GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
חוה ראובני: אני לא יודעת אם זה נכון או לא נכון.
חוה ראובני: התנהלו שם אינספור הליכים משפטיים.
חוה ראובני: בסופו של דבר, רכש אותו תאגיד אחר שמחזיק אותו בכיס.
אתי בנדלר: אז למה צריך לתת התראה לתאגיד כזה?
חוה ראובני: בחלק מהזמן היו צווי מניעה.
אתי בנדלר: אז למה לא לפרסם את זה לתחרות חדשה?
אתי בנדלר: באיזו שנה הוא רכש אותו?
חוה ראובני: בשנת 2007, אם אני לא טועה.
חוה ראובני: אבל בחלק לא קטן מהזמן היו צווי מניעה בגלל הסכסוכים המשפטיים – גם אם הוא רצה, הוא לא יכול היה לקבל את - - - קו אחר: היה קו מאד מבוקש – מה שקרוי קו 29.
חוה ראובני: היה עליו הליך - - -
אתי בנדלר: באיזו עיר?
חוה ראובני: כפר-סבא, רעננה, הרצליה.
חוה ראובני: זה היה אחד הקווים הבודדים שהתנהל עליו הליך תחרותי, והגיעו לסכומים מאד גבוהים של הצעות פר מונית לשנה שיפעלו בקו.
חוה ראובני: 38,000 שקל לשנה למונית.
חוה ראובני: שני תאגידים זכו בגלל שמכסת המוניות שם איפשרה לשני תאגידים לזכות.
חוה ראובני: אחד מהם לקח רישיונות לכמה חודשים, וחדל.
חוה ראובני: כנראה הוא הבין שזה לא כלכלי – הוא קפץ קצת גבוה מדי בהצעות שלו.
חוה ראובני: הוא נסחף.
חוה ראובני: לפעמים אלה הסיבות, ולפעמים זה תחנת - - -
אברהם פריד: הגברת ראובני, אם תרשי לי אני אבהיר כמה דברים כדי לא להיכנס סתם לפרטים, ואני רואה אותם כפרטים שוליים מול הצעת החוק הזאת - - - אדוני היושב-ראש, כל נושא ההסדרה נמשך הרבה שנים.
אברהם פריד: הוא התחיל בשנת 1993 כאשר מוניות שירות פעלו היסטורית.
אברהם פריד: כאשר ניסו להסדיר אותה בשנת 1993 זה נמשך עד לשנת 2005 בשתי רפורמות שונות.
אברהם פריד: בשנת 2005 ניסו לתת מענה לאותם מפעילים היסטוריים שפעלו במשך שנים רבות מאד, ולכן אמרו: זו זכות אבות לאותם מפעילים.
אברהם פריד: יחד עם זאת, העבירו אותם בהליך תחרותי, פחות או יותר, למעט אלו שהפעילו את התאגידים שלהם.
אברהם פריד: אבל הכניסו אותם לתוך מסגרת, ואנחנו הסכמנו שניכנס למסלול של תשלום אגרה, ערבויות, מכסות והכול.
אברהם פריד: הסכמנו למרות שזו זכות אבות שלנו.
אברהם פריד: פעלנו, זה שלנו.
אברהם פריד: אבל לא על זה מדובר.
אברהם פריד: במהלך המסלול השני הלכו מספר קווים, וזה שולי ביותר – מול 55 תאגידים שפועלים על 200 קווי שירות, שולי ביותר - - - הפעיל אותם.
אברהם פריד: והסיבות רבות, ולא תמיד באשמת משרד התחבורה, למרות שאם פה הוא היה מתגמש אז אולי היה עוקף את הרשויות, כי לא כל רשות ראתה את זה בגדול.
אברהם פריד: לפעמים רשות מסוימת התחשבנה עם התאגיד עצמו, כי שם זה מקומי ביותר וכולי, וזה היה במקומות מסוימים.
אברהם פריד: לא נתנו נקודת מוצא או נקודת יציאה, ולכן משרד התחבורה התעקש להמשיך באותו מסלול.
אברהם פריד: היו מקומות מסוימים שהתגמשתם קצת, פחות או יותר.
אברהם פריד: אני לא חושב שזה הנושא שיעכב אותנו היום ויעכב מישהו בכלל, בשביל להסדיר את התהליך הזה - - -
אתי בנדלר: מר פריד, אף-אחד לא רוצה לעכב.
אברהם פריד: בהחלט לא, זה שולי ביותר.
אתי בנדלר: הוועדה נדרשת לאשר הוראות בחוק שצריך להבין אם יש מקום להשאיר אותן כפי שהן, או שיש מקום לתקן אותן.
אתי בנדלר: זה תפקיד הוועדה.
אתי בנדלר: אם אתה חושב שמה שהוועדה צריכה לעשות זה רק: מי בעד הסעיף – לאשר ולהמשיך - - -
אברהם פריד: לא.
אברהם פריד: משפט נוסף להבהרה.
אתי בנדלר: אני רק מזכירה לך שבדיונים בשנת 2005, מי שהכניס את הנושא של להאריך את תוקף הרישיונות עד לשנת 2013 היתה הוועדה.
אתי בנדלר: במסגרת הסתייגות כי משרד התחבורה לא רצה לקבל, ועוד כמה הוראות שזו היתה התעקשות של הוועדה בניגוד לדעת משרד התחבורה.
אברהם פריד: אנחנו מלווים את זה לכל אורך הדרך, לכל אורך השנים.
אתי בנדלר: כולל הסמכות להאריך את הקווים, את המסלול.
אתי בנדלר: זה בא - - -
אברהם פריד: משפט לגבי ה-60 יום שגברת ראובני אמרה: הלוא התקיימו דיונים בינינו לבינם, שנמשכו חודשים רבים מאד, על כל פסיק ופסיק.
אברהם פריד: וזו היתה הסכמה שלנו, פחות או יותר, לתת אופציה לאותו תאגיד שלא הופעל מכל הסיבות האפשריות – ואין הרבה כאלה – לתת לו זמן - - -.
אברהם פריד: יכול להיות שהאופציה של ה-60 יום, שישלחו לו אזהרה, אז התאגיד ישתמש בזה מול הרשות כדי לפתור את הבעיה הזאת.
אתי בנדלר: אם זה תאגיד שבגלל סיבות שלא תלויות בו לא יכול היה לממש את זכותו להפעיל את הקו, אתה צודק ב-100%, אני לגמרי אתך.
אתי בנדלר: אני מדברת על אלה שקנו, למשל, הגישו את ההצעה וקיבלו את הזכות לקבל רישיון רק בכדי למנוע ממתחרים לעבוד שם.
לאה ורון: כמו שהזכירה עורכת-הדין ראובני לגבי פתח-תקווה.
אתי בנדלר: זה הגיוני לתת לאחד כזה התראה?
אברהם פריד: זה כבר הליך תחרותי.
אברהם פריד: אנחנו לא מתערבים בזה.
שמעון דהרי: זה מה שקרה בפתח-תקווה: "אגד" רכש את הזכויות, ניסה למכור אותם לחברת "קווים" – נדמה לי, אם אני לא טועה.
שמעון דהרי: אני בסוד העניינים – ולזה מר אלבז התכוון באומרו: מעשים פליליים או כוונות פליליות.
שמעון דהרי: אז זה לא - - -
חוה ראובני: אני לא - - -.
חוה ראובני: זה לא מה שאמרתי.
חוה ראובני: אז - - -
שמעון דהרי: מה "פתח-תקווה"?
שמעון דהרי: אני מדבר על הפנימי .
חוה ראובני: אני לא אכנס לפרטים.
חוה ראובני: זו היתה דוגמה.
חוה ראובני: אני לא נכנסת לתיאור ההשתלשלות הספציפית של קו מסוים.
חוה ראובני: אנחנו מציעים, אדוני היושב-ראש, לקבוע שהמפקח על התעבורה ימסור – תהיה לו חובה, כפי שהציעה עורכת הדין בנדלר – את ההתראה.
חוה ראובני: ואם הוא לא פעל בהתאם להתראה בתוך התקופה, קיימת הזכות לשלול את הזכאות, אלא אם-כן הוכיח התאגיד שאי ההפעלה היא מטעמים שאינם תלויים בו, או משהו מן הסוג הזה.
כרמל שאמה-הכהן: יש הערות לשינוי הזה?
אתי בנדלר: כן, אני עדיין לא קיבלתי תשובה מדוע צריכים לתת בכלל התראה לתאגיד שלא מימש את זכותו, נניח במשך תקופה של שלוש שנים לצורך העניין – אני סתם "זורקת" תקופה – מטעמים הקשורים בו, בתאגיד עצמו.
אתי בנדלר: אני לא מבינה למה צריכים לתת לו - - -?
חוה ראובני: כי אנחנו לא בהכרח יודעים לגבי כל תאגיד בוודאות, להבדיל משמועות שמתרוצצות - - -
כרמל שאמה-הכהן: מה הבעיה שיעבור תהליך בירור?
אתי בנדלר: הליך בירור, ואם יסתבר שזה מסיבות התלויות בו אין שום סיבה לתת לו את הארכה, את הזכות, שבגלל שהוא פעם ניגש למכרז בהליך.
חוה ראובני: המנגנון שאנחנו - - -
אתי בנדלר: גם כאן המציעים, אלא אם-כן התאגיד לא מימש זכותו מטעמים – איך אמרת?
אתי בנדלר: מטעמים שאינם קשורים בו.
חוה ראובני: אינם תלויים בו.
אתי בנדלר: אז כך וכך הם נכנסים לעניין הזה.
חוה ראובני: המנגנון שאני רואה לנגד עיניי הוא שכל התאגידים שקיבלו אישור עקרוני ולא מפעילים, יקבלו התראה ו-60 יום.
אברהם פריד: מקובל.
חוה ראובני: ואז יקרה אחד משלושה דברים: או שהם ישלימו את העמידה בתנאי הרישיון ויקבלו רישיון.
חוה ראובני: או שהם יוכיחו שהם אינם עומדים בתנאי הרישיון כיוון שמדובר בטעמים שאינם תלויים בהם, ואז הם יקבלו ארכה או שההתראה תבוטל, ואנחנו נתגייס לסייע להם ככל האפשר.
חוה ראובני: או שהזכות שלהם תבוטל לגמרי, ואנחנו נוציא - - -
אתי בנדלר: מכוח מה הזכות שלהם תבוטל לגמרי?
חוה ראובני: מכוח הסעיף הזה: רשאי המפקח על התעבורה לשלול את זכאותו למימוש זכותו.
חוה ראובני: זה הסעיף שייתן את הסמכות.
חוה ראובני: התוצאה של התראה יכולה להיות שלילת הזכות.
יהודה אלבז: ופרסום מחדש.
אתי בנדלר: רק אם הוא לא פעל בהתאם לאמור בהתראה יש זכות.
חוה ראובני: אם הוא לא פעל, ואנחנו מבקשים – על-פי ההערה שהעלת כאן – להוסיף: אלא אם-כן הוכיח שהוא לא פועל מטעמים שאינם תלויים בו – הוא לא הגיע לשלב הרישיון.
חוה ראובני: כמו במקרה של תחנת קצה - - - ההתעקשות של הרשות המקומית.
אתי בנדלר: את זה אני מקבלת.
אתי בנדלר: זאת אומרת, כאן את מצמצמת את סמכות המפקח לשלול את הזכאות.
אתי בנדלר: אני מדברת מלכתחילה על תאגיד שלא מימש את זכותו – למרות שחלף הרבה מאד זמן מאז שהוא נעשה זכאי – מטעמים שתלויים בו, מדוע מלכתחילה צריכים לתת לו את הזכאות?
חוה ראובני: משני טעמים: אחד, אני חושבת שגם אם זה הרבה זמן, מגיע לו זכות השימוע.
חוה ראובני: שניים, בגלל שאנחנו לא תמיד יודעים באופן ברור וודאי למה הוא לא מפעיל את הקו.
חוה ראובני: אנחנו חיים מפי שמועות, מפי רכילות, מפי מתחרים.
חוה ראובני: לאו דווקא עומד לרשותנו מידע בדוק ומהימן מה מקור הבעיה, ולמה הקו לא מופעל.
חוה ראובני: אז אנחנו נוציא הודעה, ויש לו 60 יום ויסביר.
חוה ראובני: או שיעשה, או שייתן הסברים – לפי התוצאות של זה.
חוה ראובני: בסך-הכול לקחנו חודשיים, והוצאנו עוד שלושה מכתבים בדואר רשום.
אתי בנדלר: לא, ייתכן שהפתרון נכון.
אתי בנדלר: אני רק תמהה: נניח שהייתי רוצה להתמודד על קו כזה, והסתבר שיש שם מישהו שנעשה זכאי בשנת 2006, והוא לא מימש את הזכאות שלו מעולם, ונצא לצורך הדיון הזה מהנחה שהוא לא מימש את זה מעולם כי הוא לא התכוון מלכתחילה לממש.
אתי בנדלר: הוא רק רצה שמישהו אחר לא יפעל שם.
אתי בנדלר: אני שואלת את עצמי כמתחרה פוטנציאלית היום: איזה טעמים יש לתת לו עדיפות להפעלת הקו הזה?
חוה ראובני: הוא לא יקבל עדיפות.
אתי בנדלר: הוא יקבל עדיפות כי אם הוא יחליט היום לממש את הקו, אז הוא יממש את הקו ואני לא אוכל להתחרות עליו.
חוה ראובני: כי מעולם בתיקון 64, כפי שהחוק כתוב היום, לא קבענו מועד שעד אליו הוא חייב לקבל את הרישיון, שאם לא זכותו תבוטל.
חוה ראובני: הוא מבחינתו מרגיש שזו השקעה שהוא השקיע, קיבל איזשהו נכס, שברצותו יעשה – בעצם החוק - - -
אתי בנדלר: הוא השקיע השקעה?
חוה ראובני: הוא היה צריך להשיג, למשל, 15 מוניות – לכלול בהצעה שלו.
חוה ראובני: זה עלה לו.
חוה ראובני: יכול להיות שהיו לו.
חוה ראובני: אבל גם אם היו לו, והוא לא היה מגיש הצעה הוא היה יכול למכור אותן למישהו אחר שרצה.
חוה ראובני: הוא הגיש הצעה.
חוה ראובני: הוא פעל בשביל לקבל את הזכות.
חוה ראובני: יכול להיות שהוא ראה את זה כהשקעה לעתיד לבוא.
חוה ראובני: אף-אחד לא חייב אותו להגיע למצב של הפעלת קו תוך X זמן.
חוה ראובני: לא חשבנו על מצב - - -
אתי בנדלר: תוך כמה זמן המפקח יפעיל את סמכותו?
אתי בנדלר: המפקח על התעבורה ימסור לתאגיד וגומר – מתי יתחיל התהליך הזה?
חוה ראובני: מבחינתנו, מיידית.
יהודה אלבז: עם קבלת החוק.
אתי בנדלר: אדוני ישקול להוסיף הוראה שהמפקח על התעבורה ימסור לתאגיד וגומר, בתוך X ימים ממועד תחילת חוק זה כדי להתחיל להניע את התהליך הזה.
אתי בנדלר: פעולת המפקח: של מסירת הודעה לתאגיד שלא מימש את זכותו לקו שירות, מסירת ההתראה – תיעשה תוך X ימים, כפי שיקצוב אדוני מיום תחילתו של חוק זה, של החוק המתקן.
אתי בנדלר: הם אומרים שהם יכולים ללכת על זה מיידית.
חוה ראובני: 30 יום בכדי לנסח, למפות ולשלוח.
חוה ראובני: אנחנו גם רוצים לעשות את זה מהר כי את הרשימה הנוספת אנחנו צריכים לפרסם בתוך שנה.
חוה ראובני: אז אנחנו צריכים את הזמן לשלוח; את 60 הימים בכדי לקבל תגובות, אולי פה ושם יהיה מי שיקבל ארכה.
חוה ראובני: אנחנו רוצים להיות מוכנים כדי שבתוך שנה נצא עם - - -
אתי בנדלר: אז בתוך 30 ימים מיום תחילתו של החוק הזה?
אתי בנדלר: של החוק המתקן?
אתי בנדלר: מיום תחילתו של תיקון 107.
יהודה אלבז: עורכת הדין בנדלר, שתדעי שאנחנו מאד התלבטנו בנושא הזה, וגם אנחנו חשבנו שצריך לשלול את זה.
יהודה אלבז: אבל הגישה היותר רכה - - -
חוה ראובני: – בסעיף 14טו(א) לפקודה, במקום הסיפה החל במילים "עד יום", יבוא "עד יום כ"ח בטבת התשע"ד (31 בדצמבר 2013) בלבד.
חוה ראובני: " החוק בנוי לכתחילה עד 2010, עם מנגנון של הארכות שנתיות של שנה בכל פעם.
חוה ראובני: אנחנו רוצים לשנות את 2010 ל-2013, שלאחריו יבוא אותו מנגנון של הארכות שנתיות, כפי שקיים היום.
חוה ראובני: כך שהמקסימום שנגיע אליו - - - החוקית החדשה תהיה עד סוף שנת 2016.
חוה ראובני: נכון להיום, אני חייבת לומר, שהחוק כרגע לא בתוקף כיוון שהארכנו עד סוף שנת 2011, ובגלל החקיקה הזאת, שקיווינו שתגיע לשולחן הזה הרבה יותר מוקדם מכפי שהגיעה, החל תהליך ההארכה בתקנות מאוחר מדי ולא הושלם בכלל.
אתי בנדלר: ואיך אנחנו נתגבר כרגע?
אתי בנדלר: את רוצה לתת תוקף רטרואקטיבי לחוק כשאנחנו נגיע לזה?
בן בדרי: אם הם יתעקשו שזה יהיה עד סוף שנת 2018, אנחנו בעד.
אתי בנדלר: נגיע לסעיף, אז היושב-ראש יחליט.
חוה ראובני: כאן אנחנו מדברים על שנת 2013 פלוס שלוש.
חוה ראובני: אנחנו נרצה תוקף רטרואקטיבי, כי למעשה הרשימות שנתנו בינואר לשנת 2012, ניתנו בלי סמכות.
אתי בנדלר: אז, אם כך, זה לא יהיה בתוך 30 ימים מיום תחילתו של תיקון 107, אלא תוך 30 ימים מיום פרסומו ברשומות של תיקון 107, נכון?
חוה ראובני: 2013 פלוס 3, פלוס 1, פלוס 1, פלוס 1 – זה לוח הזמנים שהוסכם עליו עם נציגי הענף בדיונים איתם.
חוה ראובני: – תיקון סעיף 14טז: בסעיף 14טז לפקודה – (1) בכותרת השוליים, במקום "רשימת" יבוא "רשימות"; (2) בסעיף קטן (א), אחרי "לפי סימן זה", יבוא "לפי בקשה שתוגש כאמור בסעיף 14יז(א)" ובסופו יבוא "(בסעיף זה - הרשימה הראשונה)"; (3) בסעיף קטן (ב), במקום הרישה עד המילים "בסעיף קטן (א)", יבוא "בקביעת הרשימה הראשונה"; (4) אחרי סעיף קטן (ב) יבוא: "(ב1) המפקח על התעבורה רשאי לפרסם ברשומות, בתוך שלושה חודשים מיום תחילתו של חוק לתיקון פקודת התעבורה (מס' 107), התשע"ב- 2012, - - יום פרסומו.
אתי בנדלר: אז זה שוב, זה לא - - -
חוה ראובני: גם מס' 107 זה בטח לא יהיה עד שזה יגיע לדפוס.
חוה ראובני: - - שינויים ברשימה הראשונה, בעניינים כמפורט להלן בלבד, בהתחשב, בין השאר, בבקשות לשינויים כאמור שהוגשו לו עד יום י"ג בכסלו התש"ע (30 בנובמבר 2009): איחוד כמה קווי שירות למוניות לקו שירות אחד; (2) שינוי פרט מפרטי מסלול קו השירות למוניות; (ב2) פרסם המפקח על התעבורה שינויים ברשימה הראשונה לפי סעיף קטן (ב1) ובשל השינויים כאמור יש לשנות תנאים ברישיון קו שירות שניתן, ישנה המפקח את תנאי הרישיון האמור, בהתאם, בתוך 60 ימים מיום פרסום השינויים, או במועד מאוחר יותר שיורה המפקח לעניין רישיון קו שירות מסוים – אם השינויים כאמור מחייבים עשיית פעולות בידי בעל הרישיון.
חוה ראובני: "; אולי אני אעצור כאן כי זה עוצר איזשהו עניין.
חוה ראובני: שלושת הפסקאות הראשונות עניינם שינויים סמנטיים שנדרשים לצורך העובדה שאנחנו עכשיו מסתירים פרסום של רשימת תיקונים.
חוה ראובני: מסלולי קווי שירות למוניות מבוססים היום על רשימה שפרסם המפקח על התעבורה ב-12/7/05 לפי תיקון 64, והוא מקבע את המסלולים.
חוה ראובני: זה היה מהלך חד-פעמי שניתנה סמכות חד-פעמית לעשות אותו.
חוה ראובני: בחלוף הזמן נדרשים שינויים.
חוה ראובני: למשל, בעניין מסלולים: נפתח כביש חדש, ורוצים לאפשר למוניות לעבור דרך כביש זה ולא דרך כביש אחר.
חוה ראובני: רוצים למזג קווי שירות מבחינת יעילות כלכלית ויעילות שירות – אלה צרכים שעלו מן השטח.
חוה ראובני: אנחנו רוצים לתת למפקח על התעבורה לפרסם בצורה רשמית את השינויים ברשימות באופן כזה.
חוה ראובני: מחזיק אותו קו שירות שלגביו יש שינוי, יצטרך לשנות את פעילותו ולקבל רישיון מתוקן לפי השינויים.
חוה ראובני: אם זה דורש מצידו פעילות מסוימת, שינויים אצלו, הוא יקבל גם את הזמן שמדובר.
חוה ראובני: אבל, עוד פעם: אנחנו לא מדברים על שינויים דרמטיים.
חוה ראובני: הרשימה נשארת רשימה פיקס.
חוה ראובני: אנחנו מדברים על איחוד קווי שירות, ושינוי פרט מפרטי המסלול.
חוה ראובני: הא ותו לא.
אתי בנדלר: שתי שאלות: אחת, מדוע זה נעשה בהתחשב בבקשות לשינויים שהוגשו רק עד ה-30/11/09?
אתי בנדלר: שתיים, מה זה "פרט מפרטי מסלול קו השירות"?
חוה ראובני: 30/11/09 זה התאריך שבו הוקמה הוועדה המשותפת לעתיד הענף.
חוה ראובני: גם בחקיקה של תיקון 64 התייחסנו לבקשות שהוגשו לתאריך מסוים.
חוה ראובני: על-מנת למנוע ספקולציות, מרגע שהוקמה הוועדה הזאת והתחיל הדיבור בענף והליכים להערכות לשינויי חקיקה, קיים חשש שהבקשות בעלות אופי ספקולטיבי, ולכן הן לא משקפות צרכים אמיתיים.
חוה ראובני: זה לא כופה, זה בהתחשב.
חוה ראובני: זה לא מונע מהמפקח על התעבורה לשקול בקשות שלא הוגשו, או בקשות שהוגשו מאוחר יותר.
חוה ראובני: אנחנו רוצים לקבע את התאריך הזה כדי להבדיל את התאריך של הפעילות השוטפת, מול התאריך שלאחריו אנחנו מדברים על שינויים שמעוררים חשד של בקשות טקטיות.
אתי בנדלר: אבל את מצהירה שהמפקח ישקול, ככל שיהיה לכך מקום, גם בקשות שהוגשו לאחר-מכן, כדי לראות את הנחיצות בצורך בשינויים.
חוה ראובני: ההחלטות שלו יהיה ענייניות, לגופו של עניין.
חוה ראובני: גם הנוסח תומך בזה – "בהתחשב, בין השאר".
אתי בנדלר: אני יודעת, אבל "בהתחשב, בין השאר" בבקשות לשינויים שהוגשו עד תאריך מסוים – זה כאילו מקבע תאריך.
אתי בנדלר: לא ברור לי שהפרשנות היא שאפשר להתחשב גם בבקשות שהוגשו לאחר-מכן.
חוה ראובני: אני חושבת ש"בהתחשב, בין השאר" זה אומר שבאלה הוא חייב להתחשב – זה לא מונע - - - באחרים.
חוה ראובני: התאריך הזה נועד להפנות את תשומת הלב לתאריך שאחריו הבקשות הן מעט חשודות בשיקולים טקטיים.
חוה ראובני: לשאלה השנייה על "פרט מפרטי מסלול קו השירות", הכוונה לשינוי במסלול: הכביש, הרחוב שבו הוא נוסע, לאור - - -
יהודה אלבז: זה יכול להיות גם תחנות קצה.
יהודה אלבז: כי, בסופו של דבר, העיר חיה, ויש מקומות שראש העיר רוצה להזיז תחנת קצה.
לאה ורון: לרבות שכונות חדשות?
יהודה אלבז: לדוגמה כמו שהיה ברחובות.
אברהם פריד: באשדוד.
שמעון דהרי: בראשון לציון, קניון הזהב, חוף הים.
חוה ראובני: נפתח כביש חדש, יש מסלול אחר, יש שכונה חדשה ורוצים לתת את השירות.
חוה ראובני: היום ברישיון כתוב שהוא נוסע דרך רחוב זה, רחוב זה, רחוב זה – מנקודה לנקודה.
חוה ראובני: עם חלופה: בשבת הוא נוסע ברחובות טיפה אחרים, ובשעות אלה - - - זה ברזולוציה מאד מפורטת.
חוה ראובני: אנחנו רוצים את הסמכות לעשות את השינויים האלה לפי - - -
אתי בנדלר: אז אם כך, מה נכלל ב"פרט מפרטי מסלול קו השירות"?
חוה ראובני: הרחובות והכבישים דרכם הוא נוסע ואפילו תחנת הקצה, ובלבד שזה נמצא במסגרת מוצא היעד שנמצאים ברשימת המסלולים הקיימת.
חוה ראובני: אם כתוב שהמוצא הוא: תל-אביב, תחנה מרכזית – אז עדיין ימשיך להיות: תל-אביב, תחנה מרכזית, וזה לא יעבור למקום אחר - - -
אתי בנדלר: ואם כתוב שהיעד הוא: תל-אביב, פתח-תקווה – האם אפשר, במסגרת הפרט הזה, להגיד שהסיום – נקודת היעד הסופית, נקודת קצה – תהיה ביהוד?
אתי בנדלר: אוקיי, להמשיך מפתח-תקווה ליהוד, לצורך העניין.
אתי בנדלר: או לקריית-אונו.
חוה ראובני: אנחנו עדיין בתל-אביב–פתח-תקווה, אבל אפשר לשנות את הדרך מהנקודה הזאת לנקודה הזאת.
אתי בנדלר: זאת אומרת, אתם מדברים על כך שנקודת המוצא ונקודת הקצה יהיו באותו יעד.
אתי בנדלר: יכול להיות שינוי במיקום אבל באותו יעד, ולא להאריך את הקו, לצורך העניין.
אתי בנדלר: הארכת קו זה במסגרת - - - נוסף?
חוה ראובני: הארכה יכולה להיות בפנים, אבל ההתחלה והסוף לא ישתנו.
יהודה אלבז: יש לי הערה: לפעמים החלוקה המוניציפאלית היא לא בדיוק מתאימה להתפתחות האורבאנית.
יהודה אלבז: ולפעמים איזו תחנה, שני רחובות – את מוצאת את עצמך ברשות מוניציפאלית אחרת.
יהודה אלבז: כמו שיש בעיה ברחובות, וצומת ביל"ו נמצא בתחום שיפוט של רשות אחרת.
יהודה אלבז: לדוגמה, הוגשה לנו בקשה של הזזת תחנה מרחוב מסוים ברחובות לצומת ביל"ו – שנשמע יותר מתאים לתחנת קצה – ולא יכולנו להסכים כי מדובר על רשות אחרת.
חוה ראובני: אבל אתה עדיין לא תוכל.
יהודה אלבז: אבל, לדעתי, צריך להתחשב בזה.
יהודה אלבז: החלוקה המוניציפאלית היום במדינת ישראל היא לא בהכרח קלה.
חוה ראובני: הנוסח הזה לא תומך בשינוי, כיוון ששם אם כתוב ברשימת המסלולים רחובות, אז זה ממשיך להיות רחובות.
חוה ראובני: ואם תכניס לפה סמכות להזיז תחנות קצה, אז אתה מזיז – אף-אחד לא אומר שזה רק לחצות את כביש מספר 40.
שמעון דהרי: אבל אם זה טוב לציבור, אני לא מבין?
שמעון דהרי: אם הציבור דורש את זה?
חוה ראובני: זה פותח פתח לשינויים דרמטיים.
שמעון דהרי: מה זה דרמטיים?
שמעון דהרי: אתם משרתי ציבור.
חוה ראובני: במקרה הזה זה לחצות כביש, אבל במקרים אחרים שברגע שאתה מזיז תחנות קצה זה הופך להיות מסלול אחר לגמרי.
יהודה אלבז: כן, אבל בגלל זה אני חושב שיש שיקול דעת.
בעז גדנסקי: עורכת-הדין ראובני, אפשר להגדיר - - - המסלול?
בעז גדנסקי: הזזת תחנת המוצא שהיא רק מבחינה גיאוגרפית?
בעז גדנסקי: זאת אומרת, אם אתה מדבר על בעיה של גיאוגרפיה ושל קרבה, אפשר להציע את זה בהגדרה של פרט, ואז זה ייכנס להגדרה פה.
חוה ראובני: אם רוצים להוסיף הזזת תחנות קצה אז צריך להגדיר את זה בצורה מאד מצומצמת.
חוה ראובני: לא כל תחנת קצה ולא כל הזזה, אלא רק בתחום מאד מצומצם.
בעז גדנסקי: לא - - -.
בעז גדנסקי: לא בכלל - - - לכן, להגדיר את זה דרך הפרט.
בעז גדנסקי: דרך פרטי המסלול, שיש לזה השלכות.
כרמל שאמה-הכהן: מה הבעיה עם הזזת תחנות קצה?
חוה ראובני: כל זמן שאנחנו מדברים על הזזת תחנות קצה כמו הדוגמה שניתנה פה בין רחובות לצומת ביל"ו, אין בעיה מהותית.
חוה ראובני: הבעיה היא רק משפטית פורמאלית.
חוה ראובני: העניין הוא שברגע שאנחנו פותחים סמכות להזיז תחנות קצה, אף-אחד לא מגביל אותנו לחצות את כביש מספר 40.
יהודה אלבז: יכול להיות במקרה - - - פתח-תקווה ליהוד.
חוה ראובני: זה הופך להיות קו אחר לגמרי.
כרמל שאמה-הכהן: אנחנו לא מדברים על קו אחר, אלא הזזת תחנת קצה שתיתן מענה להתפתחות - - -
קריאה: האורבאנית.
אתי בנדלר: זה לא נותן מענה להתפתחות האורבאנית.
אתי בנדלר: אני אגיד לאדוני – משהו זכור לי בבדלי הזיכרון שלי מהדיון בשנת 2005: היו לא מעט דיונים בעניין הזה, והיו הרבה מאד ויכוחים.
אתי בנדלר: למשל, מה קורה אם מקימים שכונה חדשה בעיר.
אתי בנדלר: לצורך העניין – אינני יודעת – לו היו מוניות בירושלים.
אתי בנדלר: אדוני לא מכיר, אבל נניח שהיה קו עד לשכונת ארנונה - - -
לאה ורון: תעצרי רגע, למה אין בירושלים מוניות שירות כמו בערים אחרות?
לאה ורון: זו שאלה ששאלתי - - -
אתי בנדלר: כי המפקח על התעבורה לא נותן - - -.
אתי בנדלר: נו מה.
חוה ראובני: כי היסטורית לא היה, ולא מצאו מקום – הצדקה מקצועית.
אתי בנדלר: היה, היסטורית, קו שירות שפעל בשבתות.
אברהם פריד: הופעל קו אחד היסטורית – קו 28 – שהירושלמים לא הפעילו אותו.
אברהם פריד: הפסיקו אותו.
אברהם פריד: אני זוכר את זה.
אברהם פריד: ביקשנו, ומשרד התחבורה נענה לבקשתנו, ואישר את קו 28.
יהודה אלבז: זה היה קו להדסה.
אתי בנדלר: אני עוד זוכרת שהייתי נוסעת בקו שירות בשבת.
יהודה אלבז: זה היה קו להדסה, לא?
כרמל שאמה-הכהן: אוקיי, אז מה הבעיה עם תחנות הקצה?
חוה ראובני: מתחיל להיות - - -
אתי בנדלר: מה קורה אם יש שכונה חדשה, והקו לא מגיע עד השכונה החדשה ורוצים להאריך.
אתי בנדלר: משרד התחבורה התנגד לכך בתוקף כי בעצם מה שעלה אז בדיונים – ושוב אני מקווה שאני לא חוטאת לאמת עם הזיכרון שלי – זה שלא רצו לעודד את ענף מוניות השירות.
אתי בנדלר: רצו למחוק אותו ולצמצם אותו, ככל האפשר.
אברהם פריד: זה נכון.
לאה ורון: בטענה שהם מתחרים בתחבורה הציבורית.
אברהם פריד: זה בא מזה.
אתי בנדלר: נכון, - - -
חוה ראובני: - - - מדיניות מוצהרת - - - בבג"ץ.
אתי בנדלר: מכל מקום, הוראת סעיף 14טז(ג), שעכשיו מוצע לתקן אותה באיזושהי צורה, נוספה ביוזמת הוועדה כדי לאפשר לשר בכל זאת, אם הוא נוכח לראות שיש צורך בכך, להוסיף קווים.
חוה ראובני: וכעובדה, בשש השנים שחלפו הוא לא עשה שימוש בסמכות הזו, ולו פעם אחת.
אתי בנדלר: מה שמצער אותנו.
לאה ורון: - - - בשנת 2005 הוא מה שישנו בשנת 2012.
חוה ראובני: לא - - -
אתי בנדלר: אבל בעצם אין אפשרות – בהתאם לנוסח הקיים היום – לחבר שכונה חדשה שלא חוברה, אלא אם-כן עושים עיקוף.
אתי בנדלר: זאת אומרת, מכניסים אותה לפני תחנת הקצה, נכון?
אתי בנדלר: אני צודקת בעניין הזה?
אברהם פריד: צודקת.
כרמל שאמה-הכהן: לא הבנתי, אנחנו מדברים סביב-סביב.
כרמל שאמה-הכהן: מה הבעיה לכתוב שיזיזו תחנות קצה בהתאם להתפתחות האורבאנית?
אתי בנדלר: זה כבר קו חדש, אדוני.
אתי בנדלר: אז צריך אולי לפתוח את זה לתחרות.
כרמל שאמה-הכהן: למה קו חדש?
כרמל שאמה-הכהן: הזזת תחנת קצה.
אתי בנדלר: הארכת המסלול.
אתי בנדלר: אדוני מדבר על הארכת המסלול.
חוה ראובני: אז להארכת המסלול אנחנו מתנגדים כפי שהתנגדנו אז.
חוה ראובני: הדבר היחיד שאנחנו מעוניינים בו, אם בכלל, זה הזזת תחנות קצה לצרכים תפעוליים כמעט.
חוה ראובני: יותר נוח שתחנת קצה ברחובות תהיה בצומת ביל"ו.
כרמל שאמה-הכהן: לא הבנתי למה אתם מתנגדים להוסיף עוד שכונה?
חוה ראובני: עורכת הדין בנדלר אמרה בתמצית את העמדה המוצהרת, לגמרי לא סמויה, של משרד התחבורה, וגם אושרה בבג"ץ: אנחנו תופשים את מוניות השירות כשירות משלים.
כרמל שאמה-הכהן: תשקלו את השיקולים.
חוה ראובני: תחבורה ציבורית אמורה להינתן על-ידי אוטובוסים.
חוה ראובני: שכונות חדשות מחוברות באוטובוסים.
כרמל שאמה-הכהן: עורכת הדין ראובני, אני מכיר את המטריה.
כרמל שאמה-הכהן: אני אומר שתשקלי את השיקולים האלה לצד הצורך של אותם תושבים.
כרמל שאמה-הכהן: איפה שאותה מערכת ציבורית שאתם מפתחים, לא כל-כך נותנת מענה.
כרמל שאמה-הכהן: או איפה שזה לא ייפגע כל-כך בהם, יתר על המידה, לעומת התועלת שזה ייתן לציבור.
כרמל שאמה-הכהן: תשקלו ותחליטו אם להזיז.
כרמל שאמה-הכהן: אני לא אומר לכם: חובת
כרמל שאמה-הכהן: כם להזיז עכשיו תחנות קצה.
כרמל שאמה-הכהן: אבל תשקלו.
כרמל שאמה-הכהן: למה לכבול את עצמכם מראש?
בן בדרי: אדוני היושב-ראש, באשדוד, למשל, נפתחו עכשיו שתי שכונות חדשות.
בן בדרי: והיו אליי לא מעט פניות מראש העיר, ממנכ"ל העירייה ומכל-מיני גורמים בעירייה, לנסות להכניס את אחד הקווים שלנו לשם.
בן בדרי: לתת שירות.
בן בדרי: אין להם תחבורה בכלל: לא "אגד", ולא שום חברה אחרת.
בן בדרי: "אגד" לא מוכן להיכנס.
בן בדרי: אמרתי לראש העיר, למנכ"ל העירייה ולכל מי שפנה אליי שרק באישורים של משרד התחבורה אנחנו נוכל להיכנס לשם, אם הם יאריכו לנו את הקווים לשם.
בן בדרי: הם מוגבלים לעשות את זה, ואני לא יודע למה הם מגבילים את עצמם?
בן בדרי: יש שם שני רובעים, ואין להם שום תחבורה.
אתי בנדלר: זה רק במסגרת סמכות השר לפי סעיף קטן (ג), והשר – כפי ששמענו – לא עושה שימוש בסמכות הזאת.
כרמל שאמה-הכהן: אבל אז, בכל מקרה, השר יפעיל את שיקול דעתו ויחליט מה שיחליט, ואנשים יוכלו לתקוף את שיקול דעתו.
אתי בנדלר: אני אומרת שיש היום סמכות לשר – זה סעיף קטן שאנחנו הוספנו בוועדה כדי שבמקרה - - -
כרמל שאמה-הכהן: הוספת קווים?
כרמל שאמה-הכהן: פה אני לא מדבר על הוספת קווים.
לאה ורון: היושב-ראש מציע, ב"שינוי פרט מפרטי מסלול קו - - -", לרבות הארכת קצה.
אתי בנדלר: לרבות הארכת המסלול.
בן בדרי: יש גם חלופה לקו.
בן בדרי: אותו קו – נגיד 8 אצלנו, הוא יכול לעשות 8א' - - -
אתי בנדלר: לא, זה כבר קו חדש.
כרמל שאמה-הכהן: הארכה ושינוי מסלול בהתאם להתפתחות האורבאנית, או בהתחשב בשיקולי מדיניות.
אתי בנדלר: זה בשיקול דעת, אז אני לא מתווה את שיקול הדעת.
חוה ראובני: מה?
אתי בנדלר: היושב-ראש מבקש להוסיף בפסקה שתיים בסופה: לרבות הארכת המסלול.
חוה ראובני: אנו נבחן הגשת הסתייגות לעניין הזה.
מורן מזור: שלום, אני מורן מזור מאגף התקציבים במשרד האוצר, ואני רוצה להעיר: אני חושב שכשאנחנו מסתכלים על ההסדר הזה, ואנחנו מבינים שמדובר בהסדר זמני, ככל שענף המוניות מוסדר היום וככל שאנחנו רוצים להסדיר אותו בעתיד, אני חושב שאנחנו צריכים לחשוב איך אנחנו מאריכים במידת האפשר את קווי המוניות, אם בכלל, בעתיד – איך אנחנו עושים את זה במהלך אחד ביחד עם הסדרת ענף המוניות באופן כללי.
מורן מזור: אני חושב שאנחנו נכניס את עצמנו עכשיו למהלך כזה של הארכת הקווים בעוד כשלושה חודשים, כפי שהבנתי, בלי שאנחנו מסדירים את הענף.
לאה ורון: אבל משנת 2005 ועד שנת 2016 אתם, מצד אחד, מאד רוצים לעודד את הציבור לנסוע בתחבורה ציבורית.
לאה ורון: מצד שני, אתם לא נותנים מענה.
מורן מזור: סליחה, זה לא נכון, כי מצד אחד אני לא נותן מענה אולי בצורה של מוניות שירות, אבל אני נותן מענה בצורה של תחבורה ציבורית.
לאה ורון: אבל כרגע שמענו באשדוד, למשל, שיש בעיה עם מקום שאין בו תחבורה ציבורית.
מורן מזור: אז המענה לזה יכול להינתן בצורה של אוטובוסים לאשדוד.
שמעון דהרי: למה אוטובוסים?
בן בדרי: מסובסדים.
מורן מזור: זה לא חייב להיות בצורה של מוניות שירות.
שמעון דהרי: - - - 400,000 נוסעים ביום, אתה יודע את זה?
מורן מזור: אני גם חושב שרמת השירות שניתנת היום במוניות שירות ורמת השילוביות שלהם בשוק, באופן יחסי לרמת השירות שניתנת באוטובוסים והשילוביות שלהם, עם כל יתר מפעילי התחבורה הציבורית, היא כזאת שמצדיקה הסדרה כוללת של הענף ולאחר-מכן חשיבה איך אנחנו מאריכים ומשלבים אותם במארג התחבורה בכלל.
מורן מזור: אבל זה מאד חשוב להבין שכיום – כפי שהם מוסדרים כיום – אני חושב שאין מקום לתת הארכת קווים בלי להגביל את זה לאיזה שהם צרכים תפעוליים, ואם מדברים פה על צומת ביל"ו שזה יכול להיות - - -
בן בדרי: מה קשור אגף התקציבים והארכת קווים, באמת?