GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אורן לביאן: כי לא כתוב שהיא יכולה לתת באמצעות גורם אחר.
אורן לביאן: הגורם האחר הוא רק חברת הדואר.
אורן לביאן: או בעצמה או על-ידי חברת הדואר.
בני כהן: אם לא תיתן בסוכנויות הדואר – אתה לא תגיע לפריפריה, לאוכלוסייה שאתה רוצה לתת לה את השירות הזה.
אורן לביאן: הכוונה היא שאם הם יכולים לתת את השירותים באמצעות חברת הדואר זה לרבות באמצעות סוכני הדואר או סוכנויות הדואר.
אורן לביאן: זה ברור.
יעקב מרגי: אני מרשות החברות הממשלתיות במשרד האוצר.
יעקב מרגי: אני חושב שלא צריך בחקיקה להגביל את האפשרות של חברת הבת לפעול בעצמה ולא באמצעות חברת הדואר, כמו שהזכיר עוזר מנכ"ל תקשורת, יכול להיות שיהיו מקומות שבהם לא יהיה צורך בפתיחת סניף דואר ודווקא יהיה צורך לתת את השירותים הכספיים.
יעקב מרגי: לבוא ולהגיד שזה יינתן רק על-ידי חברת הדואר – אני חושב שזאת הגבלה שלא מהעניין.
יעקב מרגי: התכלית של החוק היא לאפשר לחברת בנק הדואר, חברת הבת, לפעול באופן עצמאי.
יעקב מרגי: כמובן שהרעיון מאחורי כל המהלך הזה הוא לנצל את הפריסה הרחבה של הדואר, של 700 הסניפים - - -
כרמל שאמה-הכהן: כמה מקרים כאלה יכולים להיות?
יעקב מרגי: אבל למה להגביל?
יעקב מרגי: כשנגיע למקרים האלה - - -
יעקב מרגי: אין לי מושג.
כרמל שאמה-הכהן: יש היום 700 נקודות?
יעקב מרגי: אין למושג.
יעקב מרגי: היום אנחנו מדברים על חברת בנק הדואר שהיא חברה די נכה בפעילות שלה.
יעקב מרגי: תכלית תיקון החוק, כמו שאני מבין אותה, זה ליצור פלטפורמה כדי לעודד את ההתפתחות של בנק הדואר כמנוע הצמיחה המרכזי של חברת הדואר בשנים הקרובות, ולכן בהחלט יכול להיות שבעוד מספר שנים נראה מצב – אנחנו כבר רואים את זה – בו שירותי הדואר המסורתיים הולכים ופוחתים ודווקא היקף הפעילות בשירותים הבנקאיים הולך וגדל.
כרמל שאמה-הכהן: מר גזית, אם אתה לא רואה צורך היום – אתה מדבר איתי על עוד כמה שנים – עוד כמה שנים אתה יכול לעשות עוד הרבה חוקים.
כרמל שאמה-הכהן: אם תגיד לי שאתה רואה איזה צורך היום ותסביר לי אותו, אז אולי נכניס גמישות מסוימת.
יעקב מרגי: אני רואה צורך היום, אני רואה מצב היום – ומכירה את זה גם חברת הדואר ואני חושב שכל הנוכחים סביב השולחן – שהיקף הפעילות בדואר המסורתי פוחת באופן משמעותי ודווקא היקף הפעילות בתחום הבנקאי הולך וגדל.
יעקב מרגי: אני לא יודע להצביע לך היום על מיקום מסוים שבו לא צריך סניף דואר וצריך לתת שירותים פיננסיים – אבל אי אפשר להתכחש למגמה המאוד ברורה שהפעילות הדואר המסורתית הולכת ופוחתת והפעילות הבנקאית או הפיננסית הולכת וגוברת, לכן בהחלט יכולים להיות מצבים באלה.
יעקב מרגי: מדובר פה בסך הכול באפשרות שאו שחברת הבת תעשה את זה באמצעות הדואר או שתיעשה את זה בעצמה.
יעקב מרגי: כמובן שהסוכנים הם חלק מהעניין – אני לא חושב שמישהו התכוון להוציא אותם מהעניין הזה.
יעקב מרגי: לא לאפשר לחברת הבת, שבסופו של יום היא ישות עצמאית שצריכה לפעול וצריכה להתפתח, לפעול בעצמה אלא רק באמצעות חברת הדואר – אני חושב שזאת הגבלה מוגזמת.
יעקב מרגי: לא נשכח שמלכתחילה הוסכם שחברת הבת הולכת יחד עם חברת הדואר.
יעקב מרגי: הבעלות היא של 100% של חברת האם.
יעקב מרגי: לכן אני חושב שלהטיל מגבלות כאלה שעשויות לפגיע בעתיד בפעילות ובצמיחה זה מוגזם.
כרמל שאמה-הכהן: אדוני היושב-ראש, יש משהו בדבריו?
כרמל שאמה-הכהן: שאלתי את היושב-ראש.
אריאל יעקובי: אני נותן ליושב ראש לענות, רק רמזתי לו.
ששי שילה: אני אגיד לכם איך אני רואה את הדברים.
ששי שילה: נכון שאם רוצים להעמיד את בנק הדואר, אפשר להגיד – כי אני מבין גם את העובדים – אבל אם ניקח דוגמאות קיצוניות:
ששי שילה: מחר חברת דואר ישראל או בנק הדואר יזכה למתן החלפת כספים בנתב"ג, בלי שירותי דואר, רק החלפת כספים.
ששי שילה: אז תעמוד הדרישה או תעמוד הטענה: רגע, למה אנחנו צריכים?
ששי שילה: יכולה חברת הבת לבד שם להעמיד שם עמדה ולתת את השירות.
ששי שילה: זאת דוגמה שהיא, נקרא לזה, יוצאת מן הכלל שאני יכול כרגע לחשוב עליה.
ששי שילה: אולי יש דוגמאות נוספות.
ששי שילה: אפשר להתגבר על הבעיה הזאת.
ששי שילה: הולך להיחתם הסכם בין בנק הדואר לבין חברת הדואר לגבי מתן השירותים – הרי צריכה להיות התחשבנות ומתן שירותים שחברת דואר ישראל תיתן לבנק הדואר, לחברת הבת.
ששי שילה: ייחתמו הסכמים בין חברת הדואר לבין העובדים, בין בנק הדואר לבין העובדים.
ששי שילה: זאת אומרת, תהיה עוד מערכת של הסכמים שתצטרך להיסגר.
ששי שילה: ושם, בתוך ההסכם הזה, יהיה אפשר לתת לעניין הזה פתרון.
ששי שילה: זאת אומרת שאפשר להשאיר את החוק כמות שהוא, את הסעיף כמות שהוא, ולתת לזה פתרון במסגרת ההסכמים.
כרמל שאמה-הכהן: הסכם ביניכם לא יכול לגבור על החוק.
ששי שילה: לא, לא.
ששי שילה: עם הגמישות ולתת מענה במסגרת הזו.
כרמל שאמה-הכהן: השאלה היא אם צריך פה גמישות?
כרמל שאמה-הכהן: גמישות של 10% לדוגמה.
נתי ביאליסטוק: אבל זה לא יותר מגמישות של 10%, אדוני, מכיוון שהסעיף בחוק מגביל את הפעילות של חברת הבת - - -
כרמל שאמה-הכהן: אמרתי: אני שוקל להכניס גמישות של 10%.
נתי ביאליסטוק: כרגע, כפי שהסעיף היום, זה לא יותר מ-10% גמישות משום שמראש הוא אומר: או באמצעות חברת הדואר או באמצעי עצמי – לא באמצעות שום דרך אחרת.
כרמל שאמה-הכהן: אני לא מצליח להסביר לך: אני אמרתי לנסות לחשוב ולהכניס גמישות של 10%.
כרמל שאמה-הכהן: זה אומר שאם יש 700 סניפים – אז יכולים לפתוח נניח 70 נקודות כמו מעברי גבול ודברים כאלה, ואז זה נותן סוג של גמישות ולא מאיים על המבנה הבסיס של - - -
נתי ביאליסטוק: זה לא מאיים.
אתי בנדלר: במילים אחרות: ה"בעצמה" יוגבל ל-10%.
יעקב מרגי: אדוני היושב-ראש, גם היום חברת הדואר בעצמה, חברת האם, נותנת שירותים בשיתוף פעולה כזה או אחר עם תחנות דלק, היא נכנסת למיזמים ומחפשת לפתח מיזמים עם בתי עסק אחרים.
יעקב מרגי: אם היית שואל אותי לפני 5 או 6 או 7 שנים יכול להיות שלא הייתי נותן לך דוגמאות קונקרטיות – אבל עובדה שמציאות החיים מכתיבה את זה שחברת הדואר בעצמה נותנת היום שירותים, את שירותי הדואר, באמצעות כל מיני גורמים אחרים.
יעקב מרגי: זה עדיין, כמובן, לא בא במקום פעילות הדואר הישנה והסניפים, וכך יהיה לגבי בנק הדואר.
יעקב מרגי: ולכן לבוא ולתת היום הגבלה מלאכותית כזאת או אחרת על חברת הבת מלפעול בעצמה זה נראה לי מרחיק לכת.
כרמל שאמה-הכהן: כרגע ההסכמה היא שאסור יהיה לו לעשות שום דבר.
כרמל שאמה-הכהן: רק עם הדואר, רק עם חברת האם.
אורן לביאן: או בעצמה.
אורן לביאן: ההנחה היא שמה שהיא יכולה לעשות – זו חברה בת של הדואר – מה שהיא תוכל לעשות באמצעות חברת הדואר, ההנחה שמסתתרת היא שבאמצעות ההסכמים הם יבצעו את זה עם חברת הדואר כי לתועלת שתי החברות.
אורן לביאן: העניין של "בעצמה" נותר כי אנחנו חשבנו על שירותים מסוימים שיכול להיות ש"בעצמה" כמו אינטרנט, כמו מענה קולי.
אורן לביאן: אנחנו מניחים שכל השירותים שחברת הבת תספק באמצעות האשנבים יהיו באמצעות אשנבי חברת הדואר.
כרמל שאמה-הכהן: אז אני אומר שהחוק היום, כפי שכרגע אנחנו הולכים להחליט, מחייב אשנבים, את האשנבים של חברת הדואר, חברת האם.
כרמל שאמה-הכהן: ב"עצמה" מותר?
אורן לביאן: כתוב: או בעצמה או באמצעות חברת הדואר.
כרמל שאמה-הכהן: יהיה מותר לבנק הדואר לפתוח אשנבים עצמאיים?
אורן לביאן: לפי החוק – כן.
אורנה לין: במכתב שהעובדים שלחו לכבוד היושב-ראש יש ארבע הערות שקשורות לסעיף 10.
אורנה לין: אני רוצה לומר אותם, ואני רוצה לומר אותם ללא כחל וסרק מצד העובדים, כדי שעמדת העובדים תהיה ברורה לפני שמתחילים, אולי, לפחת את עמדת העובדים.
אורנה לין: אני רוצה לומר מה עמדת העובדים כהווייתה.
אורנה לין: הדבר הראשון, אמר מר אריאל יעקבי, נתן את הכותרת הכללית ועל זה התחלנו לדבר.
אורנה לין: כל הנושא של שירותים פיננסיים – אנחנו רוצים לתת לו הגנות מכיוון שהרי זה לב העניין.
אורנה לין: אחת ההגנות שאנחנו מבקשים היא שאפשר יהיה לתקן את הגדרת השירותים הפיננסיים רק בחוק עצמו ולא בתקנות, כדי שהאצבע לא תהיה קלה על ההדק, בלשון אחרת.
כרמל שאמה-הכהן: התקנות באישור ועדה?
ברוריה מנדלסון: איך אפשר לתקן חוק?
ברוריה מנדלסון: ההגדרה היא בחוק, אז אפשר לתקן אותה רק בחוק.
אורנה לין: אני מרחיבה.
אורנה לין: איך אומרים?
אורנה לין: אהלן וסהלן.
אורנה לין: כל דבר שאתם מסכימים איתי ואומרים שהוא ברור – מצוין.
אורנה לין: הפרוטוקול של הוועדה יגיד: מסכימים עם גברת לין.
אורנה לין: זה ברור לגמרי ואני אחר כך אעשה בזה שימוש טוב.
אורנה לין: אין בעיה.
אורנה לין: זה הדבר הראשון.
אורנה לין: הדבר השני: מדובר בהסכם של השירותים הפיננסים וכתוב שייחתם הסכם.
אורנה לין: אם יהיה ברור לגמרי שהחוק לא יכנס לתוקף כל זמן שלא ייחתם ההסכם – אז יכול להיות לעובדים איזשהו ביטחון לגבי יכולת השפעה על ההסכם הזה באופן שהם יוכלו את העמדה שלהם להכניס גם בתוך ההסכם.
כרמל שאמה-הכהן: יש לנו ניסיון רע עם סעיף כזה.
אורנה לין: בסדר, אדוני.
אורנה לין: הניסיון שלנו הוא אחר, זה ברור.
אריאל יעקובי: ליושב ראש הוועדה יש מבט כלפי.
אריאל יעקובי: אתה יודע שאנחנו סיימנו את ההסכם ועדיין לא יישמו אותו.
אריאל יעקובי: זה אומר שאנחנו השגנו את היישום.
כרמל שאמה-הכהן: אני עזרתי לכם אז להכניס את הסעיף הזה באותה שעת לילה, ומספר הפעמים שאני קיבלתי על הראש בשנתיים שאחרי זה מהבכירים ביותר במדינה, בגלל "ההתחכמות" שלי או הנכונות שלי להגן עליכם יתר על המידה, הייתה כמעט אין סופית.
כרמל שאמה-הכהן: כל הזמן האשימו אותי שהסעיף שלי תוקע את הרפורמה ושהעובדים עשו בו שימוש לרעה.
כרמל שאמה-הכהן: אז קראתי לעובדים פעם ואמרתי להם: תחתכו - -
אריאל יעקובי: והם נשמעו לך.
כרמל שאמה-הכהן: - - נתנו לכם סעיף לא כדי לתקוע את המדינה אלה כדי שתשיגו הישג שלא תהיו חשופים.
אריאל יעקובי: גם העובדים האלה יבואו לפה - - -
כרמל שאמה-הכהן: גם אמרנו לכם שבפעם הבאה שארגון עובדים אחר ירצה את הסעיף הזה – אנחנו נתקשה לתת אותו.
אריאל יעקובי: אבל אדוני היושב-ראש, לפחות תיתן לנו את ההנחה שאנחנו חתמנו על ההסכם, ההסכם הוא טוב, ואלו שבאו וקיטרו פה לא מיישמים אותו.
אורנה לין: אז מעבר לשימוש בכל התשתית והסניפים של חברת הדואר כפי שאמרנו – ובואו לא נתבייש – אנחנו גם כתבנו את זה במסמך שחור על גבי לבן, אנחנו אמרנו שאנחנו רוצים לשמור על עובדי הדואר ועל אפשרויות הקידום שלהם.
אורנה לין: אם החברה תתחיל לעשות בעצמה כל מיני דברים שיכולים להיעשות גם על-ידי חברת הדואר, ברור שהעובדים ייפגעו.
אורנה לין: התשתית, כפי שאמר אריאל יעקבי, מצד אחד; רשימת השירותים הפיננסיים שהתיקון יהיה חקיקתי בלבד – עניין שני; הנושא של ההסכם שיהיה חייב להיות קודם לכניסת החוק לתוקף – דבר שלישי; והנושא של הגדרת השירותים הפיננסיים, למשל, שיכלול גם פיקדונות – זה הנושא הרביעי.
אורנה לין: כל הנושאים הללו נמצאים, כבודו, במסמך שהגשנו לך ולשם כך, בין השאר באנו.
אורנה לין: אם אני כבר עם רשות הדיבור – יש לנו גם הערה לגבי סעיף 22, לגבי הרכב הדירקטוריון, שאנחנו מבקשים שיהיו שם - - -
אורנה לין: אתה תיתן לי, בוודאי, את רשות הדיבור אחר כך.
אורנה לין: דיברתי על ארבעת הנושאים שאנחנו רוצים לראות אותם במסגרת סעיף 10.
ברוריה מנדלסון: עורכת דין לין, אני לא בטוחה שהבנתי אותך.
ברוריה מנדלסון: למה התכוונתם כשאמרתם ש"התיקון של ההגדרה של שירותים יעשה רק בחקיקה"?
ברוריה מנדלסון: היום ההגדרה היא בחוק.
ברוריה מנדלסון: מה שקבוע זה שבתקנות קובעים מה יהיו שירותים פיננסיים בסיסיים, זאת אומרת מה יינתן בכל רחבי המדינה לכל דורש.
ברוריה מנדלסון: למה התכוונתם בתיקון של ההגדרה?
ברוריה מנדלסון: כמובן ששינוי חוק נעשה רק בחוק.
אורנה לין: זה ברור.
ברוריה מנדלסון: אז למה התכוונתם?
אורנה לין: הכוונה היא שלא יהיה מסלול עוקף או מסלול מקביל שיוכל להוסיף לרשימה בדרך אחרת מאשר תיקון חקיקה.
אורנה לין: מעבר להגדרה, שלא יהיה איזשהו מסלול עוקף שהשירותים יוכלו להיות מוספים גם, למשל, בתקנות.
אורנה לין: אם זה ברור – אז מצוין.
ברוריה מנדלסון: הסמכות לא נתונה היום בחוק - - -
אורנה לין: מצוין, מצוין.
ברוריה מנדלסון: לעניין של הפיקדונות אני חושבת שנכון שנציג בנק ישראל עוד מעט ירחיב את ההתנגדות שלו לסיפור הזה.
ברוריה מנדלסון: רק להגיד שאני התייעצתי עכשיו עם מנכ"ל המשרד והעמדה של המשרד היא לאפשר לחברת הבת לתת שירותים בעצמה וגם ברמה התיאורטית, ככל שיידרש, לפתוח סניף בעצמה ולא לחייב אותה לתת את זה דווקא באשנבי החברה.
כרמל שאמה-הכהן: הבנתי שעל זה יש הסכמה?
נתי ביאליסטוק: כרגע אני מבין שלא.
ברוריה מנדלסון: זה מה שנמסר לי עכשיו מהמנכ"ל שלנו.
כרמל שאמה-הכהן: שאלתי קודם באופן ברור אם חברת הבת תוכל לפתוח אשנבים משל עצמה.
כרמל שאמה-הכהן: ואמרו לי שכן.
שמעון פרג'ון: לא בהסכמה משלנו לעניין.
שמעון פרג'ון: זה לא בהסכמה של העובדים, אדוני היושב-ראש.
ששי שילה: על פי נוסח החוק הקיים כרגע התשובה היא חיובית.
כרמל שאמה-הכהן: מה ההסכמה שאתה הצגת?
כרמל שאמה-הכהן: תחדד.
ששי שילה: אני אמרתי ששירותי האשנב יינתנו על-ידי עובדי חברת האם.
ששי שילה: לא להגביל את חברת הבת לתת שירותים אחרים שהם לא באשנב כמו באינטרנט, שירות לקוחות, שירותים אחרים וכיוצא באלה.
ששי שילה: אמרתי שזה כן יגביל אותנו ונצטרך למצוא איזשהם פתרונות.
ששי שילה: אני הצעתי שתי אפשרויות: או להשאיר את זה, ולא לסגור את זה בחקיקה, למעל הגמישות המשותפת לצרכי החברה – לסגור את זה בהסכם.
ששי שילה: אפשר להכניס אולי סייג נוסף כהצעה לפתרון ולגשר: שזה ייעשה באישור דירקטוריון חברת האם.
ששי שילה: חברת האם רואה את הראייה הרחבה והיא זו שבסופו של דבר תחליט אם כן או לא, אבל להשאיר את הגמישות הזאת כאן.
ששי שילה: אלו שתי האפשרויות.
אתי בנדלר: אין שום הוראה נורמטיבית גבוהה מזו שמונעת להכניס את זה לחקיקה.
אתי בנדלר: יש לנו בחוק החברות כל מיני סעיפים שדורשים אישורים כאלה ואחרים של אורגנים שונים של חברה.
נתי ביאליסטוק: נכון, אבל זה לא אורגנים של חברה.
נתי ביאליסטוק: זה אורגנים של חברת האם.
נתי ביאליסטוק: אם הדברים האלה צריכים להיעשות – הם צריכים אולי להיעשות במסמכי היסוד של החברה הבת ולא בחקיקה.
אתי בנדלר: אני לא מתווכחת כרגע על הפתרון המוצע.
אתי בנדלר: בסך הכול הערתי להערתך שאומרת שאי אפשר לעשות דבר כזה בחקיקה.
נתי ביאליסטוק: זה לא שזה לא אפשרי – זה פשוט לא נכון.
שמעון פרג'ון: אני יושב-ראש ארגון העובדים של דואר ישראל.
שמעון פרג'ון: אדוני היושב-ראש, אני מציע שנקרא לילד בשמו.
שמעון פרג'ון: הרי אי אפשר בשם האמירה: "אם יהיה מקום בארץ שלא נוכל לפתוח בו סניף דואר" לפתוח סניף של בנק הדואר.
שמעון פרג'ון: הרי פריסת חברת הדואר היא בכל הארץ.
שמעון פרג'ון: אם נחבר את כל הבנקים ביחד הם לא מגיעים לפריסה של חברת דואר ישראל כך שזו לא הטענה.
שמעון פרג'ון: היושב-ראש של דואר ישראל נתן את נתב"ג לדוגמה, אז אני אצמד לדוגמה שהוא נתן:
שמעון פרג'ון: בנתב"ג יש סניף דואר שגם עושה שירותי מט"ח, ואם מחר בבוקר בנק הדואר פותח סניף דואר בנתב"ג, פירושו של דבר שסניף הדואר אין לו זכות קיום שם.
כרמל שאמה-הכהן: אבל אם הוא זוכה במכרז של אולם היוצאים?
שמעון פרג'ון: אין בעיה.
שמעון פרג'ון: יש הגדרה בתוך חברת הדואר שקוראים לה "אשנב קדמי".
שמעון פרג'ון: ניתן לפתוח בפנים אשנב קדמי של הסניף שנמצא בחוץ.
שמעון פרג'ון: אפשר לתת מענה לכל דבר.
כרמל שאמה-הכהן: אבל אז רק לעניין המרת מט"ח.
כרמל שאמה-הכהן: תפתח סניף דואר רק לעניין המרת מט"ח?
שמעון פרג'ון: יש, קיים.
שמעון פרג'ון: בוודאי, לפי הצורך.
שמעון פרג'ון: בוודאי.
שמעון פרג'ון: אם הצורך הוא כזה – אז כן.
שמעון פרג'ון: אפשר גם לפתוח סוכנות בפנים, אם וכאשר, והכול בתיאום עם ועד העובדים, אנחנו יודעים לעשות את זה.
שמעון פרג'ון: כשבאים היום להגיד: נפתח אך ורק יחידות של בנק הדואר במקומות מסוימים – אני אגיד מה המשמעות, ולכן אני אומר כדאי לקרוא לילד בשמו.
שמעון פרג'ון: סניפי הדואר מבצעים – אמר קודם מכובדי – עבודות מסורתיות כאלו ואחרות חינם אין כסף לטובת אזרחי מדינת ישראל.
שמעון פרג'ון: ללא עמלות, בשירות למדינה, בכל מקום.
שמעון פרג'ון: מחר בבוקר ישאירו את סניפי הדואר עם השירותים האלו – וכבודם במקומם מונח – ויפתחו ליד סניף של בנק הדואר עם השירותים המרוויחים.
שמעון פרג'ון: שם תיעשה העבודה שמכניסה כסף לבנק הדואר ואנחנו נישאר.
שמעון פרג'ון: סניפי הדואר מחויבים על פי חוק לעשות את אותה עבודה מסורתית.
שמעון פרג'ון: אדוני, אני אתן דוגמה, שונה אומנם, אבל נוגעת: נפתח שוק הדואר לתחרות – אני אומר כאן:
שמעון פרג'ון: אזרחי מדינת ישראל לא יודעים בכלל שיש שוק דואר לתחרות – ישנה חברה שכל התחרות שלה מולנו היא בכלל מול בעלי החברות ולא לאזרחים עצמם.
שמעון פרג'ון: החברה הזאת יכולה לחלק דואר איפה שהיא רוצה, מתי שהיא רוצה ובאיזה סכום שהיא רוצה.
שמעון פרג'ון: דואר ישראל נשאר לחלק דואר בכל מקום, 24 שעות ביממה.
שמעון פרג'ון: החברה הזרת מחלקת בין חדרה לגדרה.
שמעון פרג'ון: אם אפשר פעם בשבוע – אז פעם בשבוע, ואנחנו מפסידים הון תועפות.
שמעון פרג'ון: מחר הבנק יפתח סניפים עם שירותים שמשתלמים לו ומכניסים הרבה כסף – כי יש גם שירותים כאלו – ואנחנו נישאר, אמרתי, עם אותם שירותים.
שמעון פרג'ון: נצטרך לסגור סניפים, נצטרך לפטר עובדים – בואו נקרא לילד בשמו:
שמעון פרג'ון: אז זאת מטרת הבנק בתהליך כזה או אחר, אז רצוי שנדע את זה כאן, אדוני היושב-ראש.
שמעון פרג'ון: אבל אם המטרה היא באמת לתת בנק חברתי למדינת ישראל – אין שום מניעה שהכול ייעשה דרך הפריסה המרכזית של סניפי הדואר.
נתי ביאליסטוק: לצערי הרב אני נאלץ שלא להסכים עם האמירות של מר פרג'ון משום שאין כוונה כזאת.
נתי ביאליסטוק: קודם כל אין כוונה כזאת וצריך לשים את הדברים על השולחן.
נתי ביאליסטוק: חברת הדואר יש לה פריסה רחבה מאוד ואני מאמין שככל שמדובר בהחלטות של דירקטוריון חברת הבת ובהסכם שבינה לבין חברת האם, זה יימשך ככה.
נתי ביאליסטוק: זאת אומרת, השירותים ימשיכו להינתן באמצעות חברת האם, ככל שהדבר ניתן.
נתי ביאליסטוק: יחד עם זאת, אנחנו מקימים פה חברה חדשה, למעשה.
נתי ביאליסטוק: נותנים לה תוכן ומבקשים שהחברה תוכל להתנהל על בסיס של עצמאות מינימלית וחייבים להשאיר לה את החופש לבחור במקום כזה או אחר להקים את הפעילות ולתת את השירותים באמצעות עצמה ולאו דווקא באמצעות החברה האם, ככל שהדבר עסקי או כלכלי מבחינתה.
נתי ביאליסטוק: הדוגמה שנתן יושב-ראש הדואר היא דוגמה אחת.
נתי ביאליסטוק: יכולים לחשוב על דוגמאות נוספות שבהם חברת הדואר לא תרצה להקים סניף דואר מכיוון שלא משתלם להקים סניף דואר מכיוון שהעלויות שלו תהיינה גדולות מדי.
נתי ביאליסטוק: לכן, מראש הסעיף בנוי בצורה שמגבילה את הפעילות של החברה הבת.
נתי ביאליסטוק: אנחנו חושבים שהוא מגביל אותה במידה ראויה ומאפשר לה לקיים את הפעילות שלה באמצעות החברה האם או באמצעות עצמה.
בני כהן: בהמשך לדבריו של יושב-ראש ועד עובדי הדואר:
בני כהן: אם מדובר על אותם 250 סניפי הדואר שנמצאים בעיקר בערים ובמרכזים – זאת מכת מוות, הקמת סניפים כאלה של חברת הבת.
בני כהן: אז לסוכנויות הדואר אין שום סיכוי לשרוד אם לא יתנו בתוכם שירותים לתת לאנשים.
בני כהן: מדובר ב-400 סוכנויות שנמצאות בעיקר בפריפריה ובעיקר בשכונות שהמטרה היא לתת להם את השירותים.
בני כהן: להביא לאזרחים את השירותים למקום שהם נמצאים בו.
ינקי כהן: אני יושב-ראש ועד עובדי בנק הדואר ורציתי לומר דברים בהקשר.
ינקי כהן: חשוב להבין שמהלך מהסוג הזה, אין ספק, שפותח פתח למצב שבו הנהלת בנק הדואר העתידית, החדשה, או הדירקטוריון שייקבע – יעשו כאוות נפשם.
ינקי כהן: לכך אנחנו לא ניתן.
ינקי כהן: תמיד אנחנו מציגים מעל כל במה: בנק הדואר הוא מנוע צמיחה עתידי על כל המשתמע, אבל מי מבטיח לנו שבסופו של הליך אכן העובדים מבוטחים על כל המשתמע?
ינקי כהן: כל מהלך מצד חברת האם וחברת הבת צריך להיות משותף – מהלכים משותפים על כל המשתמע.
ינקי כהן: אני מבקש להתייחס לנקודה הזו שבה בנק הדואר לא מקבל את הלגיטימציה לעשות כבשלו.
ינקי כהן: אני מבקש לשים לב לנקודה הזו.
אריאל יעקובי: אדוני היושב-ראש, אולי הרחבה קטנה:
אריאל יעקובי: אני באמת מופתע מהפנל הזה שמציגים את העמדה שלהם כפי שהם מציגים אותה כלפי הוועדה.
אריאל יעקובי: אני מחפש בדמיון שלי – ואני מכיר המון שירותי דואר בעולם – באיזה מקום ניתן לתת שירותים בנקאיים ולא לתת חלק מהשירותים המסורתיים?
אריאל יעקובי: חלק לפחות.
אריאל יעקובי: אפילו באותו אשנב קדמי שבו נזכה, בעזרת השם, בנתב"ג למכור מט"ח, ניתן למכור לתיירים גם Postcards.
אריאל יעקובי: אם באמת רוצים לשמר את השירות לתושב, לאזרח – תבחר איזה שאתה רוצה – ניתן בכל יחידת שירות של הדואר, בין שהיא בנק ובין שהיא שירות מסורתי, לשלב פעילויות.
אריאל יעקובי: אלא מאי?
אריאל יעקובי: ממה אנחנו חוששים?
אריאל יעקובי: אנחנו חוששים שדרך האמתלה הזאת אנחנו עלולים להיקלע למצב שחברת הבת – ואנחנו הרי מכירים את כללי החברות ודיני החברות – תיקח לעצמה חופש שהוועדה בכלל לא התכוונה לתת לה.
אריאל יעקובי: אני מציע שתגביל, אדוני, כי זה גם לא מידי, בסייג הזה שאנחנו מסכימים – אני חושב שאני מדבר גם בשם הוועד במקרה הזה וגם בשם הסניפים שנותנים שירותים – ששירותים מקוונים ואינטרנט לא יכנסו לכלל הזה.
אריאל יעקובי: בזה אני חושב שתבוא ישועה לציון וגאולה לירושלים.
אריאל יעקובי: זה ייתן לך את כל מה שאתה רוצה.
אריאל יעקובי: ואם באמת, בעוד חמש שנים, כמו שאמר חברי לפנל בצד השני, יהיה צורך – נבוא לפה ונעשה תיקון.
אורנה לין: מבחינת סעיף 10?
אורנה לין: הנושא של הפיקדונות שבנק ישראל רוצה להגיב.
ברוריה מנדלסון: עורכת דין לין העלתה עוד נקודה של הסכם שירותים והכניסה לתוקף, אז אולי נדבר על זה בסעיף התחילה או שרוצים לדבר על זה כבר עכשיו?
אורנה לין: אפשר לדבר על זה בסעיף התחילה כי יש עוד נושא שצמוד לזה.
אריאל יעקובי: אנחנו צריכים את הגנתו של אדוני כעובדים.
אריאל יעקובי: אנחנו רוצים את הגנתו של אדוני כעובדים בעניין ההסכם.
לאה ורון: לא שמעתי מה שאמרת.
אריאל יעקובי: אנחנו צריכים את הגנתו של יושב-ראש הוועדה שיהיה לנו הסכם.
נתי ביאליסטוק: איזה הסכם?
אריאל יעקובי: הסכם קיבוצי.
נתי ביאליסטוק: אבל מה זה קשור?
אריאל יעקובי: אנחנו רוצים להתלות את כניסת החוק - - -
נתי ביאליסטוק: מה שאתם רוצים אני מבין, אדוני, אני רק לא מבין מה הקשר בין כניסת החוק לתוקף – בטח כפי שאתם מבקשים שהוא ייכנס לתוקף – לבין הסכם קיבוצי בחברת האם.
אורנה לין: אני רוצה להגיד לך שזה לגמרי ברור שאתה לא רואה את הקשר.
אורנה לין: אני באמת מבינה את זה.
אורנה לין: זה לגמרי ברור שאצלנו הקשר הוא בל-יינתק מכיוון שזה בסדר להקים הרבה מאוד חברות, רק צריך גם עובדים שיעבדו בהם.
אורנה לין: ועובדים שיעבדו בהם – זה עובדים על פי הסכם קיבוצי.
אורנה לין: יש לנו כבר איזה Mileage מסוים לגבי הפרטות מסוימות ואנחנו יודעים שצריך את ההסכם הקיבוצי.
נתי ביאליסטוק: על איזו הפרטה מדובר כרגע?
אורנה לין: תשתמש באיזו מילה שאתה רוצה.
כרמל שאמה-הכהן: נחזור לנושאים האלה יותר מאוחר.
אתי בנדלר: סעיף 21.
אתי בנדלר: אתם יכולים לפרט באילו סעיפים אתם מבקשים את השינויים רק כדי שהנהלת הוועדה תוכל להוציא תיקון לסדר היום - - -
לאה ורון: גם אצלך אני "הנהלת הוועדה" ולא מנהלת הוועדה?
אתי בנדלר: סליחה, שמנהלת הוועדה תוכל להוציא תיקון לסדר היום כדי להעמיד את הבקשות לדיון מחדש על סדר יומה של הוועדה.
אורנה לין: אני אומר.
אורנה לין: מדובר על סעיף 10 אנחנו מדברים על 22 (4)(ג)(2) ואנחנו מבקשים כארבעה סעיפים נוספים שלגבי חלקם או אחד מהם ייאמר מהצד השני שזה ברור ומובן מאיליו אז יכול להיות - - -
אתי בנדלר: סעיפים חדשים שלא נכללים בכלל, שהנושא שלהם לא הוסדר בהצעת החוק, זו תוספת - - -
אורנה לין: נכון.
אורנה לין: זה רק לוודא את סדר היום שלנו.
אורנה לין: סדר היום שלנו כולל את סעיף 10 על ארבעת הנושאים שאמרנו; סעיף 22 (4)(ג)(2) כפי שאמרו; ואחר כך הנושא של סעיפים נוספים.
אתי בנדלר: סעיף 22(4) – תיקון סעיף 88יא לחוק העיקרי.
אתי בנדלר: אפשר לכתוב 22 (4), זה מספיק.
נתי ביאליסטוק: אם מכניסים תיקונים לסדר היום – גם אנחנו רוצים.
כרמל שאמה-הכהן: מה הסעיף הבא שיש לנו?
אתי בנדלר: אנחנו מדברים עכשיו על סעיף 21 פסקה (1).
אתי בנדלר: מוצע לתקן כאן את סעיף 88י לחוק, סעיף קטן (א)(1) שבו: "לרבות קביעת תשלומים מרביים או תשלומים מזעריים".
אתי בנדלר: אני אזכיר במה מדובר: בסעיף 88י לחוק, אדוני, בסעיף קטן (א) שבו קובע כדלקמן: "השר, בהסכמת שר האוצר ובאישור הוועדה לעניין פסקאות (1) ו-(2), רשאי להתקין תקנות בכל הנוגע לביצוע פרק זה, לרבות תקנות בדבר תשלומים בעד השירותים הכספיים.
אתי בנדלר: הוצע בהצעת החוק להוסיף לאותה פסקה את המילים: "לרבות קביעת תשלומים מרביים או תשלומים מזעריים".
אתי בנדלר: אינני זוכרת מי טען נגד הסעיף הזה, ולפיכך החליטה הוועדה לא לאשר אותו באותו שלב.
אתי בנדלר: יש כאן מישהו שטוען נגד התוספת הזאת: "לרבות קביעת תשלומים מרביים או תשלומים מזעריים"?
אתי בנדלר: לדעתי נציגי הדואר טענו נגד הסעיף הזה.
יונה גושן-גוטשטיין: ביקשנו להגביל את זה לסעיפים מסוימים בלבד או להוריד לגמרי.
יונה גושן-גוטשטיין: אנחנו ביקשנו שזה לא יחול על כל השירותים הכספיים אלא רק על השירותים הכספיים הקיימים היום.
יונה גושן-גוטשטיין: על אותם שירותים שעליהם הוא חל לפני החוק.
יונה גושן-גוטשטיין: סיכמנו עם משרד התקשורת שנחנו נוותר על הבקשה שלנו פה כנגד זה שהם הסכימו להגביל את זה במקום אחר – בתשלום סביר.
יונה גושן-גוטשטיין: כרגע אנחנו מוותרים על ההערה שלנו.
אתי בנדלר: כרגע אין לכם התנגדות להצעה בנוסח הממשלתי?
ששי שילה: מה שאנחנו מבקשים זה שני סעיפים - - -
ששי שילה: אנחנו מבקשים רביזיה לשני סעיפים שהגענו איתם להסכמה עם משרד התקשורת: סעיף 15 לעניין סעיף 88ה (2)(א) בעניין הסירוב הבלתי סביר לתת שירות כספי.
אתי בנדלר: נציגי הממשלה, האם יש סעיפים שהוועדה אישרה ושהגעתם להסכמה עם נציגי החברה האם על כך שייערך דיון מחדש באותם סעיפים?
אתי בנדלר: אז אני מבינה שהדברים לא עברו אלינו עד כה.
לאה ורון: אולי אתם מוכנים לומר באילו סעיפים מדובר?
ברוריה מנדלסון: מדובר בסעיף 15 להצעת החוק לעניין סעיף 88ה (2)(א) - - -
אתי בנדלר: תיקון סעיף 15.
אתי בנדלר: צריכים להוסיף אותם לסדר היום.
אתי בנדלר: אנחנו צריכים לוודא שהמספור מדויק.
אתי בנדלר: עוד רגע בבקשה.
נתי ביאליסטוק: זה סעיף 15 להצעת החוק שמתקן את סעיף 88ה.
אתי בנדלר: ומה עוד?
אורן לביאן: וגם סעיף 24 להצעת החוק לעניין סעיף 88כ (ב).
לאה ורון: בנושא הדוחות?
אתי בנדלר: יש עוד נושאים שיש הסכמה לבקש בהם דיון מחדש?
ששי שילה: לנו יש עוד סעיף שרצינו בו תיקון.
אתי בנדלר: אז תפרוס את זה בפני היושב-ראש כדי שיחליט אם לבקש דיון מחדש.
כרמל שאמה-הכהן: מה קורה אתכם, תגידו לי.
כרמל שאמה-הכהן: אנחנו לא חלק מהדיונים בינכם.
כרמל שאמה-הכהן: בואו נמשיך כרגע, אם אתם לא יודעים להגיד מה אתם רוצים.
כרמל שאמה-הכהן: אי אפשר להשאיר את הדיון ככה תלוי באוויר דקות ארוכות.
כרמל שאמה-הכהן: או שאתם יודעים להגיד מה אתם רוצים או לא.
יונה גושן-גוטשטיין: אני חוזרת לסעיף שדיברנו עליו לפני מספר דקות לגבי - - -
כרמל שאמה-הכהן: אני לא צריך הסברים.
כרמל שאמה-הכהן: אני צריך מספרי סעיפים.
יונה גושן-גוטשטיין: סעיף 10.
כרמל שאמה-הכהן: סעיף 10 כבר עשוי.
יונה גושן-גוטשטיין: סעיף 10 (ה).
יונה גושן-גוטשטיין: אני רוצה לחזור רגע לסעיף שדיברנו עליו.
יונה גושן-גוטשטיין: בסעיף 8 אנחנו הבנו שאנחנו מקבלים 60 יום לתגובה בשני הסעיפים, גם בסעיף 7 וגם בסעיף 8.
יונה גושן-גוטשטיין: אנחנו מביאים את זה עוד פעם בפני הוועדה כי הבנו שמדובר על 60 יום ולא על 90 יום בשני הסעיפים.
לאה ורון: בסעיף אחד הם מדברים על 60.
ברוריה מנדלסון: אומרת עורכת דין יונה שהיא חושבת שאנחנו אולי לא הבנו נכון את החלטת הוועדה.
ברוריה מנדלסון: אצלנו היה רשום 60 יום לגבי הסעיף הראשון ו-90 יום.
ברוריה מנדלסון: אפשר לבדוק בפרוטוקול ולראות.
יונה גושן-גוטשטיין: אנחנו ביקשנו ומבקשים שזה יהיה אחיד לגבי כל השירותים שאנחנו מבקשים.
כרמל שאמה-הכהן: תתחילו, קודם כל, בפרוטוקול.
כרמל שאמה-הכהן: אם הוועדה קבעה הבדל – אז יכול להיות שהיה אחרי דיון, אבל אם לא, אז מה שכתוב בפרוטוקול.
יונה גושן-גוטשטיין: הנקודה השנייה שאנחנו רוצים להעלות - - -
לאה ורון: ואתם מבקשים שבשניהם יהיה 60?
יונה גושן-גוטשטיין: אנחנו מבקשים שיהיה משהו אחיד לגבי כל השירותים שצריכים לקבל אישור.
כרמל שאמה-הכהן: צריך לראות למה קבענו 90.
יונה גושן-גוטשטיין: זה מוביל אותי לנקודה הנוספת, ברשותכם, והיא קשורה לשירותי העזר: בדיון בוועדה העלנו את הנושא של שירותי העזר שמוסדר למעשה בסעיף 88ה (א).
יונה גושן-גוטשטיין: ביקשנו שאותו הסדר לגבי שירותים בסיסיים אחרים יחול גם לגבי שירותי העזר.
אתי בנדלר: אני לא מוצאת סעיף כזה.
יונה גושן-גוטשטיין: אם אני הבנתי נכון את הדיון בוועדה – זה הושאר פתוח.