GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
ארז אלחנן: ציין פה נציג האוצר שנתנו לנו המון כסף, הוא רק שכח לציין שמי שהקים את התחבורה הציבורית במדינת ישראל הרבה לפני שקמה המדינה היתה אגד, החל מ-1933 כאגד ועוד לפני זה ככל מיני חברות קטנות שהתאגדו לתוך אותו אגד.
ארז אלחנן: כל מקום אחר שהפריטו, ואם אנחנו מדברים כעת על פינוי בתים, משרד האוצר ישלם הרבה יותר ממה ששילם לאגד על כל הקווים האלה ועל כל הסניפים האלה.
ארז אלחנן: אם ציינו פה את מה שיקרה בזמן חירום אז לא צריך לנחש.
ארז אלחנן: היתה מלחמת לבנון השנייה.
ארז אלחנן: יושבים פה חבר'ה מנהרייה.
ארז אלחנן: הם יספרו לך איפה היו הנהגים של החברות האחרות.
ארז אלחנן: הסניפים שלהם נסגרו, נסגרו על מנעול ובריח.
ארז אלחנן: לא היה שם שירות, לא היה שירות.
ארז אלחנן: השירות המשיך להינתן על-ידי אגד בקווים שלה.
ארז אלחנן: בחברות האחרות לא ניתן שירות, לפחות בחלק מהימים של המלחמה הזאת.
גבי נבון: אני פשוט לא מבין למה מערבים פה בכלל את זמן החירום.
גבי נבון: בשעת חירום יש משק לשעת חירום ובמשק לשעת חירום יש גם את התחבורה הציבורית על-ידי כל החברות.
ארז אלחנן: גבי, העלו את זה ואני פשוט משיב לנקודה הזאת.
חמד עמאר: מה השיקול של מזכירות אגד להחליט להשאיר את באר-שבע ולסגור את נהרייה?
חמד עמאר: האם ידוע לך על סעיף 4 שאני הקראתי כשמשרד התחבורה אמר שהוא לא מכיר את הסעיף הזה?
ארז אלחנן: קודם כל, היה כזה דבר.
ארז אלחנן: זה לא חלק מההסכם.
ארז אלחנן: אני גם אמרתי לך את זה קודם, זה לא חלק מההסכם.
ארז אלחנן: זה היה במסגרת דיונים שקדמו להסכם.
ארז אלחנן: ניתנה לאגד אופציה להחליט בין אשכול באר-שבע לבין אשכול נהרייה.
ארז אלחנן: זו היתה האפשרות, הכניסו אותנו לתוך סד.
חמד עמאר: האם זה כתוב בהסכם להחליט בין אשכול נהרייה לאשכול באר-שבע?
ארז אלחנן: זה היה בטיוטות שהועברו בין הצדדים.
ארז אלחנן: היה שם סעיף כזה שנתן לאגד להחליט מכאן או מכאן.
ארז אלחנן: זאת אומרת, או מדבשך או מעוקצך.
ארז אלחנן: שני הדברים האלה הם קשים.
ארז אלחנן: למה החלטנו בסוף להשאיר את באר-שבע ולא נהרייה?
ארז אלחנן: בלית ברירה.
ארז אלחנן: כי החלטנו שלא יכול להיות מצב שבין אשקלון לבין אילת אגד נמחקת, לא קיימת.
ארז אלחנן: צריך להבין, סגירת סניף באר-שבע זה גם סגירת סניף ערד שהוא גם כן כבר נשאר כקמצוץ עלוב, ואותו דבר לדימונה.
ארז אלחנן: זה היה באר-שבע, דימונה, ערד, ואגד לא קיים בין אשקלון ובין אילת.
ארז אלחנן: אני חושב שמבחינתנו אסור היה לנו לעשות כזה דבר.
ארז אלחנן: ולכן, לא היתה ברירה וזאת היתה האפשרות היחידה שהיתה כאן.
חמד עמאר: אני מקווה שבסופו של דבר נצליח להשאיר את נהרייה.
ארז אלחנן: אנחנו נשמח מאוד.
חמד עמאר: אם נהרייה נסגר, מה אנחנו עושים עם הנהגים שעובדים בנהרייה?
חמד עמאר: כמזכירות לקחתם את זה בחשבון?
ארז אלחנן: כן.
חמד עמאר: הם לא רוצים לעבור, הם חברים באגד והם עובדים 20 שנה באגד.
חמד עמאר: אלו אנשים מעל גיל 50.
ארז אלחנן: קודם כל, זו תשובה אולי לגבי.
ארז אלחנן: כאן מדובר על חברים.
ארז אלחנן: זה לא עובדים שכירים שיעשו גמר חשבון באגד וילכו.
ארז אלחנן: היום הם עובדים עם התנאים.
ארז אלחנן: אני מניח שגם אתה לא היית רוצה לעבוד בתנאים כמו שמציעות החברות האחרות.
ארז אלחנן: אני לא יודע מי יזכה במכרז, אבל לא היית רוצה לעבוד בתנאים האלה.
ארז אלחנן: לעצם העניין, מה אנחנו עושים באגד בכל המקרים?
ארז אלחנן: כל הסניפים שבהם נסגרו, ונסגרו הרבה מאוד סניפים, אנחנו או מעבירים עבודה או מעבירים את הנהגים לסניפים אחרים שבהם יש עבודה.
ארז אלחנן: כמובן שיש מקומות שבהם זה יותר קל לעשות, וכמובן שכשאתה הולך לקצוות זה הרבה יותר קשה.
ארז אלחנן: אם הגזרה הזאת תישאר וסניף נהרייה ייסגר אז אנחנו נצטרך לתת פתרון לנהגים בסניף נהרייה.
ארז אלחנן: יכול להיות שזה גם יעלה לנו מבחינה כלכלית ויפגע ברווחיות שלנו.
ארז אלחנן: אבל אף נהג לא ייזרק, כל נהג יקבל פתרון.
ארז אלחנן: הוא יהיה פחות נוח מהפתרון שיש להם היום, כי אין ספק שכשהם הם עובדים ליד הבית בעבודה שהם מכירים אותה והם יכולים לעשות אותה בעיניים עצומות יהיה להם יותר קשה כשהם יעברו למקומות אחרים, אם זה סניף קריות או אם גם יעבירו אליהם עבודה שהם יצטרכו לעשות אותה מחוץ למקום שלהם.
ארז אלחנן: אבל לעבודה אגד תדאג להם.
זבן איהאב: השאלה שלי היא אחרת.
זבן איהאב: משרד התחבורה, באמת עם כל הכבוד, הוא לא מתייחס לאוכלוסייה שנפגעת?
זבן איהאב: זאת אומרת, איזה אוכלוסייה נפגעת?
זבן איהאב: האם יש סדר עדיפויות בעניין הזה?
זבן איהאב: הרי ברור מי נפגע פה ואין פה ספק.
זבן איהאב: אנחנו נפגענו בזה, סליחה על הביטוי.
זבן איהאב: אני מוכן לקחת אותך באופן אישי ולארח אותך בצפון.
זבן איהאב: תיקח נהג נהג מנתיב אקספרס ותראה.
חמד עמאר: לא ניכנס לחברות אחרות, בוא נתמקד באגד.
זבן איהאב: סליחה על הביטוי, מאיפה הם באים?
זבן איהאב: הם באים מכיוון הדרום, ואדי-ערה וכל האזור הזה.
זבן איהאב: משכירים להם דירה ובסוף השבוע הם נוסעים.
זבן איהאב: להם אין בעיה לעשות את זה.
זבן איהאב: אבל אני שנותן שמונים יום מילואים בשנה נזרק החוצה או עושה על זה שלוש שעות הלוך חזור.
זבן איהאב: אני לא מבין למה.
זבן איהאב: כל העניין של הווטו של שר התחבורה הוא ממש מקומם.
זבן איהאב: עם כל הכבוד לו, הוא לא התייחס מספיק לעניין הזה.
חמד עמאר: האם יש וטו על קריית שמונה?
גבי נבון: לא ידוע לי שיש וטו כזה.
זבן איהאב: אני מוכן להשמיע לך את שר התחבורה.
חמד עמאר: איך קריית שמונה יצאה?
חמד עמאר: אני שואל עכשיו את משרד התחבורה ואחרי זה נשמע את מזכירות אגד האם היתה החלטה של מזכירות אגד להשאיר את קריית שמונה או היתה החלטה של השר להגיד שקריית שמונה לא יוצאים.
רן שדמי: יצאו עוד קווים.
חמד עמאר: לא, אני שאלתי במיוחד על קריית שמונה.
רן שדמי: זה לא היה אינטגראלי עם האשכול.
רן שדמי: כשמדובר על 25% מפעילות אגד מדובר על קווים נוספים שיוצאים מקריית שמונה לחיפה וכד', דובר גם על האשכול העירוני של קריית שמונה.
רן שדמי: ברגע שירדו קווים מ-25 ל-17 ואגד רצה לחלק את הוצאת הקווים על פני כלל האזורים של אגד אז אגד אמר: תעשו פה.
רן שדמי: היה בסוף משא-ומתן עם פשרה מאוד קשה.
רן שדמי: אני רוצה להגיד משהו לטובת הנהלת אגד בתור אחד שכן השתתף במשא-ומתן.
רן שדמי: אני אומר לכם שהנהלת אגד שישבה מול משרד התחבורה או באוצר נלחמו בשיניים על כל קו.
רן שדמי: כשגדעון מזרחי יושב-ראש מזכירות אגד היה צריך להגיד שהוא מוותר על אשכול הוא לא הצליח להוציא את המילים מהפה.
רן שדמי: זה היה משא-ומתן קשה, אמוציונאלי, מאוד רגיש, באמת באמת, וארוך.
רן שדמי: לקח שנה וחצי בערך לסכם את נושא הקווים.
רן שדמי: למיטב ידיעתי, מזכירות אגד ניסתה לעשות כל מאמץ לחלק את הנטל בין כלל הפעילות שלה.
רן שדמי: אני חושב שעל זה דווקא מגיע לה כל הכבוד ולא להתנגח בה.
רן שדמי: למה זה נשאר בפנים וזה יצא?
רן שדמי: אני לא יודע להגיד על כל קו.
רן שדמי: היו עוד אזורים ש- - -.
רן שדמי: קריית שמונה חיפה גם כן היו בחוץ, כרמיאל יצאה.
רן שדמי: לא יודע, היו כל מיני דברים ש - - -
חמד עמאר: האם היתה התערבות של משרד התחבורה איזה קו אגד יוציא או לא, או שלא היתה התערבות, או שאתה לא יכול לענות?
חמד עמאר: אם יש הקלטה של השר שהוא אומר: אני שם וטו על זה או לא, אני - - -
רן שדמי: אני לא יודע להשיב על זה.
רן שדמי: לא מכיר, לא שמעתי.
רן שדמי: בתור אחד שהיה לא שמעתי את השר אומר לי: זה בפנים וזה לא.
רן שדמי: היתה עבודת מטה שעשה משרד התחבורה.
רן שדמי: הוא אמר: זה ה-25% שאנחנו רוצים להוציא לתחרות.
רן שדמי: זה משתלב עם פעילויות נוספות ואחרות בהתאם למדיניות שלו.
גבי נבון: לא רק אגד יוצא שם עכשיו להפרטה באזור, גם נתיב אקספרס משם יוצאים.
גבי נבון: לקחנו את כל הקווים שם ואיחדנו אותם לאשכול אחד גדול עם מכנה משותף תחבורתי אחד כך שיהיה אשכול אחד שאפשר יהיה לתת שירות לנוסע כמו שצריך ולא קו אחד מכאן או קו אחד מכאן.
גבי נבון: זה ביחד, קווי אגד וקווי קונקס ביחד.
חמד עמאר: האם יש סמכות למשרד התחבורה לבוא ולהגיד: אני את נהרייה נותן וטו, אני לא רוצה שזה יופרט או שאין סמכות למשרד התחבורה?
קריאה: יש, בטח שיש.
חמד עמאר: סליחה, אני מבקש לקבל תשובה ממשרד התחבורה ולא מנהגי אגד.
חמד עמאר: האם יש סמכות או אין סמכות?
חמד עמאר: כי אם יש סמכות אז אנחנו נפנה לשר שישאיר.
גבי נבון: אתה מדבר על להפסיק עכשיו, אחרי שההסכם חתום, ולהפסיק בכלל את המכרז ולעצור אותו?
חמד עמאר: באופן כללי, האם יש סמכות למשרד התחבורה לבוא ולהגיד: את אגד בנהרייה אני לא רוצה להפריט, את קריית שמונה אני לא רוצה להפריט, את באר-שבע אני רוצה להשאיר ולא להפריט?
חמד עמאר: האם יש סמכות?
חמד עמאר: האם הסמכות הזאת הופעלה והיכן היא הופעלה?
מורן מזור: אולי יש סמכות לשנות את ההסכם.
מורן מזור: אני לא יודע לומר מה הסמכות, אבל זה לפתוח את כל ההסכם.
גבי נבון: את כל ההסכם מהתחלה, זה עוד שנתיים משא-ומתן.
מורן מזור: אני גם לא בטוח שהשיקול הזה - - -.
מורן מזור: צריך לחשוב בכל זאת, אני לא רוצה להיכנס לתוך השיקול הזה איפה כן ואיפה לא.
מורן מזור: בסוף יהיה גם מקום מפסיד במקום אחר מבחינת חברי אגד.
מורן מזור: אם זה לא יהיה נהרייה או באר-שבע, ואני לא יודע איזה אשכול יצא או לא יצא, מישהו יפסיד פה.
מורן מזור: אני לא בטוח שזה נכון לחשוב עכשיו איזה אשכול אנחנו עכשיו נוציא במקום האשכול הזה.
גבי נבון: זה לא רק זה.
גבי נבון: ראשית, זה לעצור את התהליך כי אם אנחנו הולכים למשא-ומתן אנחנו עוצרים את התהליך.
גבי נבון: יצא מכרז ה-PQ הגדול הזה וכל המציעים במכרזים כבר רצים לבנקים כדי לבקש הלוואות וכספים כדי להפעיל את האשכולות הגדולים האלה, ואת זה צריך להפסיק.
קריאות: עוד לא פורסם.
גבי נבון: פורסמו שלושה מכרזים.
גבי נבון: במכרז ה-PQ האשכול הזה פורסם.
גבי נבון: האם אתם קראתם מכרז PQ משנת 2010?
גבי נבון: תפתחו אותו ותראו את האשכול בפנים.
קריאה: הוא סותר את עצמו.
קריאה: הוא אומר: ב-2010 המכרז יצא, ה-PQ, כשבעצם הדיון היה רק ב-2011.
רן שדמי: לא, אבל היתה אפשרות או זה או זה.
גבי נבון: ב-2010 הודענו שאנחנו הולכים.
גבי נבון: כתבנו ב-PQ.
גבי נבון: תפתח את ה-PQ ותראה מה כתוב שם.
קריאות: משהו לא מסתדר לנו פה.
קריאות: האם משרד התחבורה והממשלה יכולים לעזור?
קריאות: לא צריך לפגוע במישהו אחר.
חמד עמאר: רק אחד יכול לדבר.
חמד עמאר: אדוני, תציג את עצמך.
פריד סעב: סעב פריד, אני מסניף נהרייה, שלושים שנה.
פריד סעב: אני מטפל בילד נכה צה"ל ממלחמת לבנון השנייה.
פריד סעב: האם אני ואימא שלו נעביר אותו איתי לקריות על מנת לטפל בו?
פריד סעב: ארבעה מהיושבים פה הם ממשפחות שכולות.
פריד סעב: האם נעביר את הקברים שלהם?
פריד סעב: חבר'ה, תתחשבו בנו.
פריד סעב: אנחנו אוכלוסייה מאוד מאוד - - - בג"ץ אמר: אני לא דוחה, אני לא מתערב.
פריד סעב: אני הייתי שם.
פריד סעב: חבריא, אתם לא יודעים מה זה משפחה של נכה צה"ל.
פריד סעב: אני סובל.
פריד סעב: ריבונו של עולם, תתחשבו בנו.
קריאה: חוץ מזה זה היה אגד נגד אגד, המזכירות נגד החברים – אגד צפון.
קריאה: זה לא היה נגד משרד התחבורה.
פריד סעב: חבר'ה, הנהלת אזור הצפון על מנת לשמור על האוכלוסייה החלשה הזאת בצפון בקו נהרייה באה וישבה עם מזכירות אגד.
פריד סעב: הלכו על זה שלא יפריטו את קו נהרייה על מנת לא לפגוע בנו.
פריד סעב: ויתרו על המטרונית כדי שאנחנו נמשיך להתקיים.
פריד סעב: זה מה שהיה, בשבילנו הם ויתרו על המכרז של המטרונית, בשביל האוכלוסייה החלשה הזאת.
פריד סעב: ריבונו של עולם, איפה נלך?
פריד סעב: אף אחד לא יקבל אותנו.
פריד סעב: בוואדי-ערה לא יקבלו אותנו, בחיפה גם לא יקבלו אותנו.
פריד סעב: לא יתנו לנו לקנות דירה בחיפה כי אנחנו אוכלוסייה אחרת, שונה.
פריד סעב: אנחנו נותנים ותורמים למדינה.
פריד סעב: לא נעתיק קברים.
פריד סעב: אני לא אלך עם נכה צה"ל לחיפה, לא יעזור בית-דין.
פריד סעב: אם אני אגיע אפילו לראש הממשלה אני לא אעשה את זה.
פריד סעב: אדוני, תעזור לנו.
פריד סעב: תעזרו לנו עד הסוף.
פריד סעב: ריבונו של עולם, אתם שותפים איתנו יחד לדם, לנשק.
פריד סעב: תעזרו לנו.
פריד סעב: אתם לא יודעים כמה אנחנו סובלים.
פריד סעב: אני לא היחידי, יש הרבה נכים באגד שמטפלים בנכי צה"ל ומשפחות שכולות.
פריד סעב: כשאמרו ל - - - שלוקחים לו את הסניף הוא בכה דמעות.
פריד סעב: לאן הוא ילך עם הקבר של הבן שלו?
פריד סעב: איפה?
פריד סעב: תגידו לי.
פריד סעב: קצת שהמצפון והלב יעבדו קצת.
פריד סעב: מזכירות אגד מוכנה לוותר אם אתם תוותרו גם על האחוז הזה.
פריד סעב: אני בטוח, הם אנשים טובים כמו ההנהלה שלנו בצפון שנתנה את הנשמה בשביל שאנחנו נמשיך להתקיים.
חמד עמאר: מה משקל האשכול הזה מתוך כלל האשכולות?
קריאות: עכו-נהרייה זה אחוז.
קריאות: נהרייה לבד ועכו פחות מאחוז.
חמד עמאר: אני אתן את רשות הדיבור לנהג נוסף, ואחר כך אני רוצה לסכם את הדיון כי אנחנו צריכים להיכנס לדיון אחר.
זאהר סעב: שמי סעב זאהר.
זאהר סעב: לפני שיצאתי לכנסת עם החבר'ה קיבלתי ברכה גם מהחברים הנהגים היהודים שאיתם אנחנו חיים ביחד.
זאהר סעב: הכאב שלנו הוא יחד עם הכאב שלהם.
זאהר סעב: הם הרימו ידיים, לא יכולים.
זאהר סעב: תצילו אותנו.
זאהר סעב: הם ביקשו מאיתנו ואני מבקש מכם להציל אותנו.
זאהר סעב: הבחור הזה מהמזכירות אומר לכם: זה אתם, זה לא המזכירות של אגד.
זאהר סעב: תעזרו לנו בקווים, תעזרו לנו את נהרייה.
זאהר סעב: אני לא יודע מה להגיד לך.
זאהר סעב: בוא תראה מה הולך בחברות האחרות, אבל זה לא מעניין אותי.
זאהר סעב: רק אגד מעניין אותי.
חמד עמאר: אני יודע שזה נושא מאוד מאוד רגיש ומאוד קשה.
חמד עמאר: שמעתי את הנהגים ואני יודע שהם מדברים מדם ליבם.
חמד עמאר: אני יודע ומכיר את הקשיים שיהיו להם.
חמד עמאר: לכן, כוועדה אני קורא למשרד התחבורה ולממשלת ישראל לשקול את זה שנית ולקחת בחשבון את המצב הביטחוני בצפון ואת ההוכחה שהוכיחה את עצמה חברת אגד בכל המצבים הקשים של מדינת ישראל, ולשקול להשאיר את סניף נהרייה.
חמד עמאר: שנית, לקחת בחשבון גם את זה שהנהגים באים מאוכלוסייה מיוחדת.
חמד עמאר: רוב הנהגים שם הם בני העדה הדרוזית וזה לא מהיום.
חמד עמאר: כל אחד ואחד במדינת ישראל יודע שבני העדה לא עוזבים את היישוב שלהם ולא עוברים למקומות אחרים בגלל הצביון המיוחד של העדה והחיים המיוחדים שהיא חיה בתוך תוכה ובתוך עצמה.
חמד עמאר: אני קורא למזכירות אגד גם לשקול להשאיר את סניף נהרייה ובמקום זה לחשוב על הוצאת סניף אחר.
חמד עמאר: אני גם מבקש לקבל את ההסכם כי לפי מה שאני קיבלתי ליד רשום שם באופן ברור שסניף נהרייה נשאר עם סניף קריית שמונה.
חמד עמאר: לכן, אני רוצה לראות את זה.
חמד עמאר: תודה רבה לכולם ושיהיה לכם יום טוב.
חמד עמאר: אני פותח את ישיבת הכלכלה בנושא:
חמד עמאר: הצעת חוק הגנת הצרכן (תיקון מס' 33), התשע"ב-2011.
חמד עמאר: הבנתי שעברנו את סעיף 3, אנחנו עוברים לסעיף 4.
אתי בנדלר: זה לא מדויק, אנחנו צריכים לחזור בסעיף 2 לסעיף 3(א).
אתי בנדלר: אבל אפשר לדלג על זה ולהמשיך הלאה, להתחיל מסעיף 4, כפי שאדוני רוצה, כי יש דברים בסעיף 2 שעדיין לא סוכמו.
חמד עמאר: בואו נגמור את סעיפים 4 ו-5 כי מה שנוגע למשטרה הוא בסעיף 5.
חמד עמאר: אני רוצה לגמור את סעיפים 4 ו-5 ואז לחזור לסעיף 2.
חמד עמאר: בבקשה חנה, תקראי.
חנה טירי: נכון להיום חוק הגנת הצרכן לא קובע הוראות מפורטות לגבי הסמכת מפקחים.
חנה טירי: הוא אומר רק בסעיף 21, שזה בעצם סעיף הסמכויות: "הממונה או מי שהוא הסמיכו".
חנה טירי: מאחר ואנחנו עושים תיקון מקיף, אנחנו מתאימים את חוק הגנת הצרכן לחיקוקים שקיימים היום בנושא.
חנה טירי: רק להזכיר שבתחום ההכשרה כן יש לנו תקנות ויש תקנות שקובעות מהי ההכשרה הנדרשת מהמפקח, אבל מעבר לזה, התאמנו את חוק הגנת הצרכן למגמה שקיימת היום.
חנה טירי: זאת אומרת שכל מפקח צריך קודם כל להעביר למשטרה פרטים לגביו והמשטרה צריכה להודיע שהיא לא מתנגדת להסמכה שלו מטעמים של ביטחון הציבור.
חנה טירי: הוא כמובן צריך לקבל הכשרה מתאימה בתחום הגנת הצרכן, וזה צריך להיות כמובן בהסמכת השר לביטחון פנים ככל שזה נוגע לסמכויות הפליליות, כי חלק מהסעיפים הם סעיפים שיש להם השלכה פלילית ויש צורך לקבל הכשרה על איך להפעיל את הסמכויות האלה.
חנה טירי: ההסכמה תהיה בתעודה, התוקף של ההסמכה הוא 3 שנים מיום שהיא ניתנה וכמובן הוא לא יכול לעשות שימוש בסמכויות לפי חוק זה אלא בעת מילוי תפקידו.
חנה טירי: אלה סעיפים סטנדרטים.
אתי בנדלר: יש לי הערות.
אתי בנדלר: קודם כל, אני רוצה להפנות את תשומת הלב שבדרך כלל הסמכת מפקחים נעשית על ידי שר וכאן, כיוון שמדובר בכל זאת ברשות שנתנו לה סמכויות עצמאיות, אז מי שמסמיך אותם הוא הממונה על הסחר ההוגן במשרד התעשייה, המסחר והתעסוקה.
תמר פינקוס: לא במשרד התמ"ת.
אתי בנדלר: לא במשרד התמ"ת, אוקיי, כפוף אבל למשרד.
תמר פינקוס: לא, אנחנו לא כפופים למשרד, אנחנו כפופים אך ורק לשר.
אתי בנדלר: כפופים לשר, אוקיי, תודה על התיקון.
אתי בנדלר: מכל מקום, זה ידגיש עוד יותר את הנושא שבקשר אליו באתי לטעון והוא הסמכות הניתנת לממונה להסמיך מפקחים מבין עובדי מדינה אחרים בסמכויות לפי חוק זה.
אתי בנדלר: נותנים כאן לדרג בכיר ביותר, אבל עדיין שכפוף לשר, להסמיך עובדי מדינה מבין משרדי עובדים אחרים בסמכויות לפי חוק זה וכל זאת ללא – לא מוצע כאן אבל אני מציעה להוסיף את זה – בהסכמת השר הממונה.
אתי בנדלר: הייתי טוענת את הטענה הזאת אף אם זה היה: "השר ימנה מבין עובדי משרד אחרים", קל וחומר ככל שמדובר בממונה.
חנה טירי: אז הוא אומר: "או מבין עובדי המדינה האחרים בהסכמת השר הממונה".
אתי בנדלר: בוודאי, "עליהם".
אתי בנדלר: אז יש לך הסכמה שלכם?
תמר פינקוס: והשר לביטחון פנים.
חמד עמאר: את מדברת על משרד אחר?
חמד עמאר: כדי למנות ממשרד אחר מחויבת הסכמה של השר?
אתי בנדלר: של השר הממונה.
אתי בנדלר: נניח שירצו למנות את המפקחים עובדי מדינה ממשרד האנרגיה והמים אז הממונה על הגנת הצרכן והסחר ההוגן תצטרך לפנות אל השר הממונה על אותם עובדים ולבקש את הסכמתו כדי שהוא יחליט אם הוא מוכן להקצות מבין עובדי משרדו בזמן המוגבל שיש להם לבצע גם מטלות לפי חוק זה.
חנה טירי: מקובל.
אתי בנדלר: דבר נוסף, בסעיף (א)(1) אני מציעה להתאים לנוסח מקובל בחקיקה, שזה יהיה 3 חודשים לא "מפנייתו של הממונה אליה" אלא "מיום קבלת פרטי העובד".
אתי בנדלר: זאת אומרת שלמשטרה יהיו 3 חודשים.
אביטל בגין: זה הנוסח הסטנדרטי?
אתי בנדלר: כן, אנחנו ברוב המקרים כותבים "מיום קבלת פרטי העובד" כדי שה-3 חודשים יהיו 3 חודשים שניתנים באמת לשר ולא לדואר.
אתי בנדלר: לגבי פסקה (3) סיפה אני רוצה גם שהתוספת תהיה בהתאם לחקיקה מקובלת.
אתי בנדלר: במקום: "הוא עומד בתנאי כשירות או הכשרה נוספים, ככל שהורה על הממונה", אני חושבת שזה ראוי להיות: "בהסכמת השר לביטחון הפנים".
אתי בנדלר: שוב, כדי לתאים את זה לחקיקה מקובלת.
תמר פינקוס: לא, יש הבדל.
תמר פינקוס: יש הבדל בין הדרישה של ההכשרה הפלילית הרגילה, שזה "בהסכמת השר לביטחון פנים", לבין ההכשרה הייחודית בחוק הגנת הצרכן, שגם לשר לביטחון פנים אין בזה ידע.
תמר פינקוס: ולכן יש פה הפרדה בין ההסמכה שהיא בהסכמת השר לביטחון פנים, ככל שזה נוגע לכל סמכויות החקירה והאכיפה הפליליות, ולמה שנוגע לחוק הגנת הצרכן פרופר לא צריך הסכמה של שר הפנים כי הוא לא יודע, הוא לא מבין בזה.
אתי בנדלר: כמענה לתשובתך, גברת פינקוס, אני רוצה להפנות את תשומת לבך שבכל הנוגע להכשרה הקשורה להגנת הצרכן, מדובר כאן על הגנת הצרכן במובן הרחב, לא לחוק הגנת הצרכן דווקא.
אתי בנדלר: הדבר כלול דווקא בפסקה (2): "הוא קיבל הכשרה מתאימה בתחום הגנת הצרכן כפי שהורה הממונה", לכך את לא צריכה הסכמה של אף אחד, זה ברור.
אתי בנדלר: כאן מדובר על תנאי כשירות או הכשרה נוספים שנדרשים דווקא אולי בגלל סמכויות החקירה המיוחדות שיש למפקחים.
אתי בנדלר: אני רק רוצה להפנות את תשומת הלב לשני חוקים שהתקבלו בשנים 2011 ו-2012.
אתי בנדלר: האחד הוא חוק לתיקון פקודת מסילות הברזל, שגם שם יש הכשרה כללית שנוגעת לדברים שלהם, למטריה הספציפית, וגם, בנוסף לכך: "הוא עומד בתנאי כשירות נוספים ככל שהורה השר בהסכמת השר לביטחון הפנים".
אתי בנדלר: כאן מדובר כמובן על שר התחבורה, התשתיות הלאומיות והבטיחות בדרכים, שהוא בהסכמת השר לביטחון פנים.
אתי בנדלר: הצעת חוק צער בעלי חיים (הגנה על בעלי חיים) (תיקון – סמכויות פיקוח ואכיפה), גם כאן שוב: "הוא עומד בתנאי כשירות נוספים כפי שהורה השר בהתייעצות עם השר לביטחון הפנים".
אתי בנדלר: כאן זה, אגב, "בהתייעצות" ולא "בהסכמת".
אתי בנדלר: אני מפנה את תשומת הלב שדווקא ההצעה שלכם היא חריגה.
אתי בנדלר: זה לא נראה לי דבר שראוי "להתאבד" עליו, אני מפנה את תשומת הלב אבל שזה חריג מהחקיקה האחרונה המקובלת.
מאיר ברקוביץ: תפרידו בין התחומים פשוט.
מאיר ברקוביץ: מה שקשור לשר לביטחון פנים תשאירו בסעיף הזה וזה צריך להיות בהסכמה, ואחר כך, החלק השני לא צריך את ההסכמה של השר לביטחון פנים.
תמר פינקוס: ככה זה מנוסח.
מאיר ברקוביץ: לא, תורידו את החלק הראשון של הגנת הצרכן מפסקה (2).
מאיר ברקוביץ: כתוב: "הוא קיבל הכשרה מתאימה בתחום הגנת הצרכן כפי שהורה הממונה", תעבירו את זה לסעיף השני ואז אחד יישאר רק על ביטחון הפנים וההסמכה.
מאיר ברקוביץ: זה יהיה יותר ברור אז.
חנה טירי: כן, זה יכול להיות רעיון טוב.
אתי בנדלר: עדיין, לא הייתי רוצה להמציא כאן איזושהי תבנית חדשה שלא מקובלת.
אתי בנדלר: התבנית הזאת היא תבנית מקובלת לגבי סמכויות של מפקחים בחקיקה אחרונה ולכן לא הייתי רוצה להמציא כאן משהו חדש בהיעדר סיבה לכך.
לאה ורון: שיהיה אחר כך מה לשאול בבחינות של לשכת עורכי הדין.
אתי בנדלר: אני מבינה שגברת בגין ממשרד המשפטים רוצה לחשוב על כך.
תמר פינקוס: מבחינתנו אפשר למחוק את סעיף (3) בכלל כי הוא חוזר על מה שיש בסעיף (2).
חנה טירי: חוץ מהכשירות.
חנה טירי: השאלה היא אם אפשר להגיד ב-(2): "הוא עומד בתנאי כשירות וקיבל הכשרה מתאימה בתחום הגנת הצרכן כפי שהורה הממונה" ואז למחוק את סעיף (3)?
חמד עמאר: אתם רוצים למחוק את סעיף (3)?
חנה טירי: כן, אבל להוסיף ב-(2): "עומד בתנאי כשירות".
אתי בנדלר: "וקיבל".
חנה טירי: "וקיבל הכשרה".
לאה ורון: ואז פסקה (3) נמחקת?
לאה ורון: אולי אתם מוכנים למסור לוועדה פרטים על אותם פקחים שבכוונתכם להעסיק ביישום החוק?
לאה ורון: בכמה פקחים מדובר?
תמר פינקוס: כן, היתה לי אתמול שיחה עם המשטרה ואני רוצה לעדכן.
תמר פינקוס: בשנים הקרובות, על אף השאיפות שלי, מדובר בעשרות בודדות.
חמד עמאר: מה זה עשרות בודדות?
תמר פינקוס: אני מיד אגדיר.
תמר פינקוס: ברשות, בשנתיים-שלוש וכנראה קצת יותר, בשנים הראשונות, לא יהיו יותר מאשר 20 חוקרים גג, כנראה 15 in house, בתוך הרשות.
תמר פינקוס: אלה החוקרים בעבירות ליבה.
תמר פינקוס: יש היום במחוזות של משרד התמ"ת, אותם חוקרים שעושים הצגת מחירים וסימון טובין ועבירות קצה שיש להן הסמכה, מדובר ב-46 חוקרים.
תמר פינקוס: יש להם הסמכה ועל פי הוראת המעבר, גם אם נכנס הסעיף לתוקף, הם ממשיכים לעבוד עם הסמכה וכשהיא תסתיים, בתום ה-3 שנים, הם יצטרכו לעבור את אישור המשטרה, לעבור את כל הפרוצדורה.
חמד עמאר: בשלב הראשון הם לא צריכים לעבור את האישור של המשטרה?
חנה טירי: לא, כי יש להם הוראת מעבר.
אתי בנדלר: יש הוראת מעבר מוצעת שהוועדה עדיין לא הגיעה אליה, שאלה שממלאים היום תפקידים כאלה יוכלו להמשיך גם אם הם לא עומדים בתנאים.
חנה טירי: אז יראו את ההסמכה שלהם גם כהסמכה לפי החוק הזה ולתקופה שלא תעלה על 3 שנים מיום כניסת החוק לתוקף.
תמר פינקוס: בעוד 3 שנים, הגג שצריך יהיה להוסיף זה עוד הסמכה ל-46 איש.
תמר פינקוס: אבל אם האכיפה של עבירות הקצה תיכנס כבר בזמן הקרוב לתוך הרשות אז על אותם 20 שאני דיברתי יתווספו 25 חוקרים, כך שאנחנו נדבר - - - ואז אנחנו לא נצטרך את אלה שבמחוזות.
תמר פינקוס: אנחנו מדברים על כ-50 או 55 חוקרים.
אתי בנדלר: מה זה עבירות הקצה?
תמר פינקוס: הצגת מחירים, סימון טובין ועבירות פרטניות.
תמר פינקוס: מה שהיום עושים במחוזות.
לאה ורון: הצגת מחירים, סימון טובין ו -?
תמר פינקוס: ועבירות פרטניות, נקודתיות, שאין להן השלכות רוחב והן לא נמנות על עבירות הליבה.
חמד עמאר: אז מי שמבצע את זה עכשיו אלה המחוזות שיעברו?
תמר פינקוס: זה עוד לא ידוע וזה נמצא באיזשהו משא ומתן, לכן היום אני מדברת על 20 בתוך הרשות ועל 46 שיצטרכו לעבור את ההסמכה עוד 3 שנים.
חמד עמאר: יתחילו לעבוד בלי הסמכה עכשיו ואחרי 3 שנים ישלימו להם?
תמר פינקוס: הם עם.
תמר פינקוס: יש לגביהם הוראת מעבר, הם קיימים עם הסמכה.
חמד עמאר: אז למה צריך להעביר אותם עוד הסמכה בעוד 3 שנים?
תמר פינקוס: משום שזה מחויב לפי החוק, פג התוקף.
חנה טירי: פג תוקף.
חנה טירי: גם לפי החוק החדש תוקף ההסמכה הוא ל-3 שנים.
חמד עמאר: בואו נגיע לסעיף ואני רוצה שנבדוק את זה.
עירית פיליפ: רק הבהרה, מדברים על פקחים או על חוקרים או שזה אותו דבר?
חנה טירי: אותו דבר.
אתי בנדלר: זו אחת הבעיות כי למפקחים יהיו גם סמכויות של חקירה בהתאם להצעה.
חנה טירי: יהיו להם סמכויות פיקוח ויהיו להם גם סמכויות חקירה, אבל, כעיקרון, הסמכה אמורה להיות ל-3 שנים.
חמד עמאר: מה שעכשיו המשטרה צריכה לבדוק זה בערך 20 איש?
חנה טירי: נכון להיום, למועד כניסת החוק לתוקף, כנראה לא יהיה יותר מ-20.
תמר פינקוס: הגג יהיה 20, אנחנו מקווים 20 איש.
חנה טירי: אנחנו מבקשים שהוועדה תאשר הוראת מעבר לגבי המפקחים הקיימים היום.
חנה טירי: אם הוועדה תאשר עם כניסת החוק לתוקף לא נצטרך להסמיך את אותם 46 המפקחים שקיימים היום במחוזות אלא רק אחרי 3 שנים מיום ההסמכה.
חמד עמאר: בואו נגיע לסעיף הזה כי זה לא נשמע לי כל כך הגיוני.
חנה טירי: אגב, זו הוראה שמקובלת והיא גם קיימת בחיקוקים אחרים לגבי כאלה שמוסמכים כבר היום.
חמד עמאר: כן, היא מקובלת, אבל מישהו שיתחיל לעבוד ואחרי 3 שנים להחליט להעביר אותו הסמכה?
תמר פינקוס: הוא עובד, הם היום עובדים.
חמד עמאר: אז למה עוד 3 שנים הוא צריך לעבור הכשרה?
חנה טירי: כי הסמכה לא יכולה להיות לכל החיים.
תמר פינקוס: ההסמכה היא רק ל-3 שנים, כתוב:
תמר פינקוס: ההסמכה היא רק ל-3 שנים.
חנה טירי: הסמכה לא ניתנת אף פעם לכל החיים.
אתי בנדלר: יכול להיות שהוסמכו אנשים שלא עונים לתנאי הכשירות בהתאם לחוק החדש, החוק החדש מציע תנאי כשירות חדשים שלא היו קיימים קודם, אז אומרים: אוקיי, אנחנו לא יכולים ביום אחד להישאר בכלל בלי מפקחים, אלה שכבר מונו קודם ימשיכו עד לתום התקופה שאליה הם מונו – זו ההצעה על כל פנים – ולאחר מכן, לצורך הארכת או מתן הסמכה לתקופה נוספת, אנחנו כבר נבדוק אותם בהתאם לכללים הנוספים.
חמד עמאר: יכולים לפטר אותם אחרי 3 שנים בהתאם לכללים החדשים?
אביטל בגין: צריך לעשות בדיקה חדשה.
תמר פינקוס: זה לא עניין של לפטר, אפשר לא לתת להם הסמכה.
חנה טירי: זה לא עניין של פיטורין, אנחנו לא מפטרים אותם ממקום העבודה.
אביטל בגין: למשל, אם בן-אדם עבר עבירה במהלך 3 השנים האלה, אחרי כל תקופה צריך לעשות בדיקה מחודשת האם עדיין הוא עומד בתנאי הכשירות, דברים יכולים להשתנות.
חנה טירי: כל הכשרה היום בחקיקה, לפחות חקיקה חדשה, היא הכשרה שניתנת לתקופה מסוימת.
חנה טירי: אני חושבת שגם היום, לפי החוק הקיים, נותנים להם תעודת הסמכה ל-3 שנים ואחרי 3 שנים - - -
תמר פינקוס: לשנה היום, או לשנתיים.
תמר פינקוס: ואנחנו כל פעם בודקים מחדש, אלה לא הסמכות אוטומטיות.
חנה טירי: עוד אפילו לתקופה קצרה יותר.
חנה טירי: וכל פעם מחדשים, כל פעם בודקים את הכשירות והם עוברים ריענון לגבי הכשרה.
חנה טירי: כל הזמן צריכים לעשות את זה הרי לפעמים יש חידושים בחקיקה שצריך לתדרך אותם, זאת אומרת, זו לא יכולה להיות הסמכה וזהו, לכל החיים, לא צריך עוד לעבור.
חמד עמאר: לא על הנקודה הזו אני מדבר, אני מדבר על נקודה אחרת לגמרי.
חנה טירי: זאת הסיבה שזה מוגבל בזמן.
חנה טירי: זאת הסיבה שזה מוגבל בזמן, כדי לרענן, כדי לבדוק את הכשירות כל פעם, ואם המפקחים עומדים בתנאי הכשירות אנחנו לא יכולים לא לתת להם.
חנה טירי: זה גם לא עניין של פיטורין.
חנה טירי: בן-אדם הוא עובד המשרד, המשרד האחר או עובד הרשות, יכולים, אם למשל הוא לא עומד יותר בתנאי הכשירות, הוא יכול לא לקבל את ההסמכה.
חמד עמאר: השאלה שלי היא ברורה: האם עכשיו אותם אנשים שאתם מעבירים עומדים בתנאי הכשירות של מה שאתם מציעים מבחינת כל הנתונים או לא עומדים?
חמד עמאר: אם הם עומדים – בסדר, אז עוד 3 שנים הוא צריך לעבור.
חמד עמאר: אבל אם עכשיו הוא לא עומד ועוד 3 שנים - - -
תמר פינקוס: הם עומדים, אחרת הם לא היו עובדים.
תמר פינקוס: הם היום עומדים.
תמר פינקוס: יש להם הסמכה שלי.
אתי בנדלר: לא, רגע.
אתי בנדלר: אדוני, האם אתה מתכוון לשאול האם אותם מפקחים שקיימים היום שמבצעים את תפקידי הפיקוח עומדים בתנאי הכשירות של החוק הזה?
אתי בנדלר: לא, הם לא יודעים, הם לא יבדקו את זה.
תמר פינקוס: אנחנו לא יודעים אבל יש להם הסמכה שאנחנו לא יכולים לשלול עד תום תקופת ההסמכה.
אתי בנדלר: הם לא בדקו את זה, הם לא יודעים.