GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
בנימין רוטנברג: המשטרה לא מצליחה למנוע גם גניבת אנדרטאות ופסי רכבת כשמדובר במתכת.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אמרתי את זה בהתחלה, שאין לנו מספיק משטרה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: בתחילת הדיון, דרך אגב.
ג'וש פדרסן: סעיף 13 - - -
מיכאל בן-ארי: רק שנייה, שאלה מסכמת למשטרה – האם התופעה מוגרה?
מיכאל בן-ארי: האם אתם יכולים לומר שאתם במגמה של מיגור התופעה בעניין הזה של מחזור הבקבוקים?
אופיר לישנסקי: אדוני, אנחנו מטפלים בסחיטת דמי חסות ועבירות של הלבנת הון.
אופיר לישנסקי: אנחנו ממשיכים בלחימה, יש לנו מידע – אנחנו מטפלים בזה.
אופיר לישנסקי: כשיש עבירה, אנחנו מטפלים בזה.
מיכאל בן-ארי: אבל מי היום שולט בשוק של המחזור?
מיכאל בן-ארי: העבריינות שולטת או המדינה שולטת?
מאיה כהן פרידמן: אם יורשה לי.
מאיה כהן פרידמן: מאיה כהן פרידמן, מהמשטרה.
מאיה כהן פרידמן: מבחינתנו, כמו שהיה בתיק הגדול של מחזור הבקבוקים, שבו טיפלנו בשנת 2007 – יש גם את גזר הדין מ-2008, אם ירצו לעיין, יש בו גם את כל הלקחים וכל הסיפור שהיה שם.
מאיה כהן פרידמן: זה תיק פלילי באר-שבע, 8227/07 מהמחוזי באר-שבע.
לאה ורון: מ-2008?
מאיה כהן פרידמן: כן.
מאיה כהן פרידמן: גזר הדין הוא מ-2008, התיק עצמו נפתח ב-2007 – מדינת ישראל נגד ביטון שלומי.
מאיה כהן פרידמן: לצורך העניין, באותו תיק – וזו דוגמא לאחד מהנושאים שאתה שואל עליהם – היו לנו שלושה אספקטים.
מאיה כהן פרידמן: היה לנו את הנושא של עבירות המרמה.
מאיה כהן פרידמן: היה לנו את הנושא של עבירות אלימות וסד"ח.
מאיה כהן פרידמן: היה לנו גם נושא בשיתוף רשויות המס של עבירות מס.
מאיה כהן פרידמן: והנושא של המרמה – ולזה אני מאמינה שכבודו מכוון – היה לנו נושא, שוב פעם, של - - - ושל נהגים של תאגיד שהחזירו בקבוקים לאספנים תמורת תשלום לדוגמא, והאספנים שוב מסרו אותם לאותו תאגיד מחזור, של בקרים שמילאו דוחות כוזבים, של בקרים שדגמו רק שקים מסוימים, והכניסו לכל השקים האלה מכלים מהרשות הפלסטינית.
מאיה כהן פרידמן: אלה מכלים, שכידוע, לא חייבים בפיקדון.
גלעד ארדן: אבל זה מלפני ארבע שנים.
מאיה כהן פרידמן: אבל כבודו שאל, ואני עונה.
מאיה כהן פרידמן: אחר כך - -
מיכאל בן-ארי: חסר לי פה גרף.
מאיה כהן פרידמן: - - היה לנו את הנושא של האלימות והסד"ח.
מאיה כהן פרידמן: היו בקרים שסירבו לשתף פעולה עם אותם ארגונים או עם אותם סוחטים פוטנציאליים באותו שלב.
מאיה כהן פרידמן: ואז הציעו להם כסף, אפילו משכורת חודשית תמורת אותו שיתוף פעולה.
מאיה כהן פרידמן: מי שסירב זכה להתנכלות.
מאיה כהן פרידמן: והיה לנו כמובן את הנושא של עבירות מס, שהתוצאה שם היא שסכום המע"מ שנגרע מהדיווחים של האספנים הגיע למאות אלפי שקלים.
מאיה כהן פרידמן: אנחנו, מבחינת התובנות שלנו, אמרנו שאנחנו מציעים להגביר את הפיקוח מצד התאגיד.
מאיה כהן פרידמן: כלומר, לפקח על העובדים, להחליף את האחראיים, סנקציות מידיות כלפי בקרים וכולי.
מאיה כהן פרידמן: יצירת מנגנוני הרתעה לאותם אספנים.
מאיה כהן פרידמן: מכיוון שאזה היתה סנקציה מאוד מינורית – להחיל על האספן את שיעור הסטייה על כל השקים במשאית.
מאיה כהן פרידמן: זו סנקציה מאוד מינורית, היא לא יצרה הרתעה.
מאיה כהן פרידמן: והמלצנו גם ליצור מנגנוני הרתעה לנהגים מטעם חברות השינוע, שגם שם לא היו סנקציות.
מאיה כהן פרידמן: בשורה התחתונה – ופה אני רואה שמדברים על נושא - - מה שהיה שם זה שתאגיד המחזור בעצם נשא באופן ישיר בעלויות הכספיות של המרמה, שהם הרי נזק לתאגיד.
מאיה כהן פרידמן: אבל מה שיצא בפועל, זה שלכאורה היה נראה שאותו תאגיד עומד ביעד שנקבע לו בחוק, אבל בפועל הוא היה רחוק מעמידה ביעד הזה.
כרמל שאמה-הכהן: תודה רבה למשטרה.
כרמל שאמה-הכהן: סעיף 13, נא להקריא.
ג'וש פדרסן: "היטל על יצרנים ויבואנים של ציוד וסוללות בהיקף מוגבל 13.
ג'וש פדרסן: "השר, בהסכמת שר האוצר ולאחר התייעצות עם שר התעשייה המסחר והתעסוקה, רשאי לקבוע היטל שיוטל על יצרן או יבואן של ציוד וסוללות בהיקף מוגבל, ורשאי הוא לקבוע שיעורי היטל שונים לקבוצות סיווג שונות, בהתחשב בין השאר באפשרויות לשימוש חוזר, למחזור או לטיפול אחר בפסולת הנוצרת מהציוד והסוללות, וכן, בין השאר, הוראות לעניין הצמדת ההיטל, אופן תשלומו, דרכי גבייתו ודיווחים שעל יצרן או יבואן לדווח לעניין ההיטל; קביעת שיעור ההיטל והצמדתו טעונים אישור של ועדת הכלכלה של הכנסת".
ג'וש פדרסן: סעיף דומה נמצא באריזות.
ג'וש פדרסן: המהות שלו אומרת שבשביל לאפשר אפשרות לגלם את העלויות הסביבתיות גם לגבי יצרנים ויבואנים שהם בהיקף מוגבל, יש את האפשרות לקבוע היטל.
ג'וש פדרסן: אנחנו מכירים הערה של משרד התמ"ת, הרשות לעסקים קטנים – שמקובלת עלינו – שבמסגרת קביעת ההיטל, להתחשב גם בהשפעת ההיטל על המחיר הסופי לצרכן של ציוד וסוללות, מבחינת כמה יגולגל בסופו של דבר לצרכן.
ג'וש פדרסן: אם משרד התמ"ת רוצה להגיד.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מה זאת אומרת, מה, תעשו פיקוח?
ג'וש פדרסן: לא, אנחנו מציעים – בעקבות ההערה של משרד התמ"ת, הרשות לעסקים קטנים – שהיכן שכתוב בשיקולים לקביעת ההיטל: "בין השאר, בהשפעת ההיטל על המחיר הסופי לצרכן של ציוד וסוללות".
גלעד ארדן: זאת אומרת, שאם נרצה להטיל היטל על מישהו שמייבא סוללות, והוא בכלל פטור מהחוק, ואנחנו אומרים זה לא הגיוני שהוא יהיה פטור לגמרי, אלא שיתרום משהו מהיקף היבוא שלו לישראל, לעלויות של החוק, אז אנחנו צריכים להתחשב כמה זה משפיע אצלו במחיר הסופי לצרכן.
גלעד ארדן: ובכל מקרה, כדי שנעשה את ההיטל הזה, צריך גם הסכמה של האוצר וגם הסכמה של ועדת הכלכלה.
גלעד ארדן: אז זה לא משהו שאני או שר להגנת הסביבה יכולים לקבוע חד צדדית או שרירותית.
גלעד ארדן: אנחנו צריכים לשכנע בשביל זה את הכנסת ואת משרד האוצר, שיש הצדקה לזה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אז למה להכניס כזה סעיף?
גלעד ארדן: כי רוצים לשמור את האופציה למקרה ויש עלויות לחוק, ורוצים לחלק אותן בצורה שוויונית יותר, ויהיו יבואנים שיקבלו פטור בכלל מהחוק הזה, כי הם לא מייבאים בהיקף מספיק גדול, כי לא על כולם החוק יחול, ועדיין המדינה רוצה לשמור את האופציה שאם אותו יבואן שפטור, רוצים להטיל עליו חלק מהעלויות של האיסוף והמחזור, שישתתף גם.
גלעד ארדן: אבל זה רק אם הכנסת תשתכנע ומשרד האוצר.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אבל אדוני השר, יש לי שאלה אליך בבקשה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני לא מבינה, זה חוק מאוד חשוב, ואתה צודק.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: למה יבואני המוצרים צריכים לקבל – אני לא יודעת איך לקרוא לזה – קנס, היטל, על זה שהם מתעסקים בתחום הספציפי הזה?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני חושבת שגם המדינה צריכה איפשהו להשתתף בסיפור הזה, כי בשביל המדינה זה פחות חולי סרטן, פחות כסף לבריאות, לביטוח, וכל מה שכרוך בזה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: ומה אם הם יחליטו מחר לא לייבא?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: יגידו: עזבו אותי, לא רוצה לייבא.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אף אחד לא מייבא היום מקררים.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: סתם דוגמא, הם עושים מחר מחאה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: יגידו לא מייבאים.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: יש לי קצת בעיה פה.
גלעד ארדן: אז אני אענה לך.
גלעד ארדן: אל"ף, כיוון שאף יצרן או יבואן לא השתמש בטיעון הזה, או באיום שהוא יפסיק לייבא, אז חבל להציע להם רעיונות חדשים להאריך את משך הדיון, כיוון שזו לא טענה שאף אחד ייקח אותה ברצינות, ואין שום סיכוי שהיא תיטען.
גלעד ארדן: בי"ת, בכל העולם – ועוד פעם, לא המצאנו את החוק הזה – מי שנושא בעלויות של האיסוף והמחזור זה מי שמרוויח את הכסף.
גלעד ארדן: כש"שקם אלקטריק" מייבאים מקררים או מזגנים לישראל ומוכרים אותם, לא יוליה שמאלוב מרוויחה יותר בסוף החודש, אלא אדון זלקין – יכול להיות שאני טועה, אבל אני מתנצל בפניו אם אני טועה.
גלעד ארדן: ולכן כשהרווח של אדון זלקין כדוגמא גדל, ההיגיון אומר שגם העלויות שלו לאסוף ולמחזר את הזבל שהרווחים שלו יצרו, יהיה עליו.
גלעד ארדן: אפשר לקבוע שליצמן יממן את זה ונקצץ את תקציב סל הבריאות, אבל זה פחות צודק ופחות חברתי.
מיכאל בן-ארי: אם זה נגד חרדים זה בסדר.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: רגע, אבל הוא הרי לא מייבא את זה - - -
גלעד ארדן: מה זה קשור לחרדים?
מיכאל בן-ארי: אמרת ליצמן.
לאה ורון: זה בגלל שהוא שר הבריאות.
גלעד ארדן: לא, נתתי דוגמא כי ליצמן משמש כשר הבריאות.
גלעד ארדן: כשהמדינה מממנת, זה ממומן על-ידי כסף שמיועד לציבור.
גלעד ארדן: קופת המדינה איננה - - השכר שלי כשר נשאר קבוע בין אם בקופת המדינה נשארו 300 מיליארד או 320 מיליארד, פשוט יש יותר כסף לחלק לציבור.
גלעד ארדן: אז לקחת את זה משם זה אומר עוד פעם להטיל על בציבור לממן את הגדלת הרווחים של יצרני האלקטרוניקה בישראל.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אבל זה אותו דבר.
גלעד ארדן: זה אותו דבר?
גלעד ארדן: לא, זה ציבור מאוד מצומצם של יבואנים - -
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לא, כשאתה - - אבל אני אענה לך - - -
גלעד ארדן: - - ואת אומרת שגברת כהן מחדרה, הארנונה שלה תהיה יותר גדולה כדי לממן את עלויות האשפה והטיפול בה, ולא שאדון יבואן יגלם במחירים של המוצרים שלו גם את המחיר של האיסוף.
בנימין רוטנברג: אבל אדוני השר, הוא לא יגלם הוא יעלה את המחיר.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני אומרת שגברת כהן מדימונה - - -
גלעד ארדן: אבל זאת החלטה שלו מה לעשות.
גלעד ארדן: הוא יכול למשל לנסוע במקום ב"מרצדס 700" ב"מרצדס 300" ולא להעלות ולהתאכזר אל הציבור.
גלעד ארדן: עכשיו תקשיב, זה סוג הדיון שיהיה בתקשורת, כי אני מבין לאן אתם הולכים.
גלעד ארדן: אני אהיה דמגוג יותר מכם בשתי רמות.
גלעד ארדן: תמיד תזכור את זה.
בנימין רוטנברג: העניין הוא - - -
גלעד ארדן: עם השמות של היבואנים - -
בנימין רוטנברג: - - אנחנו לא דמגוגים.
גלעד ארדן: - - עם השמות של היבואנים - -
בנימין רוטנברג: - - אדוני אמר את זה.
גלעד ארדן: - - כי מנגד יש אותי, אני לא מסתתר מאחורי איגוד לשכות מסחר.
גלעד ארדן: השמות של היבואנים – אני אתן אותם בתקשורת ואומר מה הם מנסים לגלגל.
גלעד ארדן: שלא תטעו לרגע.
בנימין רוטנברג: מנסים לגלגל משהו שאין להם סיבה לגלגל.
גלעד ארדן: אנחנו ננהל את הדיון מול הציבור, ואני לא מפחד מזה.
בנימין רוטנברג: לא, זה לא עניין של פחד, אנחנו לא - - -
גלעד ארדן: בסדר גמור, אני יכול לנהל את זה.
גלעד ארדן: אני מבין בדיוק מה אתם עושים.
גלעד ארדן: לא בטוח שזה לטובת הלקוחות שלכם, תצאו תתייעצו איתם.
רז הילמן: אני רק רוצה להגיד שהתחום הזה של החשמל והאלקטרוניקה, לא בכדי הפחיתו את - - -
גלעד ארדן: לא, די.
גלעד ארדן: לא הלך להם, הכנסת לא התפזרה.
רז הילמן: לא בכדי הפחיתו את מיסי הקנייה על מכשירי חשמל ואלקטרוניקה בגלל שזה תחום תחרותי ובגלל שיודעים שזה יגולגל לצרכן.
רז הילמן: אז כמו שהפחתה מגולגלת לצרכן בשוק תחרותי - - -
גלעד ארדן: באמת?
גלעד ארדן: היא מגולגלת לצרכן?
רז הילמן: היא מגולגלת לצרכן.
גלעד ארדן: בוא אני אספר לך כמה חברי כנסת פה באים בטענות, כל פעם שיורד המע"מ, אתם לא מורידים שקל לצרכן.
גלעד ארדן: הכול הולך לכיסם של היצרנים והיבואנים.
רז הילמן: אפשר לשאול את רשות המסים, זו גם העמדה שלהם, שהשוק הזה הוא שוק תחרותי, ושהדברים כן מגולגלים ויורדים לצרכן גם בהפחתות וגם בעליות.
גלעד ארדן: אז מה הוכחת בזה, באמירה הזאת?
רז הילמן: אנחנו רק אומרים שצריך שהחוק יהיה כמה שיותר זול, כדי שהעלות תהיה כמה שיותר נמוכה.
רז הילמן: זה כל מה שאנחנו - - -
גלעד ארדן: מאה אחוז, אנחנו בעד שהחוק הזה יהיה כמה שיותר זול.
בנימין רוטנברג: המנגנונים שלו, אבל אדוני השר, חלקם, הם מוטלים על הגורם הזול והיעיל ביותר.
כרמל שאמה-הכהן: טוב, אנחנו מצביעים על סעיף 13.
אתי בנדלר: רגע, אדוני, יש לי הערה אחת, ברשותך.
אתי בנדלר: מה שמוצע כאן זה שקביעת שיעור ההיטל והצמדתו טעונים אישור ועדת הכלכלה.
אתי בנדלר: ואני שואלת האם לא ראוי שכל התקנות בסעיף זה יהיו באישור הוועדה, שזה כולל גם אופן תשלום ההיטל, דרכי גבייתו, דיווחים שעל היצרן או היבואן לדווח לעניין ההיטל.
אתי בנדלר: אני סבורה שסוג כזה של תקנות, כל התקנות האלה טעונות אישור הוועדה.
אתי בנדלר: אוקיי – מה זה אומר?
גלעד ארדן: אוקיי – הכול באישור הוועדה.
גלעד ארדן: - - - רק לא משהו שמפריע לכניסת החוק לתוקף.
אתי בנדלר: לגמרי לא, זה הכול תלוי באדוני.
גלעד ארדן: על איזה את דיברת עכשיו?
אתי בנדלר: תקנות לסעיף 13 לחוק.
גלעד ארדן: 13 – בסדר.
גלעד ארדן: זה כתוב במפורש אבל.
אתי בנדלר: לא, כתוב בסוף שרק על-יד שיעור ההיטל והצמדתו.
גלעד ארדן: אז על מה את מתכוונת?
אתי בנדלר: כל התקנות לפי הסעיף הזה.
אתי בנדלר: הסעיף הזה מסמיך להתקין תקנות בשורה של נושאים.
אתי בנדלר: לרבות, למשל, אופן תשלום דרכי גבייה, דיווחים שעל יצרן או יבואן לדווח לעניין ההיטל.
גלעד ארדן: בגדול הכול מתייחס - - -
אתי בנדלר: נכון, אז כדאי להבהיר את זה.
מילכה כרמל: יש לנו שאלה – מילכה, ממרכז שלטון מקומי – לאן ההיטל נכנס ומי מפקח על החלוקה שלו.
גלעד ארדן: כשיהיה היטל אנחנו נכתוב את זה בתקנות.
גלעד ארדן: עדיין אין היטל.
גלעד ארדן: אין היטל.
גלעד ארדן: כשיהיה היטל, אנחנו נצטרך להביא אותו לוועדת הכלכלה, בהסכמת האוצר.
אתי בנדלר: לא, לא, יש עניין אחר.
אתי בנדלר: אולי לזה את מתכוונת, על ההיטל ועל הקנסות.
אתי בנדלר: כשקראנו את סעיף 1 יש שם הגדרה של הקרן לשמירת הניקיון.
אתי בנדלר: כשאני קראתי את הוראות כל החוק ראיתי שלא נעשה שימוש במונח הזה.
אתי בנדלר: ואז הבנתי שבטיוטה הראשונה של הצעת החוק היתה מחשבה שההיטל והקנסות לפי החוק יועדו לקרן לשמירת הניקיון, ואיכשהו זה הושמט בטעות ככל הנראה מהסעיף.
גלעד ארדן: ממש לא – בטעות?
אתי בנדלר: או לא בטעות.
אתי בנדלר: הושמט, על כל פנים.
ג'וש פדרסן: מילכה, כרגע, לפי נוסח הצעת החוק הנוכחי זה הולך לאוצר המדינה.
לאה ורון: לאן?
לאה ורון: לא שמעתי.
גלעד ארדן: לאוצר המדינה.
גלעד ארדן: כרגע זה הולך לאוצר המדינה, אלא אם כן אני אצליח לשכנע את משרד האוצר.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: למה זה לא הולך אליכם?
לאה ורון: אבל בתקנות בטח לא תוכל להעביר את זה לקרן.
לאה ורון: התקנות בשלב מאוחר יותר יאפשרו לך להעביר - - -
גלעד ארדן: לא, לא, כי בסעיף 61 - - -
לאה ורון: אז לכן אולי צריך לקבוע את זה בחקיקה ראשית.
גלעד ארדן: אני מבקש כרגע לא לדון בסעיף הזה.
גלעד ארדן: הממשלה הכריעה כרגע שזה הולך לאוצר המדינה, ושוב – אלא אם כן עד תום החקיקה אני לא אצליח לשכנע את האוצר, אז זו עמדת הממשלה.
גלעד ארדן: אני צריך לדבוק בה.
כרמל שאמה-הכהן: עוד הערות לגבי סעיף 13? אין.
כרמל שאמה-הכהן: הסעיף אושר בשינויים שהוסכמו.
כרמל שאמה-הכהן: 14.
ג'וש פדרסן: "פרק ד': גוף יישום מוכר סימן א': הכרה סעיף 14.
ג'וש פדרסן: הכרה בגוף יישום מוכר".
אתי בנדלר: רגע, חבר הכנסת בן ארי וחברת הכנסת שמאלוב, אני מפנה את תשומת ליבכם שעכשיו דנים בסעיף שלגביו אתם רוצים להגיש הצעה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: רוויזיה.
מיכאל בן-ארי: יש פה נציג שיציג, עידן - - -
ג'וש פדרסן: "(א) המנהל רשאי להכיר בחברה כגוף יישום האחראי לקיום חובות יצרנים ויבואנים לפי חוק זה שיתקשרו עמו, אם מתקיימים בה כל אלה: (1) היא חברה כהגדרתה בחוק החברות; (2) מטרתה היחידה היא קיום חובות יצרנים או יבואנים לפי חוק זה וביצוע הפעולות הנדרשות לשם כך; (3) היא חברה לתועלת הציבור, כהגדרתה בחוק החברות, או אם הוקמה למטרות רווח – תקנונה מגביל את האפשרות לחלק רווחים אם לא עמדה ביעדי המחזור של היצרנים והיבואנים שהיא אחראית לביצוע חובותיהם או אם לא מתקיימות הוראות סעיף 23(ו)(1)".
ג'וש פדרסן: "(4) היא הציגה תכנית עסקית ולפיה בסמוך למועד ההכרה היא תיתן שירותים ליצרנים וליבואנים שמשקל הציוד והסוללות שהם מוכרים יהיה בהיקף מספק להנחת דעתו של המנהל; (5) היא בעלת הון עצמי מספיק, והמציאה ערבות בנקאית לטובת המדינה או בטוחה אחרת לטובת המדינה לפי שיקול דעת המנהל, בשיעורים מספיקים ביחס להיקף הפעילות של החברה, והכל להנחת דעתו של המנהל, לשם הבטחת עמידתה במטרה כאמור בפסקה (2); (6) המנהל הכללי של החברה ובעל שליטה בה לא הורשעו בעבירה שמפאת מהותה, חומרתה או נסיבותיה, אין החברה ראויה להיות גוף יישום מוכר; לעניין זה, "שליטה" – כהגדרתה בחוק ניירות ערך, התשכ"ח–1968‏; (7) תנאים נוספים ככל שקבע השר".
ג'וש פדרסן: "(ב) המנהל רשאי לסרב לתת למבקש הכרה, מנימוקים שימסור למבקש ולאחר שנתן לו הזדמנות לטעון את טענותיו, אף אם מתקיימים לגביו התנאים שבסעיף קטן (א), אם מצא כי קיימות נסיבות שבשלהן אין הוא ראוי לקבל הכרה, או אם נוכח כי קיים חשש ממשי שמתן ההכרה למבקש יפגע ביישום מטרות חוק זה.
ג'וש פדרסן: (ג) המנהל רשאי להכיר בחברה כגוף יישום האחראי לקיום חובות יצרנים ויבואנים לגבי פסולת ציוד וסוללות מהמגזר הביתי, בכל הנוגע לציוד וסוללות מסוג מסוים או מקבוצות סיווג מסוימות בלבד, אם נוכח כי קיימות נסיבות מיוחדות המצדיקות זאת וכי לא תיפגע בשל כך השגת יעדי המחזור בנוגע לכלל פסולת הציוד והסוללות מהמגזר הביתי".
ג'וש פדרסן: "(ד) לשם הבטחת עמידתו של גוף היישום המוכר במטרה כאמור בסעיף קטן (א)(2), רשאי המנהל לקבוע בהכרה תנאים שיש לקיימם במהלך תקופת תוקפה של ההכרה, כולה או חלקה, לרבות קביעת סוג הציוד החשמלי והאלקטרוני או סוג הסוללות והמצברים או המגזר שהוא רשאי לפעול לגביהם במסגרת ההכרה, ורשאי הוא לשנות את התנאים כאמור, לאחר שנתן לגוף היישום המוכר הזדמנות לטעון את טענותיו.
ג'וש פדרסן: (ה) הכרה תינתן לתקופה של חמש שנים (בפרק זה – תקופת ההכרה).
ג'וש פדרסן: (ו) תקנון גוף היישום המוכר וכל שינוי בו טעונים אישור המנהל.
ג'וש פדרסן: (ז) המנהל יפרסם ברשומות ובאתר האינטרנט של המשרד הודעה על הכרה בחברה כגוף יישום מוכר, על סוג הציוד או הסוללות או המגזר שניתנה לו הכרה לגביהם, על מועד ההכרה ועל תקופת ההכרה".
ג'וש פדרסן: בעיקרון אנחנו מדברים על הסדרי הכרה בגוף יישום מוכר, שהוא מאוד דומה לחוק האריזות, עם מעט שינויים שנובעים או בגלל המטריה השונה של ציוד חשמלי ואלקטרוני, לרבות ההבחנה בין מגזר ביתי ללא ביתי, ומספר לקחים מצטברים מיישום חוק האריזות.
לאה ורון: הנציג של הגבלים עסקיים נמצא כאן?
קריאה: נמצא כאן.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אפשר לדבר על הרוויזיה?
קריאה: זה לא רוויזיה, זו הסתייגות.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: על ההסתייגות, נכון.
כרמל שאמה-הכהן: להצעה?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אדוני השר, אנחנו מבקשים להכניס פה סעיף שאותו גוף מוכר לא יעסיק עובדים זרים כי זה סוג עבודה שיהיה מאוד כדאי להעסיק עובדים זרים.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: ולא רק שלא יעסיק עובדים זרים, אלא יעמוד בכללים של הסתייגויות של החלטות ממשלה לא להעסיק עובדי קבלן בתנאים שהם תנאים בלתי הולמים ולא מכבדים את כבוד האדם במדינת ישראל.
מיכאל בן-ארי: יש לי משהו פוזיטיבי יותר, יעסיקו אך ורק - -
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: יעסיקו רק אזרחים עם תעודות כחולות.
מיכאל בן-ארי: - - אזרחים ישראלים.
מיכאל בן-ארי: ושאר חוקי העבודה יחולו עליהם כמו שחלים בכל מקומות של חוקי עבודה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: ערבים ויהודים כאחד.
לאה ורון: ומה לגבי תושבים ישראלים?
מיכאל בן-ארי: רק אזרחים ישראלים.
מיכאל בן-ארי: כי אם אנחנו מתחילים להיכנס לתושבים, יש כבר זליגה של אריתראים ומסתננים למיניהם לטובת תעודת תושב.
מיכאל בן-ארי: אזרחים ישראלים.
מיכאל בן-ארי: הרי כל אלה שהם תושבים ישראלים יכולים להיות אזרחים ישראליים ורוצים ליהנות מכל העולמות.
מיכאל בן-ארי: הם יכולים להיות אזרחים ישראלים.
מיכאל בן-ארי: אם זה תושבי הגולן, אם זה תושבי מזרח ירושלים – חלקם יכולים להיות אזרחים ישראלים.
מיכאל בן-ארי: לא מעוניינים, לא צריך, יש מספיק לנו מספיק אזרחים ישראלים שזקוקים לעבודה.
מיכאל בן-ארי: יש מספיק ידיים עובדות.
מיכאל בן-ארי: ולכן אנחנו מבקשים לצרף את ההסתייגות הזאת ברמה הפוזיטיבית, שוב, בעלי תעודת זהות כחולה.
מיכאל בן-ארי: זאת אומרת, אזרחים ישראלים יוכלו לעסוק בזה בלבד.
מיכאל בן-ארי: אלה היחידים שאפשר יהיה להעסיק.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני לא יודעת אם מותר לך להוסיף את זה בצורה כזאת.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה לא עובר את החוקים האחרים.
מיכאל בן-ארי: אבל זה פוזיטיבי לחלוטין.
כרמל שאמה-הכהן: יש מחלוקת בין המציעים?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לא, אין לנו מחלוקת.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אף פעם גם, לא תגיעו לזה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אבל אני רוצה להגיד – אם כבר אתה מדבר פוזיטיבית, אז אני ממשיכה את הקו הפוזיטיבי – אנחנו מדברים פה על אלפי מקומות עבודה חדשים שיכולים - - -
כרמל שאמה-הכהן: טוב, בואו נשמע את ההערות, הבנו את הרעיון שלכם.
ארטור הירשפלד: מלבד ברפא"ל, יש עוד הסתייגויות כאלה בחברות אחרות או בסקטורים אחרים?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מה זה רפא"ל?
כרמל שאמה-הכהן: התעשייה הביטחונית.
גלעד ארדן: פיתוח אמצעי לחימה - - -
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני מבינה שאתה כבר בטח בשכונת התקווה כבר היית, כבר אספת כמה עובדים שם.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני רואה את ההתנגדות שלך.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: כנראה שכבר יש לך - -
ארטור הירשפלד: לא, אני שואל.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: - - שמות, תעודות.
ארטור הירשפלד: לא, כי אני אחד שמחפש עובדים, ואתם מדברים בעלמא.
ארטור הירשפלד: אפשר להשיג, אפשר להביא - -
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אתה מחפש עובדים זולים, אדוני?
ארטור הירשפלד: - - יוצאי צבא עם תעודת ביטוח.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אתה מחפש עובדים זולים ועבדים.
ארטור הירשפלד: מחפש עובדים זולים – כן.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: ואנחנו רוצים למנוע את זה.
ארטור הירשפלד: אתם רוצים זול.
ארטור הירשפלד: אתם רוצים למחזר זול, לא?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: ואתה רוצה להביא מה?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: להביא לפה עבדים מודרניים?
ארטור הירשפלד: אם אתם רוצים למחזר זול, אז צריך עובדים זולים.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: המאה ה-21, אתה רוצה להעסיק עבדים מודרניים?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה מה שאדוני רוצה לעשות?
ארטור הירשפלד: מה אני רוצה, סליחה?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: עבדים מודרניים, זה מה שאתה רוצה.
מיכאל בן-ארי: העניין הוא שזה עולה אחר כך למדינה.
מיכאל בן-ארי: הדבר הזה עולה למדינה כהנה וכהנה.
מיכאל בן-ארי: ברגע שהם יביאו לפה מסתננים, אז אני צריך לשלם, ואזרחי ישראל צריכים לשלם מכיסם את הבריאות שלהם, את החינוך שלהם.
מיכאל בן-ארי: את זה אנחנו רוצים למנוע.
ארטור הירשפלד: משרד המשפטים פה.
עידן אבוהב: כבוד היושב-ראש, אפשר להוסיף משהו?
כרמל שאמה-הכהן: כן, עורך הדין אבוהב, בבקשה.
ארטור הירשפלד: שיגיד משרד המשפטים שזה מהותי העניין.
עידן אבוהב: שמי עורך דין עידן אבוהב, ואני נמצא פה - - העליתי את הנושא הזה בפני חברי הכנסת ויושב ראש הוועדה.
עידן אבוהב: בשבוע שעבר, בדרך לישיבה שהתקיימה פה בשבוע שעבר, פורסם שאחוזי האבטלה בישראל עולים.
עידן אבוהב: אלה בדיוק אחוזי האבטלה של אותם שכבות שאנחנו מדברים עליהם.
עידן אבוהב: כבוד השר, אני מבקש גם להעביר את המסר הזה גם אליך.
עידן אבוהב: בשבוע שעבר כשעליתי לפה לדיון, התפרסמו שוב פעם נתוני הלמ"ס לגבי עלייה בשיעורי האבטלה, בדיוק בשכבות החלשות.
עידן אבוהב: ויתרה מכך, כמות הישראלים שעובדים ומצבם מחמיר מבחינה כלכלית הולכת וגדלה.
עידן אבוהב: מדובר כבר על כמעט מיליון איש – 900,000 איש.
עידן אבוהב: האנשים האלה משכורתם נשחקת מכיוון שהם נאלצים להתחרות בעובדים סודנים ואריתראים שמוכנים לעבוד במחירים זולים יותר.
עידן אבוהב: אין לי פה שום דבר נגד הסודנים והאריתראים.
עידן אבוהב: יש לי פה כן בעד להגן על שכבות חלשות בחברה הישראלית.
עידן אבוהב: ולא ייתכן שמשרד ממשלתי יתהדר בתוספת של כ-1,000 – אתם כתבתם בהצעת החוק בין מאות לאלפי מקומות עבודה – ויעצום עיניו כנגד העובדה שמקומות העבודה האלה, ברובם – וכבר זה קורה היום באתרים ובחברות שעוסקות בפינוי פסולת אלקטרונית – והנה, יש לנו פה דוגמא למישהו שהתקומם – זה קורה היום, זה זולג לאוכלוסיות - - -
ארטור הירשפלד: אין לי אחד עובד זר.
עידן אבוהב: אבל כבר פתחת עיניך לראות, כדי שחס וחלילה לא תוכל להימנע.
לאה ורון: רק תזכיר לנו את שמך, בבקשה.
ארטור הירשפלד: הירשפלד ארטור, ואני חברת "זוהר", וכל העובדים שלי הם בעלי תעודת זהות כחולה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אז למה אתה דואג?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אתה צריך לשמוח.
ארטור הירשפלד: כי אני חושב שזה חוק שהוא לא בסדר.
ארטור הירשפלד: כי הרעיון הוא לא נכון.
מיכאל בן-ארי: אז תגיד - - - מה הבעיה.
ארטור הירשפלד: שיבוא משרד המשפטים ויגיד אם זה נראה לו הגיוני.
עידן אבוהב: אני מבקש להבהיר שלא מדובר פה על הגנה על יהודים.
עידן אבוהב: מדובר פה על הגנה על ישראלים - -
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: חד משמעית.
עידן אבוהב: - - בין זה ערבי שעשה צבא או לא, בין אם זה בדואי או דרוזי.
עידן אבוהב: זה לא משנה.
עידן אבוהב: זה לא חשוב.
עידן אבוהב: ישראלים שזקוקים לעבודות האלה.
כרמל שאמה-הכהן: גם ערבי שלא עשה צבא יכול לעבוד.
עידן אבוהב: אני אומר שכן, זה לא משנה.
עידן אבוהב: ישראלי – מצדי שיהיה גמד, או נמוך, או בלונדיני או מכוער.
עידן אבוהב: ישראלי, מגיע לו להתפרנס פה בכבוד.
עידן אבוהב: מעבר לכך, ההסתייגות הזאת תואמת שתי החלטות ממשלה שהתקבלו אחת אחרי השנייה.
עידן אבוהב: כבוד השר, ההסתייגות הזאת תואמת החלטות שקיבלה הממשלה שלך.
עידן אבוהב: גם החלטה 21 - - -
גלעד ארדן: נכון, ולכן לא צריך לחוקק את זה.
עידן אבוהב: אז אני אסביר לך למה כן צריך לחוקק.
גלעד ארדן: כדי להפיל את כל החוק.
עידן אבוהב: לא, למה צריך להפיל?
גלעד ארדן: ברור שכן.
עידן אבוהב: זה לא להפיל את כל החוק.
עידן אבוהב: רגע אחד, סליחה - - -
גלעד ארדן: תגישו הצעת חוק פרטית של חברי כנסת, שאומרים שבכל המקומות שבהם יש מוסדות של הממשלה מכוח חוק או מכוח אחר, שיש השפעה על זהות המועסקים בה, יקבע שאסור להעסיק אם אנשים שאין להם תעודת זהות ישראלית.
גלעד ארדן: אני בעד, דרך אגב.
גלעד ארדן: יכול להיות שאני אתמוך - - -
עידן אבוהב: אתה תתמוך בחוק הזה?
גלעד ארדן: אני מאוד בעד שתינתן עדיפות לאזרחי מדינת ישראל, אפילו באספקת חשמל, כמו ששמעתם היום.
גלעד ארדן: אבל לבוא ולקבוע את זה בחקיקה ראשית שאין לה שום שוני או ייחודיות - -
עידן אבוהב: יש.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: יש.
גלעד ארדן: - - מה שונה זה - - -
עידן אבוהב: אדוני השר, אתה יצרת פה משאב לאומי חדש.
גלעד ארדן: מה שונה זה מכל מוסד של המדינה, שמועסקים בו – אולי כן ואולי לא, אינני יודע – עובדים זרים על-ידי קבלן כוח האדם שמנקה את המקום, ואתם לא דאגתם לחוקק שם באותו מקום.
גלעד ארדן: מה זה קשור דווקא לחוק הספציפי הזה?
עידן אבוהב: אני רוצה לענות לך.
גלעד ארדן: אני לא ממונה על התעסוקה במדינת ישראל.
גלעד ארדן: כרגע אני פה לא בכובעי כשר בממשלה, אני בכובעי כשר להגנת סביבה שמקדם חוק סביבתי.
גלעד ארדן: אתם הייתם צריכים לגשת למשרד העבודה והרווחה, ולמשרד האוצר ולדון איתם על הסעיף הזה.
גלעד ארדן: אני לא יכול עכשיו לעשות משהו שאין אותו בשום מקום בחקיקה הישראלית, ועכשיו להמר על כל זה על החוק הספציפי הזה, כשההשלכות שלו, עם כל הכבוד, על תעסוקה של ישראלים מול התעסוקה הכוללת במשק, היא פרומיל, אני יודע, משהו כזה.
גלעד ארדן: אז למה אתם מתחילים דווקא בחוק הזה?
עידן אבוהב: אני אענה לך למה.
גלעד ארדן: יש עוד הרבה חוקים שאפשר להשפיע בהם, והחלטות ממשלה.
גלעד ארדן: מה קרה?
עידן אבוהב: אדוני השר, אני אענה לך.
עידן אבוהב: הטיעונים שלך הם לא טיעונים מופרכים, אבל יש פה נקודות שהן לא פחות חזקות, אם לא יותר.
עידן אבוהב: אל"ף, אתה יצרת פה משאב לאומי חדש.
עידן אבוהב: המשאב הלאומי הזה לא היה פה לפני כן.
עידן אבוהב: אתה עכשיו מאגד אותו, מסדר אותו, זה הרבה מאוד כסף.
עידן אבוהב: ולכן יש לך גם אחריות לדאוג שהמשאב הלאומי הזה, הרווחים שממנו ייכנסו לידיים ישראליות.
עידן אבוהב: זה אחד.
עידן אבוהב: שתיים, אתה מדבר על מערכות אכיפה אחרות?
עידן אבוהב: מערכת האכיפה המקבילה במשרד הפנים וממשלת ישראל קורסת.
עידן אבוהב: מודיעה כלפי עלמא: אנחנו לא - - -
גלעד ארדן: אז גם אם נכתוב פה שאסור פה - - - זרים היא גם לא תאכוף את זה כי היא קורסת, כרגע אמרת.
עידן אבוהב: לא נכון.
עידן אבוהב: אדוני, אני אוכל לפנות פה אל המנהל שתמנה, ולהודיע לו שחברת איקס לא עומדת בתנאי הרישיון.
עידן אבוהב: אנחנו מבקשים להכניס את זה כתנאי ברישיון.
עידן אבוהב: התנאי ברישיון שתכניס, כמנהיג בממשלת ישראל - - -
גלעד ארדן: אין שום בעיה.
עידן אבוהב: אדוני השר, אתה יכול לעשות את הצעד הראשון הזה.
גלעד ארדן: אולי תקשיבו למשרד המשפטים?
גלעד ארדן: חקיקה, אי-אפשר לכתוב בה מה שרוצים.
גלעד ארדן: מחר תגידו גם - - אני יכול להתערב במה שבסמכותי להתערב.
גלעד ארדן: אני לא יכול להודיע למישהו את מי הוא מעסיק או את מי הוא לא אם זה אסור על-פי החוק האחר במדינת ישראל.
גלעד ארדן: תקשיבו למה שאומר משרד - - -
עידן אבוהב: אדוני, החוק האחר לא מיושם, ודווקא פה ישנו מנגנון שבו נוכל ליישם אותו.
כרמל שאמה-הכהן: טוב, חברים - - -
עידן אבוהב: אני אגיד לך מה אני רוצה מהם.
עידן אבוהב: כי פה יש אפשרות בצורה קלה יותר להתחיל לעשות צעדים נכונים.