GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יוסף יצחק פריצקי: אולי אפשר יהיה לדווח לוועדה על מצב העניינים בעוד שלושה חודשים?
אברהם פורז: נזמן ישיבה נוספת בנושא בעוד זמן מה.
אברהם פורז: הייתה גם פנייה מטעם ח"כ פריצקי בכתב בנושאים אחרים הנוגעים לכשרות.
אברהם פורז: אין לנו ויכוח על זכותו של אדם לאכול אוכל כשר.
אברהם פורז: אבל גם בתחום הזה, כמו בכל תחום אחר, אסור להסכים למצב של הגבל עסקי.
אברהם רביץ: אני מבקש להוסיף כמה מילים, כדי שלא ייראה כאילו יש אידיליה ביני לבין ח"כ פריצקי: יש לנו גוף ממלכתי, הרבנות הראשית, וכאמור אי אפשר לתת הכשר נוסף בלי הכשר שלה – כולל הכשר הבד"צ.
יוסף יצחק פריצקי: זה החוק.
אברהם רביץ: ולכן אני מבקש שלא להיסחף.
אברהם רביץ: החוק הזה חייב להישמר.
נחום לנגנטל: בוודאי.
יוסף יצחק פריצקי: אני חולק על כך, אבל זה הוויכוח בינינו.
נחום לנגנטל: גם אני מבקש להוסיף עוד כמה מילים: כתבתי מכתב לממונה על ההגבלים העסקיים לפני כשבוע.
אברהם פורז: אגב, כשראיתי את פניית ח"כ לנגנטל כבר נקבע דיון בנושא בוועדה.
נחום לנגנטל: אני מבקש לקבוע ישיבה בעוד שבועיים כדי שהממונה ידווח לנו מה נעשה בנושא.
נחום לנגנטל: היו"ר אברהם פורז: לא אתחייב לשבועיים, אבל אני אומר לעו"ד פרוים שנעקוב אחר הנושא תוך זמן קצר.
נחום לנגנטל: אני מבקש להבהיר לממונה על ההגבלים העסקיים שבעיני הוועדה זהו עניין הראוי להתערבות מיידית.
נחום לנגנטל: יש כאן שבעה חברי כנסת שחושבים כך.
אברהם רביץ: אני מציע לשלוח מיד מכתב התראה לבד"צ.
אברהם פורז: מכיוון שהרב רביץ מכיר את הסוגייה היטב, ובוודאי טוב ממני, אני מציע שהוא ישוחח עם הממונה על ההגבלים העסקיים וייתן לו עצה טובה, איך כדאי לפתור את העניין.
נחום לנגנטל: הוא יעשה זאת במקומי, וטוב שכך.
אברהם פורז: איננו רוצים לפתוח חזית רחבה.
אברהם פורז: יש ויכוח גדול.
אברהם פורז: אינני רוצה שייגרם נזק למפעל שמניותיו נסחרות בבורסה, גם על ידי אנשים שאינם דתיים.
אברהם פורז: גם אינני רוצה שייגרם נזק לתעשיות המקומיות.
אברהם פורז: ייבוא הוא דבר טוב בתנאי תחרות, אך אין סיבה שמטעמים בלתי ענייניים השוק המקומי ייפגע.
אברהם רביץ: חשוב להבהיר שגם "שמן" מייבאת.
אברהם רביץ: הבעיה היא תהליך המיצוי.
אברהם פורז: אנחנו נעקוב אחר הדברים.
אברהם פורז: מדובר בהצעת חוק פרטית של חברי הכנסת קליינר ולנגנטל.
אברהם פורז: בישיבה הקודמת דברנו על כך שיש תחרות בלתי הוגנת ברדיו האזורי מצד רשות השידור ומהצד השני גלי צה"ל.
אברהם פורז: ביקשנו להזמין לישיבה היום את נציגי שני הגופים.
אברהם פורז: נציגת רשות השידור, תסבירי לנו למה רשות השידור חושבת שזה דבר הגון לקחת גם כספי אגרה ,לעשות פרסומות בלי הגבלה ולהתחרות בתחנות רדיו שחיות רק מפרסומות.
אברהם פורז: בהתחשב בזה גם שרשות השידור גובה אגרת רדיו מכל בעלי הרכב במדינה כולל כלי רכב שאין להם רדיו.
אברהם פורז: מה ההגינות בדבר הזה, אם יש כזו.
קרני ז'אנה: רשות השידור על פי דין אינה רשאית לפרסם, אלא על פי חוק.
קרני ז'אנה: החוק מתיר לה רק בשידורי הרדיו, לא בשידורי הטלוויזיה.
קרני ז'אנה: לגבי שידורי הטלוויזיה החוק מתיר לה- - -
אברהם פורז: עזבי את הטלוויזיה כרגע, אנחנו מתעסקים רק ברדיו.
קרני ז'אנה: כשידור ציבורי אנו משווים את עצמנו גם למקומות אחרים באירופה, לתאגידים שיש להם גם שידור ציבורי כמו ה- BBC או תחנות אחרות.
קרני ז'אנה: גם במקומות האלה, בת בבת עם קבלת אגרה, גובים כסף מפרסומות בשידורי רדיו.
אברהם פורז: יש מגבלה כלשהי על מספר דקות השידור בפרסומת ברדיו?
אברהם פורז: או שאין שום מגבלה.
קרני ז'אנה: יש מגבלות, כרגע אין לי את הנתונים.
ראובן ריבלין: מי קובע את המגבלות?
אמיר לוי: זה נקבע בכללי רשות השידור ומי שקובע את הכללים זה הוועד המנהל של רשות השידור.
ראובן ריבלין: יש חוק הרשות השניה לשידורי רדיו וטלוויזיה מסחריים, ובו נקבע מבחינה מסחרית מה מותר ומה אסור, מה הציבור יכול לסבול ומה לא, והאנשים שמשלמים תמלוגים עבור הזכות לשדר פרסומות, מוגבלים בהם.
ראובן ריבלין: לעומת זאת יש רשות השידור שתפקידה לא לשדר והיא לא חולמת להפיק הכנסות מפרסומת כי זה אסור משום שהם גובים אגרה.
ראובן ריבלין: אז הואיל וזה אסור הם יכולים לעשות כמה שהם רוצים.
ראובן ריבלין: אני רוצה להבין, מי שפורץ גדר יכול לעשות כל מה שעולה על דעתו?
אמיר לוי: קודם כל אין ספק שעל הפרסום ברדיו, יש לרשות השידור מונופול בו וההכנסות של רשות השידור- - -
אברהם פורז: אין להם מונופול שידור.
אמיר לוי: בשידור ארצי שמוכר פרסומות, רק לרשות שידור מותר.
אמיר לוי: בזה אין ספק, וזה דבר שצריך לטפל בו.
אמיר לוי: נקודה שניה שצריך לזכור, כשהתפרסמו המכרזים לרדיו אזורי, זה היה המצב.
אמיר לוי: מי שניגש לקבל זיכיון לרדיו אזורי, המצב לא שונה היום.
אמיר לוי: כשמישהו ניגש, הוא ידע מה המצב בשוק, מהבחינה הזו לא שינו את מצבו.
אברהם פורז: נדמה לי שרשות השידור הרחיבה את זה גם לתחנות מעין אזוריות.
אמיר לוי: נקודה שלישית, לשאלתו של השר, חוק רשות השידור קובע שמותר להם לעשות פרסום ברדיו ושאסור להם לעשות פרסום בטלוויזיה, זה לפי חוק.
אמיר לוי: חוץ מזה החוק קובע שתיגבה אגרה, זאת אומרת שהרשות פועלת לפי החוק, זה שהיא מונופול וזה שהיא גובה ושההכנסות שלה ברדיו הם כאלה אז צריך לתקן את זה.
אמיר לוי: הם פועלים לפי החוק.
אברהם פורז: אז אולי החוק לא טוב.
אברהם פורז: האם יש לכם באוצר נתונים על הרדיו כדבר נפרד?
אברהם פורז: יש מערכת חשבונאית שיכולה לומר לנו את העלויות של הרדיו.
אברהם פורז: רשתות כאלה וכאלה, בלי השפות הזרות כי שם צריך להיות סבסוד של המדינה בגלל ההסברה, כנגד זה יש הכנסות מהאגרה היהודית של המכוניות, שהיא כביכול רק רדיו, ופרסומות.
אברהם פורז: יש איזשהי מערכת חשבונית או הכל תוך הבנק של רשות השידור ואנחנו לא יודעים כלום.
אמיר לוי: אני לא רוצה לענות בשם רשות השידור.
אברהם פורז: אתם אמורים לפקח עליה.
אמיר לוי: אני אגיד לך מה אנחנו יודעים.
אמיר לוי: כשרשות השידור הגיע לאשר את התקציב בסיבוב האחרון בממשלה, הנתונים שנמסרו לממשלה מרשות השידור, ולא בדקנו את הנתונים האלה, זה מתבסס על הדיווח של רשות השידור, יש להם כ- 200 מיליון שקל הכנסות מאגרות רדיו שהן אגרות חובה, עוד סדר גודל של 150 מיליון שקל הכנסות מפרסום ברדיו, סך כל זה 350 מיליון, ולפי מה שסמנכ"ל כספים ברשות אומר, ההוצאות שלהם על הרדיו הם סדר גודל שבין 200 ל- 250 מיליון ש"ח.
אברהם פורז: זאת אומרת שהם מרוויחים 150 מיליון שקל על הרדיו.
אברהם פורז: הרדיו מסבסד את טלוויזיה.
מיכאל קליינר: ברשת ב' זה מחריף כי הרי רוב הכנסה מפרסומת זה רשת ב'.
מיכאל קליינר: למעשה רשת ב' באמצעות פרסום מחזיקה את כל הרשתות האחרות.
אברהם פורז: כשאתה אומר הוצאות רדיו אתה מתכוון גם לשידורים מחו"ל?
אברהם פורז: נציגת רשות השידור, מה את אומרת על זה?
קרני ז'אנה: אני מחכה לאמנון נדב מנהל הרדיו שיביא לכם את הנתונים.
אברהם פורז: יש עוד מישהו יודע משהו על רשות השידור, או שנחכה למנהל הרדיו.
נחום לנגנטל: אני יכול להגיד שני דברים, אחד אני יודע משהו על רשות השידור, שתיים שמנהל הרדיו לא יגיע.
אברהם פורז: יש מישהו ממערכת ביטחון, גלי צה"ל.
דדי לוי: עו"ד דדי לוי, אסטרטגיה כלכלית שיווקית של גלי צה"ל, תשאלו ואני אשמח להשיב.
אברהם פורז: תאמר לנו מה היקף ההכנסות של גלי צה"ל מהחסויות, כך זה נקרא אצלכם, זה לא ממש פרסומות.
אברהם פורז: מהכנסות מגופים חיצוניים מעבר לתקציב הביטחון.
דדי לוי: אין לי את הנתונים כרגע, בסך הכל אנחנו מדברים על היקפים מאד מצומצמים, מספר אייטמים בין אם אנחנו מודדים את זה בכמות זמן, בין אם אנחנו מודדים את זה בכספים.
דדי לוי: לפני דקות ספורות עלתה פה השאלה לגבי החלוקה התקציבית בין הרדיו לבין הטלוויזיה וכיצד הדבר עומד בכלל יחסית להכנסות של הרדיו.
דדי לוי: אנחנו צריכים להבין שתקציב ההפעלה של גלי צה"ל, יחסית לרדיו ובאופן אבסולוטי הוא תקציב מאד נמוך, לכן כאשר אנחנו מדברים על איזשהי תוספת בגין חסויות או תשדירי שירות , התוספת הזו מבחינת ההיקפים שאנשים שיושבים סביבי יוכלו לעזור לי להגיד- - -
אברהם פורז: אז אולי תגידו את הנתונים, לאחד 100 ₪ זה המון כסף אצל השני זה זניח.
אברהם פורז: אולי שלחו את האיש הלא מתאים, אתה לא יודע כמה יש הכנסות לגלי צה"ל- - -
ראובן ריבלין: לפי דעתי, אם יורשה לי אדוני היו"ר, השאלה המרכזית היא נניח, אם זה זניח, נחליט שהואיל ויש פה איזשהי פריצה מפלטפורמה לפלטפורמה, מרשות שידור שהיא ממלכתית ומייצגת את כוחות הביטחון של מדינת ישראל, והיא זרוע של משרד הביטחון.
ראובן ריבלין: אם מדובר בדבר זניח, כמובן שלא כדאי להפר, אפילו לכאורה, איזון עדין בתוך המערכת התקשורתית כולה, שיפסיקו עם זה.
ראובן ריבלין: נדמה לי שאם גלי צה"ל היום לא יהיו בעל יכולת לגבות את הכספים שהם מקבלים בגין תשדירי חסות, שהם פרסומת לכל דבר, לגלי צה"ל לא תהיה אפשרות להתקיים.
ראובן ריבלין: האם אני יכול לקבל תשובה על זה, כן או לא.
ראובן ריבלין: לא במובן של שתי וערב אלא באופן כללי אם נכון מה שאני אומר?
דדי לוי: אני לא יכול להשיב בכן ולא מהסיבה הפשוטה שהיו"ר אמר לפני דקה ש- 100 שקל לאחד יכול להיות סכום מאד משמעותי ולאחר הוא יכול להיות זניח.
דדי לוי: הנקודה היא שנושא תשדירי שירות לגלי צה"ל עלה כבר לפני מספר שנים על ידי הזכיין לשיווק זמן אוויר של קול ישראל, והם בעצמם הבינו שבסך הכל לא מדובר בנגיסה בעוגה הם מופקדים עליה ולכן אני חושב שאותו דבר תקף גם לגבי התחנות אזוריות.
דדי לוי: אני רוצה לציין דבר אחד וזו עובדה ברגע שמדברים על גלי צה"ל כתחנה שלוכדת כ- 42.5% מכלל מאזיני הרדיו בארץ, אם דובר פה על האגרה, הרי שבלי להשתמש במקורות תקציביים נוספים, זולת תקציב מערכת ביטחון, אם גלי צה"ל תקבל נתח של 42.5% מהאגרה, בלי להשתמש בשום תוספות נוספות כגון פרסומות חסויות וכו', אנחנו נשמח מאד בדבר הזה שמבחינת הרדיו מהווה רק מרכיב אחד, מבחינתו זה יהווה את כל המרכיב כולו ולא נצטרך להפריע לאף אחד.
דדי לוי: אם מישהו טוען שאנחנו מפריעים לו, אפילו בהיקפים קטנים.
אברהם פורז: עדיין לא קבלנו את הסכום, אבל בסדר.
נאוה בן צור: יש לי שתי שאלות, האחת, מערכת הביטחון איננו המקור הממשלתי יחיד שמתקצב את גלי צה"ל, יש גם את הרשות למלחמה בדרכים וזהו סכום לא מבוטל, שלמיטב הערכתי- - -
אברהם פורז: זה לא מתקצב, זה בעיניי תשדירי פרסומת.
נחום לנגנטל: 5 מיליון ₪ ניתנים לגלגל"צ ע"י משרד התחבורה.
דדי לוי: בזמנך, כשהיית מנכ"ל משרד תחבורה זה היה סדר הגודל, ברגע שמדברים על גלי צה"ל זה תופס איזשהו- - -
אברהם פורז: אבל אין בזה הבדל בתשדיר פרסומת.
אברהם פורז: עשו עסקת חבילה ונתנו לו 5 מיליון שישדר כמה תשדירים.
דדי לוי: אני מבקש לציין שזה לא 5 מיליון.
דדי לוי: כאשר חבר הכנסת לגנטל היה מנכ"ל המשרד, דובר על סדר גודל של 1,800,000 שקלים.
דדי לוי: היום הסכום מדבר על סדר גודל שבסביבות 2.5 מיליון, אין לי את הנתונים המדויקים.
דדי לוי: אני רק רוצה לצין שמפקד גלי צה"ל התחלף שלשום ולכן עדיין חלק מהדברים נמצאים בגיבוי מפני שמבחינתו זו תקופת לימוד.
נחום לנגנטל: יכול להיות שטעיתי בסכומים.
אברהם פורז: כמה משדרים ברדיו?
נאוה בן צור: בדקתי לפני כשנה במהלך כמה חודשים, זה תלוי אם זה גל"צ או גלגל"צ, זה נע בין דקה וחצי עד שתיים לשעה ולפעמים מגיע לחמש דקות.
אברהם פורז: מה המגבלה ברשות השניה לתחנות האזוריות?
נאוה בן צור: 9 דקות פרסום ונתנו להם חריגה ל- 12 ובלבד שסך הכל לא יעלה על 9 בשעה ליום, 216 דקות זו התקרה.
אברהם פורז: ברשות השידור אין חיילים ברשות חובה שמקבלים 300 ₪ לחודש.
דדי לוי: חיילים לא מתוקצבים ב- 300 ₪, עלות העסקה של חייל היא לא 300 ש"ח.
אברהם פורז: כמה עולה למדינה חייל בגלי צה"ל שישן אצל הורים ומקבל 300 שקל ונסיעות באוטובוס, 100 שקל לחודש?
נוגה רובינשטיין: יש גם שדרנים בוגרים, לא חיילים.
אברהם פורז: אני בעד גלי צה"ל זה פרוייקט יפה.
אברהם פורז: אבל בלי פרסומות.
נאוה בן צור: השאלה השניה שרציתי לשאול זה מכוח מה משודרות פרסומות בגלי צה"ל.
נאוה בן צור: בניגוד לרשות השניה, אין הסמכה מפורשת בחוק לגבי גלי צה"ל שמתיר לה לא פרסומות ולא חסויות.
מיכאל קליינר: מאותו כוח שישנם חסויות בטלוויזיה בערוץ הראשון.
נוגה רובינשטיין: לפי דעתי יש בחוק רשות השידור יש הסמכה, אני יכולה לבדוק את זה לגבי גלי צה"ל.
אברהם פורז: הגברת רובינשטיין, מה הפסול אם הכנסת תחליט שהסמכות שניתנה בחוק לרשות השניה להאריך זיכיון לרדיו לפעם אחת, יוארך לתקופות נוספות, לאור העובדה בסעיף 72ג' לחוק הרשות שניה של הטלוויזיה ורדיו נאמר:
אברהם פורז: לאחר תום 4 שנים מיום תחילתו של חוק זה רשאית המועצה, על אף האמור בסעיף קטן (א) שאמר שיהיו רק 17 תחנות, ניתן מזמן לזמן זיכיונות נוספים לשידורי רדיו לרבות בדרך של חלוקת אזורים נוספים כפי שייקבע.
אברהם פורז: אם אנחנו אומרים שמצד אחד הרשות שניה יכולה בתקופה הקרובה להוציא עוד שלושה ארבעה מכרזים למתמודדים חדשים, מה הפסול אם יש בזה שלקיימים תהיה זכות להאריך להם את הזיכיונות נניח בשלב זה לעוד תקופה אחת?
נוגה רובינשטיין: אני רוצה לענות לך בשלושה מישורי.
נוגה רובינשטיין: קודם כל, מה שהסעיף אומר, זה לא מה שתה מכוון אליו.
נוגה רובינשטיין: הסעיף אומר זה אפשרות לתת זיכיונות נוספים, וזו השאלה שליה התייחסתי בפעם הקודמת.
נוגה רובינשטיין: אם מדובר בזיכיונות נוספים, אז אין בעיה כי זיכיונות נוספים נתונים במכרז, אז אם מדובר במנגנון הזה אז בבקשה, עם תום תקופת הזיכיון, ואם הם רצים לפני כן, מי שמפעיל את הרדיו האזורי מעוניין לגשת למכרז ולזכות בזיכיון, אין בעיה לעשות את זה.
אברהם פורז: זה מוצע לו במחסור- - -
נוגה רובינשטיין: זה לא מה שמענו כאן ממשרד האחראי משרד התקשורת בפעם הקודמת.
אברהם פורז: אין בעיה בתדרים חוקיים של F.M עובדה שיש עשרות תחנות פיראטיות.
נוגה רובינשטיין: אנחנו מודיעים כבר לאורך תקופה ארוכה שיש בעיה עם תדרים.
נוגה רובינשטיין: אם אין בעיה עם תדרים זה עדיין לא סותר את זה שמחר יהיה מכרז, גם לעוד 20 תחנות.
נוגה רובינשטיין: זאת אומרת אם יש מקום ל- 20 תחנות ברחבי המדינה אפשר לעשות מחר מכרז וזה בדיוק מתיישב עם הסעיף הזה שאתה אומר שלא מאפשר הארכה של הזיכיונות הקיימים.
נוגה רובינשטיין: זה לא הסעיף שמאפשר את זה, אין מכאן סמכות חוקית.
אברהם פורז: אז צריכים לתקן את החוק.
אברהם פורז: אני שואל מה הפסול בזה קונסטיטוציונית אם לאור העובדה שהמועצה רשאית להוציא מכרזים נוספים, אז היא תיתן לקיימים הארכה.
נוגה רובינשטיין: חוקתית הסעיף זה הוא בסדר גמור כי הוא מאפשר יצירת מכרז, התמודדות שווה של כולם, של מי שרוצה להתמודד.
נוגה רובינשטיין: מה שאתה מבקש לעשות היום זה בדיעבד לשנות מכרז שניתן התנאים מסוימים, כאשר מי שהגיע אליו ידע שהוא ניתן בתנאים מסוימים, ואני מדברת במיוחד לא לגבי התנאים האחרים שרוצים לשנות אלא בעניין - - -
אברהם פורז: בינתיים המדינה עשתה כל מאמץ שהפרוייקט ייכשל.
מיכאל קליינר: התנאים שהמדינה השיגה לא התקיימו.
נוגה רובינשטיין: כבר בדיון שעבר ביקשתי לראות איזה תנאים שהוצגו כמצע לא התקיימו.
אברהם פורז: המדינה הצליחה לעצור את הפיראטים למשל, שזה תפקיד המדינה, האם הם יושבים בבית סוהר כל המפעילים של תחנות הפיראטיות?
אברהם פורז: זה לא תפקידה של המדינה לסלק אותם?
נוגה רובינשטיין: בוא נטפל בדבר רלוונטי.
נוגה רובינשטיין: אם יש בעיה עם הפיראטים אנחנו תומכים בחקיקה.
אברהם פורז: יש שלוש שנות מאסר ואתם לא עושים כלום.
אברהם פורז: אתם רוצים מאסר עולם לפיראטים?
אברהם פורז: חקיקה יש.
מיכאל קליינר: ובינתיים הם מפסידים כסף כבר שלוש ארבע שנים, כי המדינה שהציעה מצב לגבי טלוויזיה, עמדה בו, באמת היא חיסלה את התחנות הפיראטיות, ולגבי רדיו היא לא עמדה.
נוגה רובינשטיין: הייתי שמחה לראות את המצע לראות אם זו הפרה של התחייבות של המדינה.
נוגה רובינשטיין: יש גם מישורים אחרים לטפל בהם מלבד יישום החוק של הארכה בדיעבד של זיכיונות.
נוגה רובינשטיין: אם הבעיה היא הפרה של התחייבויות של המדינה, בואו נטפל בהפרת ההתחייבויות הספציפיות.
נוגה רובינשטיין: שבוע שעבר ביקשתי לראות את הנתונים האלה ולא קבלתי אותם.
אברהם פורז: איך תטפלו בהפרת ההתחייבות לגבי הפיראטים.
נוגה רובינשטיין: יש שאלה שעלתה גם אצלך בדיונים אחרים בעניין התחנות הפיראטיות של חלוקת משאבים במשטרה, והמשטרה אמרה שהיא צריכה עוד משאבים.
אברהם פורז: למדינה יש חובה לאכוף חוקים, ככה אמרו לי פעם, הם קבלו רשיונות חוקיים, מסתבר שהמדינה לא נקטה בשום פעולה אמיתית לסלק את המתחרים הלא חוקיים שלהם, שגם מוכרים במחירים נמוכים כי הם לא משלמים זכויות יוצרים ולא מיסים.
מיכאל קליינר: ועכשיו את אומרת בואו נטפל בעתיד, ולהם ניקח את הזיכיון, הבאים ייהנו.
נוגה רובינשטיין: מה שעלה בדיון הקודם ובגלל זה הוזמנו הנציגים של רשות השידור ושל גלי צה"ל, שהבעיה האמיתית הם רשות השידור וגלי צה"ל, אם כך, מדובר- - -
מיכאל קליינר: זו לא הבעיה האמיתית, זו בעיה נוספת שהעלה היו"ר שהיא נכונה, אבל לא הבעיה האמיתית.
נוגה רובינשטיין: לפני שבועיים הוצגו כאן על מיני נתונים, וזו עלתה כבעיה מרכזית.
נוגה רובינשטיין: אם זו הבעיה המרכזית אז קודם כל ניתן לטפל בה.
מיכאל קליינר: אם תראי את דברי ההנמקה של חבר הכנסת לנגנטל ושלי להצעת החוק המונחת כאן, אין מילה אחת לא על רשות השידור ולא על גלי צה"ל.
נוגה רובינשטיין: לקראת הארכת הזיכיונות 8 שנים אחרי, אי אפשר להאריך את זה ל- 15 שנה ולקבע מצב קרוב ל- 30 שנה.
נוגה רובינשטיין: הטיפול צריך להיות הטיפול הרלוונטי.
נוגה רובינשטיין: יש בעיה עם רשות השידור וגלי צה"ל, זה בדרך אגב מצב שהיה ידוע מראש, ניתן לטפל בזה במישור הזה.
נוגה רובינשטיין: יש בעיה בתחנות הפיראטיות, צריך לטפל את זה בדרך אחרת, לא בדרך של הארכת זיכיון בדיעבד ל- 15 שנה.
נוגה רובינשטיין: קיבוע מצב ל- 23 שנה עם שינויים נרחבים.
אברהם פורז: עמדתך ברורה לחלוטין, חבר הכנסת לנגנטל.
נחום לנגנטל: אדוני היו"ר, יש חברי כנסת בלתי שגרתיים, אני חבר כנסת שגרתי.
ראובן ריבלין: שגרתי זה טוב או רע?
נחום לנגנטל: זה פחות טוב.
נחום לנגנטל: אם אתה פונה בתלונה לממונה להגבלים עסקיים בנושא של מונופול כשרות, אתה לא שגרתי.
נחום לנגנטל: חבר הכנסת קליינר, שותפי להצעה הוא מעט יותר לא שגרתי ונועז ממני, אמרתי את זה בישיבה הקודמת ואני רוצה לומר את זה עוד פעם כאן, אני רוצה להיות מתואם בסופו של דבר, אני לא חושב שהחוק שאנחנו מציעים הוא חוק מהפכני כנגד משרד התקשורת או כנגד עמדת השר, והשר לא היה בישיבה הקודמת והוא ביקש דחייה ואמרתי על המקום, בסדר, איזו שאלה.
נחום לנגנטל: אנחנו רוצים להסתדר עם עמדת משרד התקשורת ועם עמדת השר ועם עמדת הרשות השניה.
נחום לנגנטל: מה שעמד לנגד עיננו וכתבנו את זה בדברי ההסבר, יש לנו הרגשה משני היבטים, האחד, שמתחיל להיווצר מונופול ברדיו במדינת ישראל.
נחום לנגנטל: גלי צה"ל לדאבוני, מבלי לפגוע, אין להם את היכולות לתת מספיק פייט על מנת להתחרות באמת בקול ישראל.
נחום לנגנטל: אין לי שום דבר גם נגד קול ישראל בעניין הזה, אני נגד המונופוליסטיות שקיימת ברשתות מסוימות.
נחום לנגנטל: קיוויתי כל הזמן שהרדיו האזורי הוא זה שיוכל לתת את התשובה לעניין.
נחום לנגנטל: הרדיו האזורי מתקשה מאלף סיבות.
נחום לנגנטל: אחת הסיבות זה ברגע שיש מישהו שהוא מונופול עם יכולת פרסום בלתי מוגבלת כמעט , למיטב ידיעתי, אמיר, בשעת רדיו, בקול ישראל, אפשר לפרסם באופן תיאורטי כל הזמן.
נחום לנגנטל: אין הגבלה כמו שעשו לגבי ההגבלה של הערוץ השני לגבי הנושא ל מספר פרסומות בשעה.
נחום לנגנטל: זה לא מוגבל.
נחום לנגנטל: דבר שני, אני אומר את זה לבושתנו, מדינת ישראל לא ידעה לעשות שום דבר עם הפיראטים שניסרו בהם כל הזמן.
נחום לנגנטל: התוצאה היא שהרדיו האזורי הזה, עד סוף הזיכיון הזה, הדבר היחידי שנותר לו זה לשים קלטות ולגמור את תקופה שלו כי הוא לא הולך להשקיע על מנת שבאמת ייתן את התחרות שאותה אנו רוצים.
נחום לנגנטל: אני אומר את זה כאן, ואני אומר את זה שוב, אדוני היו"ר, תחליטו שלא מוצא חן בעינכם הדבר הזה, התדרים, אמרו לי אנשים בשמו של השר שמה שאנחנו מציעים זה דבר בלתי הגיוני לחלוטין, לגבי הפיכת כל הרשתות האזוריות לרשתות ארציות, כי יש בעיה של התנגשויות של תדרים.
נחום לנגנטל: גם אמרו לי מבעלי התחנות.
נחום לנגנטל: אני אומר, לא רוצים, לא צריך, יקבלו את ההצעה שלך באמצעות, כל דבר ולו שהדבר יתקיים עכשיו.
נחום לנגנטל: אמרתי בישיבה הקודמת וסליחה שאני חוזר על נקודה אחת, על התנועה.
נחום לנגנטל: כשאומרים לי, חכה, אנחנו עושים משהו יותר כולל, התנועה הזו היא מפחידה כי התוצאה תהיה שזה ייקח שנה שנתיים עד שנגיע לזה.
נחום לנגנטל: היינו בכולל.
אברהם פורז: חבר הכנסת לנגנטל אתה לא יודע לקרוא את שפת הגוף, כשעושים כך, הכוונה היא 0.
נחום לנגנטל: תודה על הבהרה.
נחום לנגנטל: אני מכיר את "הכולל" מכיר את הסוגיה של בעיית רוחב יש הרבה קודים שעל גבי כבר עשו את הדברים האלה.
נחום לנגנטל: אשר על כן, אני אומר את הצעתי.
נחום לנגנטל: אני מציע, אם אתם רוצים as is, שיהיה as is, רוצים בתיקונים, שיהיה בתיקונים.
נחום לנגנטל: תצביע היום זה יעבור לקריאה ראשונה.
נחום לנגנטל: אנחנו, אני חושב שאני מדבר גם בשמו של חבר הכנסת קליינר, נשב עם השר, נשב עם כל מי שיגידו לנו ימים ולילות, רק שלא נגיע למצב שהוא יכול פתאום להתדרדר למה שקורה לנו בחוק הבזק.
נחום לנגנטל: שנשב ימים וימים ולא ייצא כלום, והם יגמרו כבר את הזיכיון שלהם.
נחום לנגנטל: אחרי קריאה ראשונה נקבל מה שאתם רוצים, הרי הכוונה שלנו היא לגמור.
מיכאל קליינר: אני רק רוצה להגיד לטובת השר, כי הדברים נאמרו, בישיבה הקודמת היה לנו דיון כולל.
ראובן ריבלין: קראתי את הפרוטוקול.
מיכאל קליינר: אז אני היה תמציתי מאד.
מיכאל קליינר: עניין ה"כולל" הוא הדבר המפחיד.
מיכאל קליינר: אין לנו ספק שאם תוך כדי המהלך, באמת משרד התקשורת , הממשלה, הייתה באה בהצעה שמסדירה את הנושא.
מיכאל קליינר: המטרה של חבר הכנסת לנגנטל ושלי היא להסדיר את נושא.
מיכאל קליינר: לא להנציח את שמנו בספרי ההיסטוריה של הכנסת כמעבירי חוק.
מיכאל קליינר: ברגע שהממשלה אומרת, אנחנו נגיש חוק רק בעניין זה, מילא, אבל ברגע מנסים לחבר את זה עם נושאים אחרים, זו הבעיה, וזה מחזיר אותי לנסיבות שבהם מצאתי את עצמי בדרך להגשת הצעת החוק יחד עם חברי נחום לנגנטל.
מיכאל קליינר: בכנסת הקודמת עמדתי בראש ועדת המשנה של ועדת הכספים שבגין חוק ההסדרים הפקיע מוועדת הכלכלה את הנושא והעבירה אותו.
מיכאל קליינר: הועלתה בעיה של תחנה מסוימת שהייתה לה בעיה מאד ספציפית שחברי, חבר הכנסת הנדל הגיש הצעה, ואני תמכתי בה.
מיכאל קליינר: אז באו תחנות הרדיו האזורי, הם היו נגד, והבהירו את הדברים, וזה באמת נראה דבר בלתי נסבל.
מיכאל קליינר: אז אמרתי שבאמת צריך להסדיר את הדברים האלה, כי הוליכו אתכם שולל, עשו לכם עוול, הציגו לכם מצב, אתם הגשתם מכרז על סמך נתונים מסוימים שהיה לכם תחשיב כלכלי מסוים, וכולו קרס כי לא מדובר בתחנה אחת מסוימת מאד ששרתה לדעתי, ולדעת הרוב בכנסת שבסופו של דבר קיבל את ההסתייגות, צורך לאומי.
ראובן ריבלין: במצב כזה, כמשפטן, תוכל להישמע הטענה שהחוזה, לפי דבריך, שהזיכיון הוא non avoidזאת אומרת שהוא בטל מלקבל, ואתה יכול לדרוש השבה.
אברהם פורז: ראיתם כבר בחוק אחר שהפיצוי לכבלים היה ע"י הארכת זיכיון.
מיכאל קליינר: אדוני היו"ר, יכול להיות, כמו שבצדק מזכיר שר התקשורת, שהוא גם משפטן מהטובים שבהם, ואני אומר את זה על סמך הכרות אישית, יש אולי כמה תרופות לבעיה שנוצרה.
מיכאל קליינר: חבר הכנסת לנגנטל ואני, לא העלנו כאן תרופות אחרות.
מיכאל קליינר: לא את התרופה שהציע היו"ר, שאנו תומכים בה, ולא את התרופה שמציע השר ריבלין, למרות שחבר הכנסת לנגנטל ואני עורכי דין, ברגע שאנחנו חברי כנסת, אנחנו לא יכולים להגיש תביעות, אנחנו רק יכולים להגיש חוקים, ולכן הגשנו את הצעת החוק הזו.
מיכאל קליינר: היות וח"כ צריך לעבור קריאה טרומית, אדוני השר, אני פונה אליך ומבקש, אין ספק שהנושא הזה ראוי, וראוי לבחינה רצינית ומדוקדקת, והכנסת בצדק הולכת בארבע קריאות במקרה של הצעות חוק פרטיות.
מיכאל קליינר: הבקשה שלנו היא להעביר את הנושא לקריאה ראשונה וכמו שאמרנו לשר בן אליעזר, שהעניין עלה בקריאה טרומית, אנחנו בכל שלב נשמח לפנות את מקומנו להצעה ממשלתית שתענה לבעיות האלה שאנו באים לפתור פה.
מיכאל קליינר: אנחנו גם אומרים שעד הקריאה הראשונה, אם תבוא יוזמה מצד הרשות השניה או מצד הממשלה לשינויים, אנחנו לא נקדם את העניין עד שנגיע להסכמה והוא הדין אחרי הקריאה הראשונה.
מיכאל קליינר: אין לנו כוונה לבצע מחטף, אין בכוונתנו לכפות על הממשלה חוק שאיננה רוצה בו.
מיכאל קליינר: כוונתנו, כמו שנעשה הרבה פעמים בהצעות חוק פרטיות, לקדם את הנושא.
מיכאל קליינר: אם לא נקדם אותו היום, אדוני היו"ר, עלול להיות גורלו כמו הרבה נושאים רבים שנסחבים.
אברהם פורז: השר ריבלין.
ראובן ריבלין: לאחר ששמעתי את נציגת משרד המשפטים, לאחר ששמעתי את המבקשים לאחר פתיחתו של יו"ר הוועדה ולאחר שקיימתי דיון עם כל ראשי הרדיו האזורי, כמו גם עם אנשי משרדי, אני מוכרח לומר שאני נמצא במצב בו אני צריך להיות גלוי עם כולם.
ראובן ריבלין: ביולי 2000 כאשר הייתי חבר כנסת, יו"ר סיעות האופוזיציה, עברה בקריאה טרומית הצעת החוק של חברי הכנסת לנגנטל וקליינר, לפי סדר הופעתם בא-ב העברי.
ראובן ריבלין: בניגוד לעמדתה של הממשלה.
ראובן ריבלין: לפני כשבועיים נקראתי- - -
אברהם פורז: אז הייתה ממשלה רעה, לכן היא הוחלפה.
ראובן ריבלין: בסדר, בניגוד לעמדתה של הממשלה.
ראובן ריבלין: הדברים ברורים, החוק עבר את הקריאה הטרומית והוא נמצא על שולחנו של - - -
מיכאל קליינר: אם היית באולם בטח גם הצבעת בעדו.
ראובן ריבלין: אני לא בטוח שהצבעתי בעדו באותה עת מטעמים אלה או אחרים, אבל יכול להיות שגם כך הדבר.
ראובן ריבלין: מכל מקום, זה נמצא היום בדיון בפני הוועדה ומעשה הכנסת הוא מעשה שמחייב את הממשלה גם כאשר הוא מתקבל בניגוד לעמדתה.
ראובן ריבלין: אנחנו נזקקים פה לכמה שאלות רציניות כדי לעשות סדר.
ראובן ריבלין: קודם כל, לא מקובלת עלי הטענה הנשמעת שהמצב הוא כזה שמדינת ישראל העמידה באיזשהו מצב בלתי אפשרי את כל תחנות הרדיו ולמעשה הם אסקופה נדרסת שבאה יום ומבקשת בסך הכל להמשיך להיות אסקופה נדרסת.
ראובן ריבלין: אם כל כך רע אז למה רוצים הלאה?
ראובן ריבלין: יש מצב שבו נתקלו כל אותם זכיינים שקבלו את זיכיונם ולא יכלו לממש אותו עד תקופה מסוימת, מתקופה מסוימת, אחרי ששבע השנים הרעות הסתיימו, החלו שבע השנים הטובות והם אומרים, ציפינו וביקשנו וייחלנו למצב שבו נתחיל מהתחלה, אמנם עם חבלי לידה בשבע שנים טובות או בינוניות על מנת להתפתח, שרק כוחות השוק הם שיגרמו לכך שנצטרך להתמודד אתם כרדיו אזורי לכל דבר.
ראובן ריבלין: למדנו, זה היה דבר שהיה חדשני, והיום אנחנו מבקשים מהם, אנא עשו עמנו את אותו חסד מתבקש שהוא גם חסד ציבורי המחויב במציאות, כאשר נגרם לנו עוול ע"י הציבור שלא מדעת, אנחנו מבקשים היום להאריך את הזיכיון.
ראובן ריבלין: לא מבקשים להאריך את הזיכיון ע"י מעשה מנהלי, לא מבקשים להאריך את הזיכיון ע"י מעשה של הרשות המבצעת, אלא באים מהכנסת ומבקשים מהכנסת שהיא תקבע בשם העם, כי יש שלטון החוק ולעומת זאת יש גם שלטון העם.
ראובן ריבלין: זה דבר אנכרוניסטי, כי שלטון החוק יום נקבע ע"י גוף מסוים מאד שאני לא רוצה כרגע להיכנס מבחינת פרישת הנושאים החוקתיים על שולחן של ועדה זו, כי הרי זו לא ועדת חוקה חוק ומשפט ומי אנחנו שבכלל נוכל להביע את דעתנו בנושאים חשובים לה.
ראובן ריבלין: לכן אני אומר שהיום נמצא גם בפני הכנסת ובאופן ברור אנחנו צריכים להביע את עמדתנו לגבי הנושא הזה.
ראובן ריבלין: קיימת גם שאלה לפני משרדי ואני צריך לעשות גילוי ברור ומוחלט של שאלת ארכת הזיכיון לערוצי הטלוויזיה.
אברהם פורז: אל תדבר על זה כרגע, זה לא רלוונטי.
ראובן ריבלין: אני חייב בגילוי נאות, שם נשאלה השאלה, משום שבא משרד המשפטים ונחלק בדעתו.
ראובן ריבלין: חלק מאנשי משרד התקשורת בשיתוף פעולה עם משרד המשפטים - - -
אברהם פורז: אדוני השר, עזוב את הטלוויזיה, דיה שמחה בשעתה, לך על הרדיו.
ראובן ריבלין: אם תשמע מה שאני אומר, לא תאמר לי שטעיתי, רק ייתן לי אדוני את הקרדיט למשפט נוסף.
ראובן ריבלין: נשאלה השאלה האם אנחנו, ואדוני נגע בעניין הזה גם בנושא הזה, מתעתדים לעבור ממשטר של זיכיונות למשטר של רשיונות כי הרי בעוד יום יומיים, חודש, חודשיים או שנה שנתיים, יהיו כל כך הרבה ערוצי שידור שלמעשה כל מי שיבקש, נוכל לתת לו.
ראובן ריבלין: לא רק לכל רב, לא בתוך כל רב לסגני הרבנים ולכל האספקטים שונים בתוך החצר עצמה.
ראובן ריבלין: יהיו כל כך הרבה ערוצים בשיטה הדיגיטלית שלמעשה אפילו למשרד המשפטים יכול יהיה לו ערוץ שידור.
דוידה לחמן-מסר: יחד עם משרד התקשורת.
ראובן ריבלין: משרד התקשורת יפקח גם על משרד המשפטים בעניין השידורים.
ראובן ריבלין: שיירשם בפרוטוקול.
ראובן ריבלין: כאשר הם יהיו בעלי זכות שידור כמובן, לא לפני כן.