר ויותר בעלי חיים משוטטים ברחובות ובערים.
פניה קירשנבאום: הלוואי ויכולנו לטפל בכל בעלי החיים שנמצאים ברחובות ודואגים להם לחיסונים וסירוסים, אבל זה עדיין לא בחוק הזה.
כרמל שאמה-הכהן: יש נוסח מוסכם, חדש?
פניה קירשנבאום: זה אחרי הערות שהיו בקריאה הראשונה, ושהוכנסו לפה, ולדעתי הם ממצים את רוב הדברים שנאמרו.
עדן פוגל: אני מייצג כאן את הסתדרות הרופאים הווטרינריים, את ארגון הרופאים לחיות בית בישראל, ובנוסף לזה אני יושב בוועדת הכלבת של השירותים הווטרינריים.
עדן פוגל: אני רואה בחוק הזה אסון משום שמספר הכלבים שיחוסן נגד כלבת יפחת.
עדן פוגל: ראינו את זה כבר בחוק הכלבים המסוכנים.
עדן פוגל: גם היום אנחנו רואים שרק 50% מהכלבים מחוסנים נגד כלבת.
פניה קירשנבאום: כשאתה מדבר על 50% אתה מדבר על אלה שנמצאים בהחזקה של בעלי בית?
עדן פוגל: נכון, והנתונים שלי הם נתונים אמיתיים.
עדן פוגל: אני יודע שיש, למשל, בשירותים הווטרינריים – יכול להיות שבוריס כאן יתקן אותי, אז נדבר על 60%, כלבים מחוסנים ב-18 החודשים האחרונים.
בוריס יעקובסון: רשומים.
עדן פוגל: בסדר, אבל רק 50% וזה ביזיון.
עדן פוגל: הכנסת חוקקה את חוק הכלבים המסוכנים.
עדן פוגל: אנשים גם היו צריכים לסרס שם את כלביהם, ומה שקורה, באים למרפאה, שומעים את הדבר הזה, ובורחים.
פניה קירשנבאום: המסרסים משלמים רק 30 שקל.
עדן פוגל: הם לא מסרסים, הם בורחים מהמרפאות.
עדן פוגל: תאמיני לי, גברתי, יש לי ניסיון רב בנושא הזה.
עדן פוגל: אתם צריכים להימלך בדעתכם ולהבין שאדם לא ישלם 480 שקלים עבור כלבה או כלב לא מסורסים.
עדן פוגל: לא ישלם.
עדן פוגל: אני מבטיח לך.
עדן פוגל: אני עוסק בזה, לצערי הרב, בתור וטרינר ותיק, בגביית אגרות, אני נמצא מול האנשים האלה.
עדן פוגל: אני חושב שהולך להיות פה אסון, ואתם צריכים להימלך בדעתכם.
עדן פוגל: אתם רוצים לעשות מס כלבים, כמו שיש בחוץ לארץ?
עדן פוגל: בבקשה.
עדן פוגל: אף אחד לא מונע מכם.
עדן פוגל: אבל אל תצרפו את נושא הכלבת לנושא הזה, משום שיהיה כאן אסון, והאסון הזה הולך ומתגבש ולא למדתם כלל וכלל ממה שקרה בחוק כלבים מסוכנים.
פניה קירשנבאום: קודם כל תודה על ההערה.
פניה קירשנבאום: הרעיון הזה להטיל מס על מחזיקי בעלי חיים – נשקול את ההצעה שלך, אבל אני רוצה להגיד לך שאני מבינה את הדאגה, אבל אתה מבין שבדרך הזו, אם לא נחוקק את החוק, בעצם – כמות הכלבים שנמצאת ברחובות והם לא מחוסנים, לא מטופלים ולא מסורסים, והקהילה הזו של לא מטופלים הולכת ומתרחבת, והאחוז של אלה שנמצאים ברחוב יהיה כל כך גדול, שאלה שנמצאים בבעלות והם מחוסנים, הם לא ישחקו את התפקיד והסכנה של הכלבת תהיה באמת יותר מוחשית, מפני שכלב שנמצא בהחזקה, וכלב שמטופל וכלב שמחוסן, אם הבעלים באמת אוהבים ורוצים לטפל בכלב, אז לא 300 או 400 או 600 שקלים יעכבו אותם.
פניה קירשנבאום: אבל אם לא נעשה את זה, אז כל הכלביאדה שנמצאת בחוץ ומסכנת גם את הציבור וגם את עצמה, היא הרבה יותר גדולה ממה שנעשה היום.
עדן פוגל: יש כאן עניין של משרד החקלאות יחד עם, כמובן, השירותים הווטרינריים, הרשויות המקומיות והארגונים של הווטרינרים הפרטיים והאגודות – עושים מבצעי עיקורים לכלבים.
עדן פוגל: זה נעשה בצורה פנטסטית, והיתה היענות מאד גדולה.
עדן פוגל: לקחת את אותם אנשים שלא יעקרו את הכלבים בצורה כלשהי ולכלול את הכלבת בתוכו - זה מרשם לאסון, ואני בפירוש אומר את זה.
עדן פוגל: דבר שני – הכסף שאמור להגיע, אותם 300 שקלים נוספים, או 460 שקל, בואו נקרא לילד בשמו - הולך לרשויות המקומיות.
עדן פוגל: מדוע?
עדן פוגל: מדוע שזה לא יינתן לפול במשרד החקלאות ששם יעשו מבצעי עיקורים?
עדן פוגל: פשוט מאד.
עדן פוגל: אתם רוצים שזה יהיה?
עדן פוגל: אתם רוצים לעקר כלבים?
עדן פוגל: תשלחו את הכספים למשרד החקלאות, שם יעשו פול ושם עושים מבצעי עיקורים.
אבי צרפתי: אני ד"ר אבי צרפתי, אני מייצג את ארגון הרופאים ברשויות המקומיות.
אבי צרפתי: אנחנו חושבים שהתיקון לחוק הוא חשוב.
אבי צרפתי: המטרה, אם אנחנו מסתכלים לאופק הכי רחוק שאנחנו יכולים להגיע – לצמצם את כמות הגורים, את הילודה, ועל ידי זה את כמות הכלבים האינסופית שמצטברת אצלנו בעמותות, בכלביות העירוניות.
אבי צרפתי: אחר כך, כתוצאה מזה, גם המתת כלבים, שאין שום סיבה הגיונית, פרט לזה שאין שום מקום להחזיק אותם – מתבצעת.
אבי צרפתי: זה פתוח על פני השולחן, השירותים הווטרינריים גם מודעים לתהליך הזה.
אבי צרפתי: כך, שבאופן עקרוני, אני חושב שלמדנו מתוך הניסיון שלנו שאם לא נגיע לסיטואציה שבה נכביד על מחזיקי הכלבים על ידי תשלום מסוים, מאידך נאפשר להם בצד השני לבצע את הדרישות ולא נעמיד בפניהם מטרה או איזו שהיא בעיה שאי אפשר לעמוד בה, אני חושב שנשיג את המטרה.