GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יהודה גסנר: אני גם מהנדס ראשי של מנהל הדלק והגז, כך שאני מכיר את הנושא מכל ההיבטים.
יהודה גסנר: ההליך הוא שוויוני לחלוטין.
יהודה גסנר: במקצוע שלי, שזה מקצוע ההנדסה, אני מודד במטרים, בק"ג ובטונות.
יהודה גסנר: עכשיו, שאלת שאלה ואני אענה בכנות.
יהודה גסנר: שאלת אותי האם יש מקומות אחרים עם יישובים אחרים.
יהודה גסנר: כן, אדוני.
יהודה גסנר: יש.
יהודה גסנר: באשקלון.
יהודה גסנר: הרבה יותר גפ"מ ממה שמתוכנן, במרחק הרבה יותר קטן ממה שמתוכנן בצפון, למשל.
ג'מאל זחאלקה: ממתי זה קיים?
יהודה גסנר: 20 שנה.
יהודה גסנר: כולל, אדוני, הגדלה שעבדך חתם ואישר אותה לפני שנתיים בכמות נכבדה של טונות של גפ"מ.
יהודה גסנר: אז התשובה היא – כן.
יהודה גסנר: אני רוצה להדגיש עוד דבר, ואני חושב שמה שחסר פה זו ההבנה - - -
חנא סוייד: אני שואל: למה מעבירים ממקום למקום אחר עם אותם נתונים, והאם זו בטיחות או מרחקים?
יהודה גסנר: אני אענה: לא מעבירים.
יהודה גסנר: מוסיפים.
יהודה גסנר: חסרים אתרים לאחסון גפ"מ, ואנחנו פועלים להגדלת כושר אחסון הגפ"מ בכל הארץ.
חמד עמאר: זאת אומרת שאתר קריאת אתא נשאר?
יהודה גסנר: זה אומר שעל פי התכנית הזו אתר קרית אתא אמור להיות מוטמן ונשאר, בוודאי.
יהודה גסנר: האם החברות יטמינו או לא – זו שאלה שצריך להפנות אליהן.
יהודה גסנר: זה עלה פה באחד הדיונים הקודמים בוועדה להגנת הסביבה - - -
חנא סוייד: כי יש להם כסף ולרשויות אין?
חנא סוייד: אלה דיבורים שקצת מרגיזים.
חנא סוייד: מה, מותר לחברות כיוון שיש להן כסף לסכן את שלום הציבור?
חנא סוייד: ואסור לרשויות מקומיות, אמנם עניות, להגן על שלומם ובטיחותם של התושבים שלהן?
חנא סוייד: איך אתה יכול להשאיר את שיקול הדעת הזה לחברות שכן – הם יחליטו לגבי הפגיעה באזרחים, ואתה לא מכבד, וצריך הרבה להתווכח עם הרצן של הרשויות להגן על הבטיחות של התושבים שלהן.
חנא סוייד: בעל המאה הוא בעל הדעה?
יהודה גסנר: תרשו לי, ואני שם בפניכם את הכל, גלוי ושקוף.
יהודה גסנר: באזור חיפה, יש הרבה מאד, מאות ויותר מזה טונות של גפ"מ, בתוך בית הזיקוק.
יהודה גסנר: בקרית אתא יש ויהיה הרבה מאד טונות של גפ"מ.
יהודה גסנר: אותו גפ"מ שאנחנו רוצים לפזר בכל מיני אתרים, כשנעשתה עבודה באמת יסודית – אמרו להיות טמון, ואני אגדיל ואומר כדי להרגיע – הגפ"מ יגיע לשם בצינור, לא במכליות.
יהודה גסנר: אם יש משהו מסוכן זו המכלית.
יהודה גסנר: והמכלית שמסתובבת אצל כל אחד מאתנו, כולל לבניין הזה – מה לעשות, לא נוסעת עם תחנת כיבוי אש לידה.
חנא סוייד: אתה לא מרגיע את האנשים האלה, כי אם מגיעים עם צינור, הכוונה היא להפקיע להם אדמות.
חנא סוייד: זה ירגיז אום עוד יותר.
חנא סוייד: אלה העובדות.
קריאה: ולא נשאר אדמות.
קריאה: חוצה ישראל עובר באותן אדמות, החשמל עובר באותן אדמות.
יהודה גסנר: כן, זה יגיע בצינור.
יהודה גסנר: למה?
יהודה גסנר: כי הצינור בטוח.
יהודה גסנר: לעומת המכלית – הצינור בטוח.
יהודה גסנר: ערבבו כאן כל מיני דברים.
יהודה גסנר: זה לא שלוקחים את קרית אתא ומעבירים אותו.
יהודה גסנר: הסיפור עם כביש עוקף קריות אינו כפי שהוא מוצג פה, כי גם האתר של קרית אתא, אם הוא טמון הוא לא מפריע לכביש, ואף אחד לא טוען שהוא מפריע לכביש.
יהודה גסנר: כנ"ל לגבי כל האתרים האחרים שהוצגו, ומי שרוצה מוזמן לקרוא את כל העבודה שנעשתה, ולראות שבחנו לא אתר אחד או שלושה, נבחנו הרבה מאד אתרים.
יהודה גסנר: ניתנו ציונים מספריים מאד מאד מוגדרים וכל אחד מוזמן לקרוא את העבודה.
חנא סוייד: רק אל תציג את זה כמדע מדויק.
חנא סוייד: כל המספרים האלה והשיקלולים שעשיתם – אני, שקצת מבין בזה, מטיל בהם ספק, גם.
יהודה גסנר: אז אני חייב לומר שמרחק שנמדד זה מדע מדויק, וקיבולות - -
חנא סוייד: אבל שיקלול זה משהו אחר.
יהודה גסנר: קיבולת זה מדע מדויק, ניהול סיכונים בהחלט – בין מכלית כביש לצינור זה מדע מדויק, בהחלט.
יהודה גסנר: ככל שאפשר אנחנו מדייקים.
יהודה גסנר: האם אנחנו ניסינו להוזיל?
יהודה גסנר: ממש לא.
יהודה גסנר: מעצם התשובה שלי שמשרד האנרגיה והמים התנה את זה בצינור, אז אתם מבינים.
יהודה גסנר: צינור זה דבר יקר, זה לא דבר זול.
יהודה גסנר: אם הייתי רוצה להוזיל את זה לא הייתי מתנה.
חנא סוייד: אני רוצה לשאול שאלה חותכת: כאשר תתבצע התכנית, ואני כמובן לא רוצה שתתבצע, לגבי שלושת האתרים": דאמון, שדה העמק ואדמות הצפון, האם קרית אתא ייסגר או לא?
יהודה גסנר: אתה שואל אותי שאלה ש - -
חנא סוייד: כי אני יודע בדיוק כמוך, כמעט כמוך, איזה פרמטרים ואיזה לחצים קיימים כאן.
חמד עמאר: אתה בהתחלה אמרת שלא ייסגר.
חמד עמאר: אתה אמרת – אנחנו מוסיפים, לא מחליפים מקום.
חמד עמאר: אז התשובה צריכה להיות ברורה.
ג'מאל זחאלקה: אני אגיד לך – הם מעתיקים את זה למקום אחר באזור.
צביקה קורן: האתר של קרקעות הצפון הוא לא האתר הקיים היום בקרית אתא, אבל הוא נמצא באותו מרחב של קרית אתא-חיפה.
חמד עמאר: אז קרית אתא, איפה שנמצא – זה מועתק.
צביקה קורן: קרית אתא, איפה שנמצא, יישאר ל – 15 שנה על פי החלטת המועצה הארצית מפברואר, כעבור 15 שנה ייסגר, והאתר בקרקעות הצפון יוקם.
יהודה גסנר: אחרי ששני האתרים יוקמו ואחרי שקרית אתא ייסגר, יוקם האתר בקרקעות הצפון שזה עניין של מאות מטרים מהאתר הנוכחי.
ג'מאל זחאלקה: ואם יהיה הליך מזורז והכל יסתדר – יסדרו קודם.
בני פירסט: אני מהמשרד להגנת הסביבה, מאגף התכנון.
בני פירסט: לדעתי, הסוגיה הכללית שדנים בה, אפילו ברמה התיאורטית, אולי אפילו האקקדמית, היא בעצם על צדק חלוקתי.
בני פירסט: על זה אנחנו מדברים.
בני פירסט: המטרה היא לחפש איזון והגינות בהתחשב בצרכים האמיתיים, בטכנולוגיה ובקרקע, במציאות.
חנא סוייד: זה צדק סביבתי, התכוונת.
בני פירסט: נכון, וחלוקתי, בתוכו או שניהם משולבים.
בני פירסט: אבל למען ההגינות של כולנו, כדאי להציג את התמונה כולה, ולא להסתכל בפריזמה מצומצמת.
בני פירסט: המרחק בין האתר המוצע ובין טמרה זהה למרחק מקיבוץ יסעור.
בני פירסט: כלומר, אם מחפשים את ההגינות הזו, זה ממש אחד לאחד.
בני פירסט: זו נקודה אחת.
חנא סוייד: רק תוסיף לזה פרט אחד – ביסעור יש 300-200, ובטמרה יש 30 אלף.
בני פירסט: מדובר על גבול הישוב.
בני פירסט: אני מסכים אתך.
בני פירסט: גם אם היו שם 20 בני אדם.
חנא סוייד: אבל זה מהותי.
חנא סוייד: אתה רוצה לומר לי ש 300-200 אנשים זה כמו 30 אלף?
חמד עמאר: אני מציע לא להכניס את העניין הזה לישיבה, להגיד שבגלל שיסעור זה באותו מרחק, אני יכול - - זה לא לעניין.
חמד עמאר: אני חושב שאתה לא מדבר לעניין בנקודה הזו.
בני פירסט: לא אמרתי בגלל.
בני פירסט: אמרתי – לראות את התמונה כולה.
בני פירסט: דבר נוסף, הצנרת לא דורשת הפקעת קרקעות.
בני פירסט: מדובר בצנרת טמונה, בדיוק כמו שאר התשתיות.
ג'מאל זחאלקה: הגבלת שימוש.
ג'מאל זחאלקה: אנחנו מבינים .
בני פירסט: הגבלת השימוש מצומצמת מאד.
בני פירסט: זה 5 מ' מכל כיוון.
בני פירסט: לגבי האתר עצמו מדובר על 50 מ' מכל כיוון ואנחנו, בצוות התכנון, הגדלנו את זה פי כמה וכמה.
בני פירסט: המרחקים עצמם, המדוברים, הם לפעמים - - מדובר על 1,700 מ', 2,200 מ'.
בני פירסט: התקן הישראלי מתבסס על התקן ההולנדי שמדבר על 100 מ' מרחק, וכאן המרחקים הם רבים וגדולים.
דב חנין: אני לא יודע אם שמת לב שאנחנו לא הולנד.
חנא סוייד: ואני לא יודע בטוח שאתה התייחסת לכיוון השליט של הרוחות באזור שם, במיוחד כשאתה מדבר על יסעור ועל טמרה.
בני פירסט: אנחנו לא בהולנד, אבל התקן הישראלי הקיים – אליו אני התייחסתי.
בני פירסט: אני רק אמרתי שכדאי להסתכל מה נעשה בעולם.
ג'מאל זחאלקה: יש תקן לרוחות?
בני פירסט: יש תקן למרחקי הפרדה מגפ"מ.
חנא סוייד: לא, לא רק.
חנא סוייד: זה לא הפרמטר היחידי, כי אתה יכול היות בכיוון אחר לחלוטין, איפה שהרוח השלטת ברוב ימות השנה.
בני פירסט: אנחנו למדנו את הנושא עצמו.
בני פירסט: הסכנות העיקריות הן בעצם המצב הקיים.
בני פירסט: המצב הקיים היום שעשרות ומאות מכליות מתרוצצות בכבישים עצמם, בפקקים, בתאונות דרכים, מסוכן פי כמה וכמה מהמצב העתידי שבו הגפ"מ מועבר בצנרת, לאתרים, כשיש מדיניות של ביזור של האתרים עצמם עם הטכנולוגיה הגבוהה ביותר, וזה לא נעשה גם מחר בבוקר.
בני פירסט: זה בתהליך איטי של הדרגה.
חנא סוייד: זה נקרא פיזור סיכונים לכל אזרח במדינת ישראל.
חנא סוייד: זה לא ריכוז סיכון במקום ספציפי, מסוים.
חנא סוייד: אם יש מכליות שנוסעות בכבישים – אתה, אני, אחד מאילת ואחד מראש פינה - יכול להיפגע.
חנא סוייד: זה פיזור סיכונים על כולם.
חנא סוייד: אבל כשאתה בא וממקם מאגר מסוים ברגל של טמרה, זה כבר משהו אחר.
חנא סוייד: זה, בעצם, סיכול ממוקד.
בני פירסט: אני רוצה להתייחס לעניין של הסיכונים, כי יש מסמך.
בני פירסט: דיברנו על מדע מדויק.
בני פירסט: בחודש הקרוב אמור להיות מוגש מסמך שנקרא - תסקיר השפעה על הסביבה.
בני פירסט: בתוך התסקיר הזה אמור להיות גם חלק עיקרי שנקרא – הערכת סיכונים.
בני פירסט: בדיוק אמורות להיות שם התשובות ההנדסיות, הטכנולוגיות, המדעיות המדויקות שאמורות לתת את הנתונים לשאלות שאתה שואל, ובצדק, ונכון.
חנא סוייד: איך נקבע מקום של מאגר, מבלי לעשות את הבדיקות האלה?
חנא סוייד: אתה מדבר כבר על הפתרונות האלה כעל אלטרנטיבות שאימצתם אותן.
חנא סוייד: איך אתה יכול לאמץ אלטרנטיבות כאלה מבלי לעשות את הבדיקות הבסיסיות שאתה מדבר עליהן כרגע?
חנא סוייד: אתה אומר לי עכשיו – אני בחרתי את המקום, אחר כך אני אעשה את הבדיקה ואגיד שזה מתאים.
בני פירסט: אני אענה.
בני פירסט: אני מבין את השאלה.
בני פירסט: תהליך התכנון יש לו זמן, יש לו נפח של זמן.
בני פירסט: אנחנו נמצאים בעיצומו.
בני פירסט: אין פה עדיין קבלת החלטות.
בני פירסט: שלושת האתרים שהוצעו הם מיצוי וזיקוק של חלופות שנבדקו כבר קודם לכן, ובפרק ב' של תסקיר ההשפעה על הסביבה החלופות האלה יוצגו ברמה מפורטת, עם הציונים, והשיקלול וההערכות, ולגביהן יינתנו הערכות והסברים.
בני פירסט: תסקיר השפעה על הסביבה אינו מסמך סופי.
בני פירסט: הוא מסמך, הוא כלי תכנון לדיון עבור חברי הכנסת, עבור ועדות התכנון, עבור הציבור.
בני פירסט: הוא כלי עבודה שאתם תוכלו לגשת אליו, הוא יגיע אליכם.
בני פירסט: תוכלו לקרוא אותו וללמוד אותו, ולהשיג לגביו השגות.
בני פירסט: זה מסמך עיקרי ששם על השולחן תמונה עובדתית ברורה: גיאוגרפית-טכנולוגית וגם סיכונית.
בני פירסט: אגב, אני חייב לציין – אני מודה, גילוי נאות, טרם זמני בתפקיד היו שתי פגישות של כנסים עם הציבור.
בני פירסט: אני לא השתתפתי.
בני פירסט: היה פה הליך שיתוף ציבור מלא, נציג - -
חמד עמאר: אני הייתי מקבל את זה אם היה מקבל ראש עירית טמרה הזמנה, ומזמינים אותו כי זה קרוב אליו.
חמד עמאר: לכן אני רוצה לשמוע את ראש עירית טמרה.
בני פירסט: נציג מועצה אזורית מטה אשר, שמייצג את ראשי המועצות המכובדות, היה בדיונים שלנו - -
חנא סוייד: הם לא מכירים אותו, הוא לא מכיר אותם.
עאדל אבו אלהיג'ה: אני מודה לכם מאד על היוזמה, על הישיבה ועל ההזמנה.
עאדל אבו אלהיג'ה: כראש עירית טמרה, מי שמטפל בנושא הזה זה מר סמיר עואד, היועץ של ראש העיר, ואני מבקש שהוא ישלים את דבריי.
סמיר עואד: אני לא ארחיב, אבל העניין פשוט מאד – נכון שבאנו באינפורמציה מאד מאד ידועה לתכנית תמ"א 32ד', והיום אני נדהם לפי השיקולים שאני שומע ממשרד הפנים, המשרד לאיכות הסביבה והאדונים האחרים.
סמיר עואד: קודם כל הוא מדבר על ביזור.
סמיר עואד: אם הוא מודד את המרחק האווירי בין קרית אתא לבין המקיום של דאמון – זה לא נקרא ביזור.
סמיר עואד: זה 10 ק"מ, זה שטות.
סמיר עואד: דבר שני, זה במלוא המילה - הם מעתיקים מה שנמצא בקרית אתא, לטמרה.
סמיר עואד: בכל מיני דרכים.
סמיר עואד: בטמרה אנחנו לא נרשה.
סמיר עואד: חברת החשמל את קו המתח הארצי העבירה באדמות טמרה.
סמיר עואד: נשר נמצא באדמות טמרה.
סמיר עואד: כביש 6 נמצא באדמות טמרה.
סמיר עואד: עכשיו האדמות, גם כן – יבואו חברות הגז, ויש לנו את החורשות – תמ"א 32 ותמ"א 34, ותמ"א 3, ותמ"א 22.
סמיר עואד: הכל מתנפל על טמרה.
סמיר עואד: אני אומר לכם: תכנית המתאר נלקחה מכל מיני תמ"אות.
סמיר עואד: זה כבר 10 שנים שאנחנו לא יכולים לקדם.
סמיר עואד: אתם מדברים על תסקיר השפעה סביבתית, אנחנו נתקענו עם נשר.
סמיר עואד: אני אומר לכם שבסופו של דבר עבדנו בשיתוף מלא, עד שהם תקעו אותנו בתכנית שלנו.
סמיר עואד: אנחנו לא מאמינים לאף מילה ממה שאמרתם ואנחנו מצהירים כאן: זה לא יעבור בשקט.
סמיר עואד: זה לא יוקם בדאמון.
סמיר עואד: זה לא איום, אבל מחובתנו להגן על האזרחים שלנו.
סמיר עואד: חובתנו, זו חובה.
סמיר עואד: לא היינו שותפים מההתחלה.
סמיר עואד: אף פעם לא זומנו.
סמיר עואד: דרך העיתונות רק נודע לנו על כל הדברים.
סמיר עואד: אני אומר בפירוש: בטמרה זה לא יוקם.
חמד עמאר: ראש המועצה המקומית כאבול, בבקשה.
רזאן בוקאעי: קודם כל, תודתנו והערכתנו לחבר הכנסת חנא סויד שיזם את המפגש הזה, ואנחנו הגענו לפה.
רזאן בוקאעי: כמו שאמרו חבריי, אנחנו ידענו - אפילו פחות מחודש לא היה לנו שום מידע על הדבר הזה וכפי שאמרו, לא יכול להיות שכל כביש 6 יעבור על האדמות שלנו, נשר הורג אותנו, לא נותן לנו להתפתח ולא מאפשר לנו להרחיב תכניות מתאר.
רזאן בוקאעי: אם כבר רוצים להעביר שיעבירו למקום דל תושבים, שאין בו מספיק תושבים.
חנא סוייד: לים, לים.
חנא סוייד: הכי טוב לים.
רזאן בוקאעי: כאבול, טמרה, שעב, עאבלין, שפרעם – הכל מסביב.
רזאן בוקאעי: אם חושבים להעביר, שיעבירו למקום שהוא באמת לא מאוכלס כל כך.
רזאן בוקאעי: והעניין של המרחב – מים מעבירים מהבניאס לאילת.
רזאן בוקאעי: הצריכה של המים היא פי כמה מהגז.
רזאן בוקאעי: אז למה לא מעבירים צינור מהבניאס לאילת או לנגב?
סמיר עואד: תסתכל על הצינורות – איך פשוט מאד מעבירים ככה, וחוזרים לאדמות של טמרה.
סמיר עואד: לא ממשיכים למטה אשר, לא ממשיכים לאפק.
רזאן בוקאעי: זה חונק אותנו מכל הכיוונים.
מאמון שיח אחמד: אני מודה לכל חברי הכנסת ואנשי המקצוע שדאגו, והדיון החשוב הזה התקיים.
מאמון שיח אחמד: אני לא רוצה להלעיט אתכם בהרבה פרטים.
מאמון שיח אחמד: שמעתי פה את האנשים הנכבדים.
מאמון שיח אחמד: הועלתה פה שאלה ולא נתתם מענה.
מאמון שיח אחמד: התפתלתם ולא עניתם, בסופו של דבר.
מאמון שיח אחמד: הנושא ביטול מאגר הגז בקרית אתא.
מאמון שיח אחמד: נאמר פה שחברות הגז ידאגו להטמנה, זה מה שהבנתי.
מאמון שיח אחמד: ואם חברות הגז לא יטמינו, אז מבטלים את זה.
מאמון שיח אחמד: כביכול, סוגיית הביזור, בטענה שאנחנו מעבירים, לוגיסטית לעשות חלוקה יותר קלה.
מאמון שיח אחמד: המרחק בין המאגר הקיים היום והמאגרים המוצעים פה זה קילומטרים בודדים.
מאמון שיח אחמד: אם, בסופו של יום, מעמיסים את זה במכליות ומחלקים, זה מאגר – אז באפס ק"מ או 5 ק"מ מאותו מאגר שקיים היום - 15 ק"מ ?
מאמון שיח אחמד: זה עוד חמש דקות נסיעה.
מאמון שיח אחמד: הסיכון קיים, אתה מעביר את הבעיה ממקום למקום.
מאמון שיח אחמד: למה לא פותרים את הבעיה באותו מקום?
מאמון שיח אחמד: זו השאלה המרכזית.
מאמון שיח אחמד: אם מטמינים, אז תטמין באותו מקום.
מאמון שיח אחמד: תטמין ותפתור את הבעיה, אם זו בעיה של בטיחות.
מאמון שיח אחמד: אם האדון אמר שזה מקל על החלוקה והפיזור - מה זה מרחק של 5 ק"מ, יחסית, אם אתה נוסע נניח לרמת הגולן?
מאמון שיח אחמד: אז עוד 5 ק"מ.
מאמון שיח אחמד: אני יושב ומקשיב ופשוט כואב הלב על התשובות שאתם נותנים.
מאמון שיח אחמד: אנשים פה לא טיפשים.
מאמון שיח אחמד: תנו תשובות שמשכנעות באמת.
מאמון שיח אחמד: נכון שאם יש בעיית בטיחות באותו מתקן צריך לפתור אותה, האנשים של קרית אתא גם חשובים לנו, גם הבטיחות שלהם חשובה.
מאמון שיח אחמד: אבל לא להעביר בעיה ממקום למקום.
מאמון שיח אחמד: אם זו בעיה של בטיחות אז כן לקבור את זה באותו מקום, או למצוא מקום חליפי אחר.
מאמון שיח אחמד: עוד דבר – שאלת ההתעלמות מהרשויות המקומיות.
מאמון שיח אחמד: אני קורא פה מי האנשים שנוכחו בדיון – מהנדס עירית חיפה, עירית חיפה, מהנדס העיר קרית אתא - איפה אנחנו, פשוט?
מאמון שיח אחמד: אנחנו האנשים שנפגעים בנושא הזה, ולא פניתם אלינו ולא שלחתם אלינו בנושא הזה, וקיימת חובת התייעצות.
מאמון שיח אחמד: אתם לא התייעצתם עם הרשויות הרלבנטיות, הנגועות בדבר.
מאמון שיח אחמד: על כן אנחנו מבקשים למשוך את הנושא הוזה ולקיים דיון מחדש, עם הרשויות הנוגעות בדבר.
מחמוד סאמי בוקאעי: קודם כל אני מודה לחבר הכנסת סויד על קיום המפגש.
מחמוד סאמי בוקאעי: רציתי לשאול: האם משה שמסוכן לתושבי קרית אתא לא מסוכן לתושבים בטמרה, שפרעם וכאבול?
מחמוד סאמי בוקאעי: שמענו על כנסים שהיו ושיתפתם את הציבור.
מחמוד סאמי בוקאעי: מי מכל הכפרים האלה השתתף?
מחמוד סאמי בוקאעי: אף אחד.
מחמוד סאמי בוקאעי: כל האוכלוסייה שם מעל 100 אלף תושבים.
ג'מאל זחאלקה: התייעצו עם 5% מהציבור הרלבנטי.
מחמוד סאמי בוקאעי: אז זהו, אף אחד לא הוזמן.
מחמוד סאמי בוקאעי: ועדת התכנון והבניה שאנחנו שותפים בה – שמעתי מהיושב ראש שם של ועדת התכנון שהוא לא מודע לזה, לא ידע ולא מודע לכל העניין.
מחמוד סאמי בוקאעי: גם פיצוץ בצינור גז הוא יותר מסוכן ממכלית שעושה תאונה בכביש.
מחמוד סאמי בוקאעי: כן.
מחמוד סאמי בוקאעי: אנחנו נמצאים באזור שראינו שהגיעו הסקאדים עד כאבול, עד טמרה, אז יכול להיות פיצוץ גם בצינורות, הכל יכול להיות.
מחמוד סאמי בוקאעי: אז לפי דעתי הסיכונים הם יותר ממה שחשבתם ויותר ממה שלקחתם בחשבון.
חנא סוייד: אני רוצה להוסיף שאלה: אם השיקולים הסביבתיים שתיאר אותם הנציג של המשרד לאיכות הסביבה לא נלקחו בחשבון באלטרנטיבות, אז איזה פרמטרים נלקחו?
לאה ורון: הוא אמר שהם בעיצומו של תהליך קבלת ההחלטות.
לאה ורון: ההחלטות עדיין לא התקבלו.
חנא סוייד: אבל מיקום הם בחרו.
חנא סוייד: אם השיקולים הסביבתיים לא היו מרכיב בבחירת המקום, אז איזה פרמטרים אחרים היו, מלבד סיכון?
בני פירסט: אני אשיב.
בני פירסט: תהליך התכנון הוא בעיצומו.
בני פירסט: התסקיר הוא כלי תכנוני שנועד גם לציבור, ללמוד את הדברים, והנתונים מוצגים שם.
בני פירסט: השיקולים הסביבתיים נלקחו בחשבון, ובראשם, המרכיב העיקרי, זה הסיכון הסביבתי והדבר נלמד ונמצא בעיצומו.
בני פירסט: החלופות שנבדקו בתסקיר הן זיקוק של חלופות רבות יותר, והתהליך עדיין נמצא שם.
צביקה קורן: נקודה אחת – השיקולים הסביבתיים נלקחו בהערכות מקדמיות שהן לא התסקיר מול מערכות מקצועיות ראשוניות של הצוות, עם משקל מאד גדול בהערכה.
צביקה קורן: בסך הכל, בתוך ההערכה של האתרים, הנושא הבטיחותי היה כ-40% והנושא הסביבתי כ-25%, משקל מאד מרכזי בתוך השיקולים, הרבה יותר מנושאי כלכלה ונושאי הנוחות של החברות.
צביקה קורן: נושא שני שלא חודד מספיק- אנחנו נמצאים בתוך מסגרת תכנונית כוללת בתמ"א 32ד' ו- ה', כלומר, בתכנון הארצי כולו של מערך הגפ"מ, ברצון להגדיל בצורה משמעותית את היקף המלאי.
צביקה קורן: זה רצון שמוביל אותו משרד האנרגיה, מתוך ההבנה שגפ"מ הוא חומר שמשמש בכל בית.
צביקה קורן: היום, היקף המלאי בישראל הוא ימים בודדים.
צביקה קורן: המדיניות הכוללת היא מדיניות שמחפשת אחסון של כחודש, כלומר, בפריסה ארצית – כ- 60 אלף טון, שחלקים מתוך הכמות הזו הוצאו - - -
חנא סוייד: הבעיה היא שאתם מנטרלים את השחקנים הראשיים.
חנא סוייד: זו הבעיה.
יהודה גסנר: האתרים המוצעים הם לא במקום קרית אתא.
יהודה גסנר: מה שיבוא במקום או בנוסף לקרית אתא זה קרקעות הצפון.
יהודה גסנר: שיהיה ברור.
מאמון שיח אחמד: לא ענית לי.
מאמון שיח אחמד: אתה אמרת פה שחברות הגז יטמינו את זה עד 15 שנה.
מאמון שיח אחמד: אם חברות הגז לא יטמינו – אז מגלחים את זה, בסופו של יום, ואז זה מתבטל מאליו.
מאמון שיח אחמד: הרי אנחנו עושים סחור סחור, כל אחד מסתובב אחרי הזנב.
מאמון שיח אחמד: למה לא קוברים את זה במקום?
מאמון שיח אחמד: למה פה אין התחייבות - - -
חנא סוייד: אנחנו מתחייבים לערוך לו טקס קבורה מכובד.
חמד עמאר: יש נציג של חברות הגז?
אהרון אביטן: אני מחברת גז-יגל.
חמד עמאר: הכוונה היא לפזגז, אמישראגז וסופרגז.
יורם טמיר: אני יושב ראש חטיבת חברות הגז הקטנות באיגוד לשכות המסחר.
יורם טמיר: הערה חשובה.
יורם טמיר: לחבר היועצים הוצגה אלטרנטיבה שלדעתי נדחקה הצידה, ואני לא יודע למה – שימוש בטכנולוגיה של אחסון בנקבות חפורות.
יורם טמיר: יש מקום שאותר, גיאולוגית, בארץ, אושר על ידי המכון הגיאולוגי.
יורם טמיר: אני חושב שהוועדה הזו, אדוני היושב ראש, היא הוועדה הממונה על נושא אנרגיה, במדינה, ויכולה לפתור מצד אחד את המפגע הפוליטי, כפי שמישהו אמר פה, ושיפור טכנולוגי יביא, אולי, את הפתרון האולטימטיבי.
חמד עמאר: אז אני מסכם את הדיון – הוועדה מביעה פליאה על אי שיתוף התושבים במהלך קידום תכנית העתקת מערך האחסון של הגפ"מ בצפון.
חמד עמאר: הוועדה תובעת לשתף את ראשי היישובים ונציגיהם בדיוני המועצה הארצית לתכנון ובניה, וכל הצעדים והשלבים לבחינת החלופות השונות באזור הצפון במסגרת תכנית מתאר ארצית תמ"א 32ד'.
חמד עמאר: הוועדה דורשת כי כל המלצה והחלטה על אתרים נבחרים תיקח בחשבון את עמדת תושבי היישובים הסמוכים.
חמד עמאר: תודה רבה, הישיבה הזו נעולה.
ישראל חסון: אני מבקש לפתוח את ישיבת ועדת הכלכלה.
ישראל חסון: על סדר-היום: דיון מהיר, הצגת הסטטוס לאן הגענו שנתיים אחרי שחוקקנו את החוק שאפשר את תהליך הכשרת חוות הבודדים.
ישראל חסון: אדוה, בבקשה, הבימה שלך.
אדוה אשל רבינוביץ: בוקר טוב לכולם.
אדוה אשל רבינוביץ: אני עומדת בראש הוועדה הבין-משרדית שהוקמה בעקבות החוק.
אדוה אשל רבינוביץ: בוועדה משתתפים נציגים של כמה משרדים שגם הוגדרו במסגרת החוק – נציגת משרד החקלאות, הגברת רותי פרום; נציג המשרד להגנת הסביבה, מנחם זולוצקי; נציג משרד התיירות, אבישי בר אושר; ונציג משרד המשפטים, אריאל צבי שיושב פה לידי.
אדוה אשל רבינוביץ: הוועדה התחילה את עבודתה בקצב נמרץ לפני למעלה משנה וחצי.
אדוה אשל רבינוביץ: בתחילת דרכה היא למדה את הסוגיות של החוות כי לא כל חברי הוועדה טיפלו בנושא החוות – חלק מהזמן הוקדש גם ללמידת הנושא בשטח.
אדוה אשל רבינוביץ: במסגרת הוועדה נעשו גם שימועים של גופים שונים שטיפלו ומטפלים בחוות הבודדים.
אדוה אשל רבינוביץ: במסגרת הסיור בשטח נפגשנו גם עם בעלי חוות, סיירנו והבנו מקרוב את הסוגיות שעומדות לפנינו.
אדוה אשל רבינוביץ: במשך כל הזמן הזה אנחנו עובדים בקשר ישיר עם נציגים מטעם החוות – גם חוות "דרך היין" וגם החוות הצפוניות, החוות האחרות.
אדוה אשל רבינוביץ: במסגרת העבודה הגדרנו, בין היתר, את אמות המידה שלפיהן אנחנו נדרשים להסתכל על החומרים, הגדרנו מהם המהלכים שאנחנו רוצים לקיים, איך הולכת להתנהל הוועדה, והתחלנו בתהליך שבו אספנו נתונים גם מבעלי החוות, גם מתיקוף עם משרדי ממשלה שונים וגם בקיום הליכים מול משרדים שעוסקים בנושא כל השנים – גם מינהל מקרקעי ישראל וגם לשכת התכנון – כדי לעמוד על חלק מהקריטריונים שנדרשנו במסגרת החוק.
ישראל חסון: אדוה, שאלת ביניים קצרה.
ישראל חסון: השר לנושא הנגב והגליל קיים דיונים עם הוועדה כדי לעשות חיתוך מצב?
אדוה אשל רבינוביץ: לא קיים דיונים עם הוועדה, קיים מספר מפגשים אתי שבהם הצגתי סטטוס למנכ"לית ולשר.
ישראל חסון: כמה פעמים?
אדוה אשל רבינוביץ: לא זוכרת להגיד עכשיו.
ישראל חסון: פעם?
ישראל חסון: שבע-עשרה?
ישראל חסון: חמש?
אדוה אשל רבינוביץ: לא, פעמים בודדות.
אדוה אשל רבינוביץ: אני חייבת להגיד כמי שלא הכירה את הנושא, מורכבות הנושא ככל שהתקדמנו נפערה לפניי כל פעם מחדש בעומק רב, והיום אנחנו נמצאים בשלב שבו לאחר שהתחלנו לדון בתיקים התגלו כל מיני פערים שמקשים עלינו את המשך העבודה ומעלים דילמות שאנחנו מתמודדים אתן במסגרת הוועדה אבל משתפים גם גורמים אחרים.
אדוה אשל רבינוביץ: בחלק שיתפנו את לשכת התכנון, והיום בעיקר נמצאים מול מינהל מקרקעי ישראל לחלק מפתרון הבעיות.
אדוה אשל רבינוביץ: ברורה לנו המשימה ואני חושבת שחברי הוועדה נמצאים שם כדי לשנס מותניים ולראות איך אנחנו יכולים כמיטב יכולתנו לעשות את המקסימום כדי לתת את ההמלצות.
ישראל חסון: איפה הפער הכי גדול?
אריה אלדד: אגיד לך איפה הפער.
אריה אלדד: אם אחרי שנתיים הבעיה מתחילה להיות ברורה, זה הפער.
ישראל חסון: אדוה, בואי ניכנס למשהו אופרטיבי.
אדוה אשל רבינוביץ: אני חייבת לציין שככל שאנחנו דנים, כל מקרה שונה ממקרה אחר, והפערים שמתגלים בין תיק לתיק למול הקביעות, כשדנים בתיק-תיק אתה רואה את הפערים.
אדוה אשל רבינוביץ: אני לא חושבת שהשיפוט הזה הוא ראוי לוועדה שעושה את עבודתה.
אריה אלדד: האם בינתיים, בשנתיים האלה שעברו, מינהל מקרקעי ישראל ממשיך להתנהל על-פי הכללים הקודמים, על-פי דרכי התנהגות קודמות?
אריה אלדד: החוק שנחקק והוועדה שעובדת לא משפיעים על דפוסי ההתנהגות של הרשויות?
אדוה אשל רבינוביץ: נמצא פה נציג מינהל מקרקעי ישראל, הוא יענה.
ישראל חסון: לא, אתם צריכים להגיד לנו בבקשה מה הדרישה שלכם מגורם שלטוני אחר.
ישראל חסון: זה רק אתם.
ישראל חסון: עזבי רגע את מינהל מקרקעי ישראל.
ישראל חסון: לזרוק אותי למינהל מקרקעי ישראל זה פשוט.
ישראל חסון: יש פה גורם שעל-פי החוק הזה אמור היה לרכז.
ישראל חסון: הגורם הזה אמור היה לדאוג שבמהלך כל התהליך הדברים יפעלו בצורה מתואמת עם משרדי הממשלה, אחרת בשביל מה יש את זה?
ישראל חסון: אחרת בשביל מה נבנה המנגנון הזה?
ישראל חסון: מי נמצא פה מפרקליטות מחוז מרכז?
ישראל חסון: האם יש פה מישהו?
איתי בר: דרום.
איתי בר: לא מרכז.
ישראל חסון: מה תפקידו של אדוני?
איתי בר: פרקליט מחוז דרום, אזרחי.
ישראל חסון: זה אתה שהצהרת בבית-המשפט שהכנסת הלבינה?
ישראל חסון: לא הסדירה אלא הלבינה?
ישראל חסון: לפי הפרוטוקול של בית-המשפט אתה קבעת שהכנסת הלבינה – לא הסדירה.
איתי בר: אני לא זוכר כרגע.
ישראל חסון: אתה לא זוכר, ואם אני אראה לך מה שנאמר תוכל להסביר לנו?
איתי בר: יש הרבה מקרים שאפשר לבקש תיקון פרוטוקול.
ישראל חסון: אדוה, תסבירי לנו בבקשה מה קורה כרגע, איפה הפערים, ולשאלה של חבר הכנסת אלדד, מה קורה עם ההתנהלות של משרדי הממשלה בכל התהליך.
ישראל חסון: אני רוצה גם לקבל תשובה מדוע חוות שנמצאות כרגע בתהליך הסדרה, הוגשו נגדן תביעות.
קריאה: זה אני אומר עוד מעט.
ישראל חסון: את תאמרי, בשמחה.
אדוה אשל רבינוביץ: אני לא אתייחס לזה כי זה לא מתפקיד הוועדה.
ישראל חסון: אני אומר לך, לא יכול להיות שלא.
ישראל חסון: זה פשוט לא יכול להיות שלא, אדוה.
ישראל חסון: מוכרחה להיות לכם אמירה למשרדי הממשלה השונים.
ישראל חסון: אם אין לכם אמירה, אז מה עשינו?
ישראל חסון: הוועדה הזאת אמורה היתה לקחת נושא – כשהיתה בעיה של הסדרה, לא הלבנה אלא הסדרה – שרשויות ממשלתיות נקלעו לבעיה כיצד להסדיר וניסו לתת כלים.
ישראל חסון: בתוך התהליך שאתם מנסים ליצור הסדרה, באותו זמן - בערבית אומרים שכל תרנגול על ערימת הזבל שלו הוא גבר – וכל אחד פה מתנהל כפי שהוא תופס לעצמו את המדיניות, ויודע לחלק ציונים, כולל למשכן הזה, כולל לחברי הכנסת שיושבים פה, אז אני לא מבין מה התפקיד שלכם.
ישראל חסון: באמת אני לא מבין.
אריה אלדד: בין השאר, תפקידם היה תוך 18 חודש להגיש משהו.
אריה אלדד: עברו הרבה יותר מזה, ולא הגשתם.
אדוה אשל רבינוביץ: אני חייבת לציין – הפרקליטות לא כפופה לנו, אנחנו לא ועדה שיכולה לתת הנחיות מהסוג הזה.
ישראל חסון: לא צריך הנחיות, תגידו את עמדתכם.
אדוה אשל רבינוביץ: אנחנו נדרשנו להסדרה של התיקים, כלפי התיקים עצמם, ולא במצב - - -
ישראל חסון: אבל בזמן הזה אנשים נקראים ונתבעים, יש למשרד שלכם מה להגיד לפרקליטות המדינה?
ישראל חסון: תגידו- אתם צודקים.
אדוה אשל רבינוביץ: למשרד או לוועדה?
ישראל חסון: למשרד.
ישראל חסון: ובטח לוועדה שמרכזת את הטיפול בעניין הזה.
אדוה אשל רבינוביץ: לגבי הוועדה, זה לא מסמכותה – ככל שאני מבינה את רוח החוק וככל שהיועצים המשפטיים שעובדים אתנו תוחמים, או מגדירים להם את גבולות עבודת הוועדה.
ישראל חסון: אדוה, ביקשתי שיהיו פה גם המנכ"לית וגם השר.
לאה ורון: הם בחוץ-לארץ, אדוני היושב-ראש.
ישראל חסון: מבחינתי, את השר.
ישראל חסון: שיהיה ברור, את השר.
ישראל חסון: אני רוצה שיהיה ברור שכל מה שאני אומר פה – ואם יהיה צורך אנחנו נקיים עוד דיון כשהשר יהיה פה, והשר יהיה פה – אני רוצה להבין.
ישראל חסון: אני לא מבין למה אנחנו מייצרים מין ראש קטן שמעבירים אותו דרך קוף של מחט בלי לשפשף את האוזניים.
ישראל חסון: אתם יודעים מה קורה עם החוות.
ישראל חסון: אתם יודעים מה הבית הזה אמר.
ישראל חסון: אז אולי תסביר לי, אדוני הפרקליט, למה החלטת לא לקבל את קביעתו של הבית הזה.
אריאל צבי: אני אנסה להסביר, ברשותך אדוני.
ישראל חסון: תנסה אתה להסביר.
ישראל חסון: מי מכם שיכול להסביר, שיסביר.
איתי בר: זוהי החלטה מערכתית, לא אישית שלי כמובן, אבל בוא תסביר.
אריאל צבי: אני ממשרד המשפטים, אני אדבר על הוועדה וגם על עניין התביעות.
אריאל צבי: הוועדה פועלת במסגרת הסמכויות שניתנו לה בחוק.
אריאל צבי: הסמכות שניתנה לה בחוק - כמו שאנחנו הבנו אותה, זו גם היתה האווירה שאני זוכר כשחוקקו את החוק הזה – היתה שהוועדה תפעל לרכז את כל המידע, לקבל בקשות מוועדות ולהסדיר אותן.