GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
הרצל בר-מג: אנחנו לא משנים בזה דבר לעומת המצב הקיים, רק מרחיבים את הפריסה.
חגי עינת: ואנחנו נבהיר את זה לצרכנים.
צבי לביא: אף פעם זה לא מגיע תוך 24 שעות.
כרמל שאמה-הכהן: לא, זה מגיע.
צבי לביא: מניסיון שלי, גם שבוע ימים בתוך ירושלים.
כרמל שאמה-הכהן: מה, דואר 24?
צבי לביא: לא, דואר רגיל.
הרצל בר-מג: אנחנו מדברים על דואר 24 כרגע.
צבי לביא: זה קיים כבר?
הרצל בר-מג: זה קיים, ואנחנו רוצים להרחיב את הפריסה שלו.
הרצל בר-מג: זה בדיוק מה שאמרנו.
כרמל שאמה-הכהן: יש לך עוד שאלות?
צבי לביא: בכמה ישובים זה היום?
הרצל בר-מג: היום זה ב-84 ישובים.
צבי לביא: התקנות באות לעגן מצב קיים?
כרמל שאמה-הכהן: לא, להרחיב.
כרמל שאמה-הכהן: לחייב את הדואר לספק את השירות בכל הארץ.
כרמל שאמה-הכהן: מה זה פרטים 5 ו-20 ימחקו?
כרמל שאמה-הכהן: ב-1(2).
חגי עינת: זה המברקים.
הרצל בר-מג: מברקים בארץ ומברקים בחו"ל.
כרמל שאמה-הכהן: מה זה המברקים?
כרמל שאמה-הכהן: תסבירו לנו.
קריאה: זה לא קשור ל-24.
קריאה: אתה רוצה לעבור לנושא הבא?
כרמל שאמה-הכהן: זה פה בתקנות.
כרמל שאמה-הכהן: זה מופיע באותה תקנה, באותו סעיף.
מוהנד נאסר: פרטים 5 ו-20 לתקנות אלה הם החלקים שנוגעים למשלוח מברק, כבודו.
מוהנד נאסר: זה בעצם החלק השני של הבקשה המונחת לפני הוועדה הנכבדה, למחוק את שירות המברקים מרשימת השירותים הבסיסיים.
מוהנד נאסר: שירותים בסיסיים, כפי שהסברתי קודם, אלה שירותים שיסופקו לכלל האזרחים בכל המדינה.
מוהנד נאסר: ולכן כדי ששירות ייחשב כשירות בסיסי לפעמים הוא נמצא בתוספת לחוק, ובכל מקרה הוא חייב להיות בתוך התקנות, שהן תקנות הדואר (שירותי דואר בסיסיים ושירותים כספיים אשר יינתנו לכלל הציבור בכל המדינה), התשס"ח-2008.
מוהנד נאסר: מאחר והגורמים המקצועיים במשרד ראו שאין מניעה לקבל את בקשת "חברת הדואר" לבטל את שירות המברקים כשירות בסיסי, קרי לא לחייבם לספקו בכל הארץ, אנחנו גם מבקשים לבצע תיקון באותן תקנות, ולמחוק את המקומות בהם מופיע שירות המברקים מהתקנות.
מוהנד נאסר: המקומות האלה מופיעים בסעיף (2) לתיקון המונח לפניכם, והם פרטים 5 ו-20, ואנחנו מבקשים למחוק אותם.
כרמל שאמה-הכהן: כמה מברקים נשלחים לפי סעיף 5 ולפי סעיף 20? מה הכמויות?
הרצל בר-מג: סך המברקים שנשלחו ב-2011 עמד על 123,767.
הרצל בר-מג: זאת ירידה של 40% לעומת מה שהיה קיים ב-2005 וגם ב-2005 היתה ירידה חדה לעומת מה שהיה קיים בשנת 2000.
הרצל בר-מג: מדובר בשירות שנעלם והולך.
הרצל בר-מג: מתוך 123,000, 73,000 הם מברקים מאוירים, דהיינו משהו כמו 60%.
הרצל בר-מג: שאר ה-50,000 נשלחים ברובם הגדול על-ידי מוסדות כמו בנקים, משרדי עורכי-דין וכיוצא באלה, לא על-ידי אזרחים רגילים שמצוידים במכשיר הרבה יותר יעיל ממשלוח מברקים.
הרצל בר-מג: יש מדינות שבהן הופסק השירות כליל.
הרצל בר-מג: כפי שנאמר פה, אנחנו לא מבקשים להפסיק את השירות, אבל יש מדינות, כמו ארצות-הברית, גרמניה, קנדה, אוסטרליה, דרום-אפריקה, שבהן השירות נפסק כליל – אנחנו לא יכולים אפילו להעביר לשם מברקים – פשוט משום שמדובר בשירות אנכרוניסטי, שהוא כבר לא מתאים, לא יכול להתמודד עם אמצעי הטכנולוגיה החדשים.
כרמל שאמה-הכהן: ומה יהיה לגבי המחיר של אותו מברק?
כרמל שאמה-הכהן: מה המחיר שלו היום?
הרצל בר-מג: 19 שקלים לבסיס, ועוד נדמה לי 45 אגורות לכל מלה.
כרמל שאמה-הכהן: 19 שקלים?
הרצל בר-מג: 19 שקלים ועשר אגורות, וכל מלה נוספת 46 אגורות.
כרמל שאמה-הכהן: כל מלה?
הרצל בר-מג: כל מלה נוספת על השמונה הראשונות זה 46 אגורות.
צבי לביא: זה לרוב מברקים של תנחומים.
חגי עינת: כן, ברכות ותנחומים.
הרצל בר-מג: המחיר הזה לא מכסה אפילו מחצית מהעלות, ואנחנו נבקש להעלות את המחיר הזה.
הרצל בר-מג: אני לא מעלה אוטומטית בעקבות ההחלטה פה, אנחנו נצטרך לפנות לשר התקשורת כדי להעלות את המחיר.
הרצל בר-מג: למעשה למחרת קבלת ההחלטה פה לא משתנה כלום, אנחנו ממשיכים לתת את השירות.
כרמל שאמה-הכהן: משתנה.
כרמל שאמה-הכהן: אם מישהו ירצה לשלוח מברק לאילת, יכול להיות שתגיד לו שלא.
הרצל בר-מג: לא, אני אומר: למחרת.
הרצל בר-מג: זאת אומרת זה לא מידי אלא אנחנו נצטרך לפנות לשר התקשורת להודיע לו שאנחנו מתכוונים להעלות את המחיר.
כרמל שאמה-הכהן: אותם עשרות אלפי מברקים, מה החלופה שלהם רגע אחרי?
כרמל שאמה-הכהן: זאת אומרת במרכז הארץ לא תהיה בעיה, רק אולי יהיה עניין של מחיר, אבל נניח בפריפריה?
הרצל בר-מג: הכול יהיה עניין של מחיר, גם בפריפריה.
הרצל בר-מג: וכפי שאמרתי, הרוב המכריע של המשתמשים במברקים שאינם מברקים מאוירים הם מוסדות, והם יכולים לשאת במלוא המחיר.
הרצל בר-מג: לא מדובר פה על אזרחים מן השורה שזה האמצעי היחיד שיש להם להעביר מסר.
הרצל בר-מג: כדי להמחיש לך כמה העניין מגוחך: כאשר אנחנו לא מוצאים את האדם בבית, כאשר השליח מגיע אליו ולא מוצא אותו בבית, אתה יודע איך אנחנו מעבירים לו את המסר?
הרצל בר-מג: מרימים אליו טלפון ומקריאים לו את המסר.
הרצל בר-מג: זה פשוט מגוחך.
הרצל בר-מג: זה מוצר שפשוט נכחד, זה כמו היום ללכת אחורה ולחייב אותנו לתת שידורי מורס.
הרצל בר-מג: אין צורך בשירות הזה.
יצחק וקנין: אתה מדבר על המברקים?
כרמל שאמה-הכהן: אם מישהו כן רוצה לשלוח מברק בכל זאת?
הרצל בר-מג: אז הוא יצטרך לשלם את העלות.
כרמל שאמה-הכהן: עדיין תספקו את השירות בכל הארץ?
הרצל בר-מג: אני לא יודע להגיד.
הרצל בר-מג: אני מעריך שיהיו מקומות שהמחיר יהיה כל כך גבוה שאף אחד לא ירצה לשלם, לכן לא יהיה לזה ביקוש.
כרמל שאמה-הכהן: אבל כן תהיה אפשרות.
כרמל שאמה-הכהן: זה יהיה פונקציה של מחיר, אני מבין.
הרצל בר-מג: זה יהיה פונקציה של מחיר.
הרצל בר-מג: זה פשוט להוציא שליח לאיזשהו מקום נידח, שהוא נוסע במיוחד.
הרצל בר-מג: זה כמו להוציא נהג מונית במיוחד לאיזשהו מקום.
הרצל בר-מג: אין לזה שום צורך אמתי, כי אפשר לתקשר עם כל אדם באמצעות המייל או באמצעות הטלפון או באמצעות מסרון.
הרצל בר-מג: יש כל כך הרבה אלטרנטיבות זמינות, זולות ומהירות, שאין פשוט צורך בשירות הזה.
חגי עינת: ודואר 24, שיפתור חלק מהבעיה.
הרצל בר-מג: היום כשבנק רוצה להודיע הודעה דרמטית ללקוח שלו, אז הוא שולח לו מברק כדי להשתמש בשם המותג ההיסטורי של מברק.
הרצל בר-מג: אבל זהו זה, לא מעבר לזה.
הרצל בר-מג: אין צורך בזה.
הרצל בר-מג: אני מזמין אתכם לחשוב על איזה צורך צריך כדי להעביר מסר.
כרמל שאמה-הכהן: עובדה שאנשים כן משתמשים.
כרמל שאמה-הכהן: אני לא שלחתי מברק בשנים האחרונות, אבל אני רואה שאנשים כן שולחים.
הרצל בר-מג: הרוב הגדול זה מברקים מאוירים.
הרצל בר-מג: אגב, את השירות הזה אנחנו מתכוונים לא רק להשאיר אלא אפילו לפתח.
הרצל בר-מג: אנחנו מתכוונים, אחרי שנקבל אישור של משרד התקשורת, להכניס שירות חדש שנוכל להעביר גם מתנות של בעל השמחה, מישהו שלא יכול להגיע ורוצה לא רק לשלוח לו מברק מאויר אלא גם לשלוח לו מתנה.
הרצל בר-מג: אנחנו רוצים להתאים פשוט את השירות לצרכים החדשים של הלקוחות שלנו.
הרצל בר-מג: הלקוחות לא ממש מעוניינים להעביר מסרים באמצעות שליח בעידן שלנו.
כרמל שאמה-הכהן: מה אתה אומר, וקנין?
יצחק וקנין: אני מנסה לחשוב.
יצחק וקנין: אפשר להגיד ששירות 24 פותר את הבעיה.
כרמל שאמה-הכהן: יהיה תחליף?
יצחק וקנין: כמעט.
יצחק וקנין: לא בדיוק.
יצחק וקנין: אני לא יודע לגבי הודעות, לא עלינו, של אבל - - -
הרצל בר-מג: לא, את זה אנחנו משאירים.
הרצל בר-מג: אנחנו משאירים את הכול, אבל את זה לא רק שמשאירים אלא מתכוונים לפתח.
הרצל בר-מג: לא את האבל, סליחה, אבל את הברכה.
כרמל שאמה-הכהן: אבל זה רק יעלה יותר.
הרצל בר-מג: אני מעריך שאם נעשה סקר בקרב האוכלוסייה עד גיל 30, שיעור האנשים שיודעים מה זה מברק הוא אפסי.
יצחק וקנין: יש לכם אומדן מה כמות המברקים האלה שאתם מקבלים?
כרמל שאמה-הכהן: אמרו: 120,000 בשנה.
הרצל בר-מג: זה אפילו לא מה שעובר ביום אחד באמצעות מסרונים במדינת ישראל.
יגאל לוי: כמה מכתבים אתם מעבירים ביום?
הרצל בר-מג: מכתבים אנחנו מעבירים 2.5 מיליון ביממה.
הרצל בר-מג: ופה אני מדבר על 123,000 בשנה.
הרצל בר-מג: בשנה זה 700,000,000 מכתבים.
איתי עצמון: אם עכשיו אני משווה את שירות דואר 24 לשירות המברקים: לצורך משלוח מברק, אדם לא צריך להגיע לסניף דואר, נכון?
הרצל בר-מג: נכון.
איתי עצמון: לצורך משלוח דואר 24 הוא כן יצטרך להגיע לסניף.
איתי עצמון: זאת אומרת תהיה משמעות מבחינת הפריסה הגיאוגרפית של מתן השירות.
איתי עצמון: ברגע שמצמצמים את שירותי המברקים, ויש מקומות בפריפריה שאולי אין בהם הרבה סניפי דואר - - -
הרצל בר-מג: דואר 24 הוא לא תחליפי למברק.
הרצל בר-מג: בדרך כלל מה ששולחים עם דואר 24 זה לא אינפורמציה, זה לא מידע, אלא איזשהו מסמך שהוא מאוד חשוב, שצריך להגיע במקור.
איתי עצמון: אני שואל את השאלה בהמשך לשאלה ששאל חבר הכנסת וקנין, לגבי התחליפיות של שני השירותים.
הרצל בר-מג: זה לא תחליפי.
מוהנד נאסר: יש היום אגב גם שירותים ש"חברת הדואר" לא יכולה לספק באמצעות התיבות האדומות הפרוסות בכבישים, שלא בהכרח צמוד לסניף דואר, כמו למשל דואר רשום.
מוהנד נאסר: גם לשלוח דואר רשום, שאגב נשלח בטיב שירות שהוא נמוך מזה של ה-24, אתה צריך להגיע לסניף על מנת לבצע איזשהו הליך של רישום דבר הדואר הזה שאתה רוצה לשלוח.
מוהנד נאסר: וכאן אין ספק שמדובר בפריסה שהיא שירות שיינתן בכל סניפי "חברת הדואר", אבל זה לא אומר שגם אם אזרח ירצה לשלוח את זה באמצעות תיבה אדומה הוא יוכל לעשות את זה, כי המטרה היא לתת לו את שירות 24 במתכונת שתאפשר שזה יגיע כמה שיותר קרוב למועד המשלוח עצמו.
מוהנד נאסר: ואם אתה רוצה לאפשר לשלוח את זה בתיבות שפזורות בכבישי הארץ, אז הסיכוי שזה יישלח מהר הוא לא אפשרי.
מוהנד נאסר: אבל יחד עם זאת, אם אדם רוצה לשלוח מכתב רגיל והוא לא רוצה להגיע לסניף הדואר עצמו, אז פתוחה כמובן בפניו האפשרות לשלשל אותו מכתב לתיבת מכתבים, אבל זה יישלח כבר בטיב שירות רגיל וגם במחיר רגיל של בול מן הסתם.
הרצל בר-מג: אגב לגבי המברקים, מאחר שניתן לשלוח אותם באמצעות הטלפון באמצעות המוקד שלנו, אפשר יהיה להמשיך ולשלוח אותם מכל מקום בארץ.
הרצל בר-מג: זאת לא הבעיה.
איתי עצמון: בעצם משמעות התיקון היא שלא תחול חובה לספק את השירותים האלה בכל המדינה ובכלל הציבור.
איתי עצמון: זאת המשמעות וצריך להבין את זה.
איתי עצמון: מה שאתם תעשו בצורה וולונטרית, כן תעשו לא תעשו, זאת שאלה אחרת, אבל המשמעות המשפטית של התיקון היא בעצם הוצאת השירות הזה מסל השירותים הבסיסיים שאלה שירותים שאתם מחויבים לספק לכלל הציבור בכל המדינה.
הרצל בר-מג: מה שאני מנסה להבהיר הוא שבגלל השיטה שבה נשלח מברק אפשר יהיה להמשיך לשלוח אותו מכל מקום.
הרצל בר-מג: לא לכל מקום, אבל מכל מקום, מאחר שעושים את זה באמצעות מוקד טלפוני.
יצחק וקנין: כן, אבל הרצל, גם ככה בנושא של המברקים – אני לוקח את הדואר נע למשל – מעולם זה לא חפף את היום של השליחה.
יצחק וקנין: תמיד זה לקח יום אחרי כן, בדואר נע.
יצחק וקנין: אז גם ככה הטיפול במברקים היה בתוך הערים, באותו יום נתתם את המברקים, עד שעה 16:00, תלוי עד איזה שעה שלחו את המברק, אם זכור לי.
יצחק וקנין: אני לא מבין למה אתם צריכים את התיקון הזה.
הרצל בר-מג: אנחנו צריכים את התיקון הזה בעיקר כדי לגבות את המחיר הריאלי בעבורו.
הרצל בר-מג: היום אנחנו מפסידים עליו כסף רב.
הרצל בר-מג: אנחנו מפסידים עליו, כפי שאמרתי, בשביל צרכים שהם לא צרכים בסיסיים של האוכלוסייה.
הרצל בר-מג: מי ששולח צריך לממן את עלות השירות.
יצחק וקנין: כמה עולה היום מברק?
הרצל בר-מג: אמרתי: 19 שקלים ועשר אגורות לשמונה המלים הראשונות, ועוד 46 אגורות לכל מלה נוספת.
נתי ביאליסטוק כהן: אם אפשר לומר מלה, אדוני.
נתי ביאליסטוק כהן: ברגע שמוצר של הדואר נמצא בסל השירותים הבסיסיים, כלומר הוא מוצר אוניברסלי, הוא חייב להינתן בכל הארץ לכל הארץ ובאותו מחיר.
הרצל בר-מג: והמחיר שלו בפיקוח.
נתי ביאליסטוק כהן: כן, אבל אני אומר: גם באותו מחיר.
נתי ביאליסטוק כהן: זאת אומרת זה חייב להיות בפריפריה ובמרכז באותו מחיר, כאשר לא תמיד יש הצדקה לדבר הזה.
יצחק וקנין: זה היסטורי, אל תיכנס לפינה הזאת כי לא תצא ממנה.
יצחק וקנין: אל תיכנס לקטע, כי יש לך סבסוד צולב במקומות אחרים.
נתי ביאליסטוק כהן: נכו, אני בהחלט מסכים לזה, אבל המשמעות של הבקשה בסופו של דבר היא להמשיך לתת את השירות הזה.
נתי ביאליסטוק כהן: מאחר שלא ראינו עוד את תיק השירות החדש אז אני לא יכול לומר לך בוודאות, אבל כמו שאמר מר בר-מג מ"חברת הדואר", הכוונה שלהם היא לתמחר בצורה כלכלית את השירות הזה לכל הארץ.
נתי ביאליסטוק כהן: ייתכן שבמקומות מסוימים בארץ המחיר לא יהיה כדאי ללקוח ולכן שמה כנראה לא יינתן שירות, אבל כרגע מחזיקה "חברת הדואר" מערכת שהתרומה שלה להוצאות מאוד גבוהה ולהכנסות מאוד קטנה.
כרמל שאמה-הכהן: כמה הפסד זה גורם לדואר בשנה?
הרצל בר-מג: בשנת 2011 ההפסד הישיר מכל מברק, לפני שמביאים את העטיפות, הסתכם בסך הכול ב-2.5 מיליון ש"ח בכל השנה הזאת.
נתי ביאליסטוק כהן: זה הסיפור.
מיטל בשרי: אני מהמועצה הישראלית לצרכנות.
מיטל בשרי: שזה יהיה באופן וולונטרי זה פשוט לא ריאלי.
מיטל בשרי: להילחם על המחיר הריאלי זה כן חשוב ורצוי, כי צריך לתת בידי הצרכן את הברירה להחליט אם המחיר כדאי לו או לא כדאי לו לשלוח מברק.
מיטל בשרי: לא ייתכן שיוחרגו ישובים, לא ייתכן שיוחרגו פריפריות.
מיטל בשרי: בדרך כלל כל מברקי האבל האלה, צרכנים לא שולחים לא במייל ולא באס.
מיטל בשרי: אם.
מיטל בשרי: אסים, ולכן במקרה הזה אין תחליף ולהילחם על המחיר.
מיטל בשרי: כדאי שיחריגו את המחיר לפריפריות, והצרכן תהיה בידיו האפשרות והברירה אם הוא כן רוצה לשלוח את המברק או לא.
מיטל בשרי: כי ישנם ישובים שאין תיבות דואר, שאין להם אפשרות אחרת.
הרצל בר-מג: אני רוצה להבהיר שהמברקים המאוירים, גם היום הם לא בתוך השירותים הבסיסיים.
נתי ביאליסטוק כהן: לאבל ולשמחות.
הרצל בר-מג: לאבל ולשמחות הם ממילא לא בתוך השירותים הבסיסיים, ואין לנו שום כוונה לשנות את המצב הקיים בהם, אלא להיפך, אמרתי שאנחנו רוצים להרחיב שם את השירות.
מיטל בשרי: על מברקי אבל אני מדברת.
הרצל בר-מג: אבל זה לא הולך להשתנות.
מיטל בשרי: כן, אבל שזה לא יהיה וולונטרי.
הרצל בר-מג: אבל היום זה וולונטרי.
עידית חנוכה: מר בר-מג, אתה יכול להבהיר מה ההבדל בין משלוח מברק רגיל בארץ לבין מברק אבל?
עידית חנוכה: איך הוא מוגדר שונה?
הרצל בר-מג: מברק תנחומים ומברק ברכה מוגדר כמברק מאויר.
הרצל בר-מג: מברק מאויר הוא לא בתוך תקנות השירותים.
קריאה: מה מאויר בו?
הרצל בר-מג: מאויר, יש לו מסגרת שחורה.
חגי עינת: יש לו פורמט.
הרצל בר-מג: הוא בתוך המסגרת שנקראת מברקים מאוירים.
הרצל בר-מג: יש מברקים מאוירים לצורך תנחומים, ויש מברקים מאוירים לצורך ברכות.
הרצל בר-מג: המברקים האלה בכלל לא כלולים היום בתקנות השירותים הבסיסיים, ולא ביקשנו לגביהם כלום, ואנחנו לא הולכים לשנות כלום, להיפך אנחנו הולכים להרחיב אותם.
הרצל בר-מג: ואם זה מטריד את גברתי, אז גם היום זה וולונטרי, ואם השירות שאת מקבלת היום הוא בסדר, הוא יישאר כפי שהוא.
הרצל בר-מג: לא באנו לבקש לגבי זה שום שינוי.
צבי לביא: כמה עולה מברק מאויר?
הרצל בר-מג: אותו דבר.
הרצל בר-מג: 19 שקלים ועשר אגורות.
כרמל שאמה-הכהן: אנחנו נעשה הפסקה בדיון, כי צריך לחשוב על זה קצת.
כרמל שאמה-הכהן: נחדש אותו בשעה 11:00.
כרמל שאמה-הכהן: יש לנו פשוט דיונים נוספים שחייבים להתחיל, הם באיחור של זמן.
כרמל שאמה-הכהן: ב-11:00 נחזור לדיון הזה.
כרמל שאמה-הכהן: אנחנו בדיון על תקנות הדואר (שירותי דואר בסיסיים ושירותים כספיים אשר יינתנו לכלל הציבור בכל המדינה) (תיקון), התשע"ב-2012, וצו הדואר (שינוי התוספת לחוק), התשע"ב-2012.
כרמל שאמה-הכהן: סיימנו אני חושב את הדיון בנושא תקנות הדואר, נכון?
איתי עצמון: לא היתה הצבעה.
כרמל שאמה-הכהן: כן, לא היתה הצבעה.
איתי עצמון: אני חושב שלא הכול הוקרא.
כרמל שאמה-הכהן: לא הוקרא 1(2)?
איתי עצמון: "תחילה" – יש עוד תקנה אחת.
מוהנד נאסר: התקנה של ה"תחילה" לא הוקראה.
כרמל שאמה-הכהן: תקריא את זה, בבקשה.
מוהנד נאסר: "תחילתה של תקנה 1(2) שלושים ימים מיום פרסומה".
מוהנד נאסר: תקנה 1(2) זו התקנה של ביטול שירות התברוקה הבסיסי, והיא תתחיל 30 ימים לאחר פרסום תקנות אלה, ככל שהיא תאושר כאן גם בידי הוועדה.
מוהנד נאסר: אני רק אציין לפרוטוקול שנעשתה פנייה לשר האוצר לצורך היוועצות עמו, ולצורך קבלת הסכמתו לדברי החקיקה במקביל, ושר האוצר הסכים.
כרמל שאמה-הכהן: הצו קשור בתקנות האלה?
מוהנד נאסר: מאחר וחלק משירותי התברוקה המסופקים היום בידי "חברת הדואר" הם שירותים בסיסיים אז הם מצויים בתוך תוספת של חוק הדואר התשנ"ו-1986.
מוהנד נאסר: וכדי להוריד אותם מרשימת השירותים הבסיסיים נדרש לערוך תיקון בתוספת האמורה, וכאן זה תיקון שנעשה מכוח סמכותו של שר התקשורת לאחר אישור שר האוצר וועדת הכלכלה.
מוהנד נאסר: ולכן גם הצו הזה מונח לפניכם.
כרמל שאמה-הכהן: אתה אומר שהצו רק משלים דברים טכניים, הוא לא משנה עוד מהות?
מוהנד נאסר: במהות – לא.
מוהנד נאסר: זה השלמת תהליך החקיקה.
איתי עצמון: תוכל להסביר בפירוט מה המשמעות של מחיקת הפרטים שנוגעים למברקים מהתוספת לחוק?
מוהנד נאסר: סעיף 5 לחוק הדואר נותן לשר סמכות לקבוע תקנות לגבי שירותים בסיסיים שיש.
מוהנד נאסר: שירותים בסיסיים, חלקם נמצאים בתוך התוספת וחלקם נמצאים רק בתוך תקנות השירותים הבסיסיים, זאת אומרת פירוט יותר רחב ממה שיש בתוספת נמצא בתוך תקנות השירותים הבסיסיים של הדואר.
מוהנד נאסר: ולכן כדי להוציא את שירות התברוקה מרשימת השירותים הבסיסיים נדרש לעשות תיקון בנוסף לתיקון של התקנות שדיברנו עליו בחלק הראשון של הישיבה, גם בתוך התוספת שבחוק הדואר, ולמחוק את שירות התברוקה שיש שם.
כרמל שאמה-הכהן: אתה מבין את זה?
איתי עצמון: אני רק אשלים את התמונה.
איתי עצמון: לפי סעיף 37 לחוק הדואר שר התקשורת באישור שר האוצר מוסמך לקבוע בתקנות את התשלומים בעד השירותים המנויים בתוספת שנותן בעל רישיון כללי.
איתי עצמון: כלומר הסרת שירותים מסוימים מהתוספת לחוק בעצם מסירה את הפיקוח על התשלומים בעד אותם שירותים.
מוהנד נאסר: לא בהכרח.
איתי עצמון: לא בהכרח, אבל אין חובה.
איתי עצמון: יש סמכות לשר – סמכות שבשיקול דעת – לקבוע בתקנות תשלומים בעד שירותים שאינם מנויים בתוספת לפי סעיף 37(ג).
איתי עצמון: אבל לפי סעיף 37(א) לחוק, משמנויים שירותים מסוימים בתוספת, השר, באישור שר האוצר, מחויב לקבוע בתקנות תשלומים לגבי אותם שירותים.
מוהנד נאסר: מאחר והחלק הראשון של הבקשה הוא להוציא את השירות מרשימת השירותים הבסיסיים, הרי לא יהיה על מה לפקח.
כרמל שאמה-הכהן: מה הדחיפות שדיברו איתי עליה לגבי נזק שיכול להיגרם לדואר אם הדבר הזה לא יאושר השבוע?
הרצל בר-מג: הדחיפות היא לגבי דואר 24.
כרמל שאמה-הכהן: מה המשמעות הכלכלית של זה?
הרצל בר-מג: אנחנו מתחשבנים עם ארגוני הדואר בחו"ל על-פי התעריף הפנים ארצי, כל מדינה לפי – ולכן מאוד חשוב שזה יהיה התעריף של דואר 24.
נתי ביאליסטוק כהן: זה יגדיל את ההכנסות של הדואר.
הרצל בר-מג: זה לא יגדיל, זה ימנע גריעה.
כרמל שאמה-הכהן: יש לי ספק לגבי כל הנושא של התברוקה, כמו שאתם קוראים לזה.
כרמל שאמה-הכהן: אני רוצה לישון על זה סופשבוע.
כרמל שאמה-הכהן: בינתיים כדי לא לעכב אתכם, נאשר את הדואר 24.
כרמל שאמה-הכהן: אנחנו נפגשים ממילא לדעתי ביום ראשון.
כרמל שאמה-הכהן: יש סיכוי שנשלב את זה עוד באותו יום.
הרצל בר-מג: יש איזה מידע או נתונים שאתה זקוק להם?
כרמל שאמה-הכהן: בינתיים שמענו אתכם היום.
כרמל שאמה-הכהן: גם וקנין שהיה אתי פה בדיון לא שלם עם זה במאת האחוזים.
כרמל שאמה-הכהן: אני לא אומר שלא כרגע, אני לא אומר לך לא ממשי.
כרמל שאמה-הכהן: עכשיו עשינו הכול מהר, אתם הגשתם את זה והזמנו את זה.
כרמל שאמה-הכהן: לא היה לי זמן ללמוד את זה.
נתי ביאליסטוק כהן: יש משהו שאנחנו יכולים לעשות?
כרמל שאמה-הכהן: יכול להיות, אנחנו נדבר.
כרמל שאמה-הכהן: פשוט הכול נעשה פה בלחץ בין לבין, אתם רואים איך, ובגלל שאתם הצגתם את הנושא של הדחיפות.
כרמל שאמה-הכהן: אבל מאחר וזה איזה ביטול של שירות לאזרח, אז יכול להיות שבאמת הוא כבר שירות שלא נחוץ בצורה הזו ובמידה הזו.
הרצל בר-מג: אני מדגיש שאין ביטול.
הרצל בר-מג: אנחנו לא מבטלים את השירות.
כרמל שאמה-הכהן: שינוי הצורה שלו.
כרמל שאמה-הכהן: אתה משנה משהו, אתה עושה משהו.
הרצל בר-מג: כן, המחיר שלו יעלה.
איתי עצמון: והפריסה.
איתי עצמון: יש שינויים, ודאי שיש שינויים.
כרמל שאמה-הכהן: היועץ המשפטי שלי לדוגמה, מאוד לא אוהב את השינוי הזה גם.
איתי עצמון: לא, ממש לא, אני רק רציתי שהוועדה פשוט תדע את התמונה המלאה, זה הכול.
איתי עצמון: אני כמובן לא מביע שום עמדה בנושא.
כרמל שאמה-הכהן: מותר לך להביע עמדה.
נתי ביאליסטוק כהן: לצורך העניין, זה כמו השינוי שנעשה בחברת "בזק", שבוטלו שירותי הטלקס שלה.
נתי ביאליסטוק כהן: כמעט אקוויוולנטי.
כרמל שאמה-הכהן: היתה פה גם חברת הכנסת, אם אינני טועה – גם וקנין וגם - - -
איתי עצמון: רק וקנין.
הרצל בר-מג: בדיון הראשון השתתף רק וקנין.
כרמל שאמה-הכהן: אז מי דיברה על אבלות?
כרמל שאמה-הכהן: היתה מישהי שהעירה פה.
נתי ביאליסטוק כהן: אה, מיטל בשרי.
הרצל בר-מג: מהמועצה לצרכנות.
כרמל שאמה-הכהן: קידמתי אותה.
נתי ביאליסטוק כהן: היא מאוד פעילה בוועדה, אבל היא עדיין לא חברת כנסת.
כרמל שאמה-הכהן: אבל הרבה יותר מרוב חברי הוועדה.
הרצל בר-מג: אבל הסברנו לה שלגבי המברקים האלה אנחנו לא מבקשים שום שינויים.
הרצל בר-מג: ממילא הם לא בתקנות.
נתי ביאליסטוק כהן: אני חושב שהתמונה שהובנה היתה קצת שונה מהמציאות, משום שכשנשאלו כמה מברקים נשלחים, אז בטעות "חברת הדואר" כללה את המברקים שנמצאים בשירות הבסיסי.
כרמל שאמה-הכהן: אנחנו נעביר את הכול.
כרמל שאמה-הכהן: אם אתם יכולים באמת לרכז את כל העובדות במסמך, תעבירו כדי שנסיים את זה אולי אפילו ביום ראשון.
כרמל שאמה-הכהן: בינתיים נאשר לכם, נצביע על שירות 24.
איתי עצמון: כלומר רק תקנה 1(1)?
כרמל שאמה-הכהן: אנחנו יכולים להמשיך לדון בזה במועד אחר, להשלים את האישור?
איתי עצמון: את השאלה - - - אישור בנפרד נבדוק לאחר הישיבה, אבל כרגע אתה מאשר את תקנה 1(1)?
כרמל שאמה-הכהן: כן, אבל אני אומר:
כרמל שאמה-הכהן: אין מצב שזה מתעכב, ה-24?
נתי ביאליסטוק כהן: זהו, השאלה אם זה מאפשר לנו להחתים את השר על התקנות.
כרמל שאמה-הכהן: זה מה שאני שואל אותו כרגע.
מוהנד נאסר: זה לא תיקון נוסח, זה פיצול.
מוהנד נאסר: במקום לפנות למשרד המשפטים לפרסם את שני התיקונים בבת אחת, אנחנו פשוט נפצל.
מוהנד נאסר: זה טכני.
כרמל שאמה-הכהן: עשינו את זה בעבר.
איתי עצמון: עשינו את זה עם תקנות מסילת הברזל.
איתי עצמון: הדבר נעשה בעבר.
כרמל שאמה-הכהן: טוב, אז אני מצביע בעצם רק על תקנה 1(1).
כרמל שאמה-הכהן: בעד אישור תקנה 1(1) – פה אחד
כרמל שאמה-הכהן: 1(1) אושר פה אחד.
הרצל בר-מג: אז המברקים יעלו ביום ראשון, בדיון על בנק הדואר?
כרמל שאמה-הכהן: סביר להניח.
כרמל שאמה-הכהן: אנחנו נדבר על זה, יש לנו עכשיו 96 שעות בערך.
כרמל שאמה-הכהן: הרבה זמן.
כרמל שאמה-הכהן: אני מניח שיהיה בסדר, אבל לא היה לי זמן לשקול ולבדוק ולהתעניין עם אנשים שייתנו לי עוד זוויות.
כרמל שאמה-הכהן: בסדר, אז אושר פה אחד.
כרמל שאמה-הכהן: להוציא להם את זה בדחיפות, שלא יפסידו כסף.
כרמל שאמה-הכהן: צריך עוד להגיד משהו לפרוטוקול?
כרמל שאמה-הכהן: אז תודה רבה לכם.
כרמל שאמה-הכהן: אנחנו פותחים את ישיבת ועדת הכלכלה, על סדר-היום ישיבה מיוחדת לציון יום ההוקרה למערך המילואים.
כרמל שאמה-הכהן: נמצאים אתנו, כמובן חברת הכנסת מירי רגב שמובילה את הנושא בתוך הכנסת, קצין מילואים ראשי, שוקי בן ענת, ויושב-ראש פורום המג"דים והמח"טים, מר אבי סייג.
כרמל שאמה-הכהן: ראשית, כמובן בוקר טוב וברוכים הבאים לוועדת הכלכלה.
כרמל שאמה-הכהן: זה היום של מערך המילואים, של אנשי המילואים בכנסת ישראל.
כרמל שאמה-הכהן: בעצם אנחנו נמצאים בבניין, בחדרים שבהם נקבעות, או לצערנו לא נקבעות, ההטבות הראויות המתבקשות לאנשי המילואים.
כרמל שאמה-הכהן: בעיקר עוסקים היום במונח שחוזר על עצמו גם בדיונים פה בוועדות ובמליאה וגם בתקשורת, הנושא של שוויון בנטל.
כרמל שאמה-הכהן: זה ערך שהפך להיות, לפחות ברמת ההצהרה, נקודה שעל ידי רוב המפלגות החילוניות ציוניות – שוויון בנטל בעיקר מיוחס למערך החובה בצה"ל.
כרמל שאמה-הכהן: תשאל אדם ברחוב: מה זה שוויון בנטל?
כרמל שאמה-הכהן: הוא יגיד: שכולם יתגייס.
כרמל שאמה-הכהן: מי שיכול להתגייס שיתרום, מי שלא עשה שירות חובה שיעשה שירות אזרחי.
כרמל שאמה-הכהן: אני חושב שחוסר השוויון בנטל מגיע לקיצוניות מובהקת יותר בנושא המילואים, גם בכל מה שקשור לחלוקה בימי המילואים שנושאים אזרחי ישראל.
כרמל שאמה-הכהן: מדובר בבסיס הרבה יותר צר מאשר מערך החובה ביחס לאוכלוסייה, וגם במישור השני שהוא התגמול או ההטבות או האיזונים הנדרשים למי שנושא בסופו של דבר בנטל.
כרמל שאמה-הכהן: אנחנו רואים הרבה דברים שהם נראים מאוד קטנים אבל הם מאוד גדולים כאשר אדם נקרא למילואים, החל מההוצאות הקטנות הנלוות מההגעה למילואים, מהשירות במילואים, דרך המעמסות שזה מטיל על משק הבית או על משק הפרנסה של אותו איש מילואים ובני משפחתו כמובן.
כרמל שאמה-הכהן: ועדת הכלכלה היא ועדה שאחראית על קצה שאולי נושק לנושא המילואים, דרך האחריות שלנו בנושא השיכון והדיור במדינת ישראל וכל שאר הדברים כפופים אולי לוועדת חוץ וביטחון, לוועדת העבודה והרווחה, והרוב לוועדת כספים.
מרינה סולודקין: ביקורת המדינה.
כרמל שאמה-הכהן: ביקורת המדינה – אנחנו מעדיפים שזה לא יגיע לשם, חברת הכנסת סולודקין.
מרינה סולודקין: הגיע, הגיע.
כרמל שאמה-הכהן: אה, הגיע כבר גם לשם?
כרמל שאמה-הכהן: אז גם ביקורת המדינה, חברת הכנסת סולודקין מעירה.
כרמל שאמה-הכהן: ולכן אנחנו באים ונשתדל לגעת בנקודה ספציפית שזה הנושא, במסגרת הדיון שלנו, הטבות בדיור.
כרמל שאמה-הכהן: הרי המדינה היא זו שמחזיקה ברוב המוחלט של קרקעות המדינה, היא גם זו שמשווקת את זה לציבור הרחב, בין היתר רוכשים גם אנשי מילואים ואנשי צבא קרקע לבניית בית או דירה שנבנתה על קרקע המדינה.
כרמל שאמה-הכהן: ונשאלת השאלה האם המדינה מטיבה במידה ראויה עם מי שנותן לה יותר מהאחרים.
כרמל שאמה-הכהן: תפתח את הדברים חברת הכנסת מירי רגב, בבקשה.
מירי רגב: קודם כל אני רוצה להודות לך, כבוד היושב-ראש, שאתה בין הראשונים שנרתמת לקיים את הדיון הזה, גם הוועדה שלך היא בעצם הוועדה הראשונה שפותחת את היום הזה וחשוב היה לך שגם עם ישראל ישמעו את הדיון הלא פשוט וחלקו גם יהיה נוקב פה.
מירי רגב: אני מודה למג"דים ולאנשי המילואים שהגיעו.
מירי רגב: אני יודעת, גם מתוך מה שקראנו הבוקר בעיתון, שאתם עייפים מהבטחות.
מירי רגב: אתם מבינים שבסוף אנחנו צריכים לפרוע את זה בדרך כזאת או אחרת, אנחנו זאת המדינה, כי בסוף אין לנו מישהו אחר שיעשה מילואים וזה נראה ברור מאליו שאנשי מילואים ימשיכו להגיע ולעשות מילואים.
מירי רגב: אז לא, זה לא מובן מאליו.
מירי רגב: בכתבה היום אנחנו נורא התלבטנו איך נעשה את היום הזה גם עם אבי וגם עם קמל"ר ידידי.
מירי רגב: לא רצינו שהיום הזה יהפוך לאיזה יום שבו אנחנו, כמו בכל שנה, נלחמים, נלחמים בוועדות.
מירי רגב: לא תמיד אתם יכולים להגיע לכאן כי אתם עובדים וחלקכם לא עובדים.
מירי רגב: חלקכם עדיין מחפשים עבודה.
מירי רגב: אחד מכם יושב פה עוד משנה שעברה, אני לא אצביע עליו, שעשה יותר מ-100 ימי מילואים ועדיין לא מצאו לו עבודה, יושב-ראש הוועדה.
מירי רגב: עדיין לא מצאו לו עבודה.
מירי רגב: תראה איזה ביזיון.
מירי רגב: אנשים הולכים למילואים, מפטרים אותם מהעבודה, הם ממשיכים לבוא למילואים, ממשיכים לחשוב איך לתרום למדינה ואין להם את היכולת לפרנס את המשפחה שלהם.
מירי רגב: ברור לנו שאת זה אנחנו צריכים לתקן במידי.
מירי רגב: וזה התפקיד בראש ובראשונה של שר הביטחון, שהוא יושב-ראש פורום המילואים, של הרמטכ"ל, של הממשלה וכמובן גם שלנו פה בכנסת.
מירי רגב: כי גם הבוקר חטפנו כולנו בכנסת, חברי הכנסת, שאנחנו לא מצליחים לקדם את אותו חוק מילואים שבעצם הנגזרות שלו הן רחבות, גם בנושא הדיור שאנחנו יושבים פה היום.
מירי רגב: גם אנחנו חטפנו מזה שאוקיי, חוקקנו חוק, איך אנחנו בעצם מוודאים שהדבר הזה בא לידי מימוש ולא רק מוועדה לוועדה ביום המילואים.
מירי רגב: היום הזה אנחנו נתכנס בחמש הוועדות המרכזיות.
מירי רגב: לצערי, באחת מהוועדות העיקריות לא הצלחנו לקיים את הדיון בעניין של ההבחנה המותרת, שהיא בדיוק מדברת על מה מותר לתת יותר לאיש המילואים.
מירי רגב: כרגע הגורם המשפטי לא מאשר לתת יותר לאנשי המילואים, הם לא מצליחים להעביר את זה בחוק, איך ניתן לאיש מילואים שעושה יותר קצת יותר, נעדיף אותו במקומות עבודה, ניתן לו קצת יותר הנחות במיסוי, ניתן לו לרכוש קרקע ולתת לו מיסוי.
מירי רגב: את זה לא הצלחנו להעביר.
כרמל שאמה-הכהן: מי לא מוכן?
כרמל שאמה-הכהן: היועץ המשפטי לממשלה?