GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
לאה ורון: אם תשכנעו את חברי הכנסת אז הם יאשרו.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לדעתי יש פה בעיה מאוד לא פשוטה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: חוק האריזות עדיין לא יצא.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אנחנו יודעים לגבי חוק הפיקדון, שזה נמצא, אם אני לא טועה, יש דבר כזה שנקרא ארגוני פשע בישראל.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: נראה לי שכל הדיווחים האלה הם לא נכונים, אין בהם צורך.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אם החלטתם להעביר כזה חוק, אז כל איש עסקים שמתעסק בנושא האלקטרוני צריך לדעת שהוא צריך למחזר את המוצרים האלה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני לא מבינה למה צריך לדווח לכם.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: יש פה סודות מסחריים, אני לא מבינה למה צריך לדעת כמה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אם אתם רוצים להיות חברה לסטטיסטיקה או להפוך ללמ"ס אז בבקשה, בואו נדבר על זה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לא שכנעת אותי, אני מצטערת.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אותי לא שכנעת למה צריך את כל הדיווחים האלה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מה עוד שאני באמת לא מבינה למה אנחנו עושים את זה לפני שלפחות יש לנו שנה של פרקטיקה מסוימת בחוק האריזות.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: קצת קשה לי להבין את זה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אשמח אם תסביר לי.
רז הילמן: יש לנו כאן את הנתונים, אם אתם רוצים, מאירופה.
כרמל שאמה-הכהן: מה הנתונים מאירופה?
אופיר גולומבק: לגבי הדיווחים, אז זה מתחלק.
לאה ורון: אולי תציג את עצמך, בבקשה.
אופיר גולומבק: שמי אופיר גולומבק מחברת הייעוץ "Deloitte ברייטמן אלמגור זוהר".
אופיר גולומבק: אז ככה: הולנד זה דיווח שנתי, פולין – דיווח רבעוני, רומניה – דיווח שנתי, סלובקיה – דיווח שנתי, סלובניה – דיווח רבעוני, שבדיה – דיווח שנתי, UK – דיווח רבעוני.
אופיר גולומבק: זה פחות או יותר.
כרמל שאמה-הכהן: מה עם גרמניה, צרפת?
קריאה: שווייץ?
כרמל שאמה-הכהן: בלגיה?
אופיר גולומבק: אה, סליחה, יש עוד.
אופיר גולומבק: דנמרק – דיווח שנתי, פינלנד – דיווח שנתי, גרמניה – דיווח חודשי, הונגריה – דיווח שנתי.
לאה ורון: גרמניה – חודשי?
קריאה: כן, זה מה שהוא אמר.
אופיר גולומבק: איטליה – דיווח שנתי, לטביה – דיווח רבעוני.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: נלך על איטליה, לא?
כרמל שאמה-הכהן: צרפת ובלגיה לא אמרת.
אופיר גולומבק: צרפת – דו-שנתי.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: צרפת – דו-שנתי.
רז הילמן: אגב, אפשר גם להתחיל עם דיווח שנתי, לראות אם באמת זה מייצר בעיות, ומקסימום אפשר לשנות.
רז הילמן: העיקר להתניע פה מהלך שיתחיל לעבוד.
רז הילמן: זה שיכולים לדרוש דיווח דו-שנתי לא אומר שצריך לעשות את זה.
גלעד אוסטרובסקי: בהמשך לזה אני מוצא פה מסמך של הדיווח של הולנד, ובפירוש נאמר שהם מבקשים דיווח על פריטים, והם גם מצליבים את המידע וככה הם מבקרים את כל התהליך.
כרמל שאמה-הכהן: משרד, מה יותר מהותי לכם, הנושא של הדיווח או נושא של פירוט הפריטים?
ניצן הורוביץ: תדירות הדיווח פחות חשובה מהפריטים.
ניצן הורוביץ: הפריטים הם מה שיאפשרו לנו לנהל את התהליך הזה.
ניצן הורוביץ: אם זה חצי-שנתי או שנתי זה פחות חשוב, אבל כפי שראינו פה, יש גם דיווח חודשי, יש רבעוני, יש חצי-שנתי ושנתי, וכל האפשרויות קבועות, אז המנגנון שקבענו בחוק האריזות, שגם הוא פשרה, אני חושב שצריך להחיל אותו גם פה.
ג'וש פדרסן: במובן מסוים, גם אם זה לא שנתי זה מהותי, כי כמו שאמרתי, צריך נקודת ביקורת שהיא בתוך התקופה, שאפשר לעשות בקרה על מה שנעשה בחצי שנה.
רז הילמן: זו כבר בעיה של הגוף המוכר.
כרמל שאמה-הכהן: הרבה מדינות מתנהלות עם דיווח שנתי.
ג'וש פדרסן: אז אני רק אנסה להגיד עוד משפט אחד.
ג'וש פדרסן: אנחנו מנסים לייצר פה מנגנוני דיווח, הם לא רק לגבי הצעת חוק ציוד אלקטרוני.
ג'וש פדרסן: יש לנו ניסיון מצטבר ממערכות הדיווח שהוקמו במשרד להיטל הטמנה במתכונת דיווח מתקדמת של דיווח בממשק אינטרנטי, ששם זה חודשי, מערכות ממוחשבות, שבאמת רק זה איפשר לנו לעלות על כשלים מהותיים בשוק הפסולת שלא הצלחנו לזהות אותם קודם לכן.
ג'וש פדרסן: ויש חשיבות רבה מאוד למתכוני הדיווח האלה, שיש בהם ניסיון מצטבר מהיטל ההטמנה מ-2007 וגם מהאריזות.
ג'וש פדרסן: אז כמו כולם אני מתפתח, יש מתכונת דיווח שקובעת דפוסים, הכול יהיה ממוחשב, הכול מידע שהיצואנים והיבואנים יודעים אותו גם לעצמם, ובממשק ממוחשב מתקדם.
ג'וש פדרסן: זה מהותי מהבחינה הזאת שזה מה שמאפשר לנו לעשות בקרת אמת על שוק הפסולת בכל מיני היבטים – ואנחנו מגלים כל הזמן – זה הכלי המהותי שלנו בשביל לנסות לקדם את הטיפול המתקדם בפסולת מוצקה בישראל.
ג'וש פדרסן: רק ככה אנחנו מצליחים לעלות על עיוותים, כשלים והתאמות נדרשות, ואנחנו עושים את זה.
כרמל שאמה-הכהן: בוא נלך על דבר כזה: נתחיל עם שנה, לדעתי.
כרמל שאמה-הכהן: ניתן לכם איזשהו סוג של גמישות, שהשר, המשרד, יוכל באישור הוועדה לשנות את זה אם תראו שיש בעיה ביישום.
כרמל שאמה-הכהן: ולגבי פירוט הפריטים, נשאיר לכם את פירוט הפריטים.
רז הילמן: יש קטגוריית סיווג, שזה משהו שהוא בין לבין.
רז הילמן: יש פרוט לגמרי ויש קטגוריית סיווג.
רז הילמן: בקטגוריית סיווג אתה יודע אם זה גדולים.
ניצן הורוביץ: אני רק יכול לציין שמכיוון שחוק האריזות בתוקף אז אפשר ללמוד את מה שאפשר ללמוד למרות התקופה הקצרה.
ניצן הורוביץ: גם שמה היתה חובת דיווח, ואנחנו פטרנו מדיווח ראשון, ואת הדיווח השני הסכמנו שיהיה ברזולוציה יותר נמוכה, כך שבהחלט הבנו שיש כאן תהליך שצריך לתת לשוק להתארגן ועשינו את זה.
רז הילמן: אפשר לעשות את זה הפוך, לעשות את זה בחוק, במקום שיהיה חוק ולא יקיימו אותו.
כרמל שאמה-הכהן: אז אנחנו מצביעים על סעיף 5.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אבל על כל סעיף אתה מצביע?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: כי על הפריטים יש לי הסתייגות.
לאה ורון: זה סעיף 5(א).
אתי בנדלר: את יכולה להצביע על מה שאת רוצה.
אתי בנדלר: ההסתייגות שלך לגבי סעיף 5(א): איזו פסקה, על פסקה (1)?
אתי בנדלר: מספר הפריטים?
אתי בנדלר: על מספר הפריטים רק?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אם כבר אז אפשר להגיד טונות, אני לא חושבת שצריך להגיד את מספר הפריטים.
אתי בנדלר: זאת אומרת שאת מציעה מפסקה (1) למחוק את המלה: "מספר הפריטים", ואז זה יהיה: סוגי הפריטים, משקלם וקבוצות?
כרמל שאמה-הכהן: צריך להצביע על ההצעה שלה?
אתי בנדלר: אני מציעה, אדוני, להתחיל קודם כול עם הרישא בסעיף קטן (א).
אתי בנדלר: כאן יש: "ידווחו למנהל דיווח חצי-שנתי ודיווח שנתי".
אתי בנדלר: אדוני מציע להשמיט את המלה "דיווח חצי-שנתי" ולהוסיף לאחר מכן הוראה לפיה השר, באישור ועדת הכלכלה, יוכל לדרוש דיווח חצי-שנתי אם נוכח כי נדרש דיווח כזה כדי לייעל.
כרמל שאמה-הכהן: ליישום החוק.
כרמל שאמה-הכהן: את האכיפה.
אתי בנדלר: להגביר את האכיפה או לייעל את יישום החוק.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: למה בכלל צריך לכתוב את זה?
אתי בנדלר: יישום החוק ואכיפת הוראותיו.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אם אתה כותב שהשר רשאי להחליט אחרת אולי הוא יחליט שזה שנה וחצי?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אולי הוא יחליט שזה שנתיים?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אולי זה הולך כל כך טוב שאין צורך בחצי שנה?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: למה לכתוב פה כבר חצי שנה?
לאה ורון: מה שאת מציעה זה דיווח אחר?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לא, שהשר יחליט.
כרמל שאמה-הכהן: אפשר רק לשנות את תדירות הדיווח ולא להשאיר לו רק אופציה של חצי שנה.
כרמל שאמה-הכהן: ירצה כל רבעון, ירצה כל שנתיים.
אתי בנדלר: הוא יוכל לבקש דיווחים במהלך השנה, בנוסף לדיווח שנתי.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לא, אני אומרת הפוך, אתי.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: ואם הוא יבקש פעם בשנתיים?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: יכול להיות שזה יעשה בעיה.
לאה ורון: הוא יוכל לדרוש דיווחים אחרים, או במועדים אחרים.
כרמל שאמה-הכהן: הוא לא צריך לבקש כל פעם מחדש מהוועדה.
כרמל שאמה-הכהן: פעם אחת יגיד לוועדה: אני רוצה דיווח רבעוני, והוועדה תאשר או לא תאשר.
כרמל שאמה-הכהן: או פעם אחת יבוא לוועדה ויגיד: שנה זה הרבה מדי, אני רוצה דו-שנתי.
כרמל שאמה-הכהן: שיוכל לשנות את התזמון בלי חקיקה ראשית, זו הכוונה.
כרמל שאמה-הכהן: טוב, אז אנחנו מצביעים ל(א) לפי ההצעה שלך ושלי.
כרמל שאמה-הכהן: בעד פסקה 5(א) – פה אחד
כרמל שאמה-הכהן: מה יש לנו להצביע הלאה?
אתי בנדלר: זה כולל התוספת:
אתי בנדלר: אם נוכח כי יש צורך בכך כדי לייעל את יישום החוק או את אכיפתו, משהו כזה.
אתי בנדלר: כן, זה מה שאתם מבקשים?
אתי בנדלר: כדי שיהיה ברור.
אתי בנדלר: על זו היתה ההצבעה.
כרמל שאמה-הכהן: על מה עוד להצביע?
לאה ורון: אז 5(א) מאושר?
אתי בנדלר: לא, 5(א) בשינוי.
לאה ורון: בשינוי, בוודאי.
אתי בנדלר: "וידווחו למנהל דיווח שנתי".
אתי בנדלר: המלים "דיווח חצי-שנתי" נמחקות.
אתי בנדלר: את השינוי במתכונת הדיווח כמובן או במספר הדיווחים נעשה בסעיף קטן אחר.
לאה ורון: רגע, חברת הכנסת יוליה שמאלוב-ברקוביץ מצביעה במקום חבר הכנסת ישראל חסון.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: כבר גמרנו את הכנסת, אני עדיין "במקום".
אתי בנדלר: לגבי פסקה (1): "פריטי הציוד החשמלי והאלקטרוני שמכרו".
אתי בנדלר: חברת הכנסת שמאלוב-ברקוביץ מציעה שבמקום מספר הפריטים, סוגיהם וגומר, יבוא: סוגי הפריטים, משקלם וגומר, כן?
כרמל שאמה-הכהן: מי בעד ההצעה של חברת הכנסת יוליה שמאלוב-ברקוביץ?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני כנראה.
כרמל שאמה-הכהן: בעד ההצעה של חברת הכנסת יוליה שמאלוב-ברקוביץ לגבי פסקה (1) – 1
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אתה מתנגד?
כרמל שאמה-הכהן: אמרתי לך מראש.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: למה, אתה רוצה שזה יהיה פריטים?
לאה ורון: הוא רוצה להיענות לבקשת המשרד.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אז מה נהיה?
כרמל שאמה-הכהן: תהיה רוויזיה.
אתי בנדלר: רגע, אבל עכשיו אתה צריך להצביע על פסקה (1) כהצעת המשרד.
כרמל שאמה-הכהן: כן, אבל פה היא תתנגד.
אתי בנדלר: אז זה אומר שהפסקה הזאת לא תתקבל בכלל, אם לחברת הכנסת שמאלוב-ברקוביץ יש התנגדות.
כרמל שאמה-הכהן: אבל את יכולה לבקש על ההצבעה הזאת רוויזיה?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: במליאה או פה?
כרמל שאמה-הכהן: רוויזיה פה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מתי אתה רוצה לעשות את זה?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: היום?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אבל אם אנחנו עוד פעם אחד ככה אחד ככה?
כרמל שאמה-הכהן: אם את תישארי איתי עד סוף היום, יישאר אחד אחד.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני אשאר אתך.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני לא אעזוב אותך לעולם.
אתי בנדלר: עכשיו מצביעים על פסקה (1) כנוסח המשרד, דהיינו מספר הפריטים, סוגיהם וכולי.
כרמל שאמה-הכהן: מי בעד 5(א)(1) כנוסח ההצעה?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: סוגים לא אכפת לי, אבל לא מספור.
כרמל שאמה-הכהן: חברת הקואליציה נגד הצעה ממשלתית.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני עוד לא התרגלתי שאני בקואליציה.
כרמל שאמה-הכהן: אין פה קואליציה.
כרמל שאמה-הכהן: תצביעי איך שאת חושבת.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני מתנגדת.
כרמל שאמה-הכהן: בעד פסקה 5(א)(1) – 1
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אבל לא לכל הסעיף, רק להוריד את מספר הפריטים.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: למה אני לא יכולה לדבר רק על מספר פריטים?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה מה שמעניין אותי.
כרמל שאמה-הכהן: הצבענו להצעה שלך להוריד את מספר הפריטים.
כרמל שאמה-הכהן: אין לה רוב.
כרמל שאמה-הכהן: עכשיו אנחנו מצביעים על הנוסח.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: גם להצעה שלך אין רוב.
כרמל שאמה-הכהן: אין רוב, בסדר, מה לעשות?
אתי בנדלר: אז אין פסקה (1).
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אז אין פסקה (1)?
כרמל שאמה-הכהן: כרגע אין.
כרמל שאמה-הכהן: אין מצב שלא תהיה.
כרמל שאמה-הכהן: תאמיני לי, תהיה.
אתי בנדלר: אדוני מבקש רוויזיה?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני גם יכולה לבקש רוויזיה?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אז גם אני מבקשת רוויזיה.
אתי בנדלר: אז תהיה רוויזיה לבקשת שניכם.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: למה אי-אפשר לנסח את זה?
כרמל שאמה-הכהן: אי-אפשר פה לרבע את המעגל.
אתי בנדלר: עכשיו פסקאות (2), (3), (4), (5) ו-(6), אני מבינה שלא היו הערות - -
אתי בנדלר: - - חוץ מההערה שלי בקשר לפרטי האדם, שאנחנו נפרט את זה.
כרמל שאמה-הכהן: זה הוסכם עם המשרד.
אתי בנדלר: ואם אין הצעות אפשר להצביע על פסקאות (2)-(6).
כרמל שאמה-הכהן: מי בעד 5(א)(2)-(6)?
כרמל שאמה-הכהן: בעד פסקאות 5(א)(2)-(6) – פה אחד
כרמל שאמה-הכהן: אושר פה אחד, עם השינוי.
כרמל שאמה-הכהן: נא להקריא (ב), בבקשה.
ג'וש פדרסן: אז אם אני מבין נכון גם פה בסעיף (ב) נשמיט את הדיווח החצי-שנתי.
ג'וש פדרסן: זאת גזירה שווה.
אתי בנדלר: אני מניחה שזו אותה הצעה.
אתי בנדלר: כן, אדוני היושב-ראש, שגם כאן הדיווח יהיה שנתי?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: וגם לגבי סעיף (1): "מספר הסוללות".
אתי בנדלר: כן, מיד.
גיל ישראלי: יש לי הערה מקדמית, באופן כללי, לגבי הנושא של סוללות.
גיל ישראלי: שמי גיל ישראלי, יבואן של "אנרג'ייזר" בישראל.
גיל ישראלי: ככל שהבטתי בחוק על סעיפיו הגעתי למסקנה שיש בעיה של או בורות או חוסר הבנה בעצם העובדה שסוללות עולות כמקשה אחת יחד עם מצברים ויחד עם כל הסוגים של פסולת אלקטרונית וכדומה.
גיל ישראלי: לאדם ההדיוט, סוללות – מה שנקרא בטרייה לשימוש ביתי, מה שכולנו מכירים בתור סוללות AA, או לחילופין סוללות כפתור לשימוש במכשירי שמיעה וכדומה – התחום הזה כולו בכל מדינת ישראל מהווה בין 500 ל-600 טון בשנה כללי.
גיל ישראלי: אותו תחום הפך להיות נושא הדגל בתחום איכות הסביבה מדי אחת לכמה שנים, כשזה מתבסס על שנת 1961, שבה הדירקטיבה האירופית החליטה להחריג את הסוללות ולהקים דירקטיבה שתטפל ספציפית בנושא הסוללות.
גיל ישראלי: מאז, בשיתוף פעולה עם היצרנים, כל הסוללות שאני מדבר עליהן, הסוללות לשימוש ביתי, עברו תהליך של הפחתה לאפס מוחלט של כל החומרים שמוגדרים כ-hazardous או dangerous או פוגעים באיכות הסביבה.
גיל ישראלי: נכון להיום אנחנו סוגרים את האורוות אחרי שכל הסוסים ברחו.
גיל ישראלי: כל הסוללות לשימוש ביתי – ואני אומר עוד פעם, מדובר בבין 500 ל-600 טון בשנה – שמיובאות למדינת ישראל נקיות לחלוטין מחומרים הנחשבים כאויבי איכות הסביבה.
גיל ישראלי: לא זו בלבד, אלא שכל מהלך נוסף מעבר למאמצים שעשו היצרנים על מנת להגיע לסיטואציה הזאת הוא בעצם סוג של קנס על קנס.
גיל ישראלי: כי נוסף לעובדה שהיצרנים עמדו בכל ההתחייבויות העולמיות שלהם במסגרת הדירקטיבה האירופית, וברוב המדינות האחרות לא קיימת דירקטיבה מקבילה – אין בארצות-הברית חוק פדרלי שמדבר באיסוף של סוללות או במחזור של סוללות – נוסף לכל, בישראל, בניגוד למרבית המדינות המתוקנות בעולם, חוק מכון התקנים מאפשר באמצעות תקן 990 לפקח על כך שכל היבואנים של סוללות לשימוש ביתי יוכיחו שהסוללות אכן נקיות מחומרים מזיקים.
גיל ישראלי: זאת אומרת חלק מבדיקות מכון התקנים, שהיבואנים משלמים במיטב כספם עבור הבדיקות האלו, וכמובן מיטב כספם זה אומר מיטב כספו של הצרכן הסופי.
גיל ישראלי: המשמעות של זה היא שמכון התקנים אכן נותן את החותמת, ואני מדבר על כל משלוח ומשלוח.
גיל ישראלי: כל משלוח ומשלוח שמגיע למדינת ישראל עובר בדיקה של מכון התקנים, ומוכח שהוא נקי לחלוטין מחומרים מזיקים.
גיל ישראלי: אחרי כל מסכת העלויות האלה, לבוא ולהגיד אותם 500 טון – כדי שתהיה קצת פרופורציה, מצברים לרכב, מצברים סטציונריים וכדומה, שמכילים חומצת עופרת, חומרים שבעליל מזיקים לסביבה וכדומה, זה סדר גודל של 30,000 טון.
גיל ישראלי: זאת אומרת על אותו תחום של חומרים מזיקים, והם אכן מזיקים לסביבה, מצברי עופרת, חומצה וכדומה, שמהווים – אפילו לא פראטו –98% מכלל היבוא למדינת ישראל.
גיל ישראלי: לוקחים את היבואנים המסכנים, שמייבאים אותם 500 טון, ומכניסים אותם לתוך מסגרת של סחרחרת של טיפול סביבתי.
גיל ישראלי: ועכשיו בוא נדבר קצת על העלויות.
גיל ישראלי: זו ועדת כלכלה אז אנחנו יכולים לדבר על עלויות.
גיל ישראלי: מחזור של סוללות לשימוש ביתי לא ניתן לביצוע בערכים ריאליים.
גיל ישראלי: בשום מקום בעולם – לא באירופה הנאורה, לא בארצות-הברית ולא בשום מקום – לא הצליחו להגיע לתהליך יעיל של מחזור של הסוללות לשימוש ביתי באופן שיוציא חומרים שניתן להשתמש בהם פעם נוספת.
גיל ישראלי: הגיעו לסיטואציה אבסורדית שבמקומות מסוימים לקחו את אותן סוללות, לא ידעו מה לעשות איתן, השתמשו בהן לריבוד כבישים.
גיל ישראלי: זאת אומרת אותן סוללות שבהיסטוריה נחשבו לאויב הציבור מספר אחד בגלל חשש לזליגה של מי תהום וכדומה, השתמשו בהם לריבוד כבישים.
גיל ישראלי: מה אנחנו עומדים לעשות במדינת ישראל?
גיל ישראלי: אנחנו לוקחים את התחום הזה של סוללות ואומרים: כולנו התרגלנו כבר מהגן ומבית-הספר לאסוף סוללות כי זה אויב הציבור מספר אחד, זה מכיל חומרים רעילים, אז בוא נתפוס טרמפ על זה ונשים את כל הסוללות והמצברים באותה נשימה.
גיל ישראלי: אני חושב שפה אנחנו עושים משהו שהוא מעבר למקומם, הוא תהליך בעל עלויות כלכליות שהן לא ריאליות.
גיל ישראלי: אני יכול להגיד עוד דבר שמתבצע בעולם, מכיוון שביתרון הגודל נכון להיום אין שום גוף ושום מדינה שיכולים לקחת על עצמם מחזור של סוללות באופן ריאלי.
גיל ישראלי: הלכו קבוצה של היצרנים המובילים בעולם, ביניהם "דורסל", "אנרג'ייזר" וכדומה, ומנסים להפעיל מנגנון בארצות-הברית שבו בעוד שלוש או ארבע שנים הם יבואו עם הצעות, אם ניתן להגיע לתהליך של מחזור באופן כלכלי.
גיל ישראלי: עד אז הוקפא כל הנושא הזה.
גיל ישראלי: היו מפעלים מסוימים שהתיימרו לבצע מחזור.
גיל ישראלי: ישנם שני מקרים בהיסטוריה בנושא מחזור של סוללות, מקרה אחד בקנדה, מקרה שני ביפן.
גיל ישראלי: שניים מהמפעלים שניסו למחזר סוללות עלו באש כתוצאה מהעובדה שנוצרו קצרים.
גיל ישראלי: מכיוון שברגע שלוקחים סוללות ומערימים אותן ביחד ברור שחלק מהסוללות עדיין מכילות הספק חשמלי כלשהוא, מספיק שייווצר ניצוץ ויש לנו דליקה.
גיל ישראלי: מי כמוכם מבין שהנזק לאיכות הסביבה כתוצאה מאותן שריפות שהיו של המפעלים היה פי אינסוף מונים לעומת - - -
גיל ישראלי: אני אומר שלדעתי קודם כול הסעיף חייב להחריג את הסוללות לשימוש ביתי, ולא לשים בנשימה אחת סוללות לשימוש ביתי עם מצברים ועם סוללות שמכילות קדמיום וכדומה.
כרמל שאמה-הכהן: תגובת המשרד?
ג'וש פדרסן: רשמתי כמה נקודות להתייחסות.
ג'וש פדרסן: קודם כול בהצעת החוק יש הבחנה בין סוללות מהמגזר הביתי, מה שקראת, זה מה שנקרא פה "סוללות ניידים".
ג'וש פדרסן: יש כזאת הבחנה, יש הבחנה ברורה.
ג'וש פדרסן: אני חושב שרוב הסוגיות שדיברת עליהן נבחנו על ידינו והן מקבלות ביטוי בהסדר המוצע.
ג'וש פדרסן: הדירקטיבה האירופית, נכון שהיא התחילה ב-1991, אבל היא עברה גם רוויזיה ב-2006, והיא קובעת שם מנגנון של אחריות יצרן על סוללות ומצברים בדומה ל-WEEE ולאריזות.
ג'וש פדרסן: ארצות-הברית היא לרוב דוגמה פחות רלוונטית.
ג'וש פדרסן: אנחנו לא רוצים להידמות בהכרח לארצות-הברית לגבי הטיפול הסביבתי ומחזור.
ג'וש פדרסן: הם נמצאים במקום אחר.
ג'וש פדרסן: אולי אין חוק פדרלי אבל זה לא רלוונטי.
ג'וש פדרסן: אנחנו לא מתייחסים לארצות-הברית כדוגמת הייחוס.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אז למי, לסלובניה?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: למי אנחנו מתייחסים?
ג'וש פדרסן: מדינות מערב אירופה בעיקר, שגם מבחינת הגודל שלהן הן הרבה יותר רלוונטיות בהיבטים שונים להתייחסות, כמו שעשינו גם באריזות וגם פה.
ג'וש פדרסן: לגבי תכולת חומרים מסוכנים.
ג'וש פדרסן: ודאי שאנחנו יודעים שיש הפחתה בתכולת חומרים מסוכנים.
גיל ישראלי: לא, בסוללות אצבע אין.
משה גוב: אפס מוחלט, אפס מרקורי.
כרמל שאמה-הכהן: אם יש אפס, למה צריך לאסוף אותן?
גיל ישראלי: לא רק זה.
גיל ישראלי: יש החרגה של הסוללות לשימוש ביתי שאומרת בצורה מפורשת שסוללות לשימוש ביתי לא ייחשבו לא כ-ROHS ולא כ-WEEE.
כרמל שאמה-הכהן: איפה ההחרגה הזאת?
גיל ישראלי: גם ב-ROHS וגם ב-WEEE.
ג'וש פדרסן: אני מנסה להתייחס בצורה מסודרת להרבה מאוד דברים שהעלית, אבל בוודאי שיש החרגה מדרקטיבת WEEE, כי יש דירקטיבת סוללות ומצברים, אז ודאי שיש מוחרג.
ג'וש פדרסן: אם יש מדינות שיש להן חוק סוללות ומצברים וחוק לציוד אלקטרוני, אז בחוק ציוד אלקטרוני מוחרגים הסוללות והמצברים.
ג'וש פדרסן: בין היתר בגלל שאנחנו בפיגור כזה גדול במדינת ישראל לנסות למצב את עצמנו מבחינת הסדרי מחזור, אז יש לנו הזדמנות שהיא קצת יוצאת דופן ואנחנו מביאים חוק לציוד אלקטרוני, יחד עם הפרקים הרלוונטיים על סוללות ומצברים.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: למה אתה לא מתייחס למה שהוא אומר?
משה גוב: אני בבקשה רוצה להוסיף.
משה גוב: אני העליתי פעם שעברה בישיבה את זה שאין מפעל למחזור ולא ניתן למחזר.
ג'וש פדרסן: יש.
ג'וש פדרסן: אני ברשות דיבור ואתה קוטע אותי כל פעם.
ג'וש פדרסן: אני מכיר מידע אחר.
ג'וש פדרסן: אולי אתה לא מכיר לגמרי את כל ההוראות וההיבטים של הצעת החוק.
ג'וש פדרסן: עדיין סוללות ומצברים אנחנו לא רוצים להטמין אותם, גם אם תכולת החומרים מסוכנים ומתכות הופחתה.
ג'וש פדרסן: ולא בגלל ההוראות בתוך ישראל.
ג'וש פדרסן: זה כמו בכל העולם.
ג'וש פדרסן: עדיין זה לא זרם שאנחנו רוצים להטמין אותו באתרי הטמנה.
משה גוב: לגבי מצברים אין ויכוח שיש אפשרות למחזר.
ג'וש פדרסן: לגבי מחזור, קיים מחזור של סוללות.
ג'וש פדרסן: לגבי סוללות עופרת של מצברי רכב, אנחנו פשוט נותנים לזה מענה במסגרת אחרת, לא במסגרת הצעת החוק הזאת.
ג'וש פדרסן: זה לא שלא ניתן להם מענה, וברור שיש להן את העומס הסביבתי שלהן, פשוט הן מקבלות התייחסות במסגרות אחרות, שחלקן קיימות וחלקן בהתהוות.
ג'וש פדרסן: והחוק כן עושה הבחנה מאוד ברורה בין סוללות ניידות, סוללות למגזר הביתי, לבין סוללות שאינן מהמגזר הביתי.
ג'וש פדרסן: לגבי הסוללות למגזר הביתי יש הבחנה מאוד ברורה.
גיל ישראלי: ההבחנה היא בזה שמפחיתים את זה ל-12.5% מתוך אותם 500 טון.
גיל ישראלי: תחשוב רק רגע כמה כסף יעלה לעשות את התהליך כדי לאסוף – עדיין אני לא מדבר על המחזור – 12.5% מתוך אותם 500 טון, שמדובר על סדר גודל של 60 טון בשנה, כמה יעלה לאסוף את זה?
גיל ישראלי: עכשיו בוא נדבר על כמה יעלה למחזר את זה, אם בכלל.
גיל ישראלי: כי לא ניתן למחזר, בניגוד למה שאתה אומר.
ג'וש פדרסן: זה לא 12.5%.
ג'וש פדרסן: זה 25%, 35% ו-30%.
גיל ישראלי: לא, אני מדבר מבחינת היעדים.
גיל ישראלי: היעדים הם סוללות נטולות כספית, קדמיום - - -
ג'וש פדרסן: אתה קורא את הסעיף הלא נכון.
ג'וש פדרסן: זה יעד ביניים.
גיל ישראלי: אני מדבר על יעד ביניים.
ג'וש פדרסן: אבל הוא רק לשנה-שנתיים.
גיל ישראלי: אז אחר כך זה יהיה 100 טון.
ג'וש פדרסן: היעד הסופי הוא 25%, 35% ו-30%.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: עורך-דין פדרסן, אתה אמרת שיש לך מידע אחר, שלא נמצא בידיו.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אתה יכול להגיד מה אתה יודע על סוללות?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: כי מה שהוא אומר נראה משכנע.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: יש משהו שאתה יודע, שאתה תגיד לנו משהו אחר?
ג'וש פדרסן: אני לא רוצה לציין שמות של חברות, לתת פה פרסום או משהו.
ג'וש פדרסן: יש חברות בישראל שיכולות למחזר.
משה גוב: אני רוצה לדעת מי ממחזר סוללות במדינת ישראל.
משה גוב: אני רוצה את השם.
משה גוב: אין חיה כזאת.
גיל ישראלי: באיזה עלות?
אתי בנדלר: מה זה באיזה עלות?
אתי בנדלר: אתה כבר פעמיים אמרת, אתה יכול לחשוב כמה זה יעלה.
אתי בנדלר: אז אולי תיתן פרטים?
גיל ישראלי: אני אתן פרטים.
גיל ישראלי: הסוללות היחידות שניתנות למחזור, נכון להיום, בעלות כלכלית מסוימת זה סוללות ניקל-מטאל-היידריד, שעלות המחזור שלהן זה 1,600 יורו לטון.
גיל ישראלי: הסוללות האחרות שניתנות למחזור, מדובר על סוללות של תחמוצת הכסף, סוללות הכפתור שכולנו מכירים, בעלות של 4,100 יורו לטון, כשאם אנחנו מדברים על סוללות של תחמוצת הכסף, אנחנו מדברים על כל השנה סדר גודל של חצי טון.
אתי בנדלר: וכשאתה מדבר על עלויות לטונאז' אתה יכול לגלגל את זה למחיר פריט?
גיל ישראלי: לא ניתן.
גיל ישראלי: תגידו לי איך אני אוסף סוללות תחמוצת הכסף, שבכל מדינת ישראל, אמרתי, סדר גודל של חצי טון נמכרת בשנה.
גיל ישראלי: אני אאסוף אותן, אביא אותן למחזור, כשעלות המחזור תעלה 4,100 יורו, כשבארץ לא ניתן למחזר אותן, ממחזרים אותן בחוץ לארץ, וכל זה עוד ללא העלויות הנוספות של הובלה, שינוע.
גיל ישראלי: מה עם הנזק הסביבתי שייגרם כתוצאה מההובלה והשינוע?
גלעד אוסטרובסקי: ברשותך, אני מבקש להעמיד כמה דברים על דיוקם, כי כל הנחת המוצא של הדובר היא לא נכונה.
גלעד אוסטרובסקי: כלומר זה שהסוללות עברו תהליך של צמצום החומרים המסוכנים, עדיין יש בסוללות ניקל-קדמיום, כשמן, מתכות מסוכנות.
גיל ישראלי: אני לא מדבר על ניקל-קדמיום.
גיל ישראלי: אין ייבוא של סוללות ניקל-קדמיום.
גלעד אוסטרובסקי: לא הפרעתי לך.
גיל ישראלי: אבל אתה מטעה.
גלעד אוסטרובסקי: והסוללות עדיין מהוות מוצרים עם הרבה חומרים מסוכנים.
גלעד אוסטרובסקי: אני רוצה להגיד פה, עצם הכמות איננה אומרת דבר.
גלעד אוסטרובסקי: הכמות של הסוללות, אם היא 500 טון, היא עדיין רוויה בחומרים מסוכנים.
גלעד אוסטרובסקי: דירקטיבת הסוללות האירופית קובעת יעדי מחזור לסוללות שנאספו ברמות של עד 75%.
גלעד אוסטרובסקי: אני גם יודע ממידע, גם מהחברה לשירותי איכות סביבה, שהיא חברה ממשלתית, וגם מיזמים פרטיים, שנמצאים כל הזמן בבדיקות של ייצוא סוללות למחזור.
גלעד אוסטרובסקי: כלומר כל מסד הנתונים שהצגת כאן הוא לחלוטין לא נכון.
גלעד אוסטרובסקי: גם אף אחד לא מכריח אותי בלשון החוק שמונח לפנינו למחזר חצי טון סוללות, כי היעד הוא כללי.
גלעד אוסטרובסקי: ולכן הסוללות עשירות במתכות כבדות ובחומרים מזהמים, ראוי להכליל אותן.
גיל ישראלי: סליחה, מה שמך?
גלעד אוסטרובסקי: שמי גלעד אוסטרובסקי.
גיל ישראלי: ומאיפה אתה?
גלעד אוסטרובסקי: אני מ"אדם, טבע ודין".
גיל ישראלי: אז אתה, מ"אדם, טבע ודין", סליחה, בסיס הנתונים שלך שגוי, מוטעה ומטעה.
גיל ישראלי: אין סוללות ניקל-קדמיום מזה חמש שנים, עברו לטכנולוגיה של ניקל-מטאל-היידריד.
משה גוב: אסרו ייבוא של ניקל-קדמיום.
גיל ישראלי: אין קדמיום בסוללות.
גיל ישראלי: הפחתה מוחלטת בחוק העולמי.
גיל ישראלי: רוב המדינות בעולם אוסרות הכנסת סוללות עם קדמיום, כספית ועופרת.
גיל ישראלי: מכון התקנים אוכף את זה במדינת ישראל.
גיל ישראלי: על סמך מה אתה מדבר?
כרמל שאמה-הכהן: המשרד מוכן לעשות סדר בנתונים?
כרמל שאמה-הכהן: הסוללות האלה – למה צריך לאסוף אותן אם הן לא מזהמות?
גיל ישראלי: זה בדיוק העניין.
כרמל שאמה-הכהן: או שתגידו שהן כן מזהמות, אז נבין.
ג'וש פדרסן: אנחנו לא רוצים שסוללות יוטמנו.
ג'וש פדרסן: הן חייבות לקבל טיפול אחר מאשר הטמנה בזרם הפסולת הרגילה, צריכות להיות מופרדות ולהתנהג כזרם פסולת נפרד, ולקבל חלופות מאשר הטמנה.
ג'וש פדרסן: ואם יש צמצום של המתכות המזהמות עם השנים, עדיין יש להן עומס סביבתי כזה או אחר, ובהתאם לדירקטיבה האירופית אנחנו מציעים גם על זה אחריות יצרן, ככל שמשהו מיובא.
ג'וש פדרסן: אם אין סוג מסוים של סוללות אז הם לא יצטרכו למחזר אותן, אבל ככל שיש, ובוודאי שיש סוללות ומצברים, גם במגזר הביתי וגם במגזר הלא ביתי, וההסדר מתייחס לזה בהתאם לדירקטיבה.
ג'וש פדרסן: וטענה של עלויות, היא לא שונה מאשר כל שאר הציוד האלקטרוני.
כרמל שאמה-הכהן: לא מעניין אותי כרגע עלויות, אלא תתייחס לבסיס.
כרמל שאמה-הכהן: אם הן לא מזהמות, מה הצורך לאסוף?
ג'וש פדרסן: אולי הן לא מזהמות כפי שנעשו בשנים - - -
כרמל שאמה-הכהן: הוא טוען לאפס זיהום.
כרמל שאמה-הכהן: מה שהוא אומר הוא נכון או לא?
כרמל שאמה-הכהן: למה לא להגיד את זה מהתחלה?
גיל ישראלי: מתוך פסקה מסוימת של ה-OECD נבנו פה תלי תילים של החוק הזה.
גיל ישראלי: ה-OECD קובע במפורש, ואני מקריא: "The following conclusions are made based on international regulatory" וכולי.
גיל ישראלי: סוללות שמכילות קדמיום, מרקורי, לד או עופרת הינן hazardous.
גיל ישראלי: סוללות שאינן מכילות מרקורי, קדמיום או לד, "such as alkaline manganese and zinc carbon are non-hazardous".
גיל ישראלי: זה ה-OECD שמהווה נר לרגליך בהצעת החוק.
ג'וש פדרסן: בסדר, אבל קודם כול עוד לא התייחסנו להנחיית ה-OECD.
ג'וש פדרסן: יש עניין של הגדרה מהי פסולת חומרים מסוכנים, שהיא נגזרת של חוק חומרים מסוכנים ותקנות סילוק חומרים מסוכנים.
ג'וש פדרסן: והיום עם ההנחיות של ה-OECD, שאנחנו מתייחסים לזה לא רק בהסדרה הזאת אלא במה שנקרא הרשימה הכתומה, Amber list, שזאת פסולת בעלת מאפייני סיכון, שהיא זאת שבערך יוצרת את החומרים המסוכנים.
ג'וש פדרסן: זו לא אותה הגדרה שרלוונטית אם אמרת שיש אפס זיהום.
ג'וש פדרסן: אנחנו בכל מקרה לא רוצים להפחית אותם.
ג'וש פדרסן: יכול להיות גם משהו שהוא לא בהגדרה הפורמלית של פסולת חומרים מסוכנים, עדיין אנחנו לא רוצים להטמין אותו.
ג'וש פדרסן: ההגדרה שציינת היא רלוונטית לא לדיון של הצעת החוק הזאת אלא לסוגיה של ההגדרה אם זה פסולת חומרים מסוכנים, שרלוונטית למסגרות אחרות.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זאת אומרת אתם באופן כללי לא רוצים להטמין את זה באדמה, ומבחינתך זו כבר סיבה מספיק טובה כדי לאסוף את הסוללות האלה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה מה שאתה אומר?
ג'וש פדרסן: כנקודה עיקרית, כן.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: ואז מה אתם עושים עם כל המשקל הענק הזה?