GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אהוד שבתאי: אנחנו רוצים לסגור את דלת המטוס, העניין הוא שצריך לפרוק כבודה וכן הלאה.
אהוד שבתאי: אנחנו בסדר, הנוסע איננו.
אהוד שבתאי: המטוס לא מתנתק מהשרוול, האם אני עכשיו צריך לשאת את האחריות?
אהוד שבתאי: יכול להיות שאני מחכה חצי שעה, יכול להיות שאני מחכה שעה, יכול להיות שבגלל עיכוב של 20 דקות אני מפספס את ה-slot הזה שעליו מדברים ואני לא יכול להמשיך בטיסה.
שמואל זכאי: אני חייב לענות לו כדי לא להטעות אתכם.
שמואל זכאי: התשובה לשאלה ששאלת היא חד משמעית – כן, אתה אחראי.
שמואל זכאי: משום שאחריות חברת התעופה לוודא שכל הנוסעים שנמצאים במטוס נמצאים עם הכבודה שלהם ושאין כבודה של נוסע על המטוס בלי נוסע.
שמואל זכאי: זו האחריות של חברת התעופה, זה מוגדר בכל החוקים התעופתיים - - -
אתי בנדלר: אבל אתה לא משיב לשאלה שלו.
איתן כבל: שמואל, זה לא מה שהוא אמר.
איתן כבל: הוא אמר - -
אהוד שבתאי: אני בוודאי אחראי לפרוק את הכבודה.
איתן כבל: - - שכולם כבר, אתה יודע, חגורים, ומישהו לא הגיע.
אתי בנדלר: הוא לא הגיע – אז שיצאו במועד, לא צריכים לעכב את - - -
לאה ורון: צריכים להוריד את כל הכבודה.
אתי בנדלר: לא צריך, משום שהכבודה של אותו אדם לא אמורה להיות על אותו מטוס, זה בדיוק התשובה - - -
אהוד שבתאי: הכבודה על המטוס.
אהוד שבתאי: חברים, הכבודה במטוס, והנוסע ב"דיוטי פרי".
אהוד שבתאי: אני הולך ומוצא את הנוסע והוא אומר לי: אני עדיין עושה קניות, תן לי עוד חמש דקות.
אהוד שבתאי: מה אני עושה?
אהוד שבתאי: וזה קרה, יש על זה גם פסיקה.
אהוד שבתאי: אני אומר: אם כך, אני סוגר את דלת המטוס, אני לא מאפשר לו לטוס, ואני רוצה לפרוק את הכבודה.
אהוד שבתאי: עכשיו, אני באיחור - - -
כרמל שאמה-הכהן: אחרי שחברת התעופה תתבע פעם אחת נוסע כזה בהודעת צד ג', אנשים לא יתעכבו ב"דיוטי פרי".
כרמל שאמה-הכהן: אי-אפשר לשרשר עד אין סוף.
סלעית קולר: סליחה, יש פה בעיה עם הנוסח, ואני רוצה לחזור להערה הזאת.
סלעית קולר: יכול להיות שלא הבנתי.
סלעית קולר: אתי, אם את יכולה, תסתכלי: "יראו התייצבות במועד כהתייצבות במועד שנקבע לכך והובא לידיעת הנוסע על-ידי מפעיל הטיסה, המארגן או נותן שירותי סוכנות נסיעות בעת הזמנת כרטיס הטיסה".
סלעית קולר: כלומר, אם הודיעו לי חמש שעות לפני הטיסה שאני לא צריכה להתייצב במועד, ואני לא מתייצבת במועד, כמו שהודיעו לי, כבר שללת ממני את ההטבות.
סלעית קולר: זה סעיף הסף שאת מדברת עליו, שאני כבר לא אוכל אחר כך להיכנס - - והרי זו לא היתה המטרה.
לאה ורון: מה כן, אז מה את רוצה?
סלעית קולר: להוריד את "בעת הזמנת כרטיס הטיסה", שההתייצבות תהיה המועד שנמסר לי להתייצב.
סלעית קולר: שאני לא אצטרך להתייצב במועד אחר.
אתי בנדלר: שמתי נמסר לך?
סלעית קולר: לי לא משנה מתי.
אתי בנדלר: זאת אומרת שבבוקר יתקשרו אליך ויודיעו לך: אנא תתייצבי רק מחרתיים בבוקר, לא מחר בבוקר.
סלעית קולר: לעניין הזכאות שלי להטבות.
סלעית קולר: שימי לב מה הסעיף הזה.
סלעית קולר: הסעיף הזה קובע האם אפשר לשלול ממני את ההטבה.
סלעית קולר: עכשיו, את לא מצפה ממני להתייצב היום רק בשביל שאני אוכל לקבל את ההטבה.
סלעית קולר: הטיסה גם ככה תצא מחר, ואת ההטבות אני רוצה לקבל.
יוסי פלד: המועד האחרון שהודיעו לך.
סלעית קולר: אז המועד האחרון שהודיע לי מי שהיה צריך להודיע לי, ולפי זה אני אתייצב - -
יוסי פלד: לא הראשון אלא האחרון.
סלעית קולר: - - הרי את לא מצפה ממני להתייצב קודם.
אתי בנדלר: אני מבינה את הדילמה.
סלעית קולר: זו לא דילמה.
אתי בנדלר: לא, זו דילמה, כי יתכן שגם האירופאים, כשהם כתבו את מה שהם כתבו לא קלטו את כל המשמעויות של מה שהם כותבים.
אתי בנדלר: אבל תראי מה יקרה במקרה כזה, את אומרת שלשנות את זה באופן שיראו התייצבות במועד שהיא תנאי לקבלת הטבות בכך שהנוסע יתייצב במועד האחרון שהודיעו לו.
אתי בנדלר: עכשיו, קחי את הדוגמא, אני אמורה לטוס מחר ב-09:00.
אתי בנדלר: ואני יודעת שאני צריכה להתייצב ב-06:00 בבוקר בשדה התעופה.
אתי בנדלר: מתקשרים אלי היום בצהריים ומודיעים לי שדחו את הטיסה שלי ב-24 שעות, ולכן שאני אתייצב מחרתיים ב-06:00, ואם אני לא אתייצב מחרתיים ב-06:00 בשדה התעופה אני לא אהיה זכאית לשום הטבה – לא על הביטול, לא פיצוי כספי, וזה ממש ביטול טיסה פרופר במשמעות החוק.
אתי בנדלר: אני צריכה להתייצב ב-06:00 מחרתיים כדי להיות זכאית - - -
סלעית קולר: לא - - - לא מגיע לי בכלל הטבות.
סלעית קולר: מתחילים בזה שאני יכולה לבוא ולהגיד - - -
אתי בנדלר: את לא יכולה כי זה תנאי סף לזכאות – שתתייצבי במועד.
סלעית קולר: סליחה, מבחינת דיני החוזים, הזזת לי ב-24 שעות, אני יכולה להגיד: סליחה, זאת הפרה של החוזה, מגיע לי את הכסף שלי בחזרה, אני לא צריכה את החוק שלנו - - -
אתי בנדלר: טוב, אז אנחנו במישור אחר לגמרי.
סלעית קולר: לא, זו לא הנקודה.
סלעית קולר: הנקודה היא - - -
אתי בנדלר: סליחה, אנחנו במישור אחר לגמרי.
אתי בנדלר: אנחנו לא במישור דיני הנזיקין כרגע.
אתי בנדלר: אנחנו לא מדברים על תביעת נזיקין רגילה שיש לך זכות לבחור - - -
תמר קלהורה: זו תביעה חוזית בראש ובראשונה, עוד הרבה לפני תביעת נזיקין.
אתי בנדלר: או תביעה חוזית.
אתי בנדלר: זה ממש לא רלוונטי, אנחנו מדברים כרגע על פיצוי וסיוע מכוח החוק הזה ולא - - -
סלעית קולר: אבל מה זה יעזור אם אני אתייצב 24 שעות לפני?
סלעית קולר: הודעת לי שהטיסה היא בעוד 24 שעות, התייצבתי 24 שעות לפני רק בשביל לקבל את ההטבה של מה?
סלעית קולר: השאלה היא אם אני התייצבתי במועד שאמרו לי להתייצב, אני כבר זכאי.
סלעית קולר: אמרו לי להתייצב באיזשהו מועד, אני כבר זכאי להטבות.
סלעית קולר: עכשיו, הם איחרו לי את הטיסה בחמש שעות, הם איחרו לי את הטיסה בשמונה שעות או ב-24 – זה כבר בסעיפים הרלוונטיים שאת מתייחסת אליהם.
אתי בנדלר: אני חושבת, לאור כל מה שנאמר כאן, יתכן שאין מקום בכלל לתנאי סף.
אתי בנדלר: יתכן שבכל סעיף של הטבה אנחנו נצטרך לכתוב את התנאים הרלוונטיים לאותו סעיף.
דוד שפרכר: נכון.
אתי בנדלר: אני לא יודעת אם אני אצליח לעשות את זה, אבל - - -
חנא סוייד: אפשר לשאול לגבי תנאי הסף, כי באמת זו נקודה שעלתה כאן, ודובר כאן על איזה מינוח – האם המינוח המקצועי או המינוח המשפטי.
חנא סוייד: ואני רוצה להוסיף לזה מינוח נוסף, מה שנקרא סטיות מותרות, בשפת ההנדסה.
חנא סוייד: סטייה מותרת – אם אומרים 2, אז זה 2, 2.25, 1.5, 12?
חנא סוייד: איזה סטיות מותרות כאן?
חנא סוייד: האם נלקח בחשבון העניין הזה של סטיות מותרות לזמנים קבועים?
חנא סוייד: איפה זה?
חנא סוייד: כי אני לא קראתי.
אתי בנדלר: אני אתן לך דוגמא – בעיכוב טיסה, אנחנו מדברים על כך שעד שעתיים אין בכלל זכאות לשום דבר, גם לא לכוס משקה.
אתי בנדלר: סנדוויץ' – בכלל אין על מה לדבר.
אתי בנדלר: אפילו לא לכוס משקה קל.
אתי בנדלר: אז אם אדוני מדבר על - - -
חנא סוייד: אוקיי, זה עונה לי.
לאה ורון: אולי כדאי לעבור לסעיף 3, לראות מה קורה, ואז תחליט היועצת המשפטית האם היא מכניסה לכל אחד מהסעיפים את תנאי הסף או שחוזרים לסעיף 2, לתנאי סף מגביל להטבות.
איתן כבל: באיזה שלב בטיסה עכשיו אנחנו מעוכבים?
איתן כבל: נראה לי שאנחנו עוד בבידוק.
תמר קלהורה: אני רוצה לומר כך, קודם כל - - -
אתי בנדלר: גברת תמר קלהורה ממשרד המשפטים.
תמר קלהורה: ברור שהחוק הזה יושב על תשתית משפטית קיימת – בראש ובראשונה יש לנו פה עסקה, יש לנו פה חוזה, חוזה אחיד שתנאיו מפורטים בכרטיס.
תמר קלהורה: ולכן בראש ובראשונה אנחנו בעולם של דיני חוזים, ועל החוזה הזה מורכבים גם דיני החוזים האחידים וגם דיני הגנת הצרכן, עוד לפני שהגענו לחוק הזה.
תמר קלהורה: כל נושאי הדין שעומדים לנוסע על-פי כל מערכות הדינים האלה וגם תביעת נזיקין, ועל זה מרכיבים את הזכאויות לפי החוק.
תמר קלהורה: דבר שני, אני לא רואה שום היגיון בלבטל את סעיף 2 ולהתחיל עכשיו שלכל סנדוויץ' יהיו תנאי הזכאות שלו.
תמר קלהורה: החוק הזה בוודאי לא נועד לתת סעד לנוסע שלא מגיע בזמן, שרוצה לקנות עוד נעל ב"דיוטי פרי" ובגללו הטיסה מתעכבת.
תמר קלהורה: זה צריך להיות ברור לחלוטין, זה צריך להיאמר בצורה הפשוטה והברורה ביותר.
תמר קלהורה: כי במסגרת החוזית, מה החובה של הנוסע?
תמר קלהורה: החברה מתחייבת להטיס אותו, אבל הוא מתחייב להגיע בזמן.
תמר קלהורה: עכשיו, יש דברים שכן אפשר לשלוט עליהם, זאת אומרת, מועד הטיסה – אתה צריך להגיע למועד הטיסה בזמן, ואתה גם צריך להתייצב ב-Gate – כמה זמן מקובל, 45 דקות לפני?
תמר קלהורה: – אז גם כן, ובמדינת ישראל, בגלל הבידוק הביטחוני היום ממליצים לך – לא מחייבים אותך – להגיע שלוש שעות לפני.
תמר קלהורה: הוא צריך להגיע בזמן.
תמר קלהורה: ולכן דרישת הסף שכן צריכה להיאמר – והיא צריכה להיאמר לדעתי בצורה הרבה יותר פשוטה ממה שנאמר פה, אבל את זה אפשר לפתור על-ידי זה שנחלק את סעיף קטן (א) לתתי סעיפים ולפסקאות, ואז אולי זה יהיה קצת יותר ברור – הוא צריך להגיע בזמן.
תמר קלהורה: ונוסע שלא מגיע בזמן לא זכאי לכלום, לכוס קפה ולא למים ולא לסנדוויץ' ולא לשום דבר.
תמר קלהורה: שלא יבוא בטענות, אנחנו יודעים שבמדינתנו אנשים באים בטענות גם כשהם אחראיים למה שקרה להם.
תמר קלהורה: לדעתי, מה שנאמר פה - - -
איתן כבל: אני חולק עלייך בשם העם.
תמר קלהורה: בסדר, אז חלק מהעם.
תמר קלהורה: אני לא מאלה שחושבים שצריך להחליף את העם, אבל הניסיון - - -
איתן כבל: אני אומר את זה, זה תמיד ככה מתחלק, אני אומר את זה, סליחה, פה בעיקר בוועדת הכלכלה שעוסקים בהרבה נושאים צרכניים – יש את העם ויש את אלה שטוענים.
איתן כבל: זאת אומרת, אלה שטוענים, תמיד הם בסדר.
איתן כבל: לכן אני סתם בשם העם מנסה להגן על הנוספים.
תמר קלהורה: הניסיון המשפטי מלמד שמוגשות בדברים האלה לא מעט תביעות סרק - -
איתן כבל: זה עדיין לא העם.
תמר קלהורה: - - וצריך להיות ברור שהחוק הזה לא נועד להגן על אנשים שהם בעצמם איחרו או גרמו לטיסה שתתעכב.
תמר קלהורה: אני חושבת, בעניין של הדלפק, שאם באמת הולך ונהיה נפוץ יותר המצב שבו אנשים בכלל לא עוברים בדלפק, זה נראה לי בעייתי להסתמך עליו.
תמר קלהורה: אני מציעה - - -
לאה ורון: אז מה את מציעה?
תמר קלהורה: מה שאני מציעה זה קודם כל כן להשאיר סעיף של תנאי סף, והדבר המרכזי – אם לא היחיד –שצריך להיות כתוב בו זה שהנוסע הגיע בזמן.
תמר קלהורה: עכשיו, מה זה נקרא בזמן?
תמר קלהורה: בזמן – הוא צריך להגיע לנקודה שהיא נקודה שמשותפת לכל הנוסעים באשר הם, אלה שעושים Check in, ואלה שלא עושים Check in.
תמר קלהורה: אז אם זה הביטחון, אז שזה יהיה הביטחון, ואם זה המועד של ה-Gate, שיהיה המועד של ה-Gate.
תמר קלהורה: צריך למצוא משהו שמתאים לכולם, אחרת אי-אפשר.
תמר קלהורה: אם הדלפק הפסיק להיות רלוונטי - - -
לאה ורון: אבל זה לא מהווה הוכחה.
לאה ורון: גם אם כל הנוסעים עוברים בדיקה ביטחונית, אין לנוסעה שום הוכחה שהוא התייצב בזמן.
תמר קלהורה: אז צריך למצוא משהו אחר.
לאה ורון: אז מה ההצעה שלך?
תמר קלהורה: אין לי הצעה, אני מצטרפת למי שחושב שדלפק הבידוק הוא קריטריון בעייתי, כי אנחנו שמענו פה שיש לא מעט נוסעים שהיום כבר לא מגיעים לדלפק הבידוק.
תמר קלהורה: אז אני מציעה למצוא משהו אחר, ואני מציעה לשקול לנסח את הסעיף.
תמר קלהורה: יכול להיות שאת חלק מהדברים צריך להפנות לתקנות, ויכול להיות שצריך לפצל את הסעיף הזה.
תמר קלהורה: כמו ש-2(א) נראה, אי-אפשר - - -
אתי בנדלר: מה התשובה שלך למקרה שהודיעו לנוסע על שינוי שעת הטיסה?
תמר קלהורה: הוא צריך להתייצב במועד האחרון שידוע לו.
לאה ורון: איפה?
אתי בנדלר: ואם הודיעו לו על המועד האחרון שעתיים לפני או יום לפני, וזה משבש לו את כל - - הוא לא רצה לטוס בטיסה האחרת.
אתי בנדלר: אומרים אם אתה דוחה לי את זה בשמונה שעות, אני לא רוצה לטוס בטיסה הזאת, זה קריטי.
אתי בנדלר: אני טס לחתונה.
תמר קלהורה: אז זה לא החוק הזה.
תמר קלהורה: זה לא מחזיר - - -
כרמל שאמה-הכהן: מבטלים טיסה, אם מודיעים לו שהטיסה נדחתה בשמונה שעות - - -
יוסי פלד: זה לא החוק הזה.
אתי בנדלר: למה זה לא החוק הזה?
תמר קלהורה: כי זה לא החוק הזה, זה דיני החוזים והגנת הצרכן.
אתי בנדלר: אני לא מבינה על מה את מדברת, יש זכאות לפיצוי ולצעדים אחרים על ביטול טיסה.
אתי בנדלר: ביטול טיסה זה עיכוב החל משמונה שעות.
יוסי פלד: לא משנה אם הוא התייצב או לא.
אתי בנדלר: אז צריך לפתור אותו.
אתי בנדלר: אז תכתוב - - -
יוסי פלד: זו אחריות שלה שהיא - - - זה לא רלוונטי - - -
תמר קלהורה: אני מצטערת, זו לא הסיטואציה שהחוק מתייחס אליו - -
אתי בנדלר: אז בואו נכתוב כאן רק במקרה של בידוק.
תמר קלהורה: סליחה, החוק הזה עוסק, למיטב הבנתי – ונדמה לי שאני מוותיקי המתדיינים בחוק הזה – בסיטואציה שבה הנוסע מגיע לשדה ובשדה מתברר לו שהוא עכשיו צריך לחכות שמונה שעות.
תמר קלהורה: זאת הבנתי - - -
אתי בנדלר: התיקונים שאני מציעה - - -
תמר קלהורה: רגע, אני רק רוצה לסיים את המשפט, כדי שתראו מה אני חושבת – אם זה מעניין מישהו.
תמר קלהורה: אני חושבת שבמצב שבו אתה עוד לא הגעת לשדה – או שאתה בדרך, שאתה עוד יכול לעשות אחורה פנה, או שאתה בבית בכלל ומודיעים לך 24 שעות מראש.
תמר קלהורה: לטעמי, זה לא החוק הזה בכלל זה.
תמר קלהורה: זה דיני הגנת הצרכן הכלליים.
אתי בנדלר: זה ממש ביטול טיסה שהצעת החוק מדברת עליה.
יוסי פלד: אתי, אבל זה ממש מסבך את זה.
יוסי פלד: כוונת החוק היתה - - -
יהודית גריסרו: אבל זה בדיוק החזרה למבחן התוצאה.
יוסי פלד: - - שאתה מגיע לשדה ואתה נתקע שם לכמה שעות.
יוסי פלד: זאת היתה הכוונה המקורית של החוק.
תמר קלהורה: נכון, זה החוק.
יוסי פלד: אם מודיעים לך מראש שזה בוטל, ואתה רואה בזה הפרת חוזה, אז צריך ללכת - - -
אתי בנדלר: לא, אז אתה מאיין את כל הסעיפים על ביטול טיסה בהצעת החוק הזאת.
תמר קלהורה: לא נכון.
אתי בנדלר: כן נכון.
אתי בנדלר: נגיע לזה חד משמעית.
חנא סוייד: - - - מה כוונת המחוקק.
תמר קלהורה: יש לך - - - דיני חוזים.
חנא סוייד: מה כוונת המחוקק?
אתי בנדלר: אני אפנה אתכם לסעיפים, על מה אתם מדברים?
אתי בנדלר: תסתכלו – אתם רוצים - - -
תמר קלהורה: אנחנו לא בחלל ריק.
תמר קלהורה: החוק הזה לא פועל בחלל ריק.
אתי בנדלר: תסתכלו בסעיף 7.
אתי בנדלר: אני מפנה את כולם לסעיף 7 – "נוסע שהונפק לו כרטיס טיסה לטיסה שבוטלה, זכאי לקבל ממפעיל טיסה או מהמארגן הטבות אלה" - - -
כרמל שאמה-הכהן: אחמד, אם אתה לא תתייאש, זה יגמר היום.
לאה ורון: תגיד, איפה מתייצב הנוסע?
יוסי פלד: אתי, בזמנו עלתה הצעה שתנאי הסף הזה של הגעה בזמן תחול רק על עיכוב טיסה.
אתי בנדלר: נכון, זה מה שאני רציתי.
אתי בנדלר: אני רוצה להציע הצעות לסעיף 2, ככל שייראו לכם - - -
כרמל שאמה-הכהן: שקט בבקשה.
יוסי פלד: יש אבל עוד הערה לסעיף 2, שלא קשורה לכל מה שאמרת.
יוסי פלד: יש כאן אחריות, שמטילים גם עלינו בנושא של - - כתוב כאן: "אם קיבל הודעה מאת מפעיל הטיסה, המארגן או נותן שירותי סוכנות נסיעות" - - -
אתי בנדלר: לא מפעילים אחריות.
אתי בנדלר: אנחנו רק אומרים שאם הוא קיבל הודעה – גם אם זה מסוכן הנסיעות – הוא לא יכול אחר כך לדרוש הטבות.
תמר קלהורה: הוא יוכל לבקש פיצוי על הפרת חוזה.
תמר קלהורה: הרי החוק הזה מטפל בנושאים שנתקעו, זה הדבר שהוא ביקש לסדר.
תמר קלהורה: זה מה שהרגולציה האירופאית מבקשת להתמודד איתו.
תמר קלהורה: מקום שבו מודיעים לך מראש שהטיסה שלך תצא במועד אחר, אז אתה יכול להיערך בזמן, ואז אתה גם יכול לכמת את הנזקים שלך, ואתה יכול ללכת לבית משפט לתביעות קטנות ולתבוע, אם בסופו של דבר נגרם לך נזק.
תמר קלהורה: אבל זה לא החוק הזה.
תמר קלהורה: החוק הזה עוסק במצב שבו אתה תקוע בשדה, אתה עכשיו מחכה 12 שעות, החיתולים של הילד נגמרו, אין לך אוכל ואתה באיחור - - -
אתי בנדלר: אני חולקת לחלוטין על גברתי.
אתי בנדלר: יש סעיף שמדבר על שמירת דינים, על כך שהחוק הזה אינו מונע סעדים לפי כל דין אחר - -
לאה ורון: תאפשרי לעורכת הדין בנדלר לדבר.
אתי בנדלר: - - לרבות תביעה על הפרת חוזה או הפרה נזיקית.
אתי בנדלר: כמובן, אדם, בהתאם לעקרונות כלליים, לא יוכל לקבל כפל פיצויים.
אתי בנדלר: דא עקא שהחוק הזה, בין היתר, מתייחס במפורש גם לביטול טיסה ואומר מתי אדם יהיה זכאי להטבות לפי חוק זה בשל ביטול טיסה, גם אם ההודעה נמסרה לו זמן מסוים לפני שעת הטיסה המתוכננת.
אתי בנדלר: והחוק, בסעיף 7, מונה בפירוש את השעות או את הימים, את פרק הזמן למסירת ההודעה.
אתי בנדלר: אני חוזרת בכל זאת להצעה לסעיף 2, ואם יהיו הערות - - מה אני מציעה, כדלקמן: קודם כל, לגבי אלה שפטורים מלעבור Check in, אני מציעה לא לשנות שום דבר.
אתי בנדלר: כי אם הנוסע שעשה Check in בבית והגיע לשדה התעופה ורואה שאין לו טיסה – הוא תקוע, אם משום שהטיסה כבר יצאה, אם משום שהיא מתעכבת בפרק זמן שהחוק מתייחס אליו, או שהיא בוטלה לגמרי.
אתי בנדלר: הוא פונה למישהו.
אתי בנדלר: עכשיו, למי הוא פונה?
אתי בנדלר: אין דלפק בידוק, אבל יש סעיף אחר בתיקון עקיף לחוק רישוי שדות התעופה – זה אחד הסעיפים בהמשך הצעת החוק – שמחייב את המפעיל למנות נציג שצריך להיות בשעה שהיתה מיועדת לטיסה בהתאם לכרטיס הטיסה.
אתי בנדלר: אם הנוסע יודע מראש על זה, קרוב לוודאי שהוא לא יגיע.
אתי בנדלר: כפי שאמרתי, אני מציעה לא לייחס אווילות יתר לנוסע הישראלי.
אתי בנדלר: אבל אם באמת לא נמסרה לו הודעה ויש שם נציג, הוא יפנה.
אתי בנדלר: ואם לא יהיה לו למי לפנות, אני חושבת שאף בית משפט לא ישלול על הסף את זכאותו לפיצוי משום שלא תהיה לו דרך להוכיח שהוא התייצב בפני אחד הגורמים האלה.
אתי בנדלר: אני חושבת שזו פרשנות סבירה של החוק.
אתי בנדלר: אי-אפשר לתת בחוק מענה למקרה הפנטסטי הזה שהוא הגיע במועד, התייצב כמו שצריך, עשה את ה-Check in בבית, ואין לו ליד מי לצעוק.
לאה ורון: מה גם שהמפעיל אז עובר על החוק, לפי מה שכתוב.
אתי בנדלר: עכשיו, לגבי המשפט שכתוב: "ובלבד שקיבל את ההודעה שבוע לפחות לפני מועד הטיסה", כפי שהצעתי קודם, אני מציעה למחוק את המשפט הזה ולכתוב: "ובלבד שהגיע ליעדו במועד המתוכנן בהתאם לכרטיס הטיסה או שהטיסה בוטלה".
אתי בנדלר: וזו התשובה לנושא השלישי שעלה, ועורך דין איתי עצמון בדק עכשיו בדירקטיבה האירופאית, וגם שם בפירוש נאמר שהנושא הזה של ההתייצבות כתנאי סף לא חל אם הטיסה בוטלה.
אתי בנדלר: וכאן אנחנו בדיוק הולכים עקב בצד אגודל בנושא הזה שהוא כן מתאים לנו בדירקטיבה האירופאית.
דוד שפרכר: סליחה, יש לי שתי הערות.
דוד שפרכר: קודם כל, הרשו לי לתקן, זה לא דירקטיבה אירופאית, זה נוהל.
דוד שפרכר: זה מאוד שונה.
דוד שפרכר: כי נוהל אירופאי זה חוק אירופאי, דירקטיבה זה משהו אחר.
דוד שפרכר: אבל מה שרציתי לומר זה שבנוהל האירופאי רשום אופן ההודעה לנוסע.
דוד שפרכר: ורשום בתרגום האנגלי: In writing, including electronic means, אבל אם אני לא טועה, בהצעה פה לא רשום בעצם שיש חובת הודעה בכתב.
דוד שפרכר: ואז יש לנו באמת בעיה במישור ההוכחה, מכיוון שצד אחד יטען שהוא כן הודיע, הצד השני יאמר שהוא - - -
יהודית גריסרו: ואם שלחנו מסרון?
דוד שפרכר: כתוב פה: In writing, including electronic means.
אתי בנדלר: הרבה מאוד פעמים התקשרו בטלפון - - -
דוד שפרכר: ו-SMS - - סליחה?
יוסי פלד: ונטל ההוכחה יהיה על המפעיל.
דוד שפרכר: לדעתי זה מאוד חשוב.
דוד שפרכר: ושתיים, נכון שבנוהל האירופאי יש באמת חובת התייצבות אבל יש גם כן סעיף אחר שאומר שאין חובת התייצבות כתנאי סף, במקרה לדוגמא שכבר הודיעו לנוסע על - - - כלומר, על העברה לטיסה אחרת בתנאים הקבועים בנוהל.
יהודית גריסרו: אז יש חובת התייצבות.
דוד שפרכר: לא.
יהודית גריסרו: קודם כל, יש חובת התייצבות, אתה אומר שיש.
דוד שפרכר: יש חובה, יש שתי חלופות.
דוד שפרכר: אבל הנושא העיקרי בעצם הוא דרך ההודעה, שחייבת להיות בכתב.
דוד שפרכר: בכתב או באמצעים - - -
כרמל שאמה-הכהן: אין לה גרסא להצבעה, אחמד.
כרמל שאמה-הכהן: אין לה גרסא להצבעה.
אחמד טיבי: יש לך הצעה?
כרמל שאמה-הכהן: החלטנו בכל הדברים האלה?
אתי בנדלר: מה זאת אומרת, יש את הגרסא - - -
כרמל שאמה-הכהן: יש שם הערה לגבי דרישת הכתב.
אתי בנדלר: לגבי זה אין.
אתי בנדלר: השאלה היא - - -
לאה ורון: מה עושים כאשר ההודעה היא טלפונית?
אחמד טיבי: אני מבקש להצביע על ההצעה שלך.
אחמד טיבי: כל הצעה שתעבור פה, אנחנו נשנה את הכול?
אתי בנדלר: יש הצעה נוספת שמסירת הודעה לנוסע תהיה אך ורק בכתב.
אחמד טיבי: בסדר, נעמיד את ההצעה שלה, אם אתה רוצה להיות כל כך ליבראלי.
חנא סוייד: יש לי הערה, אדוני היושב-ראש.
יוסי פלד: זה לא מציאותי אבל.
אתי בנדלר: בטח שלא.
חנא סוייד: אדוני היושב-ראש, יש לי הערה גם לעורכת הדין היועצת.
חנא סוייד: אני חושב שבכלל, הערה כללית לגבי החוק – כל חוק הוא שיקוף של תרבות מסוימת.
חנא סוייד: אני חושב שכל מילה וכל משפט אומרים הדירקטיבה האירופאית.
חנא סוייד: הדירקטיבה האירופאית לא צריכה לחול בכל דבר, כי פה מדובר בעניין של התנהגות תרבותית – גם של הנוסע וגם של החברות.
חנא סוייד: אנחנו כאן במצב אחר.
חנא סוייד: אז לא יכול להיות שכל דבר שהדירקטיבה האירופאית בעצם תנטרל את הכול כאן.
רוני אמיר: ואגב, אני רוצה להוסיף בעניין הזה שבאיחוד האירופאי יש כל הזמן דיונים - - -
כרמל שאמה-הכהן: תודה על ההערות על האיחוד האירופאי, חבר'ה.
רוני אמיר: לא, אבל גם שם - -
כרמל שאמה-הכהן: זה לא דיון אקדמי.
רוני אמיר: - - הם עושים התאמות ובדיקה מחדש, ויכול להיות שמה שהם כתבו לפני כמה שנים זה לא מה שהם באמת היו רוצים שיהיה היום, והם עושים את ההתאמות.
רוני אמיר: אם אנחנו כבר כאן מאמצים, אז בואו גם אנחנו נחשוב על הבעיות ונשמע את ההערות.
יהודית גריסרו: אם אפשר עוד הערה אחת.
כרמל שאמה-הכהן: יש דרישות למעל שלוש שעות להגעה לנוסע בשדה התעופה בן גוריון?
לאה ורון: זה המקסימום, שלוש שעות?
אתי בנדלר: אז זה יהיה במועד - - יראו התייצבות במועד כהתייצבות במועד שנקבע לכך והובא לידיעת הנוסע על-ידי מפעיל הטיסה, המארגן, נותן שירות, סוכני נסיעות בעת הזמנת כרטיס הטיסה, ובלבד שלא יעלה על שלוש שעות לפני המועד הנקוב".
רוני אמיר: רגע, אבל מה קורה לגבי בעת ההזמנה ומה קורה אם מודיעים לו לאחר מכן?
אתי בנדלר: אין לי תשובה לבעיות שהעלו.
אתי בנדלר: אמרנו אם ביטול – לא דורשים - - -
לאה ורון: לא, זה מועד ההמראה הצפוי, לא הנקוב בכרטיס.
אתי בנדלר: זה המועד הנקוב בכרטיס.
יהודית גריסרו: אפשר שאלה?
יהודית גריסרו: יש נושא אחד שנשאר פתוח, ואני חושבת שהנציגה של - - -
כרמל שאמה-הכהן: אבל לא כולם מדברים ביחד.
יהודית גריסרו: יש נושא אחד שנשאר פתוח – וסליחה שכל פעם אני מחזירה לאחור, זה לא כדי להטריח, כי זה באמת מציק, וקשה יהיה ליישם – וזה מה שהעלתה הנציגה של משרד המשפטים.
יהודית גריסרו: יש לא מעט טיסות שבהם אנחנו מודיעים לאדם מראש, אפילו בטווח של 24 שעות.
יהודית גריסרו: האדם לא מגיע.
יהודית גריסרו: לא נגרם נזק לרוב האוכלוסייה.
יהודית גריסרו: אני אתן דוגמא פרקטית: עכשיו אנחנו מבינים שהמטוס שצריך לחזור מטיסה אחרת מתעכב.
יהודית גריסרו: ואנחנו יודעים שבגלל שהוא מתעכב אנחנו נכנסים למגבלה של מתי אסור לנו להמריא יותר משדה התעופה – שזה בין 02:00 לפנות בוקר ל-05:00 לפנות בוקר.
יהודית גריסרו: אז אנחנו בצעד מקדים, בשעות אחר הצהריים של היום שלפני, מרימים טלפון לכל הלקוחות ואומרים: דוחים את הטיסה ל-05:00 בבוקר.
יהודית גריסרו: אל תטריחו את עצמכם כי המטוס שלנו התאחר.
יהודית גריסרו: אנחנו דואגים לטיסות הקישור, ואם היה ומישהו בכל זאת לא קיבל את ההודעה והגיע, אנחנו מטפלים בו.
יהודית גריסרו: אבל הנזק למרבית האוכלוסייה – לא נגרם נזק.
דוד שפרכר: איך יודעים שלא נגרם נזק?
איתן כבל: סליחה, מה זה לא נגרם נזק?
איתן כבל: אני הייתי צריך להגיע לפגישה - - -
יהודית גריסרו: שנייה אחת, אם היית נותן לי להשלים את המשפט - - -
יהודית גריסרו: עכשיו אני אומרת, ואלו שנגרם להם נזק, פונים אלינו, ואנחנו מטפלים לגופם.
יהודית גריסרו: ולא הצלחנו להגיע להתדיינות, צודקת היועצת המשפטית שאומרת:
יהודית גריסרו: אם לא הצלחנו להגיע לעמק השווה, הוא תובע אותנו בתביעות קטנות.
יהודית גריסרו: זה לא שזה יושב בחלל ריק.
יהודית גריסרו: עכשיו בשיטה החדשה – ואי-אפשר יהיה להתעלם מזה – אנחנו לוקחים את הכללים האלה ומחילים גם על המקרים הללו.
יהודית גריסרו: עכשיו, השאלה היחידה שיש לי אחרי כל התיאור הזה – האם לזה התכוונו?
דוד שפרכר: אנחנו לא מדברים בהכרח על פיצוי, הרי סיוע מינימאלי הוא רוצה, מה זה?
דוד שפרכר: אבל קודם כל סיוע.
דוד שפרכר: קודם כל סיוע.
כרמל שאמה-הכהן: נא לא להפריע, אדוני.
יהודית גריסרו: אם אני לא יודעת שיש טיסת המשך, אז כמו שאתה מבין, אני לא יכולה לטפל בזה.
יהודית גריסרו: אבל כשאני יודעת שיש טיסות המשך, אנחנו מטפלים בזה.
יהודית גריסרו: ואם תרצה, נדון בזה אחר כך.
כרמל שאמה-הכהן: גמרנו עם הסעיף.
כרמל שאמה-הכהן: מי בעד הסעיף כפי שהוקרא עם השינויים?
כרמל שאמה-הכהן: במקום עמיר פרץ.
לאה ורון: חבר הכנסת איתן כבל מצביע במקום חבר הכנסת עמיר פרץ.
לאה ורון: חבר הכנסת חנא סוויד מצביע במקום חבר הכנסת דני דנון, שיושב ממילא על מקום של חד"ש.
אחמד טיבי: אני מצביע במקום דליה איציק.
רון חלפון: רגע, אנחנו לא משנים את: "הודע לו בזמן מכירת הכרטיס"?
רון חלפון: אם הודיעו לו חודש לפני שהוא צריך להגיע כמה שעות אחרי - - -
כרמל שאמה-הכהן: כל השינויים שהסכמנו בפנים.
רון חלפון: אני לא הבנתי איזה שינויים הוסכמו.
אתי בנדלר: מה שהשתנה זה רק שזה לא יחול במקרה של ביטול טיסה.
רון חלפון: אבל אם הודיעו לו חודש לפני שהטיסה מתעכבת בשלוש שעות, הנוסע חייב לבוא ולעמוד שלוש שעות לפני כדי לקבל את הזכאות?
אתי בנדלר: לא, על זה עניתי שאני סבורה שאם הוא יבוא במועד והטיסה תצא במועד שהודיעו לו שלושה שבועות מראש, חודש מראש – מה אמרת?
אתי בנדלר: – הוא לא יהיה זכאי לפיצויים, ובתקווה שהטיסה תצא בזמן.
אתי בנדלר: אני לא יודעת, אין לי פתרון לכל דבר.
רון חלפון: לא, אבל הפתרון הוא שהודיעו לו, ואז אנחנו פותחים – תנאי הסף הוא רחב, ואחרי זה הוא נכנס - - -
אתי בנדלר: לא, כי אם אתה משאיר את זה בצורה כזאת אז יודיעו לו יום מראש או שלוש שעות מראש, ואז אתה שואל את הזכאות שלו על הסף.
אתי בנדלר: אני לא יודעת, היתה הצבעה.
אתי בנדלר: אדוני, ראש - - -
רוני אמיר: זה באמת לא רלוונטי בעת הזמנת הכרטיס, כי הכרטיס מוזמן - - -
אתי בנדלר: יכול להיות שאתם צודקים.
אתי בנדלר: לי אין פתרון, כל הפתרונות שהוצעו עד עכשיו הם לא פתרונות ראויים לדעתי.
אתי בנדלר: יתכן שאם הוועדה תתקדם עם החוק, ואם זה הנושא היחידי שיישאר לא ברור, אז תבקשו דיון מחדש, בתקווה שעד אז תמצאו איזשהו פתרון ראוי, ואולי יהיה - - -
רוני אמיר: אני חושבת שהפתרון יהיה לראות את הסעיף בנוסח המתוקן ולא להצביע כרגע על משהו - - -
אתי בנדלר: אבל כבר היתה הצבעה.
כרמל שאמה-הכהן: הצבענו כבר.
כרמל שאמה-הכהן: חברים, הצבענו, מי שרוצה - - -
אתי בנדלר: יכול להיות, אין לי פתרון ראוי לשלוף כעת.
אתי בנדלר: אין לי, באמת שאין לי.
כרמל שאמה-הכהן: חברים, סעיף 2 – אבל, אדוני, סעיף 2 נגמר.
רוני אמיר: אפשר להקריא שוב את הנוסח, בבקשה?
רוני אמיר: אפשר להקריא שוב את הנוסח - - -
כרמל שאמה-הכהן: סעיף 3, נא להקריא.
רוני אמיר: לא, רגע, יש 2(ב).
כרמל שאמה-הכהן: הקראנו את 2(ב) והצבענו.
רוני אמיר: לא דנו ב-2(ב).
כרמל שאמה-הכהן: דנו בסעיף 2.
אתי בנדלר: זה הוקרא בדיון הקודם, אם אינני טועה, ולא נשמעו בקשר אליו הערות.
רוני אמיר: כי לא הגענו להערות.
רוני אמיר: סיימנו את הדיון בהערות ל-2(א).
כרמל שאמה-הכהן: הצבענו, אי-אפשר.
כרמל שאמה-הכהן: מי שירצה, שיגיש רוויזיה.
רוני אמיר: אנחנו פשוט ביקשנו את הנושא של מסלול אחד בתנאי הסף בסעיף (ב) כי אנחנו חושבים שיש בעיה עם הסעיף הזה.
אחמד טיבי: בואו נצביע על הסעיף הזה.
אתי בנדלר: זה לא לסעיף 2 בכל מקרה.
אתי בנדלר: סוגי ההטבות – שוב, זו רשימה כללית, זה עדיין לא מדבר על הזכאות לכל אחת מההטבות, שזה יופיע בסעיפים האחרים.
אתי בנדלר: "סוגי ההטבות – (א) ההטבות לפי חוק זה הן: (1) שירותי סיוע ללא תשלום, כמפורט להלן: (א) מזון ומשקאות בהתאם לזמן ההמתנה; (ב) אירוח בבית מלון אם נדרשת שהייה של לילה אחד או יותר או אם נדרשת שהייה ארוכה מהשהייה שתכנן הנוסע; (ג) שירותי הסעה בין שדה התעופה לבית המלון שבו הנוסע שוהה כאמור בפסקה (ב), ואם בחר הנוסע לשהות במקום אחר בפרק הזמן האמור באותה פסקת משנה – שירותי הסעה בין אותו מקום לשדה התעופה; (ד) שתי שיחות טלפון, וכן משלוח הודעה באמצעות פקסימיליה או דואר אלקטרוני לפי בחירת הנוסע".
אתי בנדלר: לכל אלה, כאמור, קוראים "שירותי סיוע ללא תשלום".