GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
רונית פרל: אז למה לא להוסיף אחרי "מכל אדם" - "הנוגע בדבר"?
שושנה רבינוביץ: זה אינהרנטי?
שושנה רבינוביץ: זה מובן מעצמו, את אומרת?
תמר פינקוס: זה כתוב הלאה, זה כתוב.
חמד עמאר: בסעיף 21 כתוב "לצורך פיקוח על ביצוע ההוראות".
מאיר ברקוביץ: כתוב ב-(ג) הקודם, שרק בעת מילוי תפקידו.
אתי בנדלר: זו גם סמכות הרבה יותר קלה מסמכות החקירה.
אביטל בגין: מדובר בסמכות ראשונית של דרישת זיהוי שבה מפקח מגיע, לפני שהוא דורש איזשהו משהו הוא עושה בירור ראשוני האם בכלל הוא קשור לעסק או לא.
אביטל בגין: ולכן, באופן קבוע הסמכות של דרישת הזדהות, של זיהוי האדם, אינה מתייחסת לאדם הנוגע לעניין.
אביטל בגין: אחר כך, הפעלה של סמכות שהיא באמת יותר כופה, היא רק לאדם הנוגע בעניין.
אתי בנדלר: כי, כאמור, עדיין הוא לא יודע אם הוא נוגע בעניין אבל זה לצורך פיקוח על ביצוע ההוראות.
רונית פרל: אין ספק שהסעיף הבעייתי הוא סעיף (3).
חמד עמאר: יש לכם תשובה בקשר ל-(3)?
מאיר ברקוביץ: תתארו את הפעולה של לקיחת טובין אז יבינו למה הכוונה.
אביטל בגין: אני חושבת שהכוונה היא נטילה של דגימות.
חמד עמאר: אבל איזה סוג?
חמד עמאר: איזה סוג?
חמד עמאר: יש לי חנות מצלמות וכל מצלמה שווה 10,000, 5,000 שקל, הוא יכול לקחת מצלמה בגלל שלא הצגתי מחיר, מתי הוא אמור להחזיר לי את זה?
מאיר ברקוביץ: חנות תכשיטים.
חמד עמאר: אתם רוצים לקיים דיון בסעיף הזה?
חמד עמאר: אנחנו לא נאשר אותו, אנחנו נמשיך.
תמר פינקוס: לא, אנחנו רוצים לגמור היום, אנחנו נתאם את הדיון - - -
חנה טירי: הנטייה שלנו היא להגביל את זה בזמן, אם זה משהו שיכול לרפא את הבעייתיות.
תמר פינקוס: להגביל את זה לחודש.
הילה דוידוביץ-בלומנטל: אבל אתם תמיד יכולים להחזיר את הטובין?
אביטל בגין: יש טובין שהם מתכלים.
חנה טירי: העניין הוא בדיוק זה, יש טובין שהם טובין פסידים ויכול להיות אולי שמעצם הבדיקה יכול להיגרם נזק.
חמד עמאר: את צריכה להבדיל בין טובין.
חמד עמאר: צריכה להיות הבדלה או להגביל את זה בזמן החזרה.
חנה טירי: הנטייה שלנו היא להגביל את זה בזמן החזרה, זה נראה לנו יותר נכון מאשר לעשות הבחנות בין סוגים של טובין.
תמר פינקוס: אפשר לדבר על חודש, למעט טובין פסידים כמו מזון, שאותם צריך יהיה או לתת שווי ערך או להחזיר טוב.
מאיר ברקוביץ: אבל זו הוצאה מהחנות?
מאיר ברקוביץ: זה מה שאני לא הצלחתי להבין, זו הוצאה?
אביטל בגין: כן, זו הוצאה לשם בדיקה.
חנה טירי: כן, זו נטילה.
מאיר ברקוביץ: זאת אומרת שאם זו הוצאה מהחנות אז גם פה מחויבת ההזדהות לפני כן.
תמר פינקוס: על זה אין לנו ויכוח, על השלב הזה אנחנו לא מדברים.
חמד עמאר: אנחנו לא מדברים על ההזדהות, אנחנו מדברים תוך כמה זמן צריך להחזיר.
מאיר ברקוביץ: כן, אבל מקודם נאמר שזה משהו שהוא רגיל.
תמר פינקוס: על השלב הזה אנחנו לא מדברים, את זה כבר עברנו.
תמר פינקוס: אם אנחנו נוטלים אנחנו כבר מפעילים סמכות כדי לבדוק, על זה אין לנו בעיה.
לאה ורון: יש איזה שהן בדיקות מעבדה שאתם נדרשים לעשות לטובין?
אתי בנדלר: אף פעם לא?
אתי בנדלר: אתם לא בודקים מרכיבים?
אתי בנדלר: יש לכם סמכות אבל אתם לא עושים.
חנה טירי: אנחנו לא עושים את זה.
תמר פינקוס: אין לנו גם סמכות כי כל אחד לפי התחום שלו, בריאות עושה בריאות, תקינה עושה תקינה, זה לא בסמכות שלנו.
אתי בנדלר: אז איזו בדיקה ארוכה כל כך נדרשת אם כך?
חמד עמאר: למה צריך חודש?
שושנה רבינוביץ: אולי גם אפשר לקבוע שקודם צריך לבדוק כל אמצעי אחר, למשל צילום?
שושנה רבינוביץ: אולי צריך לקבוע את זה בחוק שרק עושים את זה אם אין ברירה אחרת – לצמצם.
לאה ורון: אולי תציגו באמת לוועדה לשם מה אתם נזקקים לקחת טובין.
אתי בנדלר: לאיזו בדיקה?
חמד עמאר: למה לא לצלם, כמו שהיא הציעה, לצלם ולהראות שהוא לא הציג מחיר שם?
תמר פינקוס: כי אם אני אחר כך הופכת מהליך מינהלי לפלילי צילום הוא איננה ראיה ועד אז יכולים למלא את - - -
אתי בנדלר: לא, אבל יש לך את הסמכות המינהלית אחר כך לשמירת טובין במקום העסק.
חנה טירי: זה רק כאשר יש כמויות של טובין.
תמר פינקוס: זה כשיש כמויות ויש עליהם סימון.
תמר פינקוס: אנחנו מדברים על נטילה.
אתי בנדלר: אני לא מבינה, אתם רוצים את זה כראיה, נכון?
אתי בנדלר: זה לא לשם בדיקה, זה לצורך ראיה?
תמר פינקוס: כדי לבדוק האם התבצעה בזה עבירה או לא התבצעה בזה עבירה.
אביטל בגין: אז אם אתם בתחום הפלילי זה לא בסמכויות הפיקוח.
מאיר ברקוביץ: אז זו תפיסה כבר.
אביטל בגין: זו תפיסה.
אתי בנדלר: כאן מדובר ממש רק לשם בדיקה, לכן חשבתי שיש כאן בדיקות מעבדה או משהו כזה.
חמד עמאר: אז בואו נתקדם, אנחנו לא נחכה.
שושנה רבינוביץ: הסעיף הזה הוא לצורך בדיקה מינהלית, לא פלילי, כמו שעורכת הדין וינשטוק אמרה.
שושנה רבינוביץ: זה דווקא בא בסעיף 8, פה זה לסמכויות המינהליות.
שושנה רבינוביץ: אז באמת, בשביל מה צריך לתפוס את המוצר?
ענת בן עזרא: אתה לא תופס, אתה נוטל.
ענת בן עזרא: ברגע שאתה רוצה לבדוק למשל שאין כאן הטעייה ושיש אמיתות במה שכתוב שם, אתה רוצה ליטול את זה על מנת לעשות את הבדיקה כי באותו רגע אתה לא יכול לבדוק את האמיתות של מה שרשום שם, אז אתם לא יכול לעשות.
ענת בן עזרא: אתה צריך לקחת את זה אליך, לבדוק את אמיתות הדברים ואחר כך להחזיר את המוצר.
ענת בן עזרא: אתה לא יכול לדרוש ממפקח לעשות את הכול, אתם גם לא רוצה שבית העסק ייעצר והוא יעשה את הבדיקה שלו במשך 3 ימים ויישב שם בעסק עם הדבר הזה.
ענת בן עזרא: הוא צריך לקחת אותו, לבדוק אותו.
חמד עמאר: איזו בדיקה הוא צריך לעשות 3 ימים?
ענת בן עזרא: את אמיתות הדברים.
ענת בן עזרא: רשום משהו שהוא מטעה, אני לא יודעת אם הוא מטעה או לא, רשום איזשהו מידע, אנחנו רוצים לבדוק אותו אם הוא מטעה או לא.
לאה ורון: אולי תפרטי, אולי תסבירי שעל המוצרים יש חובה לרשום למשל מה הם מכילים.
לאה ורון: אני מבינה שאלה בדיקות שלא אתם עורכים אלא משרד הבריאות.
חמד עמאר: תתני דוגמה.
אתי בנדלר: לכן שאלתי אם אלה המרכיבים שהם רוצים לבדוק.
לאה ורון: כן, אנחנו שואלות את אותה שאלה.
חמד עמאר: איזה בדיקות צריך לעשות?
חמד עמאר: אתם לא יכולים לתת לנו דוגמה?
חנה טירי: למשל נגיד סימון של טובין, למשל ארץ ייצור וכו'.
חנה טירי: אני רוצה באמת לדעת, יש לי חשד - - -
מאיר ברקוביץ: אבל מה הבעיה לצלם את התג הזה?
מאיר ברקוביץ: למה את צריכה את המוצר?
מאיר ברקוביץ: הרי את צריכה בסוף רק את הפתקה איפה שכתוב.
חנה טירי: כי אחר כך, אם אני אגלה שיש הטעיה והמוצר כבר לא יהיה, אני לא אוכל לתפוס אותן.
אביטל בגין: זה חשוב בהיבט של החשש הפלילי.
מאיר ברקוביץ: אם זה חשש לפלילי אז תוציאי צו ותתפסי את זה וגמרנו, זה סעיף 8.
מאיר ברקוביץ: הנטילה הזה היא משהו לא מוגדר כל כך.
ענת בן עזרא: זה לא שזה לא מוגדר.
ענת בן עזרא: אתה לוקח איזשהו מוצר שהוא קטן ואתה צריך לבדוק את הסימון טובין שלו, אתה באמת לא מצפה שמישהו יבוא עם איזושהי מצלמה קטנה ויעשה איזה שהן הגדלות כדי שתוכל לקחת את זה.
ענת בן עזרא: אתה נוטל את זה, אתה עוד צריך לעשות את הבדיקה של המידע.
עירית פיליפ: עושים היום.
ענת בן עזרא: היום לא מצלמים את זה.
עירית פיליפ: ודאי שכן.
רונית פרל: למה לא לצפות לזה?
רונית פרל: לצפות לזה שהוא בא לקחת ואחר כך העוסק לא יוכל למכור את זה חזרה?
רונית פרל: או שזה יפגע בקניין שלו?
רונית פרל: יש פה פגיעה קניינית, זה לא סתם.
רונית פרל: לא מבקשים מכם – מצלמה, זה מינימום.
חנה טירי: אז אנחנו מוכנים להגביל את זה בזמן כדי לאזן את הפגיעה.
חמד עמאר: איזו בדיקה צריכה חודש?
חמד עמאר: אני לא מבין עדיין.
חמד עמאר: אני רוצה לדעת איזו בדיקה אתם מבצעים שהיא מצריכה 3 ימים, בואי תסבירי איזו בדיקה.
ענת בן עזרא: אמיתות מידע, אמיתות מידע באותו יום.
ענת בן עזרא: לא כולם עומדים לרשותנו, אנחנו צריכים את המידע וזה לא שכל הרשויות כולן עומדות לרשותנו.
חמד עמאר: תני לי דוגמה.
ענת בן עזרא: כמו שהיא אמרה, לסימון טובין, אתה רוצה לדעת באמת שמה שרשום שם לא מטעה את הצרכן.
חנה טירי: או למשל הפחתת כמות.
חנה טירי: הרבה פעמים מפחיתים כמות של מוצר ומשאירים את האריזה כפי שהיא ואנחנו רוצים לראות שבאמת אם מדובר במוצר חדש שהוא שונה מהמוצר הקודם יכול להיות שיש פה הטעייה במוצר אז אנחנו לוקחים את המוצר כדי לבדוק.
חנה טירי: יכולות להיות טענות כאלה.
הילה דוידוביץ-בלומנטל: גם לא כתוב בחוץ: לא זהה למשקל האמיתי וצריך לשקול את המוצר.
חנה טירי: הנושא הזה של הקטנת מוצרים זו תופעה, זו בדיקה קלאסית בעניין הזה.
חנה טירי: אני לא יכולה לעשות את הבדיקה הזאת בחנות, אני לא יכולה לדעת אם באמת ימתינו מוצרים.
חמד עמאר: אז מי שמבצע את הבדיקה אלה המפקחים?
חמד עמאר: לא מעבדה שבאה ומבצעת?
חנה טירי: לא, זה לא העניין של מעבדה.
חנה טירי: אתה לוקח את המוצר, בודק אם זה באמת מוצר חדש, האם באמת הם סימנו את זה כפי שנדרש, מה היה המוצר הקודם ואיך הם סימנו, כי אנחנו דורשים דרישות מסוימות.
חנה טירי: כאשר אתה מקטין את המוצר ואתה ממשיך לשווק את המוצר בדיוק באותה אריזה אתה מטעה את הצרכן.
חנה טירי: אנחנו בדרך כלל דורשים שיהיו סימונים מיוחדים אז צריך גם לדאוג מבחינה עובדתית האם באמת יש פה הקטנת מוצרים.
חנה טירי: לפעמים הבדיקה היא בדיקה קצת יותר מלראות מה כתוב, שהם סימנו ארץ ייצור וכו'.
חנה טירי: יכולה להיווצר סיטואציה כזו, אני לא רוצה להגביל את עצמי וגם אני לא יודעת מה ילד יום.
חנה טירי: אני מוכנה, לצורך האיזון, להפחית את זה ולהגביל בזמן, לא להגיד חודש, אז להגיד שבועיים, כדי שבכל זאת תהיה לי האפשרות לעשות בדיקות שאני לא יכולה לעשות במקום העסק.
אביטל בגין: נראה לי שאפשר להגביל את זה גם מבחינת הזמן וגם להבהיר שרשאי ליטול דגימה או פרט אחד מתוך הטובין, איזשהו ניסוח כזה.
הילה דוידוביץ-בלומנטל: או טובין הנדרשים לצורך הפעלת הסמכויות.
אביטל בגין: ושאם הוא לא מתכלה אז ההגבלה של זמן.
אביטל בגין: הגבלה של זמן צריך לזכור שאי אפשר למוצר מתכלה.
אביטל בגין: אם לוקחים קופסא של קורנפלקס, האם צריך להשיב אותה או לא?
זאב פרידמן: ברגע שנאמר ליטול דוגמה זה מספיק, משום שדוגמה ברור שלא מדובר כאן בתפיסה של כל מה שיש שם.
זאב פרידמן: זה לקחת דוגמה שאותה יבדקו, זו רק דוגמה מתוך.
הילה דוידוביץ: אפשר להגיד: בכמות הנדרשת לצורך הפעלת סמכויות לפי החוק.
מאיר ברקוביץ: אז למה באמת לא לרכוש את זה?
מאיר ברקוביץ: להתפטר מההזדהות והכול, תרכשו את זה.
חנה טירי: זה לא פשוט.
אתי בנדלר: לגבי הכמות הנדרשת, אני חושבת שהרי מדובר לשם בדיקה, מה שהוא לא צריך לשם בדיקה לא נכלל בסמכות מכוח הסעיף.
אתי בנדלר: ולכן אם הוא לוקח 4 בקבוקי קוקה קולה ולא אחד הייתי אומרת שהוא לא צריך את ה-3 הנותרים לשם בדיקה של הסימון, אם הסימון בכולם זהה.