GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
גלעד ארדן: עוד לא ראיתי את ידידי מיהודה ושומרון עובדים כל היום בעבודות האלו.
גלעד ארדן: היהודים.
גלעד ארדן: ואני חרד להם לא פחות ממך.
גלעד ארדן: אל תטיפו לנו כל היום מוסר.
מיכאל בן-ארי: זה בכלל לא קשור למצביעים.
אתי בנדלר: אני צריכה לדעת אם טוענים נושא חדש או לא.
אתי בנדלר: אי-אפשר לגמור את הדיון, אי-אפשר לעשות הצבעה.
אתי בנדלר: סליחה, אני נזכרתי בהוראה תקנונית עכשיו, אני באמת מבקשת את סליחתם.
אתי בנדלר: אני צריכה לדעת אם טוענים נושא חדש או לא טוענים נושא חדש.
אתי בנדלר: כי אם יש טענת נושא חדש – אני מיד אפתח את הסעיף הרלוונטי הזה בתקנון, אם את יכולה לחפש לי בינתיים – למיטב זכרוני, אי-אפשר לקיים הצבעה - -
גלעד ארדן: אבל זה חבר כנסת אמור לטעון את זה.
אתי בנדלר: - - כל עוד - - מה?
כרמל שאמה-הכהן: זה חבר כנסת אבל.
גלעד ארדן: נושא חדש.
גלעד ארדן: תקנון הכנסת - - -
אתי בנדלר: לא, נציג ממשלה כן יכול.
גלעד ארדן: אבל אני שר בממשלה, זה חוק שלי.
גלעד ארדן: מה, הם רשאים לטעון נושא חדש בלי - - -
גלעד ארדן: כל עובר אורח, עובד מדינה שיעבור פה יכול לעצור את דיוני הכנסת על-פי טענה?
אתי בנדלר: לא לעצור.
אתי בנדלר: אפשר להמשיך בדיון, אך לא להצביע.
כרמל שאמה-הכהן: מה עמדת - -
לאה ורון: זה הסעיף הזה.
כרמל שאמה-הכהן: אבל יושב פה שר - -
אתי בנדלר: אני מיד אבדוק.
כרמל שאמה-הכהן: - - שהוא הנציג הכי בכיר של הממשלה, ולא טוען נושא חדש.
כרמל שאמה-הכהן: איך זה יכול להיות בהיררכיה שיבוא פקיד – כמה שהוא לא בכיר - - -
אתי בנדלר: כי יכול להיות ששר המשפטים ירצה לטעון נושא חדש.
אתי בנדלר: יכול להיות ששר התמ"ת ירצה לטעון נושא חדש.
כרמל שאמה-הכהן: אז ששר המשפטים ירים לו טלפון וישכנע אותו לטעון פה נושא חדש.
כרמל שאמה-הכהן: תראי לי את זה – לקיים את הדיון.
לאה ורון: אבל זה מה שאמרה עורכת הדין בנדלר, שניתן להמשיך ולדון.
אתי בנדלר: "הוצע בוועדה תיקון להצעת חוק, וחבר הכנסת, שר או סגן שר בענייני המשרד שבו הוא מכהן טען שהתיקון המוצג חורג מגדר הנושא של הצעת החוק (בסעיף זה – נושא חדש), יביא יושב-ראש הוועדה את העניין להכרעת ועדת הכנסת.
אתי בנדלר: נשמעה טענת נושא חדש על-ידי נציג הממשלה שהשתתף בדיוק, לא תידון הטענה בוועדת הכנסת" – בבקשה, זה בדיוק מה שאמרתי – "לא תידון הטענה בוועדת הכנסת, אלא אם כן נטענה בכתב בידי השר או סגן השר כאמור עד המועד שנקבע לדיון בוועדת הכנסת".
גלעד ארדן: את רואה, האינטואיציה הראשונית שלך היתה נכונה.
אתי בנדלר: זה לא האינטואיציה, אני ידעתי את זה.
לאה ורון: איזה אינטואיציה?
לאה ורון: זה ידע.
גלעד ארדן: לא, אבל את רצית להגיד עכשיו שאת לא יכולה להמשיך בדיון.
לאה ורון: אי-אפשר להצביע על הסעיף הזה כאן.
גלעד ארדן: איפה כתוב שאי-אפשר להצביע?
גלעד ארדן: לא כתוב שאי-אפשר להצביע.
גלעד ארדן: ההיפך ממה שאת אומרת, כתוב: יצביעו.
אתי בנדלר: סעיף קטן (ג) אומר: "הוועדה לא תסיים את הדיון בתיקון המוצע אלא לאחר החלטת ועדת הכנסת בטענת נושא חדש".
גלעד ארדן: מעולה.
כרמל שאמה-הכהן: כי אם - - - זה אחרי רוויזיה.
אתי בנדלר: לא, זה הצבעה על זה.
גלעד ארדן: לא, בסעיף.
גלעד ארדן: בהצעה שמציעים.
גלעד ארדן: לגבי אותה הצעה שמציעים ושעליה טוענים שיש נושא חדש, אי-אפשר לסיים את הדיון באותה הצעה.
אתי בנדלר: יפה, תודה לאדוני השר שנמצא כאן לעזור לי לפענח את התקנון.
גלעד ארדן: אני לא עוזר לך, אני לא מפרש את הסעיפים.
גלעד ארדן: זו לא סמכותי גם.
אתי בנדלר: אבל זה בדיוק המצב.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: בואו נתקן את הסעיף הזה עכשיו.
כרמל שאמה-הכהן: כ, אבל מי מביניהם?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אבל אם שניים ביקשו זה לא אחד מפיל את השני?
גלעד ארדן: אתי, באמת, (ג) לא מוסב על (ב)?
גלעד ארדן: אם זה מוסב על (ב), זה אומר שצריך בכתב מהשר או סגן השר.
אתי בנדלר: לא, רגע, אני אסביר לך שוב.
אתי בנדלר: באופן טבעי, ברוב הדיונים הרי לא יושבים השרים, נכון, אלא נציגיהם.
אתי בנדלר: לכן, משיש טענת נושא חדש, שומה עלינו ושומה על יושב-ראש הוועדה - - -
כרמל שאמה-הכהן: יש פה מלכוד.
כרמל שאמה-הכהן: היא תטען עכשיו נושא חדש, והשר שלה לעולם לא יביא את המכתב חתום.
אתי בנדלר: ייקבע מועד לדיון - - -
כרמל שאמה-הכהן: אבל כתוב שזה לא יבוא.
אתי בנדלר: רגע, הפרוצדורה היא כזאת - - -
גלעד ארדן: מה שאת אומרת סותר את - - -
אתי בנדלר: לא סותר.
אתי בנדלר: אני מוכנה להסביר.
גלעד ארדן: (ג) זה המשך של (ב).
גלעד ארדן: אבל לא הוצע פה עדיין בכתב על-ידיה, ולכן כרגע מבחינת - - הרי הרציונל שמאחורי (ג) הוא שאומרים: אל תכריע עד שתביא את זה לוועדת הכנסת, שהיא תכריע.
גלעד ארדן: אבל כל החובה להביא לוועדת הכנסת קמה רק מרגע שיש לך את הדרישה הזאת בכתב - -
גלעד ארדן: - - שלא כל עובד מדינה על דעת עצמו - - -
אתי בנדלר: לא, לא, לא, לא, לא.
גלעד ארדן: מה לא? זה ברור מאוד.
אתי בנדלר: זה ברור מאוד, תקרא שוב.
אתי בנדלר: לא, אם זה הוצע, הטענה הזאת - - -
גלעד ארדן: אבל אתי, כתוב נשמעה.
גלעד ארדן: אפילו "נשמעה טענת נושא חדש על-ידי נציג ממשלה שהשתתף בדיון, לא תידון הטענה בוועדת הכנסת" - -
אתי בנדלר: בוועדת הכנסת או - - -
גלעד ארדן: "אלא אם כן" - - -
גלעד ארדן: וזה המשך "ואי-אפשר לסיים את הדיון" - - -
אתי בנדלר: בוועדה כאן כל עוד אין הכרעה בוועדת הכנסת.
גלעד ארדן: נכון, אבל אף אחד לא אמר שצריכה להיות עוד הכרעה בוועדת הכנסת.
אתי בנדלר: הפרוצדורה היא כזו – זה כדי שעובדי המדינה לא יוכלו לעשות פלסתר מהיכולת של הוועדה לקבל החלטות.
אתי בנדלר: באופן טבעי, מי שטוען את הטענה הזאת, הוא נציג ממשלה.
אתי בנדלר: אנחנו מכינים את המכתב לוועדת הכנסת, קובעים דיון בנושא הזה בוועדת הכנסת.
אתי בנדלר: עד הדיון חייב להיות מכתב חתום על-ידי השר, או סגן השר, בענייני משרדו.
אתי בנדלר: אין מכתב כזה – מתבטל הדיון, מתבטלת טענת נושא חדש.
אתי בנדלר: זהו, זו הפרוצדורה.
לאה ורון: ונזכיר שבכנסת יש גם עניין של נוהל ונוהג בנוסף לתקנון.
אתי בנדלר: יתרה מזאת, כדי שלא ניתן יהיה למשוך את זה יותר מידי זמן בוועדת הכנסת כי כל הזמן יגידו עוד מעט אנחנו נמציא לך מכתב חתום על-ידי השר - -
גלעד ארדן: כן, נכון.
גלעד ארדן: אז איך מתגברים על זה?
אתי בנדלר: אז יש את סעיף קטן (ד) שעדיין לא קראתי אותו.
גלעד ארדן: את נזכרת בהמשכים.
אתי בנדלר: כן, לאט-לאט.
יערה למברגר: שגם תוקן עכשיו בתקנון החדש.
אתי בנדלר: "ועדת הכנסת תדון בטענת נושא חדש שהובאה בפניה באחת משלוש ישיבותיה הרגילות הקרובות" וגומר.
אתי בנדלר: "החליטה ועדת הכנסת כי התיקון המוצע הוא בגדר נושא חדש לא ייכלל התיקון בהצעת החוק ולא יוגש כהסתייגות".
אתי בנדלר: וזה מה שרלוונטי לענייננו.
גלעד ארדן: אז הם טענו נושא חדש?
אתי בנדלר: הוא אשר אמרתי, אני צריכה לדעת אם אתן טוענות נושא חדש, אז אנחנו - - -
כרמל שאמה-הכהן: אבל הם יכולים לטעון אותו בהמשך, כי כתוב: "לא תשמע טענת נושא חדש" - - -
אתי בנדלר: לא, לא, לאחר שהיא סיימה את טענותיה, אבל הם טענו את זה כאן, וכאן נאמר בפירוש – ואני מזכירה שוב – שוועדת הכלכלה לא תסיים את הדיון בתיקון המוצע - - -
כרמל שאמה-הכהן: כן, אבל זה מרגע שנטענה טענת נושא חדש.
אתי בנדלר: הם טענו נושא חדש, הן רק אמרו שהן מבקשות לברר.
אתי בנדלר: הן אמרו שהן שומרות על הזכות, הן רק רוצות לברר עם השרים שלהן.
יערה למברגר: אנחנו מנסים עכשיו להשיג - - אנחנו נשמח אם הוועדה תוכל להתקדם לסעיף הבא, ואנחנו נחזור עם תשובה בעוד מספר דקות.
יערה למברגר: אנחנו עכשיו מנסים לברר את זה.
כרמל שאמה-הכהן: טוב, אז תוכלו גם בישיבה הבאה לטעון נושא חדש.
כרמל שאמה-הכהן: למה - - -
אתי בנדלר: לא, אי-אפשר אחרי - - -
כרמל שאמה-הכהן: אז למה צריך את הסעיף הזה, סעיף (ה) – "לא תשמע טענת נושא חדש לאחר שהוועדה אישרה את הצעת החוק לקריאה שנייה ולקריאה שלישית".
כרמל שאמה-הכהן: למה צריך את הסעיף הזה?
כרמל שאמה-הכהן: זה אומר שבכל שלב, גם לאחר שאושרו הסעיפים, אפשר לטעון נושא חדש.
אתי בנדלר: לא, אבל אז זה מותנה בזה שמישהו יבקש דיון מחדש, יהיה דיון מחדש בסעיף, ואז יטענו את הנושא חדש.
יערה למברגר: כי אתה בעצם מצביע על הסעיף.
אתי בנדלר: כי ברגע שאתה הצבעת, גמרת את הדיון בו.
כרמל שאמה-הכהן: רגע, אז למה צריך את הסעיף הזה?
אתי בנדלר: אני מסבירה לך.
יערה למברגר: יש ועדות שמצביעות על כל החוק, יש ועדות שמצביעות סעיף-סעיף.
יערה למברגר: יש הרי הבדלים בין הוועדות.
אתי בנדלר: תודה על העזרה.
יערה למברגר: בוועדה אתה מצביע על הסעיף, ברגע שהצבעת על הסעיף, אתה לעניין הסעיף הזה, הכנת אותו לקריאה שנייה-שלישית.
אתי בנדלר: לא, אפילו לא הייתי נותנת פרשנות כל כך מצומצמת בעניין הזה.
אתי בנדלר: זאת אומרת, אחרי שהוועדה אישרה את הצעת החוק לקריאה שנייה ושלישית שוב לא ניתן לבקש דיון מחדש כדי לטעון נושא חדש לגבי סעיף שאתה כבר אישרת.
כרמל שאמה-הכהן: אז אנחנו עוברים חמש דקות לסעיף אחר ונותנים חמש דקות לעניין הזה.
קריאה: לגבי דברים אחרים - - -
יערה למברגר: אם אפשר רק להעיר לאותו סעיף, מכיוון שדיונים עוד אפשר לקיים, גם אם לא להכריע בהם - -
אתי בנדלר: בוודאי, אפשר לקיים דיון.
אתי בנדלר: אפשר להמשיך לדבר על הנושא, רק לא להצביע.
לאה ורון: היא אמרה שהיא שומרת לעצמה את הזכות.
לאה ורון: אתי וכרמל רוצים שהיא תגיד עכשיו אם הם טוענים לנושא חדש או לא.
לאה ורון: אז היא הלכה לברר.
לאה ורון: היא והנציגה של משרד התמ"ת.
מרים סולומון: מירה, מרכז השלטון המקומי.
מרים סולומון: אני מבקשת להעלות התייחסות לסעיף 14(א)(4).
מרים סולומון: התכנית העסקית שהגוף המוכר צריך להציג לצורך הכרה כגוף מוכר.
מרים סולומון: בקשר לנייר העמדה של מרכז השלטון המקומי בנושא, השלטון המקומי מעוניין לתמוך במפעלים שמעסיקים אנשים עם מוגבלויות, ולכן אנחנו מבקשים שיהיה מצוין מפורשות בתנאי ההטבה שהתוכנית העסקית הגוף המוכר צריך להציג תיתן העדפה מתקנת – או בתנאים שווים לכל הפחות – מפעלים שמעסיקים אוכלוסיות של בעלי מוגבלויות.
כרמל שאמה-הכהן: תסבירי.
מרים סולומון: הגוף המוכר, כדי לטפל בפסולת האלקטרונית יצטרך להתקשר עם מתקני קצה לטיפול בפסולת האלקטרונית הזו.
מרים סולומון: יש כל מיני סוגים של מפעלים.
מרים סולומון: יש כיום מפעלים – כמו שיכול אולי להמשיך נציג אקולוגי – שעובדים אצלם אנשים בעלי מוגבלויות.
מרים סולומון: כרגע יש מספר רשויות מקומיות שגם מקיימות התקשרויות עם המתקנים האלה.
מרים סולומון: זה מפעל שהוא חשוב לשלטון המקומי, הוא רוצה לתמוך בו.
מרים סולומון: ולכן אנחנו מבקשים – ככל שהגוף המוכר עכשיו לוקח את הטיפול בפסולת האלקטרונית – שההעדפה של מפעלים כאלה, של מתקני קצה לטיפול בפסולת האלקטרונית שמעסיקים אנשים בעלי מוגבלויות, תהיה להם העדפה.
מרים סולומון: עדיין תהיה התקשרות שלהם ויהיה להם נתח נרחב בשוק הזה.
בנימין רוטנברג: קודם כל, לגבי ההערה לגבי בעלי מוגבלויות – אני חושב שההערה הזאת נכונה לגבי מתקני טיפול שונים.
בנימין רוטנברג: סעיף 35 מטפל בזה.
בנימין רוטנברג: גופי היישום המוכרים הם בסך הכול גופי מטה שמונים מספר בודד של אנשים שהם High qualified כמו מנהל כספים, מנכ"ל, מנהל תפעול, וכיוצא בזה.
בנימין רוטנברג: אין שם עובדים מדרג כזה שעושים עבודה של מיון ופירוק, כמו שהגברת מתכוונת.
בנימין רוטנברג: סעיף 35 מדבר - - -
גלעד ארדן: אנחנו תומכים, אנחנו רק מוסיפים עוד סעיף: וכן בכל מכרז של השלטון המקומי מעתה ואילך ובכל תחום של השלטון המקומי.
מרים סולומון: לא בכל תחום, אדוני.
מרים סולומון: יש מפעלים שמעסיקים - - -
גלעד ארדן: נעבור גם על התחומים שלכם, לראות איפה אתם יכולים אולי להעסיק יותר בעלי מוגבלויות.
גלעד ארדן: זאת שאיפה משותפת.
מרים סולומון: אנחנו בהחלט פועלים ככה.
מרים סולומון: המחלקות לשירותים - -
גלעד ארדן: כולם רוכבים על החוק הזה.
מרים סולומון: - - חברתיים בהחלט מתעדפות את זה עד כמה שניתן.
גלעד ארדן: אז גם אנחנו נתעדף.
גלעד ארדן: מה, אתם רוצים להכניס את זה לחקיקה ראשית פה?
מרים סולומון: אנחנו בסך הכול מבקשים שבתנאי ההכרה יצוין שיהיה - - -
גלעד ארדן: את רוצה שנכתוב בחקיקה ראשית שבתנאי ההכרה.
מרים סולומון: כן, של גוף מוכר, ואני רוצה להבהיר - -
דן כרמלי: גוף מוכר זה מטה מנהלי - -
מרים סולומון: - - ושוב, מה שאני מבקשת זה שבתוכנית העסקית שלהם הם יציגו כיצד הם מעדיפים התקשרויות עם מתקני קצה לטיפול בפסולת אלקטרונית באופן שיעדיף את המפעלים האלה, לא שהגוף המוכר יהיה מורכב מהאנשים שעובדים שם.
מרים סולומון: זה בהתייחס להבהרה - - -
גלעד ארדן: אני חייב להגיד לך אדוני היושב-ראש, שאני פשוט המום.
גלעד ארדן: אני רוצה לא פחות מהשלטון המקומי לפעול להעסקה של בעלי מוגבלויות.
גלעד ארדן: אבל בשונה מדקלרציות, כשאנחנו קידמנו את החוק הזה היה ברור לנו – כי כבר יש מפעל כזה בפתח-תקווה שמעסיק בעלי מוגבלויות – שהוא יתרום מאוד לנושא הזה מהניסיון, כי בתחום ה-Low tech של מיון פסולת וכולי מועסקים באמת גם אוכלוסיות חלשות וגם בעלי מוגבלויות ברחבי הארץ והעולם.
גלעד ארדן: אבל לבוא ולהגיד שזה משהו שייכנס בחקיקה, כשאנחנו איננו יודעים כרגע מי יפעיל את זה, מי יהיה מסוגל להפעיל את זה, מי לא; מה יהיה מצאי בעלי המוגבלויות שיכולים לעבוד בזה, מה לא, כשגופים שמציעים את זה על עצמם הם כמובן לא מחילים את הדברים האלו בחקיקה, למרות שהם גופים שמתוקצבים ומקבלים סיוע מהמדינה, אז זה מאוד מרחיק לכת.
גלעד ארדן: וחבל מאוד שבאים לעשות דברים כאלו פופוליסטיים דווקא על גב החוק הזה, כשזה לא קיים בשום מקום אחר.
גלעד ארדן: ואחרי שאמרתי את כל זה, אנחנו בהחלט ננסה לפעול ככל שניתן כדי שיועסקו בעלי מוגבלויות בזכות החוק הזה.
גלעד ארדן: אבל מראש לכבול את ידינו על-ידי חקיקה ראשית, זה לא קיים בשום חוק אחר.
גלעד ארדן: יש בשביל זה גם חברה ממשלתית, "המשקם", שפועלת לשילובם.
גלעד ארדן: ואנחנו, כמובן, ניתן עדיפות לעניין הזה.
דני דנון: שלום, אני קוגן דני - - -
גלעד ארדן: אבל עדיין, אם היא תצא להתייעצות ונגיד, מר בוחבוט או אחרים יסכימו להכניס את זה כרגע גם בחקיקה לגבי מכרזים של השלטון המקומי, אני אשקול בהחלט להכניס את זה גם כאן.
גלעד ארדן: את יכולה לצאת להתייעץ.
גלעד ארדן: נגיד, כל קבלני הפסולת בשלטון המקומי שעובדים עם עיריות, גם לגביהם תכניסו עכשיו במכרזים שחייבת להיות עדיפות.
גלעד ארדן: ואני אתן לך עוד הרבה דוגמאות.
אתי בנדלר: אני מבקשת, עוד לפני שאת עונה, שתתייחסי לעוד נקודה.
אתי בנדלר: כידוע, יש – לא לפני – את חוק שוויון הזדמנויות לאנשים עם מוגבלויות.
אתי בנדלר: מה שאנחנו נתבקשנו יותר מאשר פעם אחת – שזה בעצם בהמשך גם לדיון הקודם - - כל חוק עוסק במטריה שלו.
אתי בנדלר: וכל הנושא של העסקת אנשים עם מוגבלויות בא לידי ביטוי באותו חוק שהזכרתי ובתקנות לפיו.
אתי בנדלר: ובוודאי גם זה נושא שלכל היושבים יש סימפטיה ואמפטיה גדולה ורוצים לעודד את זה, השאלה אם ראוי להתייחס לזה בחוק הזה.
מרים סולומון: אז אני מבקשת להתייחס.
מרים סולומון: ראשית, אדוני השר, לא לי לחרוג מהמנדט שניתן לי ומהסמכויות שלי, ואני מוכנה להתייעץ בדברים כאלו ואחרים.
מרים סולומון: אבל לעניין הטיפול בפסולת אלקטרונית ספציפית, יש התקשרויות קיימות של רשויות מקומיות עם מפעלים שמעסיקים אנשים בעלי מוגבלויות.
מרים סולומון: זה קיים, ואנחנו מעוניינים לשמר את זה.
מרים סולומון: זה לא עניין פופוליסטי, אנחנו מבקשים שהחוק בסך הכול יגיד שכקו מנחה שלו, שמגוף היישום המוכר הוא דורש שהתכנית העסקית שלו תבחן את היכולת שלה לפזר את הטיפול בפסולת אלקטרונית ומתקני קצה שמעסיקים אנשים עם מוגבלויות.
מרים סולומון: אנחנו לא דיברנו על אחוזים, אנחנו בטח לא מבקשים - -
אורן תמיר: זה מה שהחוק הכללי - - -
מרים סולומון: - - - אדוני השר.
אורן תמיר: אני לא מצליח להבין למה צריך להגיד את זה בחוק הספציפי.
אורן תמיר: חוק שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלויות – כמו שהזכירה עורכת הדין בנדלר – אומר בסעיף 9 חובת ייצוג הולם.
אורן תמיר: זה בדיוק על הדברים שאת מדברת עליהם, ושוב אנחנו נמצאים במצב שאנחנו מכניסים בתוך חוק שאין לו שום קשר לנושאים האלה, ומטפל בסוגיה קונקרטית, ועוד מנסים להסדיר סוגיה רוחבית בצורה לא אלגנטית.
מרים סולומון: אורן, שוב, אני לא מדברת על העסקה של עובדים על-ידי הגוף המוכר.
מרים סולומון: אני מדברת על התקשרויות של הגוף המוכר עם מפעלים קיימים שמעסיקים עובדים.
אורן תמיר: שום דבר לא פוגע בנוסח הנוכחי של החוק, אדרבא ואדרבא.
כרמל שאמה-הכהן: יש תשובה לגבי הנושא החדש?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אפשר לתת דרבון לאנשים שעובדים עם - -
אתי בנדלר: יש חוק שמדרבן וכופה ומסדיר את העניין.
אתי בנדלר: השאלה היא שוב, אם בכל חוק ספציפי שוועדה זו אחרת בכנסת מחוקקת מתייחס לאנשים עם מוגבלויות, מתייחס להעסקת עובדים זרים וכן הלאה.
אתי בנדלר: יש שעות עבודה ומנוחה, והעסקת עובדי קבלן וכולי.
אתי בנדלר: יש חוקים.
גלעד ארדן: העידוד הוא על-ידי זה שאני מצהיר – והצהרתי לפרוטוקול – שהמשרד שלי ינסה לעודד את זה בדו-שיח עם הגוף המוכר, וינסה לעודד את ההעסקה הזו שם.
גלעד ארדן: ובטח אם זה מחויב על-פי חוק אחר, אז על אחת כמה וכמה.
דני דנון: אני דני קוגן מ"אקולוגיה לקהילה מוגנת".
דני דנון: אני לא יודע מה המשמעות של המילה 'פופוליזם', אבל ב"אקולוגיה לקהילה מוגנת" כבר חמש שנים עובדים אנשים עם צרכים מיוחדים – 60 במספרם – ובלי תמיכה של משרד הרווחה, כספית אני מתכוון.
דני דנון: יש תמיכה מסוימת של משרד התמ"ת לפי החוק, והגוף הזה חי, נושם וקיים, ואני מציע לשכפל את המודל הזה, לעשות פרויקט לאומי.
דני דנון: נכון, יכול להיות שזה לא קיים באיחוד האירופאי.
דני דנון: נכון, יכול להיות שזה לא קיים במדינות אחרות, אבל סוף-סוף אנחנו צריכים להיות במשהו אור לגויים.
דני דנון: ככה אני מתרשם.
דני דנון: דבר שני, קודם כל, "אקולוגיה לקהילה מוגנת" הוא גוף מאוד שקוף ומאוד פתוח.
דני דנון: היו פה נציגים של המשרד להגנת הסביבה, כולל המנכ"לית – זכינו באיזשהו פרס בינלאומי צנוע וכולי - -
דני דנון: - - אני מזמין את כבוד השר וגם את כבוד יושב-ראש הוועדה בנוסף להוסיף אותנו לרשימה של מפעלי המחזור שאתם רואים בחוץ לארץ, לראות מה קורה בפריפריה של מדינת ישראל, בקיבוץ יסעור, איפה שעובדים אנשים עם צרכים מיוחדים, לא משנה, גם מהמגזר הערבי, גם מהמגזר היהודי.
דני דנון: גם עובדים ב-Low tech ואנחנו גם מלמדים אותם להיות טכנאי מחשבים.
דני דנון: אנחנו גם מזמינים וקוראים למשרד התמ"ת להנפיק ביחד אתנו תעודות לאנשים האלה, שכן הם ייצאו לשוק החופשי.
דני דנון: ואם אתם שואלים אותי איך אני רואה התפתחות של העסקת אנשים עם צרכים מיוחדים דווקא בתחום המחזור, אני חושב שחייבים להתייחס – ופה אני חייב להסכים עם חבר הכנסת בן ארי – לפסולת אלקטרונית כמו למשאב לאומי.
דני דנון: אני אינטרסנט, כי יש לי ילד כזה, אבל אני אומר שזה תחום ייחודי – מחזור - - -
כרמל שאמה-הכהן: תסביר לנו למה זה תחום ייחודי.
דני דנון: הוא תורם לאנשים עם צרכים מיוחדים בשלושה מישורים.
דני דנון: הוא תחום מאוד שיקומי, הוא מפתח מוטוריקה עדינה בקוגניציה.
דני דנון: תחום מאוד תדמיתי.
דני דנון: אנשים סוף-סוף עושים משהו חשוב לחברה הכללית, וגם החברה הכללית תופסת אותם כמו פורצי הדרך ולא ספירת דיבלים, ולא סכו"ם חד-פעמי.
דני דנון: אני קורא לזה 'דיביליזציה', כמו שאני רואה במפעלי השיקום האחרים.
דני דנון: התחום הזה כלכלי – האנשים שלי מקבלים כסף.
דני דנון: מקבלים כסף.
דני דנון: לפי החוק יש אנשים שמקבלים משכורות רגילות, יש כאלה שמזמינים ועדת תמ"ת, מקבלים לפי ועדת תמ"ת וכולי.
דני דנון: ואפשר לפתח אותו.
דני דנון: וגם אנחנו לא רוצים להעביד אותם עד ליום האחרון שלהם.
דני דנון: אנחנו רוצים - - -
כרמל שאמה-הכהן: איזה סעיף בחוק יכול לעזור לכם לדוגמא?
דני דנון: אתם המחוקקים.
דני דנון: אני אומר לכם.
דני דנון: אני מזמין אתכם – כמו שהזמנתי, היה משרד – אני מזמין את כבוד השר.
דני דנון: היה הסמנכ"ל של משרד התמ"ת, היו סמנכ"לים ומנכ"לים של משרד הרווחה.
דני דנון: היו כל המשרדים הרלוונטיים סוף-סוף, אתם יכולים לעבוד ביחד.
דני דנון: נכון, זה לא שייך אולי לחוק של המשרד להגנת הסביבה, אבל אני חושב שהתחום הזה הוא ייחודי.
דני דנון: ייחודי, סוף-סוף תעבדו ביחד.
דני דנון: אתם ממשלה, אני מצפה שתהיה לכם איזושהי סינכרוניזציה.
דני דנון: ואני מוצא את עצמי המון זמן משכנע את המשוכנעים.
גלעד ארדן: קודם כל, אני מסכים עם כל מילה מדבריך.
גלעד ארדן: אבל רק צריך להבין, החוק הזה, כמה שהוא יעבור יותר מהר, באופן טבעי – כמו שזה קרה גם לפני החוק – הוא רק ירחיב את מקומות התעסוקה שאפשר יהיה לשלב בהם אנשים בעלי מוגבלויות.
גלעד ארדן: אני לגמרי מודע, ולא במקרה המנכ"לית שלי הגיעה לביקור אצלכם לראות מה קורה, כי אנחנו רוצים לעודד את זה, וגם להראות לציבור – ואני מאוד שמח שחברי הכנסת שמעו אותך – שסוג הפעילות הזה של מחזור וההסדרה, או הטיפול בפסולת לא באופן פרימיטיבי, זורקים וקוברים אותה באדמה, אלא שנותנים משימות גם לפרק אותה בצורה שמאפשרת מחזור, וזה מספק גם מקומות עבודה לאנשים בעלי מוגבלויות.
גלעד ארדן: אז מבחינתי, אני מאוד שמח שבאת ואמרת את הדברים.
גלעד ארדן: אבל הדרך הנכונה מבחינתנו לעודד את זה, היא על-ידי פעילות – קודם כל, משרד הרווחה, זה תפקידו בראש ובראשונה.
גלעד ארדן: המשרד להגנת הסביבה, זה לא ראש - - מה לעשות, כך בנויה הממשלה.
גלעד ארדן: אבל אנחנו בהחלט רואים את זה גם כמשימה שלנו.
גלעד ארדן: וזה יכול להיות – דרך אגב, אדוני היושב-ראש, אם אתה שואל אותי על דרך נכונה, יש פה קרן ניקיון שוועדת הכלכלה היא זאת שמאשרת לנו ממה להוציא את הכסף, אחרי שהחוק הזה יעבור, הוועדה יכולה לומר למשרד להגנת הסביבה שהיא לא תאשר לו עכשיו להוציא ממנה כסף אלא אם חלק מזה מעודד העסקה של בעלי מוגבלויות דרך התאגיד המוכר.
גלעד ארדן: למשל.
גלעד ארדן: יש לכם אמצעים כספיים, ולדעתי זאת הדרך הנכונה לעשות את זה על-ידי העדפה בתעסוקה של אותם אנשים, ויש לכך כסף.
ניצן הורוביץ: הנושא הזה באופן מעשי - - -
גלעד ארדן: ואז יהיה כדאי יותר גם להעסיק בעלי מוגבלויות על-ידי התאגידים המוכרים.
ניצן הורוביץ: קורה בפועל, יש לנו שיתוף פעולה עם משרד העבודה והרווחה לפרויקט של העסקת בעלי מוגבלויות.
ניצן הורוביץ: יש לנו ועדת היגוי – שיושבת בעקבות הביקור ב"אקולוגיה לקהילה מוגנת" – שנועדה ליצור את שיתופי הפעולה עם כל משרדי הממשלה והגורמים הרלוונטיים.
ניצן הורוביץ: יש לנו פרויקט מחזור שעשינו ב"הדסה עין כרם" למחזור נייר.
ניצן הורוביץ: זאת אומרת, אנחנו לגמרי מודעים, ואנחנו יודעים שתחום המחזור הוא תחום שמתאים באופן יחסי לסוג ההעסקה הזאת, ואנחנו עושים את כל שיתופי הפעולה ומקצים כספים בהיקף גדול כדי לקדם את זה.
לאה ורון: עורכת הדין למברגר מבקשת רשות לדבר.
יערה למברגר: הבטחתי לחזור בתשובה.
יערה למברגר: משרד המשפטים לא יגיש טענת נושא חדש.
אתי בנדלר: לא יטען?
יערה למברגר: לא, לא יטען נושא חדש.
יערה למברגר: אני יכולה להגיד שמהותית מדובר בנושא אחר.
יערה למברגר: אנחנו חושבים שהנושא הזה – המשרדים האמונים עליו הם משרד התמ"ת - - -
יערה למברגר: אני רק אבהיר, ככל שמדובר בהצעה שיוכל לעסוק בזה אזרח או תושב, זאת אומרת, ככל שהתושב - - -
אתי בנדלר: זה מה שאמרתי, אזרח או תושב.
כרמל שאמה-הכהן: מי בעד הצעתי?
אתי בנדלר: רגע, אבל מה עם הגברת הזאת, ממשרד התמ"ת?
חנה מזור: אין לי עוד תשובה משר התמ"ת.
כרמל שאמה-הכהן: מי בעד הצעתנו?
אתי בנדלר: בכל זאת, אם המשרד שלכם ירצה לטעון נושא חדש, אני משוכנעת שאפשר יהיה להגיש בקשה לדיון מחדש.
גלעד ארדן: היא גם יכולה להגיש הסתייגות.
אתי בנדלר: - - - ובכל מקרה מובן שניתן להגיש הסתייגות.
אתי בנדלר: אם אתם רוצים לשמור על זכות
אתי בנדלר: כם להסתייג - - את רוצה לשמור על זכותכם להסתייג?
חנה מזור: כן, בוודאי.
אתי בנדלר: ואת, יערה?
אתי בנדלר: משרד המשפטים רוצה לשמור על הזכות להסתייג?
כרמל שאמה-הכהן: תשמרו, זה בחינם.
כרמל שאמה-הכהן: לא כועסים.
כרמל שאמה-הכהן: אה, הם לא רוצים.
כרמל שאמה-הכהן: טוב, אם משרד המשפטים לא מתנגד.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מה עם מה שדיברו על מוגבלויות?
כרמל שאמה-הכהן: עכשיו נגיע.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: כי אם זה שלנו - - -
גלעד ארדן: עכשיו עשיתם מהפיכה, תריצו את החוק עכשיו צ'יק-צ'ק, יש לכם פה סעיף היסטורי.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: יש לנו באמת סעיף היסטורי אבל אם כבר, נכניס את המוגבלים גם.
גלעד ארדן: באמת, אני שמח.
גלעד ארדן: מה?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: נכניס גם את המוגבלים.
מילכה כרמל: בעניין המוגבלים, אני רוצה להעיר עוד הערה, שמכיוון שאנחנו עכשיו יוצרים מציאות כלכלית חדשה בתחום של הטיפול בפסולת האלקטרונית, אנחנו חוששים שהמפעל הזה – שהוא טוב גם לרשויות המקומיות, בגלל המטרה החברתית שלו – עלול להיפגע, ולכן אנחנו רוצים לנסות לתת לו העדפה בחקיקה הראשית, ולא בדרכים עקיפות שאו שיצליחו או שלא יצליחו.
ג'וש פדרסן: אני מודה שלא הצלחתי להבין.
ג'וש פדרסן: זאת אותה הערה?
מילכה כרמל: כן, הבהרה מסוימת של הערה ראשונה.
מילכה כרמל: לא היה כאן שינוי.
לאה ורון: אבל היא דיברה על מתן העדפה למפעל.
קריאה: מעולם לא דיברנו על העסקה בגוף המוכר עצמו.
קריאה: דיברנו על ההתקשרות של הגוף המוכר עם מפעלים וביקשנו שתיעשה העדפה של מפעלים שמעסיקים אוכלוסיות בעלי צרכים מיוחדים.
אתי בנדלר: את רוצה לנסח לי ולומר מה אתם מציעים להוסיף בפסקה (4)?
גלעד ארדן: אם תוגש לנו בקשה להכרה לגוף שמוכר, תהיה העדפה לגוף שמעסיק.
אתי בנדלר: שמתקשר.
אתי בנדלר: גוף שמתקשר.
גלעד ארדן: מעסיק דרך התקשרות.
אתי בנדלר: מתקשר עם מי?
קריאה: אדוני השר, כאשר אתה מגיש תוכנית עסקית, אתה אמור להראות את האופן בו אתה מתכנן לטפל בפסולת האלקטרונית.
קריאה: קודם כל אנחנו מבקשים שתהיה התחייבות של הגוף המוכר, שבתנאים שווים של מפעלים הוא יעדיף את הגוף שמעסיק.
אתי בנדלר: זה בדיוק מה שהשר אמר.
קריאה: אנחנו מדברים על הגוף המוכר כאשר הוא מציג את התוכנית העסקית שלו.
גלעד ארדן: אתם רוצים את זה בחקיקה.
אתי בנדלר: תקראי את פסקה (4) עם התיקונים שאת מבקשת.
קריאה: ברשותכם, אני מיד אעשה את זה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני רוצה לשאול שאלה לגבי הסעיף עליו הצבענו כרגע.
כרמל שאמה-הכהן: אנחנו מתקדמים.
כרמל שאמה-הכהן: הצבענו וגמרנו.
כרמל שאמה-הכהן: עכשיו נאשר רביזיה.
כרמל שאמה-הכהן: את רוצה?
כרמל שאמה-הכהן: תגישי רביזיה.
בנימין רוטנברג: לגבי סעיף 14.
בנימין רוטנברג: אנחנו מבקשים לגבי המודל שנמצא בחוק האריזות שקובע שגוף מוכר בשלוש השנים הראשונות עם הארכה לשנתיים יוכל להיות גוף ללא מטרת רווח.
בנימין רוטנברג: זאת אומרת, בחמש השנים הראשונות הגוף המוכר יהיה גוף שאיננו למטרת רווח.
בנימין רוטנברג: הסיבה לכך היא כפולה.
אתי בנדלר: יש לזה התייחסות בהמשך.
בנימין רוטנברג: לא.
בנימין רוטנברג: כרגע זאת אופציה.
אתי בנדלר: פסקה (3).
בנימין רוטנברג: כן.
בנימין רוטנברג: אנחנו רוצים שכמו בחוק האריזות, בחמש השנים הראשונות הגופים המוכרים יהיו רק לא למטרת רווח והסיבה לכך היא כפולה.
בנימין רוטנברג: אנחנו חושבים שהעלויות של החוק ממילא יהיו מספיק גבוהות ואין מקום להוסיף על זה גם שולי רווח נוספים, דבר שייקר עוד יותר את הטיפול בחוק הזה.
בנימין רוטנברג: נקודה שנייה, בהמשך למה שנאמר על גופי פשיעה שונים.
בנימין רוטנברג: אנחנו חוששים שבעיקר בגלל הסיפור של ריפוי המתכות בציוד האלקטרוני, אם יהיה כאן פוטנציאל של רווח, החוק הזה ימשוך אליו גופי פשיעה והיבואנים יהיו נתונים לצורך לעמוד מול גופי פשיעה שונים, ללחץ וסחיטה מול אותם הגופים.
בנימין רוטנברג: לכן הבקשה שלנו היא להשית את החוק הזה כמו שנעשה בחוק האריזות באמצעות גוף שהוא לא למטרת רווח.
בנימין רוטנברג: כפי שנעשה בחוק האריזות, שם התאחדות התעשיינים הרימה את הכפפה והקימה את הגוף המוכר.
בנימין רוטנברג: במקרה שלנו איגוד לשכות המסחר ירים את הכפפה ויקים את הגף הזה כדי להוציא את החוק הזה לפועל הלכה למעשה.
ג'וש פדרסן: יש תוכניות להקים גוף כזה?
ג'וש פדרסן: האם יש תוכניות אופרטיביות של איגוד לשכות המסחר?
ג'וש פדרסן: אתם מוכנים להצהיר על זה ולהגיד על זה משהו?
בנימין רוטנברג: אנחנו מתכוונים להעתיק את המודל כפי שקיים בחוק האריזות.
בנימין רוטנברג: אני רואה שנציג הרשות להגבלים עסקיים מצביע.
בנימין רוטנברג: אנחנו מתכוונים להציע לרשות להגבלים עסקיים את אותו מודל ואותה שיטה כדי להפיג את החששות שמטרידים בדרך כלל את הרשות להגבלים עסקיים בעניין הזה.
יונתן צויקל: חשוב לי להזכיר קודם כל מה עומד מאחורי הצעתו של חברי עורך דין רוטנברג.
יונתן צויקל: למעשה מדובר ברמה של חסימת כניסה לתוך הענף של שירותי גוף יישום מוכר.
יונתן צויקל: אנחנו חושבים שיש חשיבות – אמרנו את זה גם בחוק האריזות ואנחנו חוזרים ואומרים את זה גם כאן – לקיומה של תחרות גם בין גופי יישום מוכרים.