GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: פה שמענו נתונים שלא נאסוף יותר מחצי טון.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: נניח שכן נצליח לאסוף 50 טון, אתם תייצאו את זה לחו"ל?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מה אתם הולכים לעשות עם כל הגודל הזה?
ג'וש פדרסן: יש פתרונות שיכולים לטפל בפסולת הסוללות והמצברים שהם אינם הטמנה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: שזה מה?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה ייצוא גם?
ג'וש פדרסן: זה יכול להיות במגבלות מסוימות גם ייצוא, אבל לא בהכרח.
ג'וש פדרסן: אבל צריך להבין, שאם נשמר מצב קיים, חלק מזה יוצר פוטנציאל ליצירת פתרונות קצה גם בישראל.
ג'וש פדרסן: ככל שחסרים עדיין יש, ואם צריך להרחיב אותם אז כל החוק הזה, גם לגבי כל שאר הפסולת ציוד אלקטרוני, אם יש חוסר בפוטנציאל מחזור מתקנים למיניהם, חלקם יקומו בעקבות ההסדר וישלימו את הפער.
ג'וש פדרסן: יש מדרוג של היעדים, זה תהליך של כמה שנים, ובזמן הזה גם ייווצרו מתקני הקצה והפוטנציאל למחזור.
ארטור הירשפלד: אני יכול להוסיף משהו?
ארטור הירשפלד: אנחנו הממחזרים, אני מחברת "זוהר".
ארטור הירשפלד: קודם כול מלבד סוללות העופרת הרגילות אנחנו לא נכנסים בכלל לנושא המצברים.
ארטור הירשפלד: יש לזה מחזור בארץ, יש לזה מחזור בחו"ל, הכול פיקס.
לאה ורון: סוללות עופרת הן גם סוללות ביתיות?
ארטור הירשפלד: לא, זה המצברים, ויש גם מצברים קטנים, מצברי גיבו.
ארטור הירשפלד: באזעקות יש את זה, מי שמחזיק CPU בבית יש לו את זה.
ארטור הירשפלד: אבל אלה דברים שיש להם מחזור מסודר ומוסדר בארץ ואין שום בעיה.
ארטור הירשפלד: זה שניקל-קדמיום לא מייבאים, זה נכון, אבל השוק מוצף בניקל-קדמיום היסטורית.
ארטור הירשפלד: השוק מוצף בניקל-קדמיום מהצבא, השוק מוצף במכשירים ישנים.
ארטור הירשפלד: יש המון סוללות ניקל-קדמיום בשוק.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: שלא נגמרו עד עכשיו?
ארטור הירשפלד: שלא נגמרו, שמסתובבות.
ארטור הירשפלד: שנגמרו, לא נגמרו.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: 100 שנה לא נגמרו?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: איזה סוללה זאת?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני אקנה כזאת.
ארטור הירשפלד: אולי כן נגמרו.
ארטור הירשפלד: אבל היא נמצאת אצלך באיזשהו מכשיר ששוכב לך בארון.
ארטור הירשפלד: בלי סוף מגיעות סוללות ניקל-קדמיום.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: יש לך מתחרים.
גיל ישראלי: לא, קודם כול אני נורא שמח על מה שהוא אומר, כי בעצם מה האדון אומר?
גיל ישראלי: יש היסטורית ניקל-קדמיום, אבל החוק בכלל לא מדבר על ההיסטוריה.
גיל ישראלי: החוק מדבר על יבואנים קדימה.
ארטור הירשפלד: רגע, תן לי לגמור.
ארטור הירשפלד: אני רוצה לעשות סדר בחומר.
ארטור הירשפלד: סוללות ליתיום מכל הסוגים ניתן למחזר, חוץ מסוג אחד מסוים שהוא עדיין בעייתי, אבל גם בקרוב מאוד יהיה ניתן למחזר.
ארטור הירשפלד: ניקל-היידריד כמובן.
ארטור הירשפלד: כל יתר הסוללות חוץ מהאבץ, הסוללות האלקליות, שהן באמת, ואני מקבל את זה, הסוללות החדשות, אין בהן סיכון והן הכמות הכי גדולה.
ארטור הירשפלד: מה עושים עם זה?
ארטור הירשפלד: אני לא יודע.
ארטור הירשפלד: לי אין פתרון.
ארטור הירשפלד: אבל אפשר לעשות את ההפרדה למה שניתן למחזר, מה שמסוכן ומה שלא מסוכן, וצריך למצוא לזה פתרון.
ג'וש פדרסן: היעדים הם לא 100%.
גיל ישראלי: אני מבקש רק עוד דבר אחד, למקד את תשומת לב הוועדה לפסקה בתוך דוח OECD, שהחוק בעצם נושא עיניו אליו.
גיל ישראלי: ברשותכם: "השתת אחריות יצרן מורחבת על מכלי משקה וצמיגים משומשים העלתה את שיעור האיסוף.
גיל ישראלי: מערכת דומה לאריזות החלה ב-2011 ומערכת וולונטרית נוצרה בעבור השבה ומחזור של פסולת נייר.
גיל ישראלי: ניתן להרחיב מערכות אלו למגוון של מוצרים אחרים, לדוגמה: סוללות, פסולת אלקטרונית או רכבים, כמו שנעשה במדינות אחרות.
גיל ישראלי: עם זאת, על תכנון המערכת לתת מענה לכשלים הארגוניים ולכשלים בשוק המחזור הקיימים כעת, ולהבטיח שהמאמצים להפחתת ההשפעות הסביבתיות של מוצרים שהם post-consumer, לאחר שימוש, יינקטו מתוך מקסום הרווחה החברתית".
גיל ישראלי: גם אותו OECD אומר שלא לשפוך את התינוק עם המים מתוך מקסום הרווחה החברתית.
גיל ישראלי: האם אותם 500 טון של סוללות אלקליין, שגם האדון שדיבר פה לגבי נושא של מחזור, ניסיון לאיסוף שלהן ו/או מחזור שלהן באמת יהיה מקסום של רווחה חברתית?
דן כרמלי: בוקר טוב, אדוני.
דן כרמלי: עורך-דין דן כרמלי, סמנכ"ל איגוד לשכות המסחר.
דן כרמלי: בקצרה אני רוצה לומר שבתחילת הדרך, עוד כשראינו את תזכיר החוק, הופתענו לראות את החיבור בין סוללות לפסולת אלקטרונית.
דן כרמלי: גם הדירקטיבה האירופית הפרידה בין השניים.
דן כרמלי: לא בכדי יש כאן ויכוח כנראה, ולא בכדי גם באירופה הגיעו למסקנה שצריך להפריד בין השניים, כי בפועל הטיפול בכל אחד מהם שונה לחלוטין.
דן כרמלי: הבעיות שונות לחלוטין והמטרות שונות לחלוטין.
דן כרמלי: אני חושב שמן הראוי, וכך גם הבענו עמדה בנושא הזה, להפריד.
דן כרמלי: אם אנחנו הולכים על דרך אירופה בואו נלך על דרך אירופה עד הסוף.
דן כרמלי: בוא לא ננסה לקלקל את מה שכבר לא עובד או עובד חלקית באירופה.
ניצן הורוביץ: אנחנו סבורים שלמרות הכמות הקטנה של הסוללות הן מכילות חומרים מסוכנים, אומנם לא כמו בעבר, יש הצדקה לטפל בהן ולהכניס אותן למסגרת החוק.
ניצן הורוביץ: גם בחוק האריזות כמות הזכוכית שאיננה בחוק הפיקדון היא קטנה, ועדיין חשבנו שהיא מחייבת את ההסדרה באמצעות האחריות של היצרנים והיבואנים.
כרמל שאמה-הכהן: אנחנו נחכה לחברת הכנסת ברקוביץ שתחזור כדי להצביע על הסעיף, כי היא יצאה רגע להפסקה קצרה.
רז הילמן: אולי צריך להגדיר את הסוללות באופן כזה שהסוללות הלא מזהמות לא ייכללו בתחולת החוק, אם אנחנו מבינים שהן לא הסוללות הבעייתיות.
רז הילמן: זה גם יהווה תמריץ ליבואנים להביא סוללות לא מזהמות.
גלעד ארדן: נעשה הסברה לציבור איזה סוללות לזרוק פה, ואיזה סוללות - - -
רז הילמן: הוא יזרוק את הכול במקום המסודר לסוללות, אבל שלא תהיה חובת דיווח ולא חובת עמידה ביעדים לגבי סוללות שהן לא סוללות מזהמות.
משה גוב: סוללות ניקל-קדמיום בהחלט אפשר להחריג ולאסור ייבוא לישראל.
משה גוב: אני חושב שזה ראוי.
ג'וש פדרסן: לאסור ייבוא זה לא החוק הזה.
משה גוב: אני מבין, בהחלט.
משה גוב: אני חושב שבלי קשר זה היה יותר חשוב מאשר המחזור של כל שאר הסוללות.
משה גוב: כי הבעיה היא בעיקר בקדמיום, ואנחנו משליכים אותו על גבי כל שאר הסוללות.
ג'וש פדרסן: אם אפשר, הערה אחת מבחינת הניתוח.
ג'וש פדרסן: אם אומרים שזה רק לפי כדאיות או עלות-תועלת, אז יש אותו דיון לגבי כל שאר הציוד האלקטרוני.
ג'וש פדרסן: במובן מסוים הסוללות הרי נמכרות יחד עם הציוד האלקטרוני.
ג'וש פדרסן: זה משהו שהוא ביחד בהרבה מקרים, נמכר וגם נאסף, וזה הכול חלק מאותה מטריה.
ג'וש פדרסן: במבחן הזה נלך לפי כל הציוד האלקטרוני, ונראה מה נחריג ממנו, כי כרגע אולי אין אפשרות מחזור, או כרגע אולי טוענים שהסיכון שלו נמוך או לא מאוד גבוה, אז זה בעצם על כל החוק, זה שינוי מהותי בכל ההסדר של החוק.
ג'וש פדרסן: לכן אני רק מזהיר מפני לקבל איזושהי החלטה לגבי הסוללות, כי אם נשליך את זה על כל ההסדר, זה ירוקן אותו מתוכן, במתכונת שמוצעת.
ניצן הורוביץ: עוד מלה לגבי עלויות המחזור.
ניצן הורוביץ: לפי הנתונים שיש בידינו עלות מחזור של טון סוללות הוא 500 יורו ולא 1,600 יורו, כפי שהוצג פה.
כרמל שאמה-הכהן: הבעיה שהסעיף הזה, הדיון בו, לא היה על העלות, אלא בכלל על הצורך.
כרמל שאמה-הכהן: טענו פה היבואנים שסוללות לא מזהמות בכלל.
ניצן הורוביץ: התייחסנו לצורך.
כרמל שאמה-הכהן: אתם עומדים על הצורך באופן ברור ומוחלט?
ניצן הורוביץ: בהחלט.
כרמל שאמה-הכהן: אז אנחנו עוברים להצבעה.
כרמל שאמה-הכהן: יוליה שמאלוב-ברקוביץ, יש לך הצעות?
כרמל שאמה-הכהן: אנחנו מצביעים על הנוסח.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני חושבת שאולי הייתי מחריגה את הסוללות לפחות בקטע של רשות.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: רשות.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: שאם נאסוף סוללות עלא כיפאק.
קריאה: שיהיה באופן וולונטרי.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אבל לא להתמקד בזה עם משהו שדומה לסוללות מצברים וכאלה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: השאלה אם יש אפשרות לנסח את זה בחוק, אם אפשר להתייחס, לעשות איזושהי הפרדה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אדוני השר, בטח דיווחו לך כבר.
גלעד ארדן: אני לא מבין את הטענה.
גלעד ארדן: וולונטרי זה אומר שאין בחוק.
אתי בנדלר: כטוב ליבו ביין.
גלעד ארדן: זה המצב הקיים.
כרמל שאמה-הכהן: זה ברור שלא.
כרמל שאמה-הכהן: לא היית פה בחלק הראשון של הדיון בסעיף.
כרמל שאמה-הכהן: טענו היבואנים של הסוללות הביתיות שאין צורך, הן כבר לא מזהמות מזמן.
כרמל שאמה-הכהן: סוללות מזהמות אי-אפשר לייבא לישראל כבר מכוח תקנות או חוק שבוצע כבר בעניין, ולכן אנחנו לא מבינים למה להטיל עלויות נוספות בעניין של סוללות ביתיות.
לאה ורון: זאת ועוד, שכל משלוח עובר בדיקה על-ידי מכון התקנים, כל משלוח מחדש, כדי שיהיה ברור שהסוללות נקיות מחומרים מזהמים.
גלעד ארדן: זאת שאלה מקצועית, לא כלכלית.
גלעד ארדן: היא מקצועית, כי אם למעשה מה שאתם אומרים הוא נכון, אם בטריות הן גם לא מזהמות והן גם לא ניתנות למחזור, אז האופציה היחידה היא בעצם להטמין אותן בקרקע.
גלעד ארדן: השאלה אם זה מה שחושבים אנשי המקצוע של המשרד.
גלעד ארדן: אני לא איש מקצוע בעניין הזה.
כרמל שאמה-הכהן: מי זה אנשי המקצוע של המשרד?
כרמל שאמה-הכהן: מייצג אותך פה היועץ המשפטי של המשרד שלך.
גלעד ארדן: יורם הוא סמנכ"ל שאחראי גם על אגף הפסולת.
ניצן הורוביץ: יש כאן אומנם שאלה שנוגעת לאגף חומרים מסוכנים, שזה אגף אחר במשרד, אבל אנחנו מבינים מהם שהסוללות הן עדיין גורם סיכון, הן מכילות מתכות כבדות.
ניצן הורוביץ: נכון שחלקן כבר לא נכנסות תחת הכותרת של פסולת מסוכנת אבל עדיין יש משמעות סביבתית מזיקה לחומרים שבהן, ולכן הן חייבות הסדרה במסגרת החוק.
גיל ישראלי: כנראה שה- OECDלא מודע למסקנות של הוועדה שלך, כי ה-OECD בפירוש מחריג אותן וטוען שהן לא מסוכנות ולא מכילות חומרים מסוכנים או מזיקים לסביבה.
גלעד ארדן: תסלח לי רגע.
גלעד ארדן: גם פסולת אריזות היא לא מסוכנת.
גלעד ארדן: מה הקשר?
גלעד ארדן: לא רק פסולת מסוכנת נאספת או ממוחזרת או מטופלת לחוד.
גלעד ארדן: גם השלכות סביבתיות אחרות שלה ראויות לטיפול.
גיל ישראלי: כבוד השר, אתה פשוט הגעת אחרי שדיברנו על כל הטיעון עצמו לגבי הנושא של - - -
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אבל השר עונה לך פה.
גלעד ארדן: בדירקטיבה האירופית זה נכלל או לא נכלל?
גיל ישראלי: לא, יש דירקטיבה ספציפית לסוללות.
גיל ישראלי: זה לא קשור בכלל.
ג'וש פדרסן: בדיוק.
ג'וש פדרסן: אבל מה התוכן שלה?
גיל ישראלי: ובדירקטיבה הגיעו להחלטות שבישראל בכלל לא הגיעו להחלטות האלה.
גיל ישראלי: וכתוצאה מזה אנחנו נמצאים היום במצב של אפס זיהום.
גיל ישראלי: אפס מוחלט של זיהום.
גלעד אוסטרובסקי: אבל בדירקטיבה יש יעדי איסוף, ורוצים למנוע את ההטמנה.
גלעד אוסטרובסקי: זה מה שיש בדירקטיבה.
כרמל שאמה-הכהן: טוב, אנחנו עוברים להצבעה.
אתי בנדלר: רגע, אדוני, כדי שיהיה ברור על מה מצביעים.
אתי בנדלר: אני מבקשת להצביע קודם כול על הרישא לסעיף קטן (ב), ובו מוחקים את המלה חצי-שנתי, שההוראה לגבי הוספת או שינוי מתכונת מספר הדיווחים - - -
כרמל שאמה-הכהן: כמו ב-5(א).
אתי בנדלר: אז זה קודם כול על הרישא.
כרמל שאמה-הכהן: מי בעד 5(ב), בנוסח של 5(א)?
אתי בנדלר: ברישא.
אתי בנדלר: בעד הרישא של 5(ב) – פה אחד
אתי בנדלר: בפסקה (1), חברת הכנסת שמאלוב-ברקוביץ, האם את מציעה תיקון מקביל לתיקון שהצעת לגבי סעיף קטן (א), דהיינו שלא יהיה "מספר הסוללות והמצברים שמכרו, משקלם וסוגיהם" אלא רק "משקלם של הסוללות או המצברים שמכרו וסוגיהם"?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני רוצה להגיד, גברתי היועצת המשפטית, הסעיף הזה, כמו הרבה סעיפים בארץ, מנסה למנוע רמאויות של משקלים שיכולים להיות במידה והסוחרים או האוספים רוצים לשקר למדינה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: ויש לי פה בעיה גם עם קטע של אמון.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: כן, אני בדיוק רוצה כמו בסעיף הקודם.
אתי בנדלר: אז אם ככה, הצעתה של חברת הכנסת שמאלוב-ברקוביץ לגבי פסקה (1) זה שבמקום האמור בה יבוא: משקל הסוללות והמצברים שמכרו וסוגיהם.
כרמל שאמה-הכהן: מי בעד ההצעה של יוליה שמאלוב?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: רגע, אבל אני עושה הסתייגות או מה?
כרמל שאמה-הכהן: אם את רוצה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: השר לא יכול להצביע?
אתי בנדלר: תיכף נראה בכלל אם יהיה איזשהו נוסח שיתקבל, ואז תעשי הסתייגות, כי לגבי פסקה (1) בסעיף קטן (א) לא התקבל שום נוסח.
ג'וש פדרסן: אולי צריך לקחת בחשבון את ההבדל לגבי סוללות, שלהשמיט פה את מספר הסוללות זה - - -
כרמל שאמה-הכהן: אנחנו מצבי
כרמל שאמה-הכהן: עם עכשיו על סעיף 5(ב) כנוסח הצעת החוק הממשלתית.
כרמל שאמה-הכהן: בעד פסקה 5(ב) – פה אחד
אתי בנדלר: את מצביעה - - -
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: כן, כי שמעתי מה שאמר השר ויש בזה היגיון, שבלי שום קשר לפגיעה ופליטה של חומרים, יש פה גם בעיה סביבתית.
גלעד ארדן: אני רק אמרתי ליושב-ראש הוועדה, שאני עדיין שומר את האופציה.
גלעד ארדן: אם גם לאחר הדיון איווכח שבדירקטיבה האירופית אין הסדרה לטיפול בתחום הסוללות, אז אני מוכן להגיש בקשה אליו לפיצול הסעיף גם לאחר שהדיון הסתיים.
גלעד ארדן: אבל למיטב ידיעתי – אני אבדוק את זה מחדש בתוך המשרד, עם דיון, כולל אגף חומרים מסוכנים – יש טיפול.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אז אולי אני אסתייג ואז לשר כבר תהיה אפשרות - - -
גלעד ארדן: לא, כשר אני יכול למשוך.
אתי בנדלר: את רוצה להסתייג?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אולי זה יעזור לו יותר מהר להחליט, אז אני יכולה להסתייג.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני אסתייג ואז לשר יהיה יותר קל לטפל בנושא במידה והוא יראה שאין כזאת דירקטיבה באירופה.
כרמל שאמה-הכהן: אז מה הצבענו?
כרמל שאמה-הכהן: 5(ב)(1)-(5).
אתי בנדלר: אני מבינה שלפסקאות (2)-(4) אין הערות, אין הסתייגויות, נכון?
ג'וש פדרסן: סעיף קטן (1) אושר?
כרמל שאמה-הכהן: כן, אושר.
כרמל שאמה-הכהן: את (ג)-(ז) הקראנו?
אתי בנדלר: רק צריכים להצביע קודם על פסקאות (2)-(5).
כרמל שאמה-הכהן: הצבענו.
אתי בנדלר: לא הצבעת.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: הצבענו.
אתי בנדלר: אני מציעה להצביע כדי להסיר ספק.
כרמל שאמה-הכהן: עוד פעם.
כרמל שאמה-הכהן: הצבעה על 5(ב)(2)-(5).
כרמל שאמה-הכהן: בעד 5(ב)(2)-(5) – פה אחד
ג'וש פדרסן: אז בעצם סעיף (ג) הופך מיותר, כי הורדנו את העניין של הדיווח החצי-שנתי.
כרמל שאמה-הכהן: אז אין צורך להקריא אותו.
כרמל שאמה-הכהן: מה שאתה לא רוצה אל תקריא.
ג'וש פדרסן: אז אני ממשיך בסעיף קטן (ד): "דיווח שנתי לפי סעיף זה יוגש למנהל לא יאוחר משישה חודשים מתום כל שנת כספים".
גלעד ארדן: נותר דיווח שנתי רק?
אתי בנדלר: כן, והשר יכול לשנות את המועדים.
לאה ורון: גם אולי תרצה פעם בשנתיים.
גלעד ארדן: בסדר, בסדר.
ג'וש פדרסן: "כשהוא מבוקר בידי רואה חשבון, במתכונת שיורה עליה המנהל".
ג'וש פדרסן: (ה) "המנהל או מי שהוא הסמיכו לכך מבין עובדי משרדו" – זו תוספת בתאום עם היועצת המשפטית לוועדה – "רשאי לדרוש מיצרן או מיבואן להמציא לו כל מידע ששימש לעריכת דיווח לפי סעיף זה, וכן כל מידע הנמצא ברשותו ששימש לעריכת הדיווח לפי סעיף 21 של גוף יישום מוכר שהוא התקשר עמו בהתאם להוראות סעיף 8; נדרש יצרן או יבואן להמציא מידע כאמור, ימציאו במועד ובאופן שצוינו בדרישה.
ג'וש פדרסן: (ו) לא הגיש יצרן או יבואן דיווח שעליו להגיש לפי סעיף זה, או שמסר דיווח כאמור אך למנהל יש טעמים סבירים להניח שהדיווח אינו נכון, רשאי המנהל, לאחר שנתן ליצרן או ליבואן הזדמנות לטעון את טענותיו, לקבוע בהחלטה מנומקת את שיעורי פסולת הציוד והסוללות שלגביה ביצע היצרן או היבואן שימוש חוזר, מיחזור מוכר או השבה מוכרת במהלך תקופת הדיווח.
ג'וש פדרסן: סעיף קטן (ז) יורד.
ג'וש פדרסן: מתייחס לדיווח חצי-שנתי.
ג'וש פדרסן: אני רק מציין לגבי סעיפים (ד), (ה) ו-(ו), שיש נוסח זהה בחוק האריזות.
חיים ישר: לסעיף קטן (ד).
חיים ישר: הדרישה שהדוח השנתי יהיה מבוקר על-ידי רואה חשבון מקובלת עלינו כל עוד מדובר על נתונים שהיצרן והיבואן אחראים עליהם.
חיים ישר: למשל כל דבר שקשור לקבלני משנה, כגון: שימוש חוזר, מחזור וטיפול בכלל בפסולת, אלה נתונים שנמצאים ברשותם של הקבלנים שעושים את זה, ולכן לדעתנו אין מקום לדרישה של אישור רואה חשבון על הנתונים האלה.
חיים ישר: אז אנחנו מבקשים להחריג, שביחס לדיווחים על איסוף וטיפול בפסולת הציוד החשמלי והאלקטרוני, שנעשו שלא על-ידי יצרן ויבואן בעצמם, יועבר הדיווח למנהל מבלי ביקורת של רואה חשבון.
ג'וש פדרסן: אז איזה סוג בקרה או פיקוח כן יש לאמיתות הנתונים?
חיים ישר: יש הרי חובת דיווחים בהמשך החוק על אותם מפעילי מתקני טיפול בפסולת.
חיים ישר: הם גם אמורים להעביר דיווחים עם ביקורת רואה חשבון.
חיים ישר: זה צריך לבוא מהם, ביקורת הרואה חשבון.
חיים ישר: היצרנים והיבואנים לא יכולים להתחייב שהרואי חשבון שלהם יבקרו פעולות שהם לא אמורים לעשות, שהם לא עושים בעצמם.
אתי בנדלר: אתה רוצה רק לחזור בבקשה על אלו פעולות אתה מבקש שהדיווחים לגביהם לא יהיו מבוקרים על-ידי רואה חשבון?
חיים ישר: איסוף וטיפול בפסולת שלא נעשתה על ידם אלא באמצעות אחר.
כרמל שאמה-הכהן: כן, משרד.
ניצן הורוביץ: אנחנו אומרים שאותו יצרן ויבואן, הרי כשהוא מקבל דיווח מהקבלן שלו, מה נעשה עם הפסולת, את הדיווח הזה הוא מעביר לגוף יישום מוכר, ועל הדיווח הזה יש חתימה של רואה חשבון, שהדיווח הוא נכון.
אתי בנדלר: מה משמעות החתימה של רואה החשבון?
אתי בנדלר: כשרואה חשבון מבקר את הדוח הזה, מה המשמעות של זה, אם מדובר בפרטים שהם לא באים מטעם המבוקר עצמו?
ניצן הורוביץ: יש פרטים נוספים שלא באים מטעם המבוקר עצמו והם בביקורת רואה חשבון, כמו דפי בנק.
אתי בנדלר: אז הוא אמור לבדוק, אני מניחה, אם יש התאמה בין מה שכלול בדיווח עצמו לבין דפי הבנק.
אתי בנדלר: כאן אני לא יודעת.
ניצן הורוביץ: אותו עיקרון.
ניצן הורוביץ: שיקבל דיווח מקבלן, שהוא עשה בפסולת שימוש חוזר כזה או אחר והוא ראה את הדיווח ואישר אותו.
גלעד ארדן: מה זאת אומרת?
גלעד ארדן: אם הוא התקשר עם קבלן לצורך עמידה ביעדי החוק וכדי לאסוף ולמחזר, אז ההתאמה היא בין הכמויות שהקבלן מדווח.
גלעד ארדן: רואה חשבון זה אדם שמוסמך על-ידי המדינה, והחתימה שלו יש לה משמעות מבחינת תוקף הבדיקה.
אתי בנדלר: אדוני השר, אינני יודעת מה מהות הבדיקה שרואה החשבון מבצע.
אתי בנדלר: אם זה כמו עורך-דין שרק מאמת את החתימה אבל האחריות על התוכן חלה על המצהיר, זה עניין אחד.
אתי בנדלר: אם הוא לוקח אחריות על התוכן, על אימות הפרטים, אז השאלה היא אם יש בידיו כלים לעשות את זה במקרה הזה.
גלעד ארדן: על התוכן, ודאי.
חיים ישר: לדעתי אין לא.
גלעד ארדן: סליחה, אז אתם תתנו לו כלים.
גלעד ארדן: תשכרו רואה חשבון ותתנו לו את הכלים ואת המידע.
חזי טל: אבל הרואה חשבון הוא שלי.
גלעד ארדן: נכון, הרואה חשבון שלך, לא אמרתי שהוא שלי.
חזי טל: אבל הוא צריך ללכת לבקר את הגוף שאני התקשרתי אתו?
גלעד ארדן: אם אתה מתקשר עם מישהו, והמישהו הזה מועסק על ידך, אז בהחלט, הרואה חשבון שלך יכול לקבל מהמישהו הזה גם מידע שרלוונטי לפעילות המסחרית שלך, לא?
גלעד ארדן: איפה הבעיה?
לאה ורון: אדוני היושב-ראש, לשכת רואי החשבון, כמו גם נציגים מטעמם, לא הוזמנו על ידינו לדיון.
לאה ורון: אולי חשוב כן לשמוע את העמדה שלהם.
גלעד ארדן: יכול להיות שזה חשוב לשמוע הרבה אנשים בעולם.
גלעד ארדן: מה זה קשור אבל ללשכת רואי החשבון?
גלעד ארדן: אנחנו יודעים מה רואי חשבון עושים בעולם, מה מקצועם.
חיים ישר: אני רוצה להפנות את כבוד השר ואת היושב-ראש לסעיף 39(ד).
גלעד ארדן: אני בטוח שרואי החשבון יהיו מבסוטים שאנחנו מספקים להם עוד עבודה.
ניצן הורוביץ: חיים, אלה בדיוק אותם מנגנוני דיווח כמו בחוק האריזות.
חיים ישר: זה דבר שאנחנו באמת מתקשים ולא יודעים איך לעמוד בו.
גלעד ארדן: מה אתם לא יודעים איך לעמוד?
גלעד ארדן: סליחה, מעבר לצורך שאני מבין שיש לעשות פיליבסטר אחרי שנה שאמרתם לנו שאם נגיע להסכמות אתם תבואו ותתמכו בחוק בכנסת, ומאז הפרתם את כל ההסכמות.
גלעד ארדן: במה אתם מתקשים לעמוד?
גלעד ארדן: אני לא מצליח להבין.
גלעד ארדן: אתה אמור לדווח למנהל על העמידה במספרים: כמה ייבאת, כמה מכרת וכמה מחזרת.
גלעד ארדן: אנחנו רוצים שעל הדיווח הזה יחתום רואה החשבון שלך.
חיים ישר: לגבי כמה מכרתי וכמה ייבאתי אין לנו שום התנגדות שרואה החשבון יחתום, אנחנו מקבלים את זה.
חיים ישר: לגבי הדיווחים של הטיפול בפסולת, אני רוצה להפנות לסעיף 39(ה) להצעת החוק, שם מדובר על דיווחים שאותם מתקני טיפול, אותם ממחזרים, אמורים לדווח למשרד להגנת הסביבה.
חיים ישר: הם מבוקרים, ובצדק, על-ידי רואה חשבון של אותם מתקנים.
חיים ישר: למה צריכים להטיל על היצרן ועל היבואן, שהרואה חשבון שלו יבקר דברים שהקבלנים ממילא מדווחים עליהם על-ידי רואי החשבון שלהם?
חיים ישר: אני לא מבין.
גלעד ארדן: כי החובה הישירה בחוק לעמידה ביעדים היא עליך.
גלעד ארדן: אתה אמור לדווח למשרד – פעם בשנה עכשיו, אני מבין – על כמה ייבאת, כמה מכרת וכמה מחזרת.
גלעד ארדן: צריך שתהיה איזושהי התאמה בין מה שקורה בפועל על-ידי מבצעי המחזור עצמם לבין היבואנים, כפי שקיים גם בחוק האריזות.
חיים ישר: אבל כבוד השר, אלה דיווחים שמגיעים ממילא ליצרן וליבואנים.
חיים ישר: עותק אחד יימסר למנהל מאותו מתקן טיפול ועותק אחד יימסר ליצרנים וליבואנים, ושמה כבר יש דרישה של רואה חשבון, שיבקר אותם דוחות שמגישים לכם.
חיים ישר: זו דרישה שאין לה רגליים.
לאה ורון: אתה מוכן לחזור רק על הסעיף שהזכרת?
חיים ישר: 39(ה).
גלעד ארדן: כשאדם מייצר חומוס, יש רואה חשבון גם לסופרמרקט שמוכר את החומוס וגם רואה חשבון למי שמוכר למפעל חומוס את הגרגרים, וגם למפעל.
גלעד ארדן: מה הקשר בין זה שיש רואה חשבון לזה שמבצע את המחזור ומרוויח מזה כסף, ואנחנו רוצים לקבל ממנו דיווחים אמינים, והמבחן לאמינות שלהם – חלק מהמבחן – זו חותמת של רואה חשבון שנושא באחריות משפטית לתוכן שלהם, ולדרישה שלנו מהיבואנים ומהמשווקים גם כן שהדיווחים שלהם אלינו יהיו מבוקרים על-ידי רואה חשבון?
גלעד ארדן: אני לא מבין את הקשר.
חיים ישר: אני אסביר את הקשר.
כרמל שאמה-הכהן: די, הבנו את הנקודה.
גלעד ארדן: ברור, אבל הדוחות הכספיים מבוססים על תוכן של היקף הפעילות שהיא מבצעת.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אבל מה קורה?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אנחנו מטילים עכשיו את האחריות על - - -
גלעד ארדן: רואה חשבון תמיד מוטלת עליו אחריות על הדיווח שהוא חותם.
גלעד ארדן: נגיד שאני עכשיו "קוקה-קולה".
גלעד ארדן: הבאתי לרואה חשבון שלי דיווח שהשנה מכרתי בארבעה שקלים.
גלעד ארדן: אז יגיד הרואה חשבון: אוקיי, בבקשה, חתמתי, מגיש לרשויות המס.
גלעד ארדן: רואה חשבון אמור להגיד: תראו לי כמה סחורה קניתם השנה.
גלעד ארדן: זה מה שעושים רואי חשבון.
גלעד ארדן: הוא בודק האם זה הגיוני, האם זה סביר.
גלעד ארדן: אתם רוצים, אני אתחיל להסביר מה עושה רואה חשבון.
כרמל שאמה-הכהן: זה לא דיון עכשיו על - - -
גלעד ארדן: רואה חשבון חותם על דוחות ביקורת.
כרמל שאמה-הכהן: יש לך הערה?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני לא רואה שהם מציעים משהו אחר, אז אין לי הערה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: יש המלצה אחרת?
חיים ישר: אנחנו מציעים משהו אחר.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מה אתם מציעים?
חיים ישר: אני הצעתי נוסח, שבסיפא של סעיף 5(ד) ייאמר כך: ובלבד שביחס לדיווחים על איסוף וטיפול בפסולת שנעשו שלא על-ידי יצרן ויבואן בעצמם יועבר הדיווח למנהל מבלי ביקורת רואה החשבון.
כרמל שאמה-הכהן: בעד פסקאות 5(ד)-(ו)– פה אחד
ג'וש פדרסן: סעיף 6 - חובת רישום של יצרן ויבואן.
ג'וש פדרסן: 6(א): "יצרן ויבואן ינהלו רישום מלא ומפורט של העניינים הכלולים בחובת הדיווח לפי סעיף 5".
ג'וש פדרסן: (ב): "המנהל או מי שהוא הסמיכו לכך" – ושוב עם התוספת של "מבין עובדי משרדו", בהתאם להערתה של היועצת המשפטית לוועדה – "רשאי לעיין ברישום כאמור בסעיף זה ולקבל העתק נכון ממנו".
ג'וש פדרסן: סעיף דומה לזה יש בחוק האריזות.
כרמל שאמה-הכהן: בעד סעיף 6 – פה אחד
ג'וש פדרסן: הערה אחת בהתאם להערה של הייעוץ המשפטי לוועדה.
ג'וש פדרסן: אני מציע להחליף את המלה "פריט" בסעיף קטן (א) ל"דגם".
לאה ורון: מה במקום "פריט"?
אתי בנדלר: במקום "לכל פריט" יהיה "לכל דגם של ציוד חשמלי".
אתי בנדלר: כן, היתה לי עוד הערה.
אתי בנדלר: בסיפא של סעיף קטן (א): "בתוך שנה ממועד המכירה הראשון של כל" – גם כאן – "של כל דגם ציוד וסוללות".
אתי בנדלר: מה קורה עם דגמים שנמכרים במועד תחילת החוק?
אתי בנדלר: האם מדובר על כך שבתוך שנה צריכים להכין את ההנחיות האלה?
אתי בנדלר: זאת אומרת ממועד המכירה הראשון.
אתי בנדלר: מועד המכירה הראשון, מה שאני מנסה לומר, היה לפני כניסת החוק לתוקף, ולכן צריך להיות ברור, צריכה להיות הוראת מעבר שהוראות ראשונות או הנחיות ראשונות, יוחלו בתוך שנה ממועד תחילת החוק גם לגבי דגמים שנמכרו ערב תחילת החוק.
דלית דרור: תראו, זה לא ויכוח מהותי.
אתי בנדלר: אין כאן בכלל ויכוח.
אתי בנדלר: אני לא מתווכחת עם אף אחד.
אתי בנדלר: הערתי הערה שצריכים להתייחס לדגמים של ציוד שנמכרו כבר או נמכרים ערב תחילת החוק.
ג'וש פדרסן: לפי הנוסח הקיים, זה לא מתייחס לדגמים שנמכרו לפני תחילת החוק.
אתי בנדלר: לא, אני לא מבינה את זה.
אתי בנדלר: מתוך מה אתה לומד את זה?
ג'וש פדרסן: באין הערה אחרת, זה רק מתחילת החוק בתוקף.
אתי בנדלר: אני רוצה להבין: כל הדגמים של ציודים חשמליים ואלקטרוניים שנמכרים כיום, החובה הזאת לא תחול לגביהם?
ג'וש פדרסן: היא תחול מתחילת החוק, מכניסה לתוקף של החוק.
ג'וש פדרסן: החובה לא תחול.
ג'וש פדרסן: מר פדרסן, אני מבקשת תשובה ברורה, משום שיש כאן החלת חובה מאוד משמעותית על כל היבואנים והיצואנים, נכון?
ג'וש פדרסן: האם נניח כל דגמי הטלוויזיה שנמצאים היום בשוק, וימשיכו למכור עוד בחמש השנים הבאות – אולי טלוויזיה זו לא דוגמה כל כך טובה, כי כל הזמן יש דגמים חדשים, אבל אפשר לחשוב על הרבה ציודים חשמליים ואלקטרוניים, שהמכירה שלהם היא on going, שאין בהם דגמים חדשים דווקא.
לאה ורון: מה גם שבמחסנים יש סחורה, בחנויות.
ג'וש פדרסן: הבנתי.
ג'וש פדרסן: אז את מציעה להוסיף - - -
אתי בנדלר: אני לא מציעה כלום.
אתי בנדלר: ביקשתי את התייחסותכם לעניין.
ג'וש פדרסן: "במועד המכירה הראשון שלאחר כניסת החוק לתוקף".
קריאה: זאת היתה הכוונה.
אתי בנדלר: ממועד המכירה הראשון של כל דגם שחל לאחר.
אתי בנדלר: זאת אומרת, דגמים שנמכרים היום לא תחול בכלל חובה זו לגביהם.
קריאה: להיפך.
גלעד ארדן: אם הם עדיין נמכרים.
אתי בנדלר: אם הם עדיין נמכרים, אבל זאת לא מכירה ראשונה.
גלעד ארדן: אז צריך הוראות מעבר.
אתי בנדלר: אז זה מה שאני מנסה כל הזמן להגיע לעניין, כדי להבין.
אתי בנדלר: אם רוצים שזה יחול גם על דגמים שנמכרו ערב תחילת החוק, אז צריכים הוראת מעבר שתאמר שלגבי ציוד כזה, הוראה זו תחול בתוך שנה ממועד תחילת החוק.
גלעד ארדן: אז בשנה הראשונה לא יחול על שום מוצר?
גלעד ארדן: לא, אז תוסיפי הוראת מעבר שאומרת - - -
ג'וש פדרסן: יראו את מועד המכירה הראשון, לגבי דגמים שנמכרים כ - - -
אתי בנדלר: לכן זה ייצא בתוך שנה.
אתי בנדלר: זה בדיוק מה שאמרתי, זו התוצאה.
גלעד ארדן: ומה קורה בשנה הראשונה?
אתי בנדלר: לא יהיו הוראות לגבי אף פריט.
אתי בנדלר: תקרא את הנוסח המוצע על ידיכם.
גלעד ארדן: אז זאת לא תוצאה שאנחנו רוצים אותה.
ג'וש פדרסן: יהיה בכל מקרה זמן של שנה.
לאה ורון: בתוך שנה ממועד המכירה הראשון.
לאה ורון: מה אתה רוצה, בתוך שנה?
אתי בנדלר: זה מה שהצעתם.
אתי בנדלר: מה שאני שאלתי זה מה קורה עם דברים שנמכרים היום.
גלעד ארדן: אה, זה רק לגבי מתן הוראות.
גלעד ארדן: אה, בסדר.
ג'וש פדרסן: השאלה אם את מציעה שזה יהיה בסעיף הזה או בהוראות מעבר.
אתי בנדלר: אני חושבת שנמקם את זה בהוראות מעבר, אבל אנחנו מבינים את העיקרון, הוועדה תצביע לגביו, ונחליט לאחר מכן איפה נמקם את זה.
ג'וש פדרסן: שנגדיר שלעניין דגמים שכבר נמכרים ערב תחילתו של החוק, יראו את מועד המכירה הראשון ביום תחילתו של החוק?
אתי בנדלר: אפשר לנסח את זה כך, אפשר לנסח את זה אחרת.
אתי בנדלר: הרעיון ברור.
רז הילמן: לגבי המהות, אפשר להתייחס?
רז הילמן: קודם כול, אנחנו לא מכירים את הדרישה הזאת בדירקטיבה האירופית.
רז הילמן: זה קיים בדירקטיבה האירופית, הדרישה הזאת שכאן?
רז הילמן: כן?
רז הילמן: התשובה היא חיובית?
גלעד ארדן: ואם זה לא קיים?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אנחנו צריכים להיות אור לגויים.
גלעד ארדן: עוד לא הצטרפנו לגמרי לאירופה.
גלעד ארדן: מותר לי גם לבקש דברים שהם לא באירופה.
רז הילמן: השאלה אם באירופה מדובר גם על ייבוא, כי בייבוא ובטח בייבוא מקביל, שליבואן אין קשר ישיר עם הספק, יכול להיות מצב שלא תהיה לו יכולת לקבל את הנתונים האלה.
רז הילמן: לא לדבר על זה שאני בכלל לא מבין איך אותם הנחיות איך לטפל בזה יישארו כל חיי המוצר ועוד אחרי זה, עד שהם מגיעים למחזור, הם עוד יישארו על המוצר.
ג'וש פדרסן: זה לא מה שמוצע כאן.