GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
מרים פורת: כי אין אפשרות להניח מראש שהן יעברו בלי התנגדות של קבוצה כלשהי.
מרים פורת: לכן החקיקה צריכה להיעשות במשולב עם ההליך המשפטי, כדי לקבל את אישור בית המשפט.
מרים פורת: אחרת התהליך יארך זמן בלתי מוגבל.
אברהם פורז: אני מבקש לשמוע את אחד המתנגדים לעריכת הבחירות.
אברהם פורז: אחר כך נשמע את אחד התומכים.
אליעזר שמעוני: הטענה שיש צורך בדמוקרטיה מרשימה מאוד, אבל כל השנים המנהלים לא ניהלו בחירות אלא שלטו.
אליעזר שמעוני: כשהכריחו אותם לקיים בחירות, בעקבות התביעות המשפטיות – הם זייפו אותן, פעמיים.
אליעזר שמעוני: הם השתמשו בכספי ציבור ובזיופים כדי לנצח.
אליעזר שמעוני: יש על כך דו"ח.
אליעזר שמעוני: העובדה שהם לא נמצאים כולם בכלא על הדברים האלה – זה חולשה של מערכת המשפט.
הרצל כספי: הכל זמני.
אליעזר שמעוני: הבג"צ שבחן את תוצאות הבחירות גרם לעזיבתם של מר גאון וחבריו.
אליעזר שמעוני: הם עפו.
אליעזר שמעוני: השר צריך לדעת זאת.
אליעזר שמעוני: כתוב שאי אפשר לחרוש עם שור וחמור יחד.
אליעזר שמעוני: מר גאון הוא מיליונר גדול אבל אנחנו אוספים שקלים מכמה מאות אנשים.
אליעזר שמעוני: אין לנו כסף ואמצעים.
אליעזר שמעוני: כשביקשתי מאנשים לבוא לוועדה – הם השיבו שאין להם כוח לצאת מהבית בחום.
אליעזר שמעוני: אני פרחח צעיר בעיניהם, אני בן 73, ונוסע ונלחם.
אליעזר שמעוני: טוענים כאן לטובת החברה.
אליעזר שמעוני: מהי טובת החברה - 15 מנהלים שלקחו 50 מיליון ש"ח ועושים קופות?
אליעזר שמעוני: אם ימכרו את נכסי הקופה יהיו שינויים: העובדים יישארו בעבודה, 15 המנהלים בצמרת יתחלפו ואנחנו, בעלי המניות, נקבל 80,000 ש"ח.
אליעזר שמעוני: כל השינוי הוא זהותם של 15 המנהלים: כרגע הם 15 אנשים של מר גאון, ובעתיד הם יהיו 15 אנשים של בעל הון.
אליעזר שמעוני: מה זה משנה לעובדים או לנו?
אליעזר שמעוני: אנחנו נקבל 80,000 ש"ח כל אחד.
אליעזר שמעוני: זה כל השינוי.
אליעזר שמעוני: משום מה השר מפחד מזה.
אליעזר שמעוני: הוא לטובת בני גאון.
שמואל דור: אני מבקש לשבח את שר העבודה והרווחה.
שמואל דור: אני בעל מניה.
מנחם הירדני: אחד המושחתים.
שמואל דור: נבחרתי בבחירות האחרונות לחבר מזכירות.
הרצל כספי: הוא היה חבר ועדת ביקורת – אחראי לבחירות המזויפות.
שמואל דור: לא הייתי חבר ועדת ביקורת.
שמואל דור: לפני כן לא הייתי חבר בשום מוסד של האגודה.
הרצל כספי: הוא היה חבר ועדת הביקורת של הבחירות האחרונות.
שמואל דור: השר עשה מעשה נכון ואמיץ.
שמואל דור: זאת הדרך הקצרה ביותר לתת ערך ריאלי למניה.
שמואל דור: אין דרך אחרת, מלבד זו שהציע השר.
שמואל דור: לכל היושבים כאן יש מטרה משותפת: לקבל ערך ריאלי.
שמואל דור: אני בעל מניה, אמי בעלת מניה.
אברהם פורז: לשניכם יש מניה?
שמואל דור: כן.
שמואל דור: אני רוצה ערך ריאלי למניה, ואני שותף לרצונם של כל החברים.
שמואל דור: הוויכוח הוא על הדרך.
שמואל דור: מכיוון שזו אגודה שיתופית, אנחנו, החברים, בעלי הקניין.
שמואל דור: אנחנו המחליטים.
שמואל דור: אינני מכיר דרך אחרת להחליט החלטות חוץ מאסיפה של בעלי מניות.
שמואל דור: דיננו במקרה זה כדינה של כל חברה אחרת – כמו בעלי המניות ב"שופרסל".
שמואל דור: הרי לא יעלה על הדעת שיטענו שבעלי המניות ב"שופרסל" הם אנשים מבוגרים שלא יכולים לבוא ולהצביע.
אברהם פורז: זו סיטואציה אחרת לגמרי.
מנחם הירדני: ה"שופרסל" הוא אופרה אחרת מבחינת היושר וההגינות.
אליעזר שמעוני: אז אולי שהשר יבצע קודם שינויים ב"שופרסל" ואחר כך אצלנו.
שמואל דור: השר מתקין תקנות של חוק בחירות בגופים ציבוריים.
שמואל דור: החוק הזה קובע ששופט או מי שייקבע על ידי השר, יהיה ממונה על הבחירות.
שמואל דור: תהיה שקיפות מלאה שלהן.
שמואל דור: ממה מפחדים?
אברהם פורז: מה ייצא לבעל מניות ותיק מקיום הבחירות?
אברהם פורז: מדוע לא לקבל את הכסף, כמו שהציע ד"ר מאיר?
שמואל דור: תהליך הבחירות יארך ארבעה חודשים בלבד.
אברהם פורז: אבל מדוע לקיימו?
אברהם פורז: מי צריך את הבחירות?
שמואל דור: אתאר את התהליך: הצענו לכל בעלי המניות להשתתף בבחירות באופן דמוקרטי ולהיות מיוצגים במורשון.
שמואל דור: יום אחד אחרי הבחירות יתכנס המורשון.
שמואל דור: הוא יקבל החלטה: לתת ערך ריאלי למניה.
אורי עמית: בית משפט יחליט זאת.
שמואל דור: אחר כך מיישמים את המלצות ועדת וינוגרד.
אברהם פורז: אני מבקש להבין את הטיעון.
אברהם פורז: מה המשמעות של מתן ערך ריאלי למניה אם עוד לא מכרו את גרעין השליטה?
אברהם פורז: ממה ישלמו?
שמואל דור: ההחלטה הראשונה שאנחנו נקבל כמורשון היא לתת דיבידנד מהרווח.
יונה מרקוביץ': הביטוי "אנחנו" חשוב כאן.
שמואל דור: כוונתי לכולנו, כל החברים.
שמואל דור: כולם יקבלו דיבידנד כצעד ראשון.
אברהם פורז: הדיבידנד כאן הוא מאוד כסף, כ1,000- ש"ח.
שמואל דור: גם זה יעזור.
שלמה בניזרי: אני מעריך מאוד את הדברים, אבל מר דור לא מדבר בשמנו.
שלמה בניזרי: אנחנו נסביר את הנהלים והדרך.
שמואל דור: אני רק אומר שמוסדות האגודה יכולים להחליט על דרך פדיון המניה.
שמואל דור: אפשר להקים חברה ולהנפיקה בבורסה, או לצרף בעלי המניות לחברות שקיימות ורשומות בבורסה.
שמואל דור: אז כל חבר מקיים מניה בעלת ערך, והוא יכול לפדות אותה כשירצה בכך.
שמואל דור: התהליך יארך 5-4 חודשים, לא יותר.
אורי עמית: אלה סיפורים של מר גאון.
יונה מרקוביץ': יש לי משהו דחוף לבשר.
יונה מרקוביץ': אני חברת ועד הפעולה הארצי וועד הפעולה של הרצליה.
יונה מרקוביץ': בהרצליה נמצא הסניף הגדול ביותר של בעלי המניות.
אברהם פורז: אבל מה דחוף בדברים אלה?
ישראל פלג: לאחרונה נבחרה עו"ד מרקוביץ' לוועד הממונה.
יונה מרקוביץ': אני מייצגת 600 חברים רשומים שנתנו לי מנדט להופיע בשמם.
אפרים שטנצלר: היא מקבלת משכורת.
שמואל דור: עו"ד מרקוביץ' הגיעה עם אפס מניה וקיבלה רבע מהמניה של כולם.
יונה מרקוביץ': אני מבקשת להודיע על הליך משפטי שהחל הבוקר, אם יאפשרו לי לדבר: השר אמר שהדבר הראשון שעשה היה להיפגש עם מר גאון.
שלמה בניזרי: זה לא נכון.
אברהם פורז: אני מבקש שלא להוציא רשות דיבור בתואנות שווא.
אברהם פורז: אני מבקש לשמוע את העניין הדחוף שעו"ד מרקוביץ' מבקשת לספר עליו.
יונה מרקוביץ': ביום 1 ביולי כתבנו מכתב לשר ואמרנו שנפנה לבג"צ.
אברהם פורז: לגב' מרקוביץ' אין רשות דיבור.
אברהם פורז: היא הוציאה את רשות הדיבור בתואנות שווא.
אברהם פורז: אי אפשר לומר שיש משהו דחוף וכולם יעמדו דום, אך אז לפתע יסתבר שהדברים לא דחופים.
יונה מרקוביץ': הבוקר הגשנו בג"צ.
יונה מרקוביץ': אני מבקשת להסביר.
אברהם פורז: עו"ד מרקוביץ' תסביר את הדברים בתורה.
עמרם מליץ: אני מבקש להסביר מה השר עומד לבצע.
עמרם מליץ: ראשית, ערך המניה יהיה ריאלי.
עמרם מליץ: הוא לא יהיה נתון לשיקול דעת של שום ועד, אלא ייקבע בתקנות.
עמרם מליץ: גם אם ישונה הסיווג על ידי הרשם וגם אם לא ישונה, לשר יש סמכות לקבוע זאת, ואוכל להסביר את הנימוקים המשפטיים לכך.
עמרם מליץ: לא יהיה שיקול דעת לאיש.
עמרם מליץ: שנית, לעניין מועד פדיון המניה: ד"ר מאיר אמר גם הוא שלא ייתכן שחלק מהחברים ידרשו את פדיון המניה מיד למחרת פרסום התקנות.
עמרם מליץ: המועד ייקבע תוך התחשבות במצב הכלכלי של חברות הבת והיכולת הכלכלית שלהן.
עמרם מליץ: השר יקבע מועד שבו החבר יקבל את ערך המניה.
עמרם מליץ: גם היום חברי "אגד", למשל, לא יכולים לדרוש את הפדיון מיד.
עמרם מליץ: נקבע זמן סביר לכך, כדי למנוע קריסה של האגודה.
אברהם פורז: ב"אגד" יש תהליך טבעי של כניסה ויציאה.
אברהם פורז: כאן כולם ירצו לצאת.
עמרם מליץ: לכן, תיקבע תקופת הפדיון והיא תהיה מוגבלת.
עמרם מליץ: לא יהיה מנוס ממכירת חלק מהנכסים, אם יהיו הרבה שירצו לקבל את פדיון המניה.
עמרם מליץ: אין ויכוח על כך, זה יקרה.
עמרם מליץ: שלישית, לעניין הבחירות: אנשים רוצים לברוח מהאגודה משום שפורסמו דו"חות והיו טענות על מושחתים וגנבים.
עמרם מליץ: אבל הפעם יהיו בחירות לפי חוק, וכל מי שיבצע עברת בחירות יעבור עברה פלילית.
עמרם מליץ: מי שיבטיח עזרה, עבודה, סיוע, שוחד – כל אלה הם עברה פלילית.
עמרם מליץ: הבחירות יתקיימו בפיקוח שוטרים.
עמרם מליץ: קניית קולות שלא כדין היא עברה פלילית על פי חוק בחירות גופים ציבוריים תשי"ד.
עמרם מליץ: מי שירצה יעיין בחוק והדבר יהיה ברור כשמש.
אברם אבי: עד היום לא עשיתם כלום.
שלמה בניזרי: אם לא יאפשרו לנו לדבר, אנחנו נחליט כרצוננו.
עמרם מליץ: רביעית, בנושא היורשים יש בעיות משפטיות סבוכות.
עמרם מליץ: הן ייפתרו, ללא ספק, בהתייעצות עם היועץ המשפטי לממשלה.
עמרם מליץ: זכויותיהם של היורשים יוגדרו, וייקבע מה גודלה היחסי של המניה וכו'.
עמרם מליץ: אי אפשר להחליט על כך ברגע.
עמרם מליץ: השר מתערב מתוך דאגה לכם, בני הגיל המבוגר.
עמרם מליץ: השר יתקין תקנות, אחרי שישמע את כל הדעות.
עמרם מליץ: מי שיתנגד יוכל לפנות לבג"צ בשני נושאים: האם הייתה סמכות לשר, והאם התקנות תוקנו בצורה סבירה – כלומר האם עמדו את מבחן הסבירות.
עמרם מליץ: השר הוא אדם נבון, ולא יתקין תקנות שלא יעמדו מבחינה משפטית או מבחינה של סמכות.
עמרם מליץ: אם יש הליך זריז כלשהו כדי שמישהו יוכל לקבל כסף – הוא ההליך שמציע השר.
אפרים שטנצלר: בעירי נוסד ה"קו-אופ".
הרצל כספי: אנחנו דורשים שמר שטנצלר יספר את הכל, דורשים גילוי נאות.
אפרים שטנצלר: זו חוצפה.
אפרים שטנצלר: אני רואה אותך לראשונה כאן, עו"ד כספי, אבל החוצפה שלך וההשתלחות שלך והאי הגינות שלך – עוברים כל גבול.
הרצל כספי: העובדות לא ישתנו על ידי דיבורים.
אפרים שטנצלר: שימשתי כמה חודשים חבר מזכירות אחרי בחירות.
הרצל כספי: הבחירות האלה נפסלו.
אורי עמית: אלה היו בחירות מושחתות.
אפרים שטנצלר: אני מופיע כאן גם כבעל מניה.
אפרים שטנצלר: אני מציע למר עמית, כחבר, וכמי ששימש בתפקידים ציבוריים, שלא להשתמש במילים האלה.
אורי עמית: אלה בחירות מושחתות.
אורי עמית: ד"ר דורון דינאי אמר זאת, לא אני, וכך גם עו"ד אינדיג.
אפרים שטנצלר: אינני רוצה להרים את קולי.
אפרים שטנצלר: מר עמית מכיר את כל העולם, אבל את עצמו הוא מכיר הכי טוב.
אפרים שטנצלר: לכן אני מציע לו, כאן לפני כולם, שלא להרים את הקול.
אפרים שטנצלר: הוא יודע את האמת.
אפרים שטנצלר: לעתים היא לא נעימה.
אפרים שטנצלר: לכן אני מבקש ממך, מר עמית, שלא להעיר לי כשאני מדבר.
אפרים שטנצלר: לגופו של עניין, אני מסכים עם מר הירדני ועם גב' מרקוביץ', שלא מזמן התמנו לתפקיד בכיר.
מנחם הירדני: התמניתי בדין, לא בזיופים, מטעם בעלי המניות.
אפרים שטנצלר: אני מציע לכל החברים להפסיק לדבר לגופו של אדם אלא לדבר לגופו של עניין.
אפרים שטנצלר: אני מבקש לומר משפט אחד ליו"ר הוועדה שעשה בפעם הראשונה דבר נכון מבחינת בעלי המניות.
אפרים שטנצלר: אמנם אין בישיבה הזאת יחסי כוחות – אבל אני מבקש לדבר בשמי כבעל מניה וכמי שרואה את הגמלאים.
אפרים שטנצלר: בגבעתיים יש אחוז גדול מאוד של גמלאים.
אפרים שטנצלר: אגב, המזכירות ה"מושחתת" תיקנה תקנות שהרשם, משום מה, לא אישר אותן.
אפרים שטנצלר: זו הפעם הראשונה שאני רואה את הרשם.
אפרים שטנצלר: כוונתי לתקנות ההורשה.
אפרים שטנצלר: אני מבקש לומר לשר בניזרי: חייבים למצוא את הדרך המהירה ביותר, שעומדת בכל הערכאות המשפטיות, לפתור את הבעיה.
אפרים שטנצלר: חשוב שיתקיימו בחירות בפיקוח ההדוק ביותר כדי שכל בעלי המניות – 25,000 איש או כל מספר אחר – יוכלו ליהנות במהירות מהמניה.
אפרים שטנצלר: יחד עם זאת אסור לשפוך את התינוק עם המים.
יוסף סלטון: עד עתה אני מתחלחל מההצגה שהייתה בגבעתיים ושעליה ניצח מר שטנצלר.
יוסף סלטון: אפשר לדעת מה הלך בבחירות שהתקיימו מקריאת דו"ח דינאי והדו"ח של אינדיג.
יוסף סלטון: מבחינה משפטית זהו נושא לא קל.
יוסף סלטון: אפילו אם יקיימו בחירות אי אפשר היום לומר שהאגודה השיתופית תחולק ובעצם תיכנס מיד לפירוק.
יוסף סלטון: לפני בית המשפט העליון מונחים שני תיקי בג"צ: של עו"ד לויט ושל עו"ד כספי.
יוסף סלטון: אנחנו המשפטנים מלווים את הדברים מקרוב.
יוסף סלטון: חבל שעו"ד לחמן-מסר עזבה את הישיבה, כי יש בעיות משפטיות שצריך לפתור.
יוסף סלטון: אי אפשר לקבוע שיש בחירות ובכך לחשוב שפותרים את הבעיה.
יוסף סלטון: צריך לשנות את הייעוד של האגודה, צריך לתת לה אפשרות להקים גרעין שליטה ואפשר למכור את חלקו או את כולו.
יוסף סלטון: מי שירצה לממש את הזכויות שלו יוכל לקחת את הכסף.
יוסף סלטון: מי שירצה להמשיך יוכל לקנות מניות בחברה הזאת.
יוסף סלטון: התחלתי לקנות מניות של הריבוע הכחול, השתתפתי באסיפות ואני משפיע.
יוסף סלטון: הבעיה המשפטית סבוכה.
יוסף סלטון: אני רוצה שהוועדה תסתמך על חוות הדעת של היועץ המשפטי ושל רשם האגודות עו"ד זליגמן.
דוד ברודט: אני מבקש להבהיר: לא ברור לי מדבריו של עו"ד מליץ מהו השווי הריאלי של המניה.
דוד ברודט: לטענתנו השווי קרוב ל20,000- דולר.
דוד ברודט: האם זה גם הסכום שעו"ד מליץ מדבר עליו?
עמרם מליץ: נבדוק זאת.
עמרם מליץ: ייתכן שכן.
עמרם מליץ: נקבע זאת לפי שווי הנכסים של האגודה ביום הפדיון.
אברהם פורז: לצערנו זמננו תם.
אברהם פורז: אתן לשר לומר כמה מילים, וגם אני אסכם.
אברהם פורז: זאת לא תהיה הישיבה האחרונה, אנחנו נמשיך לעקוב אחר הדברים.
אברהם פורז: אני מתנצל לפני מי שלא הגיע לרשות דיבור הפעם.
שלמה בניזרי: לא אשיב למשמיצים שניסו לדבר בבוטות כלפיי או שניסו לרמוז לאינטרסים.
שלמה בניזרי: התייחסתי לנושא לגופו של עניין.
שלמה בניזרי: בעלי המניות הם שעמדו לנגד עיניי.
שלמה בניזרי: מישהו כאן שאל שאלה נכונה: איפה היו כולם עד עתה?
שלמה בניזרי: אבל אז כששר מנסה לעשות סדר, מופיעים בעלי אינטרסים הפוכים שמנסים להפריע לו לממש את זכותם של כל האזרחים.
אברם אבי: הם בעלי המניות.
שלמה בניזרי: אפעל בהתייעצות עם היועץ המשפטי לממשלה.
שלמה בניזרי: לא אעשה דבר בניגוד לדעתו.
שלמה בניזרי: בהזדמנות זאת אתנצל לפני המשנה ליועץ המשפטי, כי היא אמרה שלא השתמשה במילה "משאל".
שלמה בניזרי: אולי תרגמתי את דבריה, כי היא הציעה שבעלי המניות יתקשרו וישאלו.
שלמה בניזרי: אם היא לא אהבה את המונח הזה – נקרא לזה אחרת.
שלמה בניזרי: נעשה הכל מתוך כבוד והערכה לייעוץ המשפטי של היועץ המשפטי ורשם האגודות.
שלמה בניזרי: המטרה היא לתת ערך ריאלי למניה ולקבוע את הדרך לעשות זאת.
שלמה בניזרי: נכון שיש היום בג"צ שמטרתו למנוע ממני להתקין את התקנות.
שלמה בניזרי: אבל המטרה היא להתקין תקנות – ואני אפעל לפי מה שמערכת המשפט והחוק יאפשרו לי, ועל פי הסמכויות שיש לי.
שלמה בניזרי: אני אנצל אותן.
שלמה בניזרי: זה לא כוחנות לשמה בעיניי, אלא החוק מחייב אותי לפעול כך.
שלמה בניזרי: נכון שכתוב בחוק "רשאי השר", אבל לפעמים גם "רשאי" זה "חייב".
שלמה בניזרי: אבל כשלא עושים דברים במדינה, ומישהו רוצה לעשות, פתאום מנסים למנוע.
שלמה בניזרי: אשמח לעדכן את הוועדה ואת הגורמים השונים.
שלמה בניזרי: יו"ר הוועדה מעורב בסוגייה ואני מוכן לבוא בכל הזדמנות ולעדכן, באותה נחת רוח שהייתה לי היום כששמעתי את הדברים.
אברהם פורז: אני רוצה לומר את דבריי לשר.
אברהם פורז: המטרה שלי, ואני נוטה להאמין שזו גם מטרתו של השר בתום לב, היא לגרום לכך שייעשה צדק עם בעלי המניות הוותיקים.
אברהם פורז: אלה אנשים שההסתדרות פעם "אנסה" אותם להיות קפיטליסטים, כמו שנאמר כאן, ולקנות מניה.
אברהם פורז: הם שילמו באותם ימים סכום שהיה שווה למשכורת חודשית, וזה היה בשנות החמישים.
אברהם פורז: זה היה כסף שקשה לאסוף אותו.
אברהם פורז: הם בעלי הזכויות האמתיים.
אברהם פורז: המטרה, שלי לפחות, היא שייעשה צדק עם האנשים האלה – שהם ברובם הגדול מבוגרים- עוד בימי חייהם.
אברהם פורז: כל היתר צריך לשרת את המטרה הזאת.
אברהם פורז: הם צריכים לראות את הכסף וליהנות ממנו.
אברהם פורז: סכום של 20,000$ שווה ל80,000- ש"ח, ולאנשים קשישים זה הרבה מאוד כסף.
אברהם פורז: לדעתי לא מעניינים את בעלי המניות דמוקרטיה או פרוצדורה, וגם לא מי הרוב ומי המיעוט, או מי המורשון ומי תת-המורשון – כל הביורוקרטיה הזאת לא מעניינת אותם.
אברהם פורז: בעניין הזה צודק מר ברודט – אם הם מאוד מעורבים ב"קו-אופ" והדבר קרוב ללבם, הם יכולים לקנות בכסף שקיבלו מניה ישירה בתאגיד עצמו.
אברהם פורז: אני יודע שיש כאן שיקולים זרים רבים, של אנשים שטובת הזקנים לא עומדת לנגד עיניהם.
אברהם פורז: לחלקם היו משרות באגודה, חלקם מקווים לקבל שם משרות, חלקם נהנו בעבר וחלקם מקווים ליהנות בעתיד וכו'.
שלמה בניזרי: ויש כאלה שנהנים גם בהווה.
אברהם פורז: אני אינני בית משפט, ולא אפרט כאן מיהם אותם אנשים.
אברהם פורז: אך התמונה ברורה לי.
אברהם פורז: הדמוקרטיה לא מעניינת את האנשים האלה.
אברהם פורז: לא צריך משאל לשם כך.
אברהם פורז: אם מישהו חושב שתוצאות המשאל יראו שאחוזים משמעותיים של הבוחרים יבקשו להישאר חברים ב"קו-אופ" – הוא טועה.
אברהם פורז: מדוע שבעלי המניות ירצו להישאר חברים באגודה?
אברהם פורז: זה גוף שאיבד את ה-Raison d’etre שלו.
אברהם פורז: כל המבנה הצרכני הזה עבר מן העולם.
אברהם פורז: אין לו שמץ של הצדקה.
אברהם פורז: אני פונה לשר: הסמכות בידו.
אברהם פורז: עליו לתת יד לאנשים המבוגרים האלו, כדי שלא ילכו לעולמם בלי שהצליחו לקבל את הכסף.
אברהם פורז: נכון שחלק מהם אנשים מבוססים, שיש להם נכס או פנסיה במקום אחר.
אברהם פורז: לאנשים כאלה הסכום הזה טוב כמתנה לנכדים.
אברהם פורז: אבל חלקם חיים בוודאי ממעט מאוד הכנסות, וזה יכול להושיע אותם.
אברהם פורז: אפילו אם 10% מבעלי המניות הם כאלה – הם זכאים ליהנות מהכסף.
אברהם פורז: כולנו צריכים לשרת את המטרה הזאת, ולבדוק כיצד אפשר לגרום לכך שהכסף הזה יגיע לאנשים אלה במהירות האפשרית.
שלמה בניזרי: יש הליך מהיר יותר מזה שהצעתי – של ארבעה-חמישה חודשים?
אברהם פורז: אינני רוצה לקבוע את הדרך.
אברהם פורז: אך אין צורך לערוך משאל כדי שיהיה ברור מה רוצים בעלי המניות.
אברהם פורז: אם הם רוצים דבר אחר – זה בניגוד לשכל הישר.
אברהם פורז: האנשים הללו לא קנו את המניות כי הם רצו להשקיע במניה.
אברהם פורז: הכריחו אותם לעשות זאת.
אברהם פורז: התנו את הדירה שלהם ב"שיכון עובדים" בקניית מניה, למשל.
אברהם פורז: אני מכיר שלושה בעלי מניות שהם בני משפחה שלי.
אברהם פורז: אני יודע בדיוק איך הם הגיעו לרכישת המניה.
אברהם פורז: מישהו שרצה לקנות דירה מגוף של ההסתדרות – כמו "שיכון עובדים", או "סולל בונה" – נדרש קודם כל להיות חבר הסתדרות ולקבל פנקס אדום, ואחר כך הוא חויב לרכוש מניה בתשלומים.
אברהם פורז: האנשים האלה לא ידעו דבר, וזה לא עניין אותם.
שמואל דור: באותה תקופה אי אפשר היה לקנות בצרכנייה בלי מניה כזאת.
אליעזר שמעוני: זה לא נכון.
אברהם פורז: לכן אני פונה אל מצפונו של השר.
אברהם פורז: אני מבקש מהשר להתייעץ עם עצמו בנושא זה.
שלמה בניזרי: אני מבקש שהיו"ר יפנה לשכלי, ולא אל מצפוני.
אברהם פורז: אני מבקש שהשר יעשה כל מאמץ כדי שהאנשים יקבלו את הכסף כמה שיותר מהר.
אברהם פורז: את גיבוש הדרך אני משאיר לשר.
שלמה בניזרי: אני בדקתי את הדברים.
שלמה בניזרי: אני עוסק בנושא ארבעה חודשים.
אברהם פורז: המטרה היא לדאוג לאנשים המבוגרים.
אברהם פורז: אמרתי את הדברים לפרוטוקול והם אמורים להיות מקובלים על כולם – חוץ מאשר על אינטרסנטים שונים שרוצים לחתוך קופונים.
אברהם פורז: אנחנו מודים לשר על נוכחותו בישיבה הזאת.
אברהם פורז: נקלענו כאן לסבך.
נחום לנגנטל: אני מבקש להסביר את הדברים.
נחום לנגנטל: זו סוגייה שלא הייתי מודע לה כשהייתי במשרד התחבורה.
נחום לנגנטל: כשהגעתי לכנסת ראיתי דבר שלא יכול להיות בחברה אנושית: כמעט מחצית מהאנשים שנודע להם שיקיריהם נהרגו בתאונות דרכים שמעו על כך בטלפון.
נחום לנגנטל: זה היה המצב.
נחום לנגנטל: כל מוות הוא נוראי, אבל במקרים רבים, כמו מחלה, יש שלב של התרגלות לרעיון.
נחום לנגנטל: במקרה של תאונות דרכים המוות מגיע פתאום, וזה קשה מאוד.
נחום לנגנטל: הרבה מאוד פעמים יש יותר מהרוג אחד לאותה משפחה, או שיש בני משפחה פצועים נוסף על כך.
נחום לנגנטל: היה בכנסת כינוס של מעל ל400- משפחות שכולות.
נחום לנגנטל: היה גם דיון במליאה בנושא.
נחום לנגנטל: הגשתי הצעת חוק שחתומים עליה כל הח"כים במדינת ישראל – כל אלה שמותר להם לחתום, כי הרי לשרים, לסגני שרים וליו"ר הכנסת אסור לחתום.
שלמה בניזרי: אני זוכר את עצמי כחותם – אז אל תסמוך על המספר הזה, ח"כ לנגנטל.
נחום לנגנטל: הייתה החלטה באותה מליאה להקים מרכז סיוע לנפגעי תאונות דרכים.
נחום לנגנטל: כבר שנה וחצי אנחנו עוסקים בנושא, וכל הזמן מצמצמים את העניין.
נחום לנגנטל: ראשית, המטרה היא שתהיה הודעה מסודרת ומכובדת למשפחות ההרוגים.
נחום לנגנטל: על כך מופקדת המשטרה.
נחום לנגנטל: המשטרה, לזכותה ייאמר, מפעילה את הנוהל גם בלי החוק.
נחום לנגנטל: ביקשתי מהשר לביטחון פנים לעמוד במשימה הזאת כי זה דבר נורא, והוא העמיד לצורך העניין שניים או שלושה אנשים מתוך משטרת התנועה.
נחום לנגנטל: מעבר לכך חשבנו לנכון להקים מרכז לנפגעי תאונות דרכים שיטפל במשפחות במשך 60 יום מיום האירוע, לצורך עזרה ראשונה בלבד.
נחום לנגנטל: למדנו את הדברים מצה"ל וממסגרות אחרות.
נחום לנגנטל: חשוב שמישהו יגיע למשפחה בתקופת השבעה למשפחה ויסביר לפחות מה קרה.
נחום לנגנטל: זה הרצון הגדול ביותר של המשפחה באותו זמן.
נחום לנגנטל: למשטרה הייתה בעיה בנושא, כי עליה לספר גם מי אשם, במהלך תיאור האירוע, אבל הוחלט שלפחות הסיפור יסופר.
נחום לנגנטל: ואחר כך יסייע המרכז בתחילת הטיפול.
נחום לנגנטל: ייתכן בהחלט שללשכות הרווחה יש נושאים חשובים יותר בסדר העדיפויות מאשר לעזור למשפחה כזאת – אפילו אם נהרגו ארבעה מבני אותה משפחה.
נחום לנגנטל: יש כ500- הרוגים בשנה, והמחשבה הייתה שיש להוסיף עליהם את הפצועים הקשים ביותר, כלומר עוד כ400- איש.
נחום לנגנטל: אם כן, מדובר ב900- פגועים.
נחום לנגנטל: חלקם עובדים זרים – ואז אין טיפול בבני המשפחה, כי הם לא נמצאים בארץ.
נחום לנגנטל: בחלק מהמקרים יש יותר מנפגע אחד באותה משפחה – ואז לא מטפלים פעמיים, ולכן יצאנו מתוך הנחה שיהיו פחות מ900- מקרים.
נחום לנגנטל: ההצעה היא להקים יחידת מטה שתטפל בנושא.
נחום לנגנטל: ייתכן שבגבעת שמואל יהיה צורך בסיוע פעם בשלוש שנים, אך בתל-אביב יהיו ארבעה מקרים בשנה.
נחום לנגנטל: לא מדובר כאן במינוי עובד סוציאלי חדש.
נחום לנגנטל: בלשכת הרווחה של העיר תל-אביב יש מאות עובדים, ויכולים להיות כשלושה מקרים בשנה.
נחום לנגנטל: לכן אין מקום להוסיף תקנים לרשויות המקומיות, וגם לא שעות נוספות, אלא אנחנו מעוניינים שתהיה הכשרה בכל רשות מקומית – אחת לשנה, או לפי שיקול דעת המשרד.
נחום לנגנטל: צריך לערוך השתלמויות לאנשים שייוחדו לטפל בנושא.
נחום לנגנטל: בגבעת שמואל, למשל, תהיה עובדת סוציאלית אחת מתוך 11 עובדות, אם אני זוכר נכון, שתטפל בנושא ותדע מה לעשות.
נחום לנגנטל: הוויכוח הגדול הוא על התקציב.
נחום לנגנטל: האוצר סרב לתת תקציב.
נחום לנגנטל: ובגלל זה אנחנו מתעכבים כבר שנה.
נחום לנגנטל: אני אומר את הדברים לשר, כי אני יודע שהם לא זרים לו.
נחום לנגנטל: כל שר גלגל את הנושא לפתחו של משרד אחר.
נחום לנגנטל: שר התחבורה אמר שהוא רק אחראי על המניעה, וכל אחד סיפר סיפור אחר.
שלמה בניזרי: היה דיון דומה בממשלה על בטיחות במתקנים.
שלמה בניזרי: כולם אמרו "לא אני".
שלמה בניזרי: ראש הממשלה אמר שהוא לא מבין את זה, שכשהוא היה שר הוא לקח כל מה שנתנו.
שלמה בניזרי: נראה שמאז העולם השתנה.
נחום לנגנטל: כאב מאוד לראות כאן את כל המשפחות ששומעות שלא רוצים לטפל בהן.
נחום לנגנטל: זה היה מביש.
נחום לנגנטל: בסופו של דבר משרד העבודה והרווחה הסכים להפעלה כעיקרון, אך הוא דורש תקציב.
נחום לנגנטל: בשלב הזה אני כבר חש שמצדי החוק יכול להידחות.
נחום לנגנטל: אנחנו מנסים להתעסק בנושא שנה וחצי, ואני כבר מעדיף שהוא יעלה למליאה ויפילו אותו.
נחום לנגנטל: אי אפשר למשוך את המערכות זמן רב כל כך.
נחום לנגנטל: יש התאגדויות של הורים שכולים ושל משפחות שכולות וכולם מחכים שהחוק יגיע.
נחום לנגנטל: לשמחתי יו"ר הוועדה התחיל לכנס את הוועדה בלי אורחים – כי כבר לא נעים לעמוד מולם.
נחום לנגנטל: האוצר לא הסכים לתת כסף, אך אמר שלא תהיה לו התנגדות שהקרן לבטיחות בדרכים שפועלת במשרד התחבורה תפעיל זאת, כלומר שמשרד התחבורה "יתרום" את הכסף.
נחום לנגנטל: אבל הכסף מעוגן בתקציבים של כל המשרדים.
נחום לנגנטל: הצענו שמחצית מהסכום תועבר למשטרה - שגם היא אומרת שהכסף לא מספיק לה, ומחצית מהסכום תגיע למשרד העבודה והרווחה.
נחום לנגנטל: משרד התחבורה מתנגד.
נחום לנגנטל: הוא לא מסכים שהתקציב יילקח מהאחוזים של הקרן לבטיחות בדרכים.
נחום לנגנטל: משרד האוצר לא מסכים לממן מכיסו, משרד העבודה והרווחה טוען שהכסף לא מספיק לו.
נחום לנגנטל: אמנם כבר התקדמנו, כי יש משרד שמוכן לטפל בדברים, אבל כעת מתחילות המריבות בין המשרדים מי יממן את הפעילות.
נחום לנגנטל: אנחנו עומדים כבר בדקה התשעים, ועלולים לאבד גם את המושב הבא.
נחום לנגנטל: צריך להחליט החלטה.
נחום לנגנטל: הצעתי כבר, בבושה גדולה, שלא נכלול טיפול בפצועים בהצעת החוק, ונישאר רק עם טיפול בהרוגים.
נחום לנגנטל: זה יצמצם את הפעילות בכ350- מקרים בשנה בכל הארץ.
נחום לנגנטל: אז נצטרך לומר לכל הנציגים שהיו כאן שהמרכז לא אמור לטפל במשפחות הפצועים.
נחום לנגנטל: המשמעות היא שמספר המקרים יהיה באמת קטן.
נחום לנגנטל: בכל מקרה צריך להגיע להכרעה, כדי שבשבוע הבא נעלה את הנושא למליאה, בהסכמה או שלא בהסכמה עם משרד העבודה והרווחה.
נחום לנגנטל: אם לא תהיה הסכמה, החוק ייפול.
נחום לנגנטל: גם זה שווה – כי אין שמחה אלא כהתרת הספקות.
בתיה ארטמן: אציג את עמדת המשרד.
בתיה ארטמן: ראשית אני מבקשת לתקן את הנתונים.
בתיה ארטמן: לפי הנתונים העדכניים שקיבלנו אתמול מהמשטרה, יש כ2,700- פצועים קשה בשנה.
בתיה ארטמן: זאת הסטטיסטיקה.
נחום לנגנטל: לא יילקחו בחשבון כל המקרים הקשים.
נחום לנגנטל: גם קטיעת רגל נחשבת לפציעה קשה.
משה בן זיקרי: אבל לא לכולם צריך להודיע.
משה בן זיקרי: אני מעריך שמתוך 2,700 איש, כ20%- הם מקרים קשים.
נחום לנגנטל: בתחום הזה אני מבין.
נחום לנגנטל: פצוע קשה הוא מי שאיבד הכרה ל24- שעות ויותר.