GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
ג'וש פדרסן: צריך מידע לגבי אנשי המקצוע שעוסקים בתחום המיומן של המחזור, שזה דורש לפעמים מיומנויות מקצועיות מסוימות, שתהיה להם האפשרות לגשת לקבל מידע איך לפרק, למחזר ולהתייחס לכל החומרים שיש בציוד האלקטרוני.
ג'וש פדרסן: אני אדגיש: זאת לא צריכה להיות חוברת הוראות מודפסת, שזה גם בזבוז נייר, שמלווה את המוצר לצרכן.
ג'וש פדרסן: זה לא רלוונטי לצרכן.
רז הילמן: איפה זה צריך להופיע?
ג'וש פדרסן: אז כתוב בסעיף קטן (ב), שיהיה באופן שנגיש.
ג'וש פדרסן: אם רוצים לעשות data base.
ג'וש פדרסן: שוב, יבואנים, אם יש מכשיר של סוני, אם סוני מכינה את ההוראות האלה פעם אחת בגלל שיש דרישות כאלה במדינות אירופה לפי חקיקה אחרת, אז זה יהיה רלוונטי גם לישראל.
ג'וש פדרסן: ההנחה היא שברוב המדינות, אם חברות האם עושות את זה, אז זה רץ לכל העולם, ולכן אולי לא הבנת נכון.
ג'וש פדרסן: יש אחריות על היצרן או היבואן לוודא שיש את המידע הרלוונטי, כדי לאפשר מצד אחד לשמור על בטיחות העוסקים בתחום, ושנית לעשות את זה באופן הכי יעיל, וגם מבחינה סביבתית, שלא ישתחררו חומרים שונים.
רז הילמן: יצרן אפשר להבין, השאלה אם יבואן - - -
ג'וש פדרסן: דווקא ליבואן זה יותר קל.
רז הילמן: אני לא יודע אם ליבואן יש את הידע.
ג'וש פדרסן: מהחברות, הרי לא מייצרים את זה במיוחד לישראל.
גלעד ארדן: חמור מאוד.
גלעד ארדן: אתה אומר דברים חמורים על היבואנים בארץ.
גלעד ארדן: אתה אומר שיבואנים בארץ מייבאים מוצרים שאין להם מושג איזה חומרים יש בהם, לאן זה עלול להגיע ואת מה זה עלול לזהם.
גלעד ארדן: אני במקום היבואנים הייתי מאוד נבהל מאמירה כזאת.
רז הילמן: המדינה מעודדת ייבוא מקביל.
גלעד ארדן: אין לי בעיה עם ייבוא.
רז הילמן: ייבוא מקביל הוא ייבוא לא מיצרן.
רז הילמן: אגב, זה לא היבואנים שיושבים פה במקרה, אבל יבואנים מקבילים מביאים את הסחורה מאיזשהו סטוק שהם מצאו באיזושהי מדינה, לא חשוב איפה.
גלעד ארדן: אז כדאי שהם יתחילו לדעת מה יש בתוך מה שהם מייבאים.
גלעד ארדן: זה לא אומר שאנחנו נגד ייבוא מקביל, זה אומר שיש לך אחריות לדעת.
רז הילמן: זה עלול לייצר חסם.
גלעד ארדן: אתה ממשרד האוצר?
גלעד ארדן: אז מה אתה מודאג מהחסם?
רז הילמן: אני חושב שזה לא לוקח בחשבון את העניין הזה, וזה יכול להיות בעייתי.
גלעד ארדן: את מי אתה מייצג?
רז הילמן: את איגוד לשכות המסחר.
רז הילמן: אני חטיבת מוצרי החשמל.
גלעד ארדן: את היבואנים הרשמיים או המקבילים?
רז הילמן: אני מאיגוד לשכות המסחר, שאצלנו יש גם כאלה וגם כאלה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אבל מה זה מקבילים?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: הם לא עומדים בהוראות החוק?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני לא הבנתי את זה.
רז הילמן: אני אומר שליבואן עצמו אין יכולת לייצר את זה.
רז הילמן: אם היצרן במקרה עשה את זה אז יופי, אבל להגיד שהיבואן יעשה את זה?
רז הילמן: אגב, זה לא במקרה, כנראה שיצרן יעשה את זה.
גלעד ארדן: זאת אומרת, יצרן ישראלי, אתה בעד שיטילו עליו לפרסם הנחיות על זה, והיבואן שיביא מה שהוא רוצה, לא משנה איזה חומרים יש בזה.
רז הילמן: לא הבנת אותי.
רז הילמן: הכוונה שלי שהיצרן - - -
גלעד ארדן: הבנתי גם מה הכוונה של הדיון הזה.
רז הילמן: היצרן הבינלאומי עושה את זה.
רז הילמן: אם הוא לא עושה את זה, אז אי-אפשר להטיל על היבואן לעשות את זה.
ניצן הורוביץ: אז אולי לא כדאי לייבא ציוד שלא יודעים את המשמעויות לגביו.
משה גוב: סליחה, אפשר?
משה גוב: עוד פעם אני חוזר, כבוד השר לא היה בהתחלת דברי, אם היינו מכוונים מהתחלה - - -
לאה ורון: וגם תציג את עצמך.
משה גוב: שמי משה גוב, חברת "סמיקום תעשיות".
משה גוב: אנחנו מדברים על תעשייה, גם היה לנו מפעל בארץ שהעברנו אותו לצערי לסין בגלל בעיות רגולטוריות כאלה ואחרות, אבל נעזוב את זה.
לאה ורון: מה עושה המפעל שלך?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: הם רצו להרוויח יותר.
גלעד ארדן: הצורך להרוויח יותר זה לא בעיות רגולטוריות, אדוני, ואל תאשימו בכל דבר את ממשלת ישראל.
גלעד ארדן: תגידו שכוח העבודה שם זול יותר.
משה גוב: לא שמעתם עד הסוף.
לאה ורון: מה עושה המפעל שלכם?
משה גוב: לא קשורות בכלל לישראל.
משה גוב: אם הייתם שומעים עד הסוף, קפצתם לפני.
גלעד ארדן: האמת, אשמח לשתות אתך קפה על כל הבעיות הרגולטוריות אבל אנחנו רוצים להתקדם בדיון.
משה גוב: יש תקינה בינלאומית שקשה מאוד לעמוד בה, אבל בואו נמשיך הלאה.
גלעד ארדן: הבנת מה הוא אמר עכשיו?
גלעד ארדן: תקינה בינלאומית שקשה מאוד לעמוד בה, ובסין אפשר לעמוד בה כי לא דורשים, מדינת עולם שלישי.
משה גוב: אנחנו מייצאים את זה למדינות אירופה.
משה גוב: יותר קל לעמוד בתקני ROHS במפעל שמאושר ROHS.
משה גוב: התקינה האירופית וכולי, כל מה שדיברנו קודם, הדירקטיבה, מתייחסת ל-ROHS.
משה גוב: ROHS מההתחלה מגדיר את החומרים הרעילים שנמצאים בתוך כל הרכיבים של ציוד חשמלי, שזה קריטי מאוד, ולכאן כיוונת קודם.
משה גוב: אנחנו צריכים לדעת מה יש במוצרים ואנחנו אכן יודעים.
משה גוב: בחברות מסודרות יודעים ולא תמיד אפשר.
משה גוב: ה-ROHS מכוון לכך שלא יהיו בכלל חומרים רעילים, אז אנחנו פותרים מראש את הבעיה.
משה גוב: אם היו מחילים את החוק הזה פה - - -
גלעד ארדן: בוא אני אחסוך לך הערות להמשך.
גלעד ארדן: החוק הזה אין מטרתו רק למנוע הרעלה של מקורות מזון או שתיה בישראל.
גלעד ארדן: מטרתו גם לעודד מחזור ולמנוע הטמנה.
גלעד ארדן: ולכן תפסיקו לעשות את הלינקג' הזה כל הזמן.
גלעד ארדן: זה שמוצר מסוים אינו בהכרח רעיל כי חוק אחר אוסר את זה, לא אומר שאנחנו לא רוצים לעודד גם את השימוש הנוסף בחומר הגלם שיש במוצר הזה.
גלעד ארדן: אני לא מבין את הקשר שאתם עושים כל הזמן.
משה גוב: סליחה, כבוד השר, אבל אם ROHS היה קיים במדינת ישראל, היינו מונעים הרבה מאוד הרעלות, לצורך העניין במחזור עצמו.
משה גוב: אני חושב שכן חשוב לשמוע את זה.
ג'וש פדרסן: ציינתי כבר שזה מקבל התייחסות במסגרות אחרות.
משה גוב: ודאי, הבנתי שאתם פועלים במסגרות אחרות.
משה גוב: אני חושב שזה צריך להיות ביחד או קודם.
משה גוב: זה לא פחות חשוב מאשר החוק הזה.
משה גוב: אני עוד פעם חוזר: הרעלה של אותם אנשים שעבדו במחזור היא פחות חשובה?
משה גוב: עובדי "תדיראן סוללות" היו פחות חשובים בזמנו?
ג'וש פדרסן: אבל אתה מציג מחדש עכשיו את הטיעון בלי להתייחס למה שנאמר.
ג'וש פדרסן: זה לא שמישהו ברמה העקרונית מתנגד ל-ROHS, נהפוך הוא.
משה גוב: אני יודע שלא, רק צריך להכשיר אותו.
ג'וש פדרסן: אז אני אומר:
ג'וש פדרסן: גם עניין של אמצעי הפחתה במקור הוא חלק מהיישום שלו, וציינתי שיש עבודה בעניין תקנות פסולת חומרים מסוכנים וחוק חומרים מסוכנים עם התאמה להוראות האיחוד האירופי וה-OECD, מהלך רוחבי רחב, שהוא בכלל לא במסגרת הדיון על הצעת החוק הזאת.
ג'וש פדרסן: ולכן אם אתה מתנגד להצעת החוק הזאת, אתה אומר: צריך גם להטמיע את ROHS, וזה נעשה.
משה גוב: אני בהחלט לא מתנגד להצעת החוק.
משה גוב: אני חושב שצריך להטמיע את ROHS, אנחנו עובדים עם המשרד לאיכות הסביבה במספר נושאים אחרים.
גלעד ארדן: אז אני מקבל את הערתך לגבי ROHS, אני אבדוק איך להטמיע את זה, ונתניע דיון על זה.
משה גוב: העבודה שהם עושים היא עבודה נפלאה, אני חייב להגיד.
משה גוב: אנחנו עובדים איתם במספר מקומות, אז כך שאין לי שום התנגדות.
כרמל שאמה-הכהן: מצביעים על סעיף 7(א) ו-(ב).
לאה ורון: חברת הכנסת שאמלוב-ברקוביץ, את מצביעה?
לאה ורון: בעד סעיף 7 – פה אחד
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אבל תגידו לי, יש פה קשר לסעיף (1), לגבי פריטים או לא פריטים, גברתי היועצת המשפטית?
אתי בנדלר: עוד פעם?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אין פה קשר לסעיף (1), שאני הסתייגתי לגבי רשימת פריטים?
ג'וש פדרסן: תיקנו את זה לדגם, שהוא יותר רחב, ואז זה לא מתייחס לכל פריט.
אתי בנדלר: לא, זה רחב יותר.
ג'וש פדרסן: בכל מקרה, זה לא על מספר הפריטים.
ג'וש פדרסן: אם יש דגם מסוים, אז אם יש הוראות זה לא משנה אם זה על פריט אחד או על 1,000.
ג'וש פדרסן: הסוגיה של מספר הפריטים היא לא רלוונטית לסעיף הספציפי הזה.
אתי בנדלר: אני רק רוצה להבהיר, שסעיף קטן (א) התקבל בכפוף לשינויים שדובר עליהם קודם.
כרמל שאמה-הכהן: שלא היתה עליהם מחלוקת.
כרמל שאמה-הכהן: כמה זמן אתם צריכים למצגת שלכם?
אופיר גולומבק: משהו כמו רבע שעה, 20 דקות.
אופיר גולומבק: בלי שאלות.
כרמל שאמה-הכהן: נסה לקצר, להיות זריז.
גלעד ארדן: הוא מדבר על מצגת אומדן העלות?
גלעד ארדן: רק שאני אדע על מה מדובר.
גלעד ארדן: זאת שבדיון הקודם נאמר שהם לא יוכלו לעמוד בה, ושהם יעשו אותה עכשיו - -
לאה ורון: הם ביקשו אורכה של זמן.
גלעד ארדן: - - ופתאום קיבלנו אותה ביום הדיון או יום לפני, זאת הכוונה?
אתי בנדלר: לא, כי היושב-ראש ביקש מהם לעשות כל מאמץ להתכנס ולהכין את המצגת עד לדיון.
גלעד ארדן: לא, בסדר.
גלעד ארדן: אבל מתי קיבלנו את זה?
לאה ורון: הבוקר.
גלעד ארדן: הבוקר.
גלעד ארדן: ברשותך, אדוני היושב-ראש, לפני שמציגים את המצגת, אני רק רוצה הערה קצרה.
גלעד ארדן: אני כמובן מכבד גם עבודות שמוגשות על-ידי אינטרסנטים כלכליים מובהקים, אני מכבד אותם מאוד.
גלעד ארדן: צריך רק לזכור שתהא אשר תהא העלות שתוצג כאן, היא מוצגת על-ידי אינטרסנטים כלכליים שלא מעוניינים שהעלויות שעד היום גולגלו על כלל הציבור, גם אם הוא לא רכש את מוצריהם, או על העיריות שנאלצו לעמוד בעלויות הפינוי ולתמחר את זה בארנונה או במיסים שמוטלים על הציבור, יוטלו עליהם.
גלעד ארדן: אז ודאי שהם יתנגדו לכך ויציגו עלויות.
גלעד ארדן: אז דבר ראשון, צריך תמיד לזכור את זה.
גלעד ארדן: דבר שני שצריך לזכור, שתהא אשר תהא העלות שתוצג כאן, איש לא אומר שזה חייב להיות מוטל על מחיר המוצר.
גלעד ארדן: הם יכולים למשל לצמצם את רווחיהם הגדולים של היבואנים ולספוג את העלות שהם גורמים על-ידי ייצור הפסולת.
גלעד ארדן: זה שהם מציגים עלויות זה תמיד נשמע טוב ומאיים, אבל הם לא בהכרח חייבים לייקר את מוצריהם בגלל זה.
גלעד ארדן: למשל הממשלה בשנה האחרונה עזרה להם מאוד, גם עם הוזלות במיסוי בתחום הזה ודברים אחרים.
אתי בנדלר: הגדלת הקואליציה גורמת לזה שנהיה במדינת אוטופיה?
אתי בנדלר: שהם יספגו את העלויות, יצמצמו את הרווחים?
גלעד ארדן: לא, אבל התחרות אמורה לעשות את זה שהם לא ימהרו להטיל את זה על הציבור.
רז הילמן: דווקא התחרות גורמת לזה שהמרווחים הם לא מאוד גבוהים בתחום הזה שהוא מאוד תחרותי בהם.
גלעד ארדן: כיוון שאני מיודד עם חלק מהיבואנים הגדולים ואני לא רוצה לדבר עליהם, כי אם הייתי מתחיל לומר את שמותיהם הציבור לא היה שולח להם כרגע צ'קים הביתה, אבל אני לא מתכוון לעשות את זה, כי אז הדיון יהיה ממש פופוליסטי.
רז הילמן: אפשר לבדוק את הדוחות הכספיים שלהם.
גלעד ארדן: אני יכול לייצר לך דוחות כספיים של הפסד, ועדיין בעלי המניות ילכו הביתה עם שכר מאוד מאוד גבוה.
דן כרמלי: ובסוף הציבור ישלם.
גיל ישראלי: ובסוף "קיקה" תפשוט רגל.
גיל ישראלי: והציבור ישלם.
גלעד ארדן: אם הציבור ישלם, נקרא לחרם גם על אלו שאתם מייצגים אותם.
גלעד ארדן: הכול בסדר.
גלעד ארדן: אני יודע להיות דמגוג לא פחות מכם, ואתם תתחילו לראות את זה מהיום.
גלעד ארדן: עד היום לא היה לי זמן, היום אני מכבד את הוועדה, הגעתי לכאן, אני יושב כל הדיון.
גלעד ארדן: הפרתם את כל ההסכמות שהיו אתכם על כך שאם נשב ונגיע להסכמות החוק יעבור בהסכמה.
גלעד ארדן: אבל בסדר, נציג לציבור גם את העלויות שאתם מטילים על העיריות ועל ההכנסות.
דן כרמלי: אני מאוד מכבד את אדוני השר, אני רק לא יודע מאיפה היתה אמירתו האחרונה, מה מקורה ומה יסודה.
דן כרמלי: אבל אני מכבד את אדוני השר.
גלעד ארדן: אני מאוד מודה לך.
אופיר גולומבק: טוב, אז נתחיל.
אופיר גולומבק: קודם כול לגבי ההערה, שמי אופיר גולומבק, ואני מנהל תחום ייעוץ אסטרטגי ב-"Deloitte", והשם והמוניטין של הפירמה שלנו מאוד מאוד חשוב מעבר לכל אינטרסים של חברה כזו או אחרת.
אופיר גולומבק: אז העבודה הזאת נעשתה בצורה מאוד אובייקטיבית.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מי הזמין את העבודה?
אופיר גולומבק: הלקוח שלנו הוא איגוד לשכות המסחר, הוא שילם עבור עבודה, אבל – לא אבל – אנחנו פירמה מכובדת והמוניטין שלנו מאוד מאוד חשוב.
גלעד ארדן: קח בחשבון שכל נתון שיש פה, אני אשאל אותך על-פי מה הערכתם אותו.
גלעד ארדן: מתן עלויות, האיסוף וכולי.
אופיר גולומבק: בוודאי.
אופיר גולומבק: לפני שנתחיל:
אופיר גולומבק: אני רוצה להקריא את ההבהרה שלנו: המידע שיוצג נגזר ממודל לתמחור עלויות יישום החוק לא כולל סוללות, אשר נמצא בשלבי עבודה מתקדמים.
אופיר גולומבק: העבודה על המודל טרם הסתיימה ולכן ייתכנו טווחי סטייה.
אופיר גולומבק: המודל טרם אומת מול המשרד להגנת הסביבה, משרד האוצר וגופים נוספים.
אופיר גולומבק: העבודה על המודל נעשתה בלוחות זמנים צפופים, ואנו מאמינים שנדרשת הרחבה והעמקת הבדיקות, ביצוע ראיונות נוספים עם בעלי תפקידים מרכזיים, בחינה של פרמטרים נוספים אשר יאפשרו להציג תמונה מלאה יותר של עלות החוק ליישום.
אופיר גולומבק: המודל מתבסס על הערכות כמותיות בהתאם למידע שהתקבל ממספר מקורות מידע: ניירות עבודה ודוחות של האיחוד האירופי, מרביתם בין השנים 2008-2005, הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה, נתוני יבואנים וראיונות עם גורמים מקצועיים בארץ ובחו"ל.
אופיר גולומבק: העבודה נעשתה לבקשת איגוד לשכות המסחר, לשימושם בלבד, ואין לעשות במידע זה שימוש על-ידי גורמים אחרים.
אופיר גולומבק: נתחיל.
אופיר גולומבק: כדי שנבנה את המודל, אנחנו רוצים להסתכל על הרכיבים המרכזיים.
לאה ורון: לכנסת מותר לראות את העבודה ולדון בה?
דן כרמלי: כן, אין שום בעיה.
גלעד ארדן: זה קצת סותר, להגיד שאי-אפשר לעשות שימוש על-ידי גורמים אחרים, ולבוא להציג את זה לכנסת.
אופיר גולומבק: אז אני אחזור עם תשובה יותר מאוחר, מה אפשר לעשות אתה לגבי הכנסת.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אפשר למחוק את הפרוטוקול של כל הישיבה.
אופיר גולומבק: רכיב ראשון אנחנו צריכים לחשב מהי הכמות או המשקל לצורך חישוב היעדים.
אופיר גולומבק: נושא נוסף זה נושא של רכיבי עלות.
אופיר גולומבק: יש את העלות התפעולית, אדמיניסטרציה, השקעות, קנסות.
אופיר גולומבק: בשקלול של כל המרכיבים האלה אנחנו מקבלים את העלות ליישום החוק.
אופיר גולומבק: נתחיל מהנושא הראשון: כמות ומשקל לצורך חישוב החוק.
תמר פינקוס: אני לא מבינה.
תמר פינקוס: קנסות על מי?
תמר פינקוס: קנסות על מי שהפר את החוק?
אופיר גולומבק: כמובן.
תמר פינקוס: מעולה.
אופיר גולומבק: אז אלה ארבעת מחוללי העלויות.
אופיר גולומבק: לגבי הרכיב הראשון: כמות או משקל לצורך חישוב יעדי החוק.
אופיר גולומבק: הנתון הוא די פשוט.
אופיר גולומבק: מצד אחד יש לנו את כמות המכירות, מצד שני יש לנו את המשקל ליחידה או לנפח.
אופיר גולומבק: מה שעשינו פה, עשינו שני טווחים.
אופיר גולומבק: לפי נתוני היצרנים, המשקל הוא בין 36,000 טון לשנה לבין 155,000 טון לשנה.
אופיר גולומבק: ולפי רגרסיות שמבוססות על נתונים של מדינות אירופה, אנחנו עומדים על טווח שבין 125 ל-175.
אופיר גולומבק: בהערכה שלנו לקחנו את האמצע, ואנחנו מתייחסים בעבודה למשקל של 145,000 טון.
אופיר גולומבק: זה, שוב אני חוזר, הכמות לצורך יעדים של החישוב של החוק.
אופיר גולומבק: עכשיו נדבר על העלות התפעולית.
אופיר גולומבק: העלות התפעולית מתחלקת למספר שלבים.
אופיר גולומבק: בשלב ראשון יש את הנושא של הפרדה במקור, האיסוף, המיון וההכנה, שינוע והנושא של מחזור, כאשר יש הפרדה בין מוצרים קטנים, מוצרים גדולים ונושא של עסקים.
אופיר גולומבק: מוצרים קטנים יהיו כלי איסוף שכל אזרח יוכל לבוא ולשים אותם.
אופיר גולומבק: לקחנו פה שיעור נקודות איסוף שהוא מאוד הגיוני.
אופיר גולומבק: לגבי הנושא של האיסוף: יהיה איסוף מהרחוב בנושא של מוצרים קטנים.
אופיר גולומבק: במוצרים גדולים יהיה איסוף או מבית התושב או מפינת הרחוב.
אופיר גולומבק: היינו הך.
אופיר גולומבק: מבית העסק יהיה איסוף מבית העסק.
אופיר גולומבק: כל הפסולת תתרכז לנקודות מיון, יהיו קרוב ל-30 נקודות מיון, בדומה לנקודות המעבר שיש היום בפסולת הרגילה.
אופיר גולומבק: משמה זה יונע למפעלים, ויש מפעלים שיטפלו בפסולת כחוק.
לאה ורון: המספר של השינוע לא ברור לי.
לאה ורון: למה הכוונה?
לאה ורון: כל מוצר ומוצר – לא.
אופיר גולומבק: המוצרים ייאספו לנקודות מרכזיות, יש 30 במספר בכל רחבי ישראל, ומשם למפעלי המחזור.
לאה ורון: כן, אבל כשאתה נותן את המספר 230, זה שינוע של מה?
אופיר גולומבק: עוד לא הגענו לזה, רק שניה.
אופיר גולומבק: בסדר גמור.
אופיר גולומבק: מה שאנחנו רואים מתחת, ואני מבין שזאת שאלתך, אנחנו מסתכלים למטה על המספרים לטון.
אופיר גולומבק: זאת אומרת איסוף מוצרים קטנים לטון הוא 300 שקל, איסוף מוצרים גדולים זה 2,200 שקל, עסקים זה 230 שקל.
אופיר גולומבק: כל הנושא של המיון והכנה, לא משנה איזה מוצר זה, העלות הממוצעת לטון זה 430, שינוע – 230 והנושא של המחזור – 1,200 שקל.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מי משלם את כל זה?
לאה ורון: כתוב למעלה: מודל רכיבי עלות לטון.
אופיר גולומבק: למעלה זה המודל התפעולי.
גלעד ארדן: מה זה 2,200 שקל?
גלעד ארדן: מה זה מוצרים גדולים?
אופיר גולומבק: מוצרים גדולים זה מקררים, תנורים, מכונות כביסה.
אופיר גולומבק: לפי ההגדרה זה מעל 35 קילו.
מיכאל בן-ארי: למה המחיר קופץ ככה?
אופיר גולומבק: אסביר בדיוק למה המחיר קופץ ככה.
אופיר גולומבק: כי ברגע שצריכים לשלוח מישהו שיאסוף את זה, בין אם זה מהדירה, בין אם זה מחדר המדרגות, בין אם זה פינת הרחוב, זה מה שנקרא "ליין", זה pick.
אופיר גולומבק: צריך רכב שיבוא וייקח את זה, והעלות הזאת היא עלות מאוד מאוד גבוהה לטון, כי אנחנו צריכים לשלוח רכב, שהוא למעשה אוסף משהו ששוקל בערך 70 קילוגרם.
אופיר גולומבק: אז אם תחשוב כמה פעמים צריכים לנסוע, לאסוף את הבתים, כשכל איסוף זה 70 קילוגרם, ואז אתה מכפיל את זה לאיסוף של טון, אתה מגיע למספר הזה.
גלעד ארדן: יש לי שתי שאלות על זה.
גלעד ארדן: אחד, ואם הגוף הזה עובד בצורה קצת יותר שפויה ממה שהצגת, ונרשמים אצלו, והוא שולח במכה אחת לאסוף נגיד מאותה עיר עשרה מקררים או 15.
גלעד ארדן: האם העלות נשארת אותה עלות?
אופיר גולומבק: שאלה נהדרת.
גלעד ארדן: שתיים, מי משלם עד היום את העלות?
גלעד ארדן: גם היום זה עולה הרבה כסף לשלוח מכונית.
גלעד ארדן: מי שילם את זה עד היום?
אופיר גולומבק: אתחיל מהשאלה הראשונה.
מיכאל בן-ארי: יש חברה שנקראת אלטע זאכן.
גלעד ארדן: נראה לי שהוא יגבה מהם פחות מ-2,200 שקל למוצר כדי לאסוף.
מיכאל בן-ארי: הוא לא גובה כלום.
דן כרמלי: פה לא מדובר על מוצר, מדובר על טון.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה טון.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה נשמע לי הגיוני.
אופיר גולומבק: מדובר בטון.
אופיר גולומבק: לקחנו פה הנחה שהמודל הוא אופטימלי.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: למה זה כל כך זול?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה לא בגלל שאתה רוצה שאריתראים יעשו את זה?
אופיר גולומבק: אני לא יודע מה זה זול ומה זה יקר, הכול יחסי.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: טון אחד לאסוף ב-2,200 שקל?
אופיר גולומבק: כן.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: כמה מקררים זה?
אופיר גולומבק: זה לא רק מקררים.
אופיר גולומבק: הנתון פה מדבר על כך שהמשקל הממוצע הוא בין 60 ל-80 קילוגרם, צריכים להמיר את זה לקוב מרובע.
אופיר גולומבק: לטון אחד מדובר על משהו כמו 12, 13 פריטים.
קריאה: 30 חברים.
אופיר גולומבק: לא, זה לא 30 חברים, כי אתם לא יודעים מה המחיר.
אופיר גולומבק: אז אם אנחנו לוקחים קרוב ל-12 או 15, מכפילים את זה בקרוב ל-150-100 שקל להובלה, זה המספר.
אופיר גולומבק: מאוד מאוד פשוט.
אור גולדפרב: שאלה: מה לגבי ההכנסות מתוצרי המחזור?
אופיר גולומבק: רק שנייה.
אופיר גולומבק: שאלה נהדרת, וגם יש לזה התייחסות.
אופיר גולומבק: הנושא הזה של איסוף מוצרים גדולים מבית הלקוח או מפינת הרחוב, שלקחנו שהמודל הוא אופטימלי, הוא ממקסם את הכול – רכב שיוצא ואוסף מכל נקודה – אז זה המחירים האלה.
אופיר גולומבק: לגבי שאלתך על המחזור וההשבה.
אופיר גולומבק: לקחנו פה את העלות פלוס ערך גרט.
אופיר גולומבק: אז נכון שיש מוצרים שאנחנו מרוויחים, אבל יש הרבה מאוד מוצרים שמפסידים.
אופיר גולומבק: זאת אומרת יש עלות הטיפול, אחר כך אנחנו יכולים למכור את ערך הגרט, אבל ברוב המקרים עדיין ערך הגרט קטן מהעלות.
אופיר גולומבק: ולכן אנחנו רואים פה עלות של 1,200 שקל.
אור גולדפרב: וזאת עלות נקיה?
אופיר גולומבק: עלות נקיה.
אופיר גולומבק: הכנסות פחות המכירה של אותו מוצר, ואת זה אנחנו מקבלים.
אופיר גולומבק: עדיין זו עלות.
אור גולדפרב: אפשר יהיה לראות אומדנים נפרדים להכנסות?
אופיר גולומבק: אפשר יהיה לראות את כל המודל ואת הכול.
גלעד ארדן: כשתמחרתם את שווי הגרט, נהוג בעבודות חשבונאיות כאלו לתאר מה שווי הגרט שלקחת בחשבון.
גלעד ארדן: אתה אומנם לוקח אותנו כמאוד אינטליגנטים, אבל אני לא כזה אינטליגנט.
גלעד ארדן: כשאתה כותב לי 2,200 הייתי מאוד שמח להבין איך מפרקים את העלות הזאת.
גלעד ארדן: מה ההכנסות, מה ההוצאות, מה שווי הגרט שהתייחסת.
אופיר גולומבק: לקחנו בסך הכול ארבע קטגוריות מרכזיות.
אופיר גולומבק: בכל קטגוריה ראינו פעם אחת מה העלויות שלהם, מה העלות לטיפול ומה ערך הגרט בשנת 2005, מה העלות וערך הגרט נכון להיום, ולקחנו את המשקל הממוצע.
אופיר גולומבק: כי מצד אחד, אנחנו "בחיתולים".
גלעד ארדן: בסדר, אז מה שווי הגרט?
אופיר גולומבק: לכל קטגוריה וקטגוריה יש עלויות שונות לטפל, ויש ערך גרט שונה.
אופיר גולומבק: מה שמקבלים פה זה את המחיר הממוצע המשוקלל של הכול.
אופיר גולומבק: בסך הכול לטון, אנחנו מדברים פה בעלות של 1,200 שקל.
אופיר גולומבק: ואני אשמח לשבת אחר כך.
גלעד ארדן: 1,200 זה השווי?
אופיר גולומבק: 1,200 זה העלות פחות הרכיב של ערך הגרט.
אופיר גולומבק: זה הנטו כמה שזה יעלה לנו לטפל בצורה מוכרת.
גלעד ארדן: אני שואל אבל מה הנתון שעליו התבססת שאתה תרוויח מהגרט.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: הוא לא מרוויח.
גלעד ארדן: לא, זה פחות זה.
גלעד ארדן: כשאני קונה סוכריה בארבע ומוכר בשש, אז אני יודע שקניתי בארבע ומכרתי בשש.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: הוא אומר שהוא מפסיד, הוא לא אומר שהוא מרוויח.
גלעד ארדן: אני יודע.
גלעד ארדן: גם אם הוא מכר את הסוכריה בשתיים והפסיד, הוא יודע שהוא מוכר אותה בשתיים.
גלעד ארדן: כמה שווה הגרט שאתה מוכר?
גלעד ארדן: לצורך התחשיב.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: הוא אמר: 1,000 שקל.
אופיר גולומבק: לא.
גלעד ארדן: שיענה לי במספר וזה הכול, נמשיך הלאה, לא צריך לסבך את הדיון.
גלעד ארדן: טון גרט כמה שווה?
אופיר גולומבק: טונה גרט, אני לא יודע כמה הוא שווה.
אופיר גולומבק: זה איך שבאו המספרים, נמסרו לי באקסלים.
גלעד ארדן: איך הגעת ל-2,200 שקל עלות איסוף?
אור גולדפרב: אז במלים אחרות, כמה עולה למחזר?
גלעד ארדן: אני שואל: כמה הוא החשיב את השווי של הגרט?
גלעד ארדן: הרי הגרט הופך להיות שלו, הוא יכול לעשות בו שימוש.
גלעד ארדן: יש בו ברזל, זהב, נחושת, אינני יודע.
גלעד ארדן: כמה זה שווה?
גלעד ארדן: כמה הוא התחשב בזה?
רז הילמן: יש פה גם את האקסל.
רז הילמן: יש באקסל את כל הנתונים האלה.
רז הילמן: זה הרי שונה.
רז הילמן: הגרט של מקרר והגרט של מכונת כביסה זה לא אותו ערך.
גלעד ארדן: ברור, בממוצע.
גלעד ארדן: אגיד לכם גם למה הם לא רוצים להגיד.
גלעד ארדן: הם לוקחים את זה מהעיריות בלי לשלם לעיריות כלום.
גלעד ארדן: העיריה משלמת את הפינוי מהבית, להם זה לא עולה כלום, ואז הם לוקחים את זה והם גם לא משלמים לעירייה.
גלעד ארדן: עכשיו פתאום הם מבינים שאולי הם יצטרכו לשלם לעיריות, והם לא רוצים להגיד כמה זה שווה.
גלעד ארדן: שתבינו מה מתחולל פה בדיון.
דן כרמלי: אבל למה "הם רוצים"?
גלעד ארדן: סליחה, לא, תמשיך.
דן כרמלי: מיד תקבל תשובות, אדוני השר.
גלעד ארדן: לא, זה מעצבן, כי ישבנו איתם לפני שנה וחצי, שנה וחצי היו יכולים לעשות את "ברייטמן אלמגור" 17 פעם.
גלעד ארדן: לא במקרה ולא בכדי באים ברגע האחרון לוועדה, אחרי שהדיונים פה כבר נקבעים בצורה מסודרת, כדי לדחות.
גלעד ארדן: אז לא הלך להם, הכנסת לא התפזרה.
גלעד ארדן: טוב, בסדר.
גלעד ארדן: יידע הציבור – ואני אציג את זה לציבור בצורה הכי חריפה, על ההתנהלות של איגוד לשכות המסחר – כיצד התנהלתם.
גלעד ארדן: אני עם עורך-דין כרמלי, שאני מכבד, ואגיד עוד 20 פעם, שאני מכבד - -
דן כרמלי: זה הדדי, אדוני.
גלעד ארדן: - - אבל כדי שנמשיך לכבד, צריך שהכבוד יהיה הדדי גם כלפי הציבור.
גלעד ארדן: ואם ישבנו לפני שנה וחצי, הייתם יכולים לעשות את העבודה הזאת לפני שנה וחצי, ולא לבוא להציג עכשיו משהו פופוליסטי לציבור ולהפחיד אותו.
רז הילמן: ישבנו בקיץ, שזה עוד מעט עשרה חודשים.
גלעד ארדן: סליחה?
גלעד ארדן: אתי?
רז הילמן: מיד אחרי הפגישה אתך.
רז הילמן: כן, זה היה ביולי 2011.
לאה ורון: בסדר, גם עשרה חודשים זה מספיק זמן.
רז הילמן: כן.
רז הילמן: אבל אז דיברנו על עבודה מקיפה מאוד שנעשתה כבר אז, ובדקה מה נעשה בשוק האלקטרוני, ועל סמך זה נאספו כל הנתונים.
רז הילמן: לאחרונה באמת התבקשנו גם לבדוק את הנושא הכלכלי וזה מה שעשינו.
רז הילמן: אגב, ציפינו כל הזמן שהמשרד יעשה את העבודה הכלכלית, אבל אני מבין שהמשרד רק בינואר פרסם איזושהי הצעה לקבל הצעות מיועצים, ושהיועצים של המשרד עדיין לא הגישו את העבודה הכלכלית שלהם, אז אני לא מבין למה אותנו תוקפים.
רז הילמן: אנחנו נערכנו ועשינו עבודה מאוד רצינית.
ניצן הורוביץ: גם המשרד עשה עבודה כלכלית.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אבל אתה לא יכול להגיד שזאת עבודה רצינית, אם שואלים מה ההפרש ואיך הגעתם לסכום הזה, ואתה לא אומר מה עלות הגרט.
רז הילמן: יש לנו את הנתונים ויגידו אותם, ואנחנו נשמח לשבת עם משרד האוצר ועם המשרד להגנת הסביבה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אנחנו פה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני באתי ביום ראשון לכנסת בשביל החוק הזה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מחו"ל כמעט.
דן כרמלי: חברת הכנסת שמאלוב-ברקוביץ, ההערה שלך בהחלט במקומה, וגם של כבוד השר בעניין הזה.
דן כרמלי: צריך להבין אבל שכן, התחלנו לפני כעשרה ימים את העבודה הכלכלית הזאת, או התחלנו עוד שבוע לפני כן.
גלעד ארדן: אתם צריכים להתמודד עם טענה אחת בסיסית לפני הכול.
גלעד ארדן: קודם כול, משרד ממשלתי צריך לעשות עלויות למשק, ולא עלויות לבעלי ההון שמרוויחים כסף, אלא מה התועלת הכוללת של המשק מהעלויות והתועלות של החוק.
גלעד ארדן: והערכה כזאת נעשתה במשרדי, וגם הוצגה למשרד האוצר.
גלעד ארדן: אתם צריכים להסביר לציבור בישראל למה חקיקה שקיימת בדירקטיבה האירופית, כאשר מרחקי הפינוי והשינוע באירופה, כולם מבינים שהם הרבה יותר גדולים מאשר במדינת ישראל, למה שלא תחול גם כאן?
גלעד ארדן: אם זאת מטרת העבודה.
גלעד ארדן: אלא אם כן תסבירו מה מטרת העבודה, מה אתם רוצים להראות בזה.
גלעד ארדן: האם זה מהלך מקדים להסביר לציבור למה אתם רוצים לייקר לו את המוצרים?
גלעד ארדן: מה מטרת העבודה הזאת?
דן כרמלי: אני מבין את השאלה, אדוני השר.
גלעד ארדן: אני יודע שאתה מבין.
דן כרמלי: אני רק רוצה לומר לך שבסוף, מה לעשות, מכיוון שמתח הרווחים בתחום ייבוא מוצרי החשמל - - -
גלעד ארדן: למה, הם יותר זולים פה מבאירופה, המוצרים?
דן כרמלי: לא, אבל יש עדיין מכסים ויש עלויות נוספות, ומדובר על ייבוא ולא על ייצור, ויש עלויות שקשורות למכון התקנים.
דן כרמלי: זה עולה הרבה יותר כסף, מה לעשות, כאן, במדינת ישראל, לשלם על מוצרי חשמל ואלקטרוניקה.
דן כרמלי: מה שצריך להבין אבל, אדוני השר, שבסופו של יום, הסכומים הללו יושתו על הציבור.
דן כרמלי: אנחנו לא מנסים להלך אימים, אנחנו מתארים עובדות נכונות, מספריות, כלכליות.
דן כרמלי: אדוני צודק באופן חד-משמעי, שאין לנו אתנו עדיין את ההסברים שמאחורי המספרים.
דן כרמלי: יש?
דן כרמלי: אפשר להציג אותם?
רז הילמן: אני רוצה רק, דני, להמשיך את מה שאתה אומר.
רז הילמן: אנחנו לא באים גם לעצור את החוק הזה.
רז הילמן: אנחנו בסך הכול רוצים שיהיה חוק מתאים יותר, זול יותר, ואפשר לעשות את החוק הזה זול יותר.
רז הילמן: ולכן אנחנו מציגים את העבודה הזאת, לא כדי לנטרל.
תמר פינקוס: זול יותר לכם, לא לצרכן.
רז הילמן: זול יותר למשק.
רז הילמן: זה לא משנה, בסוף הכול הצרכן משלם, אם זה במיסים, אם זה בתשלום על המוצר.
רז הילמן: אנחנו רוצים שהחוק הזה יהיה חוק כמה שיותר זול, ועדיין ישיג מטרה טובה.
דן כרמלי: יותר זול לצרכן בסופו של יום, חברתי עורכת-הדין פינקוס.
אופיר גולומבק: אוקיי.
אופיר גולומבק: נמשיך.
אופיר גולומבק: בנוסף לזה יש לנו תעריף של האדמיניסטרציה, שזה תקורות, הוצאות הסברה ופרסום ועלויות דיווחים ודוחות.
אופיר גולומבק: רכיב ההשקעה – מאוד חשוב.
אופיר גולומבק: מה שלקחנו פה בחשבון זאת ההשקעה והתכנון של הבינוי, של נקודות איסוף ועמדות מיון.
אופיר גולומבק: מה שלא נלקח בחשבון, שאת זה אנחנו לא יודעים: כמה כסף יידרש לבנות או לשדרג את התשתית בארץ בנושא של המחזור המוכר.
אופיר גולומבק: אנחנו לא יודעים אם מפעלי מחזור היום בארץ, יש להם את הפלטפורמה המתאימה לטפל במוצרים בצורה תקנית.
ארטור הירשפלד: יש להם.
אופיר גולומבק: זה אתה אומר.
אופיר גולומבק: יכול להיות שכן, יכול להיות שלא.