GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
עמית שכטר: כל השאר, מה שהיתה רשת הכבלים, נשאר בחוץ.
אברהם פורז: מה ההבדל בין רשת כבלים לרשת גישה?
עמית שכטר: לרשת כבלים יש יותר מאשר רק גישה, והלא זה כל הוויכוח שיש לנו בנושא האחר.
עמית שכטר: רשת הגישה היא רק המקטע האחרון, אדוני.
עמית שכטר: ככה היא מוגדרת בחוק – מהמרכזת עד בית המנוי.
אברהם פורז: האם רשת הגישה זה רק הקטע האחרון?
אתי בנדלר: בין מרכזת לבין נס"ר.
אתי בנדלר: זה כולל הכל, אבל זה רק החלק האחרון.
אברהם פורז: והחלקים האחרים הם לא בתוך החוק?
אברהם פורז: אתם ממש כורים לי בור, כדי שאני אפול לתוכו.
עמית שכטר: דיברנו על רשת.
עמית שכטר: מי שהכניס את המילה גישה, צמצם את העניין.
דני רוזן: בהצעת החוק הממשלתית היה כתוב "רשת".
דני רוזן: באיזשהו שלב בדיונים, אתה קבעת שזה יהיה "רשת גישה".
אברהם פורז: לא זאת היתה הכוונה.
אברהם פורז: אם רוצים שלא יקום שום דבר, אפשר לחייב היתרים לפי חוק התכנון והבנייה, וזה מתכון אידיאלי להריגת פרויקטים.
יגאל ביבי: תכתוב "רשת בזק".
דני רוזן: לא, "רשת".
אברהם פורז: כל דבר שהוא חוטים, קופסאות סף, מתגים וכל החלק הטכנולוגי פטור מהיתרים לפי חוק התכנון.
אברהם פורז: מגישים לוועדה המקומית את התכנית, וזה הכל.
אברהם פורז: אם רוצים לבנות בניין משרדים וחברת טלקומוניקציה, צריך היתר.
דני רוזן: יש מונח "רשת".
דני רוזן: יש הגדרה של רשת בזק ציבורית ויש הגדרה של רשת, ואלה שתי הגדרות שונות.
אתי בנדלר: אם כך, בסעיף 38(3)(א)(1) ייאמר: "בכותרת השוליים ובסעיף קטן (א), במקום "רשת כבלים" יבוא "רשת".
אתי בנדלר: בדברי ההסבר בנאום יסביר היושב-ראש, בהתאם להנחיה שקיבלתי, שהוא לא מתכוון למתקנים גדולים.
אריק רשף: מתקן גדול זה לא מתקן בזק.
אריק רשף: בניין שלוש קומות עם מרפסות זה לא מתקן בזק.
יהודה זמרת: תסתכל בהגדרה.
דני רוזן: תסתכל אתה בהגדרה.
ראובן ריבלין: אני רוצה לשאול את נציגי משרד המשפטים - איך לא מתאמים דברים כאלה מראש עם משרד הפנים?
ראובן ריבלין: אלה הם דברים אלמנטריים.
אברהם פורז: אני מודה לעמית שכטר, שהפנה את תשומת לבי.
ראובן ריבלין: אדוני היושב-ראש, אני מוכרח לומר שהמשרד בשום שכל ודעת, ובמחשבה מראש כתב "רשת".
ראובן ריבלין: הוא כתב "רשת", בגלל שהוא היה צריך לכתוב רשת.
ראובן ריבלין: באים לפה כל הרגולטורים של כל העולם מהמשרד הזה ומהמשרד ההוא, ואומרים במקום רשת, רשת רגילה.
יגאל ביבי: רשת גישה.
ראובן ריבלין: לא חשוב, אז מחר תהיה רשת רגילה.
ראובן ריבלין: .. הרי בסופו של דבר, כאשר עשו דבר, עשו אותו מתוך מחשבה תחילה.
ראובן ריבלין: תגמרו את העניינים האלה ביניכם.
אברהם פורז: גם אנשי משרד התקשורת מודים לפעמים שהם לא חשבו על נקודה מסוימת.
נגה רובינשטיין: גם אנשי המשרד שלך ביקשו להוסיף "רשת גישה".
ראובן ריבלין: זה לא טוב.
ראובן ריבלין: בלבלו להם את המוח, אז הם חשבו שאולי צריך להוסיף "גישה".
לאה ורון: עד איזה סעיף אישרנו?
אתי בנדלר: עד סעיף 38(3), כולל (3) עם שינוי בפסקה (1).
אתי בנדלר: עכשיו צריכים להתחיל עם סעיף (4) וסעיף 6כט הישן.
אברהם פורז: "(1) בכותרת השוליים ובכל מקום, במקום "רשת כבלים" יבוא "רשת", ובמקום "רשת הכבלים" יבוא "הרשת"; בכל מקום, במקום "בעל זיכיון", יבוא "בעל רשיון", ובמקום "בעל הזיכיון" יבוא "בעל הרשיון"; בסעיף קטן (ב1)(1), בסופו, במקום "ובלבד שלא נקבעה בתקנון הוראה מיוחדת לעניין זה" יבוא "הוראה זו לא תחול אם נקבעה בתקנון הוראה מיוחדת לעניין זה והנחת הרשת מתבקשת לצורך העברת שידורים בלבד;"; (4) בסעיף קטן (ג), הרישה המסתיימת במילים "לשם כך" – תימחק; (5) אחרי סעיף קטן (ו) יבוא:
אברהם פורז: (ז) על אף הוראות סעיף זה בעל רשיון רשאי –
אברהם פורז: סעיף 4(ו), את הסמכות;
עליזה קיין: בפסקה (4) יש פיצול בסעיף (ג) בסעיף 6כט הנוכחי, שם יש בעצם שתי הוראות:
עליזה קיין: אחת שקובעת שהסכמה או בקשה להנחת רשת לעניין הבית המשותף, מהווה הרשאה להיכנס למקרקעין.
אברהם פורז: הסכמה של מי?
עליזה קיין: הסכמה של בעל המקרקעין הפרטיים.
אברהם פורז: את הולכת עוד יותר למעלה.
אברהם פורז: את הולכת להשתמש בסמכות המוקנית לו בסעיף זה, או לבית המשותף?
עליזה קיין: אני מתייחסת לסעיף 6כט(ג) הנוכחי.
עליזה קיין: אני מדברת על סעיף משנה (4) לסעיף המתקן, שאומר: "בסעיף קטן (ג), הרישה המסתיימת במילים "לשם כך" – תימחק".
אברהם פורז: בואו נראה מה מפריע לך פה, אם בכלל.
אברהם פורז: כתוב בסעיף זה: "הסכמה כאמור בסעיף קטן (א) או (ב) או בקשה להנחת רשת כבלים שנתקיימו לגביה הוראות סעיף קטן.
אתי בנדלר: אני רק רוצה להפנות את תשומת הלב לכך שהפסקה הזאת עברה לסעיף (ח).
אתי בנדלר: הרישה מתחילה במילה הראשונה של הרישה, וכל הפסקה הזאת נמחקת, כי היא עוברת למקום אחר.
אברהם פורז: אם כך, את צריכה לכתוב: "הרישה המתחילה במילים "הסכמה כאמור" נמחקת.
אתי בנדלר: הרישה המתחילה במילה "הסכמה", והמסתיימת במילים "לשם כך" נמחקת.
עליזה קיין: אני הייתי מציעה לא לפצל את שני הנושאים.
עליזה קיין: הרי סעיף (ג) הנוכחי דן בשני נושאים: אל"ף - ההרשאה, ובשאלה ממתי רואים את בעל הרשיון כרשאי להיכנס למקרקעין; בי"ת – נושא של תיאום המועד, ואפילו כשהוא רשאי להיכנס, הוא עדיין צריך לתאם את המועד.
עליזה קיין: כיום פיצלנו את שני הדברים, והעברנו את הנושא של ההרשאה אחרי ההוראה בדבר התיאום, ונדמה לי שהדבר יכול ליצור קצת אי בהירות בקריאת החוק.
אברהם פורז: האם יש לך בעיה עם המהות, או רק עם המיקום?
עליזה קיין: לא, אין לי בעיה עם המהות.
אתי בנדלר: אני מציעה שאם אנחנו מדברים על הנוסח, עליזה קיין, זה ממש לא המקום לדון על זה.
אברהם פורז: תבדקו אחר-כך, האם כדי שהעניין יהיה ברור, צריך לשנות את המיקום של הפסקה.
אריק רשף: אבל אני חושב שיש פה טעות בהבחנה של גברת קיין.
אתי בנדלר: זה לא המקום לדיון הזה.
אברהם פורז: אם אין ויכוח על המהות, לא נדון על זה עכשיו.
עליזה קיין: לגבי סעיף קטן (5), קודם כל, עם כל הכבוד לכך שנאמר בפסקה (1) שאם הוענקה לבעל רשיון סמכות הוא רשאי להשתמש בה, מה שאולי התכוונו לומר זה שהשר רשאי להעניק סמכות, ואז יראו אותו כבעל רשיון כללי.
אברהם פורז: באזור שבתחומו נמצאים המקרקעין.
עליזה קיין: נכון, וגם תוך כמה זמן.
דני רוזן: מה זה אכפת לך?
עליזה קיין: צריך שבעל המקרקעין יידע באיזה טווח זמן הוא צפוי להתגונן בבית-משפט.
אברהם פורז: צריך לומר "לפנות לבית משפט שלום שבתחום סמכותו נמצאים המקרקעין", כי הסמכות של בית משפט השלום היא מחוזית ולא עירונית.
אברהם פורז: במחוז המרכז אתה יכול להגיש תביעה היום בבית-משפט בנתניה על מקרקעין ברחובות, מה לעשות?
אברהם פורז: אז לא נורא, נוסעים חצי שעה.
מיכאל קליינר: אדוני היושב-ראש, בכל זאת משהו פה לא נראה לי ברור מבחינת זמן בלתי מוגבל אפשרי.
אברהם פורז: נניח שפנו לבעל מקרקעין והוא סירב לאפשר להיכנס לשטחו.
אברהם פורז: נניח שניסית דרכים אלטרנטיביות, ובתום שנה הגעת למסקנה שאין לך ברירה, אז הלכת לבית משפט.
דני רוזן: אנשים לא מתים ללכת לבית-משפט.
אברהם פורז: "(ח) הסכמה כאמור בסעיף קטן (א) או (ב) או בקשה להנחת רשת שנתקיימו לגביה הוראות
אברהם פורז: ולאדם שהוא הרשה לכך, להיכנס למקרקעין לשם התקנה ובנייה של הרשת, בדיקתה,
אברהם פורז: זה רשת כבלים שהונחה בהתאם להוראות סימן ח' לפרק ב'1 או רשת שהונחה בהתאם
אברהם פורז: הרשאה לפי סעיף זה.
אברהם פורז: " (ב) מספרו של סעיף 6כט לחוק העיקרי יהיה 21ב; בסעיף 6ל לחוק העיקרי – (5) (1) בסעיף קטן (א), במקום "רשת הכבלים", יבוא "הרשת" ובמקום "בעל זיכיון" יבוא "בעל רשיון"; (2) בסעיף קטן (ב), במקום "רשת כבלים" יבוא "רשת" ובמקום "סעיף 6כט(ב1)" יבוא 21 ב(ב1)"; מספרו של סעיף 6ל לחוק העיקרי יהיה 21ג; סעיפים 6לא, 6לב ו-6לג לחוק העיקרי – בטלים.
אברהם פורז: " (6) תיקון 39 .
אברהם פורז: בכותרת סימן ט' לפרק ב'1, במקום "וחיבור אזורים" יבוא "ורישוי כותרת ערוצים ייעודיים".
אברהם פורז: סימן ט' לפרק ב'1 תיקון סעיף 40.
אברהם פורז: בסעיף 6לד לחוק העיקרי – 6לד במקום סעיף קטן (א) יבוא: "נתנה המועצה רשיון מיוחד לשידורי כבלים, יעביר בעל רשיון כללי לשידורי כבלים את שידוריו של בעל הרשיון המיוחד לשידורי כבלים, במוקד השידור העומד לרשותו, ולצורך כך רשאי השר ליתן הוראות לכל בעל רשיון כפי שימצא לנכון, ובלבד שהקיבולת שתעמוד לרשותו של בעל הרשיון הכללי לשידורי כבלים, לא תפחת מחמש שישיות".
אברהם פורז: אגב, דיברנו על זה אתמול "רק" שעה וחצי.
דני רוזן: הבעיה שלי היא שאני לא יודע קיבולת ממה.
אברהם פורז: אין לי כוח יותר.
אברהם פורז: אני מרים דגל לבן.
אברהם פורז: אחרי שעה וחצי של דיונים אתמול עם האנשים שלך ועם הייעוץ המשפטי של המשרד שלך, ואחרי שעשינו סבב טוטלי, הגענו בסוף להסכמה על נוסח, ועכשיו אתה תגיד לי שלא הגענו להסכמה?
דני רוזן: לא הגענו להסכמה.
דני רוזן: אני אומר את העמדה.
דני רוזן: הרי אני לא מחליט פה, כי מי שמחליט פה הם חברי-הכנסת.
דני רוזן: הבעיה היא קיבולת ממה.
אברהם פורז: איפה הסעיף שדיברנו עליו בהגדרות ושכתוב בו "בשים לב"?
אתי בנדלר: לא, זה שייך לסעיף 6ח.
אתי בנדלר: עוד לא העברנו אותו לוועדה, ועוד אין לנו ניסוח סופי שלו.
אתי בנדלר: סעיף 6ח לא רלוונטי.
אברהם פורז: דני רוזן, אני רוצה לשאול אותך שאלה.
אברהם פורז: האם לרשותו של בעל רשיון כללי לשידורי כבלים שמשתמש ברשת בזק, שמשמשת גם לצרכים שאינם שידורי כבלים, יש הקצאה של משהו?
אברהם פורז: מה מקצים לו? מה נותנים לו?
דני רוזן: הקיבולת של רשת בזק ציבורית זה דבר בלתי ידוע ובלתי מוגדר, ולא ניתן לכימות, ולכן יש בעיה לדבר על הדבר הזה, כי אי אפשר לכמת אותו ואי אפשר לגזור ממנו משהו.
דני רוזן: נדמה לי שפה צריך להסתכל על הכוונה.
דני רוזן: יש X ערוצי טלוויזיה בבית הצופה, והמועצה יכולה לקבוע כל מיני דברים לגבי חלק מערוצי הטלוויזיה – ואני מייד אדבר על "חלק" – ולכן אני מציע להיות ספציפי ולדבר על כמות ערוצי הטלוויזיה.
דני רוזן: אפשר לנסח בכמה מילים שזאת הכוונה, אבל המילה "קיבולת" בלתי מובנת לחלוטין.
דני רוזן: לכן הייתי מציע לקבוע "מכמות ערוצי הטלוויזיה שהצופה יכול להגיע אליהם".
דני רוזן: היום מגיעים לכל צופה בבית X ערוצים – נגיד 50, או 100 ערוצים – ויודעים מה זה שישית מה-50 או מה-100 ערוצים, אבל בהחלט מבחינה טכנולוגית יכול להיות מצב שמחר יהיה ערוץ אחד ויהיה מתג באיזה מקום ברשת שממנו תהיה אפשרות בחירה, אז מה זה שישית מאחד?
דני רוזן: אפס.
דני רוזן: לכן אני חושב שצריך להבהיר שזאת אותה כמות ערוצי טלוויזיה שלצופה יש אפשרות נגישות אליהם – שישית, או אם תקבעו, מספר אחר, וזה לא חשוב כרגע.
דני רוזן: המועצה מכתיבה מה יהיה בהם, וזאת המטרה.
ראובן ריבלין: האם זאת קזואיסטיקה, או שזאת הגדרה שונה?
דני רוזן: לא, זאת בעיה אמיתית.
בני איינהורן: היום זאת הישיבה האחרונה שבה משתתף דני רוזן כמנכ"ל המשרד.
בני איינהורן: הנושא הזה מטופל בשני מקומות שונים, והוא לא קוהרנטי.
בני איינהורן: אין לי בעיה, העיקר שתהיה תפיסה קוהרנטית בין סעיף 5 למה שכתוב פה, ולכן אם אפשר, הייתי רוצה שדני רוזן ייתן את ההתייחסות הכללית לעניין הזה.
בני איינהורן: היום נדון פה בסעיף לד, ובעוד שבוע נגיע לסעיף 5 ויהיה משהו סותר.
אריק רשף: בסופו של דבר, מה שקובע את כמות הערוצים שעומדת לרשותו של בעל הרשיון לשידורים זה ההסדר שלו במוקד השידור.
אריק רשף: הצעת-החוק הממשלתית מדברת על קיבולת, ומדובר במוקד השידור.
אריק רשף: מי שקובע את ההסדרים במוקד השידור זה כמובן שר התקשורת ברשיון לפי סעיף 4 לחוק הבזק.
אריק רשף: אני לא מאושר מכל הסיפור של השישית, אבל אני אומר שכרגע הצעת-החוק הממשלתית היא כנראה הפתרון היותר סביר.
בני איינהורן: כאשר יהיו שני הסעיפים, אני רוצה שיהיה ברור מה קורה, ושלא יהיה מצב שבו לא אדע מה קורה.
אברהם פורז: זה סעיף שבא להגן עליך.
בני איינהורן: אבל אני לא יודע איפה אני עומד, כי סעיף 5 עומד בסתירה.
אברהם פורז: אני אגיד לך למה הסעיף הזה אמור להגן עליך, כי הוא לא מאפשר להם לעשות מה שהם רוצים.
בני איינהורן: אבל מצד שני אתה אומר שהוא כפוף למה שאומר סעיף 5, וסעיף 5 פותח את הכל.
בני איינהורן: לכן אני אומר שאני לא יודע איפה אני עומד.
אברהם פורז: אני רוצה לראות האם אני מבין על מה אני מדבר.
אברהם פורז: אני לא מומחה בטכנולוגיה, ולכן אני רוצה שתגידו לי האם אני טועה במשהו.
אברהם פורז: יש חוט שיכול להעביר ספקטרום לפי טכנולוגיה ידועה היום.
אברהם פורז: יכול להיות שמחר תתווספנה טכנולוגיות נוספות ותדרים נוספים.
אברהם פורז: יש לנו היום כמות מסוימת של אותות ושל סיגנלים, או תדרים שהוא יכול להעביר.
אברהם פורז: יש חלוקה ראשונית.
דני רוזן: יש בעיה במשפט הראשון שאמרת.
דני רוזן: אתה מכיר היום מערכת, שאתה יושב בבית ומזפזפ וכל הערוצים מגיעים אליך הביתה.
דני רוזן: אתה ממתג בקופסה בבית.
דני רוזן: מי אמר שהמיתוג יהיה בבית?
דני רוזן: המיתוג יכול להיות בנקודה זו ברשת, כמו בארצות-הברית.
אברהם פורז: מר רוזן, אני יודע שבמיתוג אין גבול, כי במיתוג יש קופסה ששולחת אליך סיגנלים, ואתה לא יודע איך היא מקבלת את הסיגנלים.
אברהם פורז: היא יכולה לשלוח לך 1,000 סיגנלים לפי בחירה, כל פעם סיגנל אחר.
אברהם פורז: אני מסכים שבמיתוג זה לא קיים, אבל אני חוזר לדבר השבלוני והישן – בלי מיתוג, כשעוברת כמות מסוימת של אינפורמציה דרך החוט הזה - -
דני רוזן: זה יכול להיות גם דרך לוויין, לאו דווקא דרך חוט.
דני רוזן: רשת באשר היא, לא משנה הטכניקה שבה היא ממומשת.
דני רוזן: לוויין וכבלים זה אותו דבר לצורך זה.
אברהם פורז: אנחנו מדברים כרגע על הכבלים, לא דיברנו על הלווין.
דני רוזן: לא, אנחנו מדברים על הכל.
אברהם פורז: אבל כתוב: "נתנה המועצה רשיון מיוחד לשידורי כבלים", וזה עדיין לא לשידורי לווין.
אברהם פורז: אנחנו מדברים כרגע רק על שידורי הכבלים.
ראובן ריבלין: אני כבר לא מבין כאן את המילה "את שידוריו".
ראובן ריבלין: אני רוצה רק שתבין עד כמה חשוב להיכנס לזה.
ראובן ריבלין: אתה יודע שהיום קיבלתי ייעוץ משפטי, הקובע ששידוריו של הכבלים זה רק אותם שידורים שהוא מפיק בעצמו, זאת אומרת: לא כל ה-48 חלונות שאתה רואה בבית.
ראובן ריבלין: זאת אומרת שבסעיף אחר לגמרי זה מבטל את כל הקונספציה שלנו, שיש פלטפורמות שידור, ושאלה מקבלים מהכבלים ואלה מקבלים מהלקוחות, ואלה מקבלים מהפרסומות, ואלה מקבלים מהאגרה – הכל מתבטל לגמרי.
אברהם פורז: אדוני השר, אני יודע בדיוק מה הבעיה בעניין "שידוריו".
אברהם פורז: אם יהיה צורך, לא אכפת לי לעשות הבהרה בחוק.
אברהם פורז: אם ערוץ מסוים הוא ערוץ אוניברסלי, אני מדבר על הפרסומות - -
ראובן ריבלין: זה ברור, זה לעניין הפרסומת.
אברהם פורז: ואם יש לך בעיה עם זה, אני מוכן להגדיר את זה.
אברהם פורז: אם ערוץ מסוים מכוון רק לישראל, זה הופך לחלק משידוריו של בעל הזיכיון לעניין פרסומת, ואם מסתבר שיש שם פרסומת, הערוץ הזה יירד.
בני איינהורן: יש לי הצעה לדבר בעברית פשוטה, במקום כל ההסתבכויות.
אברהם פורז: אני קודם כל רוצה שרוזן יגיד לי האם אני מבין על מה אני מדבר.
אברהם פורז: יש בכל זאת כבל לא במיתוג, שיכול להעביר X אותות.
אברהם פורז: נניח שהשר מטעמים השמורים עמו החליט שמחצית מהספקטרום הזה, או איך שתקרא לזה – אני קראתי לזה קיבולת, אבל אפשר למצוא לזה גם מונח אחר – מיועד לשידור בטלקומוניקציה, וכל היתר זה טלוויזיה, כשבטכנולוגיות שונות אפשר להעביר כמויות שונות.
אברהם פורז: בקטע הטלוויזיוני המועצה יכולה לתת כל מיני הוראות, ואנחנו לא רוצים שההוראות יוכלו להיות לגבי שישית.
אברהם פורז: אני רוצה לשמור לו חמש שישיות לענייניו.
אברהם פורז: האם המילה "קיבולת" מפריעה פה?
דני רוזן: כן, וכאן אני רוצה לומר שאנחנו חייבים לעשות חקיקה, שהיא נייטרלית מבחינה טכנולוגית.
דני רוזן: כל טכנולוגיה, אפשר ליישם אותה למטרה שלשמה היא נועדה.
דני רוזן: באשר להערה של בני איינהורן, יש פה שתי נקודות: בסעיף 5 נותנים סמכות לשר להתערב אם לא הקצו מספיק ערוצים לטלוויזיה.
דני רוזן: הוא יכול להתערב ולקבוע שייתנו יותר רוחב סרט אם צריך, ואם כוחות השוק לא עושים את זה לבד.
דני רוזן: דרך אגב, אם בעבר דיברנו על 50 ערוצים, היום כולם מדברים על 100 ועל 500 ערוצים, ובכלל לא מדברים על המספרים שדיברו פעם.
דני רוזן: אכן נכון שעל המועצה לקבוע מה יעבור בחלק מכמות הערוצים, וזאת משמעות הסעיף.
דני רוזן: לכן, במקום לדבר באופן כללי, צריך לדבר על קיבולת האפיקים במוקד השידור, ואז ברור כשמש למה מתכוונים.
בני איינהורן: אני אסביר את הדברים בצורה פשוטה ולא טכנולוגית, כי לדעתי הטכנולוגיה עומדת להשתנות, וזה מה שאמר לך גם מנכ"ל משרד התקשורת.
בני איינהורן: אנחנו אומרים: בואו ננסה להבין לפי תדרים, כי אנחנו לא הולכים לשדר ב-BROADCAST לכולם אותו דבר.
בני איינהורן: אנחנו הולכים לשנות את הטכנולוגיה.
אברהם פורז: אצלכם קיבולת זה מונח - -
דני רוזן: לא, זה עמום.
בני איינהורן: בצורה הפשטנית ביותר אני אומר שעל החוטים יעברו שתי אפליקציות: לאחת נקרא שידורים, ולשנייה נקרא תקשורת, וכך צריך לראות את זה.
בני איינהורן: סעיף 5 צריך לעסוק בתקשורת.
בני איינהורן: בסעיף 5 בתחום התקשורת יש סעיף שנקרא UNBUNDLING, שהשר יכול להורות לנו מה לעשות שם, ולא להתייחס לתדרים.
בני איינהורן: יהיה דיון נפרד על ה-UNBUNDLING, אבל צריך להסביר שהוא יהיה תחום לנושא התקשורת.
בני איינהורן: אז קיים עניין השידורים.
בני איינהורן: צריך להגדיר שנושא השידורים יהיה חמש שישיות, ושישית זה סעיף השידורים, ולכן במקום לקרוא לזה "קיבולת" שזה מושג וירטואלי, צריך לקרוא לזה "אפיקי שידור" או "ערוצים", ואז הדברים ברורים.
בני איינהורן: סעיף התקשורת קורא לזה UNBUNDLING.
ראובן ריבלין: אתה מתכוון שהשישית תהיה רק מהערוצים המיועדים לשידורים?
בני איינהורן: לא, מכמות הערוצים.
ראובן ריבלין: הכללית?
בני איינהורן: הכללית.
בני איינהורן: אם יהיו לי 100 ערוצים, שישית מזה לצורך העניין יהיו משהו בסמכות המועצה.
בני איינהורן: זה בצד שידורי הטלוויזיה.
בני איינהורן: בצד התקשורת יש סעיף שלם שהוא סעיף UNBUNDLING.
ראובן ריבלין: שישית זה מהנטו או מהברוטו?
בני איינהורן: מהברוטו.
דני רוזן: אני לא יודע מה זה נטו וברוטו, אני מדבר על הטלוויזיה.
ראובן ריבלין: כמה זה שישית?
ראובן ריבלין: זה שישית מהטלוויזיה, ולא מה-200 ערוצים שאני יכול להעביר.
אתי בנדלר: ואם מר בני איינהורן חס וחלילה בהפסדים, והוא מחליט שבמקום לשדר 100 ערוצי טלוויזיה, הוא משדר היום רק 10 ערוצי טלוויזיה?
דני רוזן: מה זה "מחליט"?
דני רוזן: הוא מגיע לדורית ענבר כדי שתאשר לו או לא.
דני רוזן: הוא צריך את אישורה.
דני רוזן: הוא לא עושה מה שמתחשק לו.
אברהם פורז: זה סעיף שמגן עליו.
ראובן ריבלין: לא, הוא קובע כללי משחק.
מיכאל קליינר: הוא לא קובע כללי משחק ולא מגן עליו, ואין פה בעיה.
נגה רובינשטיין: מר איינהורן מבקש להוציא עכשיו מסעיף 5 את ענייני השידורים.
נגה רובינשטיין: הוא רוצה שהדברים ילכו ביחד.
נגה רובינשטיין: הוא אומר שסעיף 5 זה תקשורת ולא שידורים.
אברהם פורז: נוגה רובינשטיין, תסבירי לי באופן הכי ברור – אם את יכולה להסביר – האם יש לך התנגדות למילים "ובלבד שקיבולת ערוצי השידור".
אברהם פורז: תגידי לי האם יש לך התנגדות.
אברהם פורז: אני יכול לתת לך קצת זמן לחשוב.
אברהם פורז: דורית ענבר, האם מסתדרות לך המילים "קיבולת ערוצי השידור"?
ראובן ריבלין: האם לפי דעתך ערוץ המשחקים זה ערוץ שידור?
דורית ענבר: קודם כל, לדעתי כן.
דורית ענבר: הרשת אמורה לשמש, לאחר שיינתן רשיון בזק, לשני שימושים שונים: אחד – שירותי בזק, אינטרנט, אולי טלפוניה; והשני – לשידורים שעולים על הקופסה.
דורית ענבר: לצורך העניין, הכל זה שידורים.
מיכאל קליינר: שעולים או שיכולים לעלות?
דורית ענבר: כל דבר שנראה על המסך הקטן הוא אפיקים של שידור.
דורית ענבר: אני חושבת שכשאתה מחשב שישית מאפיקים, אתה נמצא בבעיה מאד גדולה.
דורית ענבר: אין כל-כך אפיקים היום, והמונח ערוץ הוא מונח מאד בעייתי.
דורית ענבר: ערוץ ספורט אינטראקטיבי שקיים היום בהרבה מאד מקומות בעולם, למשל, תופס מקום של חמישה-שישה ערוצים, מכיוון ששולחים אליך הביתה את כל הזוויות של הצילום של המגרש.
דורית ענבר: איך תספור את זה?
דורית ענבר: כערוץ אחד?
דורית ענבר: כחמישה ערוצים?
דורית ענבר: מתחילה עמימות מאד גדולה בכל מה שקשור למונח ערוץ ולמונח אפיק.
דורית ענבר: אתה לא יכול יותר למדוד אותו בצורה בהירה, כשמשדרים בשיטה דיגיטלית וכשהטכנולוגיות משתנות.
נגה רובינשטיין: ברמת המוקד קיבולת השידורים.
דני רוזן: לא, קיבולת מוקד השידורים.
דורית ענבר: מעבר לבעיה הזאת, כל השאלה היא מתוך מה אתה סופר.
דורית ענבר: את המכנה הזה צריך להגדיר רק לצורך הספירה.
ראובן ריבלין: ברור, כדי לקבוע מה היא השישית.
דורית ענבר: מקובל עליי שאנחנו מדברים בנושא של 6לד אך ורק על נושא השידורים ואנחנו לא מדברים על הבזק.
דורית ענבר: נכון מה שאומר מר איינהורן לגבי מה שסעיף 5ח מדבר עליו.
דורית ענבר: אנחנו מדברים עכשיו רק על שידורים.
דורית ענבר: השאלה היא מתוך מה אתה סופר, וההגדרה צריכה להיות מאד מאד ברורה.
דורית ענבר: מעבר לכך, צריך גם לזכור שלא בהכרח השר יקבע.
דורית ענבר: הרבה יותר סביר שהחברה תקבע, כמה היא מקצה מתוך כל הקיבולת שלה לשידורים, ויכול להיות באמת שזה יהפוך להיות תחום הפסדי והיא לא תגדיל את תחום השידורים, אלא אפילו תצמצם אותו.
דורית ענבר: אז השאלה היא איך אתה מגדיר את המכנה.
דורית ענבר: השאלה היא כזאת: אם אתה מגדיר את זה שישית מסך הערוצים שקיימים היום, השישית הזאת סתומה כבר ממילא, מכיוון שהיא תפוסה על-ידי ערוצים ייעודיים, ולכן כל הדיון פה על רשיון שידור מיוחד יהפוך לאות מתה.
אברהם פורז: דורית ענבר, תתמקדי בפתרון.
אברהם פורז: תסבירי קודם מה את רוצה שיהיה כתוב פה.
אברהם פורז: הצעה אחת אומרת "קיבולת".
אברהם פורז: הצעה אחרת אומרת "קיבולת ערוצי השידור".
אברהם פורז: יש הצעה שלישית, האומרת "קיבולת מוקד השידורים".
אסתר שטרנבך: "קיבולת השידורים".
דורית ענבר: לפי מיטב הבנתי – ויגיד לי מר איינהורן האם הוא חוזר בו - היתה שיחה לפיה הובן שימדדו את השישית מתוך כלל קיבולת הרשת לצורכי שידורים בלבד.
מיכאל קליינר: אדוני היושב-ראש, אתה לא מבולבל במקרה.
מיכאל קליינר: לדעתי, זאת בעיה שאין לה כרגע פתרון, ואני רק אתן דוגמה.
אברהם פורז: אז מה לעשות?
מיכאל קליינר: עוד מעט הוא הולך לשידורי בחירה.
מיכאל קליינר: נניח שמחר יש לך אפשרות לתת ערוצים זרים בתוך איזה סל בסיסי שאתה מוכר.
מיכאל קליינר: אתה אומר שיש 17 ערוצים בטורקית, 19 בגרמנית, ואתה רשאי לקחת נניח עוד 10.
מיכאל קליינר: אם אתה תספור שישית מכל הפוטנציאל שלך, אתה תגיע לתוצאה שבכלל לא רצויה לך.
מיכאל קליינר: השאלה היא גם האם זה בחבילה הבסיסית, האם זה ניתן לבחירה.
בני איינהורן: אין לי בעיה עם זה, העיקר שתהיה לי ודאות.
בני איינהורן: אני אומר סך הערוצים – זרים, מקומיים.
מיכאל קליינר: כולל הבחירה?
בני איינהורן: כולל הבחירה.
ראובן ריבלין: שישית ממספר ערוצי הטלוויזיה המשודרים.
דני רוזן: או שיש פוטנציאל לשדר אותם.
דורית ענבר: קודם כל, אתה לא יכול לספור - -
אברהם פורז: דורית ענבר, אל תגידי למה לא.
אברהם פורז: מה לדעתך צריך להיות פה?
אברהם פורז: יש שלוש הצעות.
אברהם פורז: האם יש לך עוד הצעה?
דורית ענבר: אני חושבת שצריך לבחור בין שתי אלטרנטיבות.
דורית ענבר: צריך לספור מקיבולת ולא ממספר הערוצים.
אברהם פורז: להשאיר "קיבולת"?
דורית ענבר: זה עניין טכני.
דורית ענבר: אני לא יודעת האם יש פתרון אחר שהוא לא קיבולת והוא יותר מדויק, אבל לא מספר ערוצים, כי מספר ערוצים זה דבר מטעה.
אברהם פורז: הציעו פה "קיבולת ערוצי השידור".
אברהם פורז: האם זה נראה לך?
דורית ענבר: דבר שני, אני שואלת האם צריך לספור את השישית מכלל הרשת, או רק מתוך המקטע שמוקצה לשידורים, כי המקטע הזה יהיה קטן, וגם השישית תקטן בהתאם, ואז יש פה חוסר ודאות מוחלט לגבי כמות הקיבולת שמוקצית למתחרים.
דני רוזן: הסעיף המקורי בחוק מדבר על קיבולת האפיקים.
דני רוזן: הרי בהצעת-החוק הממשלתית לא הצענו לשנות את זה.
דני רוזן: אחר-כך התחילו כל הרעיונות האלה.
מיכאל קליינר: אז נחשוב מה זה קיבולת האפיקים.
דני רוזן: זה אפיקי מוקד השידור.
דורית ענבר: יכולים להיות כל מיני מוקדי שידור.
דורית ענבר: השאלה היא מה הקיבולת של הרשת, לא של המוקדים.
ראובן ריבלין: יכול להיות שאם למשל הפוטנציאל של השידורים הוא 1,000, שישית הוא מצב שבו אנחנו מגיעים ל-150, והוא משדר בסך-הכל 80, זאת אומרת: את רוצה פי שניים ממה שהוא משדר.
דורית ענבר: לא, אני לא רוצה פי שניים ממה שהוא משדר.
ראובן ריבלין: גם החוק צריך להיות סביר מראש.
בני איינהורן: למה לא שישית מכמות הערוצים המשודרים?
דני רוזן: קיבולת האפיקים המיועדים לשידור.
אתי בנדלר: אבל למה לדבר שוב על אפיקים?
ראובן ריבלין: אני רוצה לדעת מה זה שידורים, כדי שלא יקרה מצב שבבוקר קם אדם שהוא שר המשפטים ואומר לי ש"שידוריו" מעכשיו זה בכלל דבר אחר.
דני רוזן: אולי נרשום "הקיבולת המיועדת לשידור"?
דורית ענבר: בבקשה, "הקיבולת המיועדת לשידוריו".
אתי בנדלר: אם כך, נכתוב: רשאי השר ליתן הוראות.
אתי בנדלר: כפי שימצא לנכון, ובלבד שלרשותו של בעל הרשיון הכללי לשידורי כבלים יעמדו לא פחות מחמש שישיות מהקיבולת המיועדת לשידוריו.
דני רוזן: עליי זה מקובל.
אברהם פורז: אני לא רוצה עכשיו להתחיל לנסח ניסוחים חדשים.
אברהם פורז: אני רוצה לגמור פה את הסיפור "על המילים האלה", כי אחר-כך יסתבר שניסחת ולא שמת לב ששינית עוד פעם משהו.
אתי בנדלר: שמתי לב לכל.
אברהם פורז: כי כבר התנסיתי בזה.
אברהם פורז: לדעתי, התוצאה היא אותה תוצאה, משום שהשר יודע בדיוק מה מותר לו, ואם תהיה בעיה, נתקן את החוק.
ראובן ריבלין: או מה היא הקיבולת.
אברהם פורז: אגב, כל החלטה שנקבל תהיה שגויה ונכונה באותה מידה.
אברהם פורז: אני מציע שיירשם: רשאי השר ליתן הוראות לכל בעל רשיון כפי שימצא לנכון, ובלבד שהקיבולת המיועדת לשידור שתעמוד לרשותו לא תפחת...
אברהם פורז: צריך לכתוב: "הקיבולת המיועדת לשידור", "הקיבולת המיועדת לשידוריו".
לאה ורון: הקיבולת המיועדת לשידור או לשידוריו?
אברהם פורז: "הקיבולת המיועדת לשידורים".
לאה ורון: שידורים זה כבר משהו אחר.
אברהם פורז: "המיועדת לשידורים שתעמוד לרשותו".
אתי בנדלר: אז כל מה שאני עושה, זה להוסיף אחרי המילה "שהקיבולת" את המילים "המיועדת לשידורים".
ראובן ריבלין: אני עדיין שואל לפרוטוקול, האם משחקים אינטראקטיביים הם שידוריו?
אברהם פורז: אני הצעתי בפעם הקודמת – ואני מקווה שדעתי גם תתקבל בסוף – שאם תהיה מחלוקת האם דבר מסוים הוא טלוויזיה או דברים הקשורים במישרין לטלוויזיה או דבר אחר, בסמכות השר לקבוע.
ראובן ריבלין: חס וחלילה דבר אחר - דבר שונה.
אברהם פורז: במילים אחרות, אם יהיה ויכוח בין החלק הטכנולוגי במשרדך המפקח על טלקומוניקציה, לבין החלק במשרדך שקוראים לו "המועצה לכבלים", אבל היא עדיין ת"פ שלך - -
ראובן ריבלין: או המשרד המשפטי שלי.
אברהם פורז: - - או מי שלא יהיה, האם איזושהי התפתחות טכנולוגית המאפשרת כל מיני דברים היא טלוויזיה או לא רק טלוויזיה, בסמכות השר לקבוע.
אברהם פורז: יש סופיות לכל דבר.
בני איינהורן: בגלל שהנוכחים מתחלפים, הבקשה שלי היא לגעת רק בסעיף 5 בקטע הקטן של שידורים, לא בקטע של התקשורת, וזאת כדי ליצור עקביות.
אברהם פורז: מעבר לכל העניינים הטכנולוגיים, החוט הזה זה ההסדר בחלק הטלוויזיוני שלו במקטע.
אברהם פורז: יש הסדרים אחרים בחלק הטכנולוגי.
אברהם פורז: השאלה היא איפה עובר הגבול, ככל שיש גבול – אם אין גבול, אנחנו לא יודעים, אבל ככל שיש גבול - בין תדרים, אפיקים, קיבולת ואני לא יודע איך תקרא לזה.
אברהם פורז: השר קובע את הגבול.
בני איינהורן: אני משדר 200 ערוצים, ולגבי שישית מתוך זה – נגיד 30 ערוצים – המועצה החליטה.
בני איינהורן: עכשיו יבוא מישהו חדש עם עוד 100 ערוצים.
אברהם פורז: מה זאת אומרת מישהו חדש?
בני איינהורן: חברת NO חדשה שמגיעה עם מוקד של עצמה, ורוצה להיכנס עכשיו ולשדר על הרשת שלי 100 ערוצים.
אברהם פורז: היא לא יכולה.
בני איינהורן: אז תגיד את זה, כי כתוב שהיא יכולה.
אברהם פורז: זה לשיקול דעת של השר.
אברהם פורז: אני אתן לך הסבר משפטי, ואני אתן לך הסבר הגיוני.
אברהם פורז: ההסבר המשפטי אומר שהשר יכול להשתגע ולהגיד כן.
אברהם פורז: אם הוא יעשה את זה וישתגע, תלך לבית-משפט.
נגה רובינשטיין: למעשה, החוק הזה מאפשר להקים מספר מוקדי שידור.
אברהם פורז: נגה רובינשטיין, אנחנו יודעים מה את אומרת.
אברהם פורז: לשר מותר להשתגע, ולך מותר ללכת לבית-המשפט, אם הוא ישתגע.
בני איינהורן: ואתה חושב שזה להשתגע?
אברהם פורז: בוודאי שהוא יעשה דבר, שהוא ABUSE מוחלט של סמכויותיו והפרזה מטורפת.
בני איינהורן: אני אומר שאין משמעות לשישית.
נגה רובינשטיין: מה שהוא מבקש ליצור זה מצב שרק מוקד השידור שלו יוכל לשדר לרשת בזק ציבורית.
נגה רובינשטיין: זה לא מה שכתוב בחוק.
ראובן ריבלין: זה ברור שאם השר משתגע, אתה יכול ללכת לבג"צ, אז אין לנו בעיה.