GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יגאל כהן: אני לא רוצה שאף אחד מאתנו ימצא עצמו במצב שחברות התעופה קורסות - פיטורים של אלפי עובדים, זה משפחות, זה משבר ענק.
יגאל כהן: מדובר פה באלפים, וזה לא איומי סרק – מומחים יגידו ואמרו את זה גם – זה איום אמיתי, וצריך להיות מספיק אחראיים וזהירים, לקחת את ההחלטות הנכונות.
כרמל שאמה-הכהן: מנכ"ל ארקיע, גדי טפר, בבקשה.
גדי טפר: ארקיע לא נגד פתיחת השמיים.
גדי טפר: יש הזדמנויות עסקיות בפתיחת השמיים לחברות כמו ארקיע, שרוצה להפוך לחברת לואו קוסט בפתיחת השמיים.
גדי טפר: אנחנו מורכבים על-ידי רגולציות מקומיות, ישראליות, שצריכות לקבל פתרון לפני פתיחת השמיים.
גדי טפר: למשל, עלויות הביטחון.
גדי טפר: היום אנחנו מתחרים מול חברות זרות, בפתיחת השמיים, תמיכה של מדינת ישראל בעלויות הביטחון יהיה 80 אחוז.
גדי טפר: חברות התעופה הזרות מקבלות 100 אחוז מהצד השני, אם בכלל.
גדי טפר: אנחנו לא.
גדי טפר: זה לא שוויוני, ולא צריך להיות כזה.
גדי טפר: אנחנו רק עכשיו מתמודדים באי-נתינה של המדינות הזרות, מדינות באירופה, באיחוד האירופאי, בשבדיה ובדנמרק, לאפשר לשירות הביטחון, או לחברת אל על, שנותנת את השירותים בשמה של המדינה, לתת שירותי ביטחון בחברות התעופה הישראליות – דבר שצריך להיות הגנות.
גדי טפר: המדינה צריכה להגן עלינו, שנוכל לטוס לכל יעד באירופה בשוויוניות.
גדי טפר: הדנים טסים לארץ, השבדים טסים לארץ, ואנחנו לא יכולים היום לטוס לשם, והם חלק מהאיחוד האירופאי.
גדי טפר: אנחנו רוצים לטוס לשדות תעופה משניים כמו שאר חברות הלואו קוסט שטסות בעולם.
גדי טפר: היום שירות הביטחון מגביל אותנו בחלק גדול מהשדות, כי זה פתיחה של עוד מקומות למתן שירותי ביטחון.
גדי טפר: בהנחיית השר התחילו להקל בנושא הזה, אבל צריך לזה תקציבים ומערך שלם של מאבטחים, שלא קיים כיום.
גדי טפר: לנושא חוק הגנת הצרכן, כבר היום חוק הגנת הצרכן אומר שחברת תעופה זרה, שיש לה נציגות בארץ, אפשר וצריך לאכוף עליה את הדברים.
גדי טפר: חברות התעופה הזרות, הלואו קוסט, כרגע פוסחות על החוק הזה- - -
תמר פינקוס: נכון, אין להן נציגות בארץ, ולכן אי-אפשר יהיה לאכוף עליהן את החוק.
גדי טפר: להבנתנו, חברה כזאת, על-פי דרישות של רת"א, יש להם משרד רשום בישראל, ועדיין, מכל הסיבות שבעולם, לא נאכף הדבר הזה עליהם, וצריך לעשות את זה.
גדי טפר: כבר היום אנחנו נפגעים.
גדי טפר: בין 12 ל-14 אחוז מההכנסות, מהרווחיות של החברות האלה, זה בגין ביטולים של נוסעים, שהם לא מחזירים להם כסף.
גדי טפר: אנחנו לא יודעים להתמודד עם זה כבר היום.
גדי טפר: נושא נוסף הוא טרמינל 1.
גדי טפר: היום לחברות תעופה זרות שבאות לארץ - - - מטרמינל 1.
גדי טפר: טרמינל 1 זול בכ-17 דולר עלות לנוסע.
גדי טפר: לחברות התעופה הישראליות לא מאפשרים לטוס מטרמינל 1, למרות שבוועדת הכלכלה או בוועדת הכספים אישרו בלי מגבלה, שתבחר חברת התעופה מאיפה לטוס.
גדי טפר: השר הבטיח לטפל בנושא הזה, רת"א הבטיחה, עושה את המאמצים - עדיין לא נפתר הנושא הזה.
גדי טפר: אלה סוגיות שחייבים לטפל בהן לפני.
גדי טפר: רק לפני חודש או חודשיים קיבלו החלטה בוועדת החוץ והביטחון, למגן את מטוסי- - -.
גדי טפר: במקביל, קיבלנו מכתב מראש רת"א, שאומר שחמישה מטוסים, שזה מעל 50 אחוז מצי מטוסי ארקיע, לא יוכלו להיות ממוגנים, וארקיע היום צריכה למצוא להם בית אחר בעולם.
גדי טפר: מעל 50 אחוז מהפעילות שלי, אני צריך בשנה הקרובה למצוא לה פעילות במקום אחר.
גדי טפר: אני עסוק היום בהחלפת צי ולא בפיתוח שווקים ועתיד חדש.
כרמל שאמה-הכהן: תודה .
כרמל שאמה-הכהן: דוד קמיניץ, יו"ר ישראייר, בבקשה.
דוד קמיניץ: אני רוצה להתייחס לשלושה היבטים.
דוד קמיניץ: הראשון, אי-אפשר להתעלם ממה שקורה בתעופה העולמית, ואני מניח שאת מספר חברות התעופה בעולם שמרוויחות כסף, אפשר, כנראה, לספור על אצבעות שתי הידיים, ואי-אפשר לשייך, גיורא, שכל המנכ"לים של כל חברות התעופה בעולם הם כושלים.
דוד קמיניץ: ישראייר, אין לה מה לעשות, יותר טוב ממה שהיא עושה היום.
דוד קמיניץ: הגיעה לרמה, שהיא הורידה אוכל במטוסים, הגיעה לרמה שטייסים הורידו משכרם 10 אחוז במשך שנתיים, כלומר לא נשאר לנו מה עוד לעשות.
דוד קמיניץ: ישראייר מעולם, כמעט 15 שנה קיימת, מעולם לא הרוויחה כסף.
דוד קמיניץ: כל שנה בעלי המניות מזרימים.
דוד קמיניץ: אני כיו"ר ישראייר אמרתי לבעלי המניות: יש שמיים פתוחים – אל תזרימו כסף.
דוד קמיניץ: אם אליעזר לא יודע להגיד מה יקרה, וגיורא אומר שהוא גם לא יודע להגיד, אני יכול להגיד מאוד ברור: שמיים פתוחים – יש אליבי לישראייר, לסגור את הפעילות.
דוד קמיניץ: זה מאוד ברור.
כרמל שאמה-הכהן: אני מניח שאם אל על לא היתה חברה בורסאית, אולי גם המנכ"ל שלה היה אומר אותם דברים.
דוד קמיניץ: אגב, הוא לא צריך להגיד את זה; אפשר לנתח את הדוחות שלהם, ולהבין מה יקרה, לראות מה קרה לאל על בשנה האחרונה בנתח שוק, ולמה זה קרה.
דוד קמיניץ: בואו נסתכל על העובדות.
דוד קמיניץ: אומרים: צרכנות, זה יעזור.
דוד קמיניץ: מה קרה בקו למוסקבה – לפני שמיים פתוחים החברות הישראליות הצטמקו כך, החברות הרוסיות לקחו את הקו, אנחנו עדיין משחקים במוסקבה, ועד סוף השנה לא נהיה שם, אני אומר לכם, כי אנחנו מחויבים כעת, כי זה הגיע לרמת מחירים שזה מתחת לעלויות המשתנות שלך, כלומר למה לשלוח את המטוס?
דוד קמיניץ: זה לא כדאי.
דוד קמיניץ: אני בכובע אחר, ב-IDB, אנחנו נציגים של אירופלור, והיא אתמול הגישה בקשה לטיסה שנייה יומית של - - - 330.
דוד קמיניץ: הם לוקחים את הקו הזה, וזה מה שקרה בקו לקייב, ואני יכול לתת אין סוף דוגמאות.
כרמל שאמה-הכהן: אגב, הישראלים טסים למוסקבה, ומשם ממשיכים לקנדה- - -
דוד קמיניץ: זה לא המסה הקריטית.
דוד קמיניץ: אגב, כשגיורא אמר שהוא שומר על אל על עם רויאל גו'רדניאן – נכון, אני נציג של רויאל גו'רדניאן, יש לי תקרת זכוכית.
דוד קמיניץ: אז מה עשו הישראלים – אנחנו כעת בפסח מכרנו 1,000 כרטיסים, עשינו מבצע בדיזנהאוז, קנינו מאירוסוויף, ושלחנו את כל ה- - - לבנגקוק דרך קייב, ואז מה העניין?
דוד קמיניץ: אז חושבים שסגרנו, לא טסים כעת דרך – אני מציע לכל אחד שרוצה לטוס כעת למזרח – יסלחו לי החבר'ה באל על – שיבדקו כמה עולה כעת באירוסוויף עם קונקשן של שעה וכמה עולה באל על, והתשובה היא מאוד פשוטה, עם מי לטוס.
דוד קמיניץ: כלומר אם אני מוציא בקיץ 200 טיסות לבולגריה, ואני לא עושה את זה עם ישראייר, כי אני מקבל מחברה בולגרית מחיר שהוא מתחת לעלויות המשתנות שלי.
דוד קמיניץ: תבינו על מה אנחנו מדברים.
דוד קמיניץ: השמים הם הכי פתוחים שיכולים להיות.
דוד קמיניץ: מדברים על זה שיביא יותר תיירות נכנסת.
דוד קמיניץ: אני לא מכיר סקר שאומר את זה.
דוד קמיניץ: יכול להיות שעמי אתגר ייתן נתון אחר.
דוד קמיניץ: אנחנו השחקנים הגדולים בשוק בתיירות נכנסת.
דוד קמיניץ: חברים, תיירות נכנסת – הבעיה היא גיאופוליטית.
דוד קמיניץ: זה לא בשליטה, כנראה, של חלק מהאנשים שנמצאים פה בחדר.
דוד קמיניץ: אני כעת מסתכל על עיתון דה מרקר מהבוקר: בישראל חסרים 19 אלף חדרי מלון.
דוד קמיניץ: אז נביא יותר תיירים, ואיפה נשים אותם?
דוד קמיניץ: הדבר השלישי, אנחנו בכובע שלנו של דיזנהאוז, הלקוח הכי גדול, עד היום היינו של אל על בארץ ובעולם.
דוד קמיניץ: אליעזר יודע את זה, ואני לא מסתיר כלום – דיברו פה על הבריתות, ואין לי שום אינטרס היום לדחוף אל על.
דוד קמיניץ: ההצעה שאני מקבל מהבריתות – סוויס ולופטה
דוד קמיניץ: נזה ואוסטריאן – לא כדאי לי לשלוח נוסעים עם אל על.
דוד קמיניץ: הכי קל לומר: אל על לא יעילה, יש עובדים מיותרים, אליעזר שקדי מנכ"ל לא טוב.
דוד קמיניץ: זה בכלל לא שם.
דוד קמיניץ: מישהו צריך לקנות את זה, אבל אם אין לי אינטרס לקנות אל על, למה שאעשה זאת?
דוד קמיניץ: זה מה שקורה.
דוד קמיניץ: מכיוון שהכתובת רשומה על הקיר - אמרתי את זה בכמה פגישות עם משרד התחבורה, כשעלה גם נושא הביטחון – אגב, משרד התחבורה, בעניין הביטחון השר נתן תשובה, ואמר: אם תהיה פה שעת חירום, וחברות זרות לא ינחתו בארץ, אני אוציא צו חירום.
דוד קמיניץ: רק תקלה אחת: כדי להוציא צו חירום צריך חברה קיימת.
דוד קמיניץ: אם תלוי בי, אני מעדיף למות מדום לב ולא מסרטן, וכשאומרים, אין עתיד לחברות ישראליות, זה בערך האנלוגיה - בכיתה ה' אמרו להוריי, שיש לי פוטנציאל שלא ממצים אותו.
דוד קמיניץ: כנראה, עוד לא מיציתי את הפוטנציאל, אבל האנלוגיה היא שהם אומרים - רת"א אומרת: חברות התעופה, תחשבו לאן אתם הולכים, אז באנלוגיה הזאת בכיתה ה' היו צריכים לומר: לילד הזה אין עתיד - חבל על החמצן שהוא צורך, בוא נהרוג אותו כעת, ונפתח רק ילדים מוכשרים, שיש להם עתיד.
כרמל שאמה-הכהן: יו"ר איגוד הטייסים, רוני זהר, בבקשה.
רוני זהר: אני מייצג את כל הטייסים בארץ, בכלל החברות, וכמו שגיורא אמר, הייתי בדיונים, ואני מכיר כל מילה בהסכם.
רוני זהר: לא אדבר על פרטי ההסכם, כי דיברו על זה אחרים לפניי; אדבר על תחרות, מדיניות וקבלת החלטות, צרכנות ותיירות, אסטרטגיה וביטחון.
רוני זהר: חברי הכנסת אמרו את הנקודה האסטרטגית של שמירה.
רוני זהר: זאת מדיניות של ועדה רשמית של מדינת ישראל, שאמרה שצריך לשמור על החברות הישראליות.
רוני זהר: היתה ועדת צוקרמן, והיא קבעה את זה.
רוני זהר: זה לא חדש.
רוני זהר: זה מה שהציגו לכם כולם, אבל בצורה של מפת טילים, וגיורא מכיר את זה טוב.
רוני זהר: סוללות טילים, חברות, מגנות אחת על השנייה.
רוני זהר: זה הסטאריליינס שמתאם מחירים, מציג את זה, ופה אנחנו הקטנים, עם ה-40 מטוסים שלנו, שאפילו חצים יורים אחד נגד השני, כי אסור לנו לדבר אחד עם השני.
רוני זהר: גיורא לא אמר – כל מי שלא בגוש הזה, לא שרד, אלא אם כן לופטהנזה קנתה אותו.
רוני זהר: אני לא מאמין שהם יקנו אותנו.
רוני זהר: דיברו, שאין עבודה כלכלית.
רוני זהר: זה נכון.
רוני זהר: לא אחזור על זה.
רוני זהר: רק אוסיף, שבמשא ומתן לא ראינו את משרד התיירות ולא ראינו את משרד התמ"ת, וגיורא גם לא מנה אותם ברשימת המשתתפים.
קריאה: אנחנו לראשונה ידענו שזה ישנו לפני שבוע.
רוני זהר: הנקודה הצרכנית: מי שחושב שהמחירים יעלו, שילך ויבדוק את המחירים היום לקפריסין.
רוני זהר: היום באינטרנט – נכנסתי אתמול – 319 דולר לקפריסין – אותו מרחק כמו ה-79 שקל לאילת.
רוני זהר: למה – אין תחרות ישראלית, אין חברה סדירה שטסה לקפריסין.
רוני זהר: איפה שלא תהיה חברה סדירה ישראלית שתטוס, האירופאים לא ירחמו עלינו.
רוני זהר: לא תהיה שם הוזלת מחירים.
רוני זהר: למה שהם יעשו את זה?
רוני זהר: הנקודה התיירותית – אעזוב, כי אני חושב שדיברו פה.
יצחק וקנין: זה מזכיר לי את הדואר, שהיה כמותי.
רוני זהר: אני חושב שאני יודע על מה אתה מדבר.
רוני זהר: האירופאים – ואני לא יודע אם גורמי התיירות יודעים את זה – בהסכם, בכל תקופת ההדרגתיות שלו, חמש שנים, התעופה לא נפתחת לצ'רטר – היא נשארת כמו שהיא היום.
רוני זהר: שאלנו את האירופאים: למה אי-אפשר לפתוח לצ'רטר, ואני אומר: צ'רטר, כי זה תיירות.
רוני זהר: האירופאים אמרו:
רוני זהר: כי אם נפתח לצ'רטר, בינתיים החברות הסדירות שלנו עוד לא פתוחות – הן הדרגתיות, אז הצ'רטר ישתלט על השוק.
רוני זהר: הם יודעים להגן על החברות הסדירות שלהם; רק אנחנו לא.
רוני זהר: הנקודה האסטרטגית: כולם דיברו פה על הנושא של טיסה בחירום.
רוני זהר: מזכיר לכם מי חילץ את האנשים מקהיר רק לפני כמה חודשים, ק.א.ל ואל על לקחו מבנים- - - לטורקיה – כל משימה לאומית רק החברות הישראליות ירימו.
רוני זהר: מנכ"ל לופטה
רוני זהר: נזה צוטט בעיתונות לפני כשבועיים כאומר:
רוני זהר: אנחנו היינו האחרונים לצאת במלחמה, והראשונים לחזור אחריה.
רוני זהר: אני מודיע לכם, שאנחנו לא נעזוב, וזאת התחייבות.
רוני זהר: אני מצפה ממדינת ישראל לא שלא תמנע את קריסת החברות.
רוני זהר: לא אתחנן פה שלא יפטרו אותנו.
רוני זהר: אני מצפה ממדינת ישראל לפעול לפיתוח ולשגשוג של התעופה הישראלית.
רוני זהר: אל תיתנו לענף האירופאי לדרוס אותנו.
רוני זהר: ברזיל חתמה על הסכם דומה, והפרלמנט הברזילאי הקפיא אותו.
רוני זהר: זה בידיכם.
כרמל שאמה-הכהן: קובי זוסמן, מנכ"ל יאט"א.
קובי זוסמן: בוקר טוב.
קובי זוסמן: ארגון יאט"א מייצג למעלה מ-90 אחוז מתנועת התעופה הסדירה בעולם, הן של מטענים והן של נוסעים.
קובי זוסמן: הארגון קובע את כל הכללים באין ספור תחומים בעולם התעופה, ולכן היינו אומר די בביטחון, שהמקצוע שלנו הוא תעופה.
קובי זוסמן: באופן עקרוני, אנחנו מאוד תומכים בנושא תחרות, ואני בטוח שגם כל הקולגות שלי מחברות התעופה מסכימים אתי בנושא הזה, אבל כפי שמר שקדי הזכיר קודם, אנחנו סבורים - ואנחנו מסתכלים על זה רק במבט מקצועי טהור – המצב העובדתי במדינת ישראל לא מאפשר היום לחברות הישראליות להתחרות באופן שוויוני והגון עם חברות התעופה האחרות.
קובי זוסמן: לכן, מבחינתנו, החזרת ישראל לקטגוריה 1 צריכה להיות העדיפות הראשונה של המדינה, לפני שפותחים את השמיים, למרות שכבר שמעתי מחלק מהחברים, שהשמיים למעשה פתוחים.
קובי זוסמן: בסך הכול הסביבה הרגולטורית והסביבה התשתיתית במדינת ישראל לא מקלה על חברות התעופה.
קובי זוסמן: אני אזכיר את נושא מס הנוסע הנכנס שחברות התעופה משלמות בישראל, ואין לו אח ורע בעולם, ומדובר בהרבה עשרות-מיליונים של דולרים.
קובי זוסמן: לא פעם הנושא הזה הוצג בפני הוועדה, ומעולם לא הגיע לידי פתרון.
קובי זוסמן: הזכיר מנכ"ל ארקיע את נושא האגרות בטרמינל 1 ובטרמינל 3, המניעה של חלק מהחברות, להשתמש בטרמינל 1, הנושא של שד תעופה משלים, שלא נפתר עדיין, ומקשה על החברות הישראליות ובכלל, נושא פיצוי חברות התעופה בגין משבר הדלק שהיה לנו בדיוק לפני שנה, ששם חברות תעופה, וחלק גדול מהחברות הישראליות, שילמו סכום כספי לא מבוטל בעקבות המקרה של הזיהום.
קובי זוסמן: לא אמנה עוד דברים, שבסופו של דבר מקשים על חברות התעופה.
קובי זוסמן: השורה התחתונה היא שהעדיפות היא כרגע לטפל בליקויים, ובראש ובראשונה בקטגוריה 1.
קובי זוסמן: כל החברות הישראליות, ויש ארבע חברות תעופה יאט"אוית ישראליות: ארקיע, ק.א.ל, ישראייר ואל על – כולן עומדות בתקנים הבין-לאומיים המחמירים ביותר והנוקשים ביותר, וראוי שהמדינה גם תמצא את עצמה בסטנדרטים העולמיים.
קובי זוסמן: תודה.
כרמל שאמה-הכהן: שמואל צוראל, מנכ"ל התאחדות המלונות.
שמואל צוראל: תודה.
שמואל צוראל: השאלה שנשאלת היא לא סיכונן של חברות התעופה הישראליות אלא מה משרת מה – מה משרת רוב, מה משרת מיעוט, ובאיזה מחיר.
שמואל צוראל: הדיון שמתקיים כאן היום הוא סופו של דיון שמתקיים כבר שלושים שנה.
שמואל צוראל: עם אותם טיעונים השתמשו לפני שלושים שנה בשאלה, אם לאפשר צ'רטרים לישראל, ואמרו אותו דבר: ייפול, יקרוס, יתמוטט.
שמואל צוראל: אותו דיון התקיים, כשהיתה שאלה, אם מותר להוסיף מוביל אווירי נוסף באיזשהו קו – ייפול, יתמוטט, יפשוט את הרגל וכו'.
דוד קמיניץ: באמת הוא נפל.
דוד קמיניץ: ישראייר נכנסה לניו יורק, ונפלה.
דוד קמיניץ: הפסידה עשרות-מיליונים.
דוד קמיניץ: תדייק.
שמואל צוראל: השאלה הגדולה זה האם גורלה של התיירות למדינת ישראל או גודלה של התיירות למדינת ישראל הוא כגודלם של 40 מטוסים - האם זה מה שיקבע- - -
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: האם מטוסים או עשרות-אלפי עובדים?
שמואל צוראל: יש מאות-אלפי עובדים בתיירות.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אתה בכלל לא אובייקטיבי, אני מצטערת להגיד לך.
שמואל צוראל: השאלה זה האיזון שאומר, איך שומרים על מאות-אלפי עובדים, על מקור פרנסה ועל הכנסה או מחזור של 20 מיליארד, ולא במחיר רק של להגן על אינטרס יותר טוב.
כרמל שאמה-הכהן: עופר גלבוע, יו"ר חברת ק.א.ל, בבקשה.
עופר גלבוע: הדבר הכי חשוב שאני יכול לתרום פה זה שלחברת ק.א.ל יש שני מטוסי מטען, שני מטוסי ג'מבו, שהם שני-שלישים מכל סד"כ מטוסי המטען בבעלות חברה ישראלית.
עופר גלבוע: אם מחר אנחנו במצב חירום - ואני רוצה להזכיר למבוגרים בינינו רכבות אוויריות – אלה שלושת המטוסים היחידים שיש למדינת ישראל היום – שניים בק.א.ל, אחד באל על, ואם זה לא מתקיים, חייבים להציג תוכנית אלטרנטיבית לנקודה הזאת.
עופר גלבוע: שנית, ברור שחברה ישראלית היא כבר מראש לוקחת על הכנפיים משקלות, וזה הוצג פה, מהיום הראשון, וגם עכשיו, עוד לפני שפתחו את השמיים.
עופר גלבוע: אני שמח מאוד על הדיון, וחבל שהוא קורה רק כשמדברים פה בהקשר של ההסכם המתרגש עלינו, אבל כבר היום אני קורא למדינת ישראל, לסייע לחברות התעופה.
עופר גלבוע: אני בא ממדינות אחרות, ובדקתי את הנושא.
עופר גלבוע: מדינות עושות כל מאמץ, כל אחת בדרכה, לסייע לחברות המקומיות.
עופר גלבוע: אצלנו, למשל, העלות שאנחנו משלמים אגרות גם לרת"א וגם לרשת – האגרה לרת"א שאני צריך לשלם השנה- בדקתי את זה בקפריסין – בישראל זה פי עשרה ממה שאצטרך לשלם, אם החברה שלי היתה רשומה בקפריסין.
עופר גלבוע: אני מחויב להחזיק שני מטוסים, וחברה אירופאית מסתפקת במטוס אחד.
עופר גלבוע: בישראל – כנראה, כשאמרו: מטוסי מטען, רוצים גם בשביל חירום – אני מחזיק שני מטוסים.
עופר גלבוע: המטוסים האלה, מכיוון שאני לא מטיס אותם כל הזמן - מטוס אחד יושב בשדה התעופה, אני משלם 1,000 דולר ליום, וברמה שנתית זה מאות-אלפי דולרים, כדי שהמטוס יישב, והוא מחכה פה לחירום.
עופר גלבוע: אני מבקש, ויש לי דרכים, ולא אפרט אותן - אפשר לסייע כבר היום לתעופה הישראלית פוזיטיבית, כבר היום להתמודד עם המשקלות שיש להן על הכנפיים היום.
כרמל שאמה-הכהן: אתה מוזמן להציג לרת"א, למשרד התחבורה, לחברי הכנסת.
עופר גלבוע: הצגתי.
עופר גלבוע: חשבתי שגם אתם תשמעו, אבל אחרים לקחו את הזמן.
כרמל שאמה-הכהן: יוסי פתאל, מנכ"ל התאחדות סוכני הנסיעות, ישראל, בבקשה.
יוסי פלד: אדוני, ברור גם מהנתונים שהוצגו פה - השמיים בעצם פתוחים, ומייצרים פה פתרון למצב, שאין פה בעיה בכלל.
יוסי פלד: אני מאוד מוטרד מזה ששיקול הדעת שהציג פה מנכ"ל רת"א, שאני שמח עליו, מתי הוא מוסיף טיסות ומתי הוא גורע טיסות, יימנע ממנו עם הסכם שיאפשר לכל אחד לטוס, ולא יצטרכו לפנות אפילו לגיורא, ולשאול, מה דעתו על הטיסות האלה.
יוסי פלד: כולם מוטרדים, מה יקרה ביום הדין.
יוסי פלד: אנחנו תמיד לפני מלחמה ואחרי מלחמה.
יוסי פלד: היה לפחות מצופה, שאם מאשרים לחברת תעופה לטוס לישראל, שתתחייב מראש, שאם היא רוצה להפסיק לטוס, היא נותנת התרעה של חצי שנה, וממשיכה באותה תדירות.
יוסי פלד: זה נשמע כמו מדע בדיוני, אבל אם חשובה לנו רציפות השירות, וכולם מציינים את זה פה, זה היה צריך להיות תנאי בסיסי בעניין הזה.
יוסי פלד: דוח המבקר שפורסם אתמול – ואנחנו מדברים על תיירות ולא על תעופה - מחבר בין התעופה לבין התשתית לבין המלונות.
יוסי פלד: התחום היחיד שהתפתח בשנים האחרונות הוא התעופה; בתחום התשתיות ובתחום המלונות המדינה קופאת על שמריה.
יוסי פלד: בתחום המלונות יש כשל רגולטורי, לא נבנים פה בתי מלון, אין רשתות ביטחון למלונאים, מה שגורם להם לעשות פה תמחור כמעט מטורף, כי הם צריכים לגבות על המלחמה שהיתה ועל המלחמה שתהיה, כנראה, לא עוד הרבה זמן, ואני חושב שצריך לקרוא את דוח המבקר היטב כדי להבין, שהבעיה לא נמצאת בתחום התעופה.
יוסי פלד: אני לא שמעתי שכלכלת אירופה כרגע נמצאת בפריחה, ויש פוטנציאל תיירות נכנסת גדול.
יוסי פלד: מדובר בשוק בעייתי מאוד.
יוסי פלד: ציינו פה את הנושא של הקו.
יוסי פלד: אני חושב שהוועדה צריכה לטפל בכל התמונה, לפתוח את הנושא של שדות התעופה, שהוא קריטי, לפתור את הבעיות של המלונות, כי גם יושב-ראש התאחדות בתי המלון אמר:
יוסי פלד: רק אם יוסיפו 10 אחוז תוספת בביקושים, אין לנו מה לעשות עם האנשים.
יוסי פלד: לפני שפותרים את הבעיות של תשתית המלונות אין טעם לגעת בתעופה.
כרמל שאמה-הכהן: פיני שני.
פיני שני: משרד התיירות ושר התיירות בעד ההסכם.
פיני שני: אנחנו חושבים שהוא עשוי להגביר משמעותית את תנועת התיירות לארץ.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: איפה תשים אותם?
פיני שני: אני מזמין מי מכם לעמוד בפני יהודי צרפתי בחודש אוגוסט, ולהזכיר לו שהוא צריך לבוא לארץ כי הוא ציוני ויהודי ואוהב ישראל, ובמסגרת זאת לשלם פי שניים ממה שהוא משלם לחופשה בספרד או לכל מקום אחר.
פיני שני: ברשותכם, נשמח להציג את הגידול בבניית המלונות בישראל.
פיני שני: אנחנו בהחלט חושבים שזה יוביל לגידול משמעותי של העסקת עוד עשרות-אלפי אנשים במדינת ישראל.
פיני שני: להזכירכם, כל 100 אלף תיירים שמגיעים לישראל מייצרים 4,000 מקומות עבודה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: וזה ריטרייל, שעובדים בכל בתי מלון.
כרמל שאמה-הכהן: עמי אתגר, מנכ"ל לשכת מארגני התיירות, בבקשה.
עמיהוד אתגר: ועדת הכלכלה מקיימת הרבה דיונים.
עמיהוד אתגר: בדיונים, למה מספר התיירים למדינת ישראל לא גדל, כל מי שבדק את הנושא הזה יודע שיש מתאם בין מדיניות התעופה לבין מספר התיירים שמגיעים.
עמיהוד אתגר: יש בהחלט מתאם.
עמיהוד אתגר: בחמש השנים האחרונות בין הישראלים היוצאים לבין התיירים הנכנסים היה גידול של מיליון וחצי ישראלים ותיירים שהגיעו לישראל.
עמיהוד אתגר: בדרך כלל זה מתחלק חצי-חצי.
עמיהוד אתגר: 45 מטוסים לא יכולים לספק את הגידול הזה.
עמיהוד אתגר: לכן העמדה שוועדת הכלכלה, לדעתי, צריכה לעשות, וזאת היתה גם העמדה שלנו – צריך להיות קשובים לחברות התעופה הישראליות.
עמיהוד אתגר: הועלו פה הרבה נושאים, וצריך להם פתרונות, אבל אם מר קמיניץ נותן דוגמאות, איך ישראלים יוצאים, והם מושפעים מתעופה, זה נכון גם לכיוון השני.
עמיהוד אתגר: גרמני צריך מחיר אטרקטיבי כשנוסע למרוקו.
עמיהוד אתגר: עוד משפט אחד: אני יודע לגבי מרוקו, שבהחלט הפריחה הגדולה היתה במחיר של הקריסה של חברת התעופה, פריחה מאוד גדולה.
קריאה: מיליארדים השקיעו בתיירות במרוקו.
קריאה: זה לא נתון נכון.
עמיהוד אתגר: לכן הפתרון הנכון הוא להגן על חברות התעופה הישראליות, ולקדם את ההיצע של מקומות.
כרמל שאמה-הכהן: עו"ד אשר גושן, רשות ההגבלים העסקיים.
גושן: אדוני, רשות ההגבלים העסקיים סבורה שעם הגברת התחרות שתבוא בעקבות ההסכם של השמיים הפתוחים עם אירופה, כן יירדו תעריפי הטיסות.
גושן: זה על בסיס עבודות אמפיריות שעשינו בענף התעופה בעבר.
יואל חסון: מתי עשית תוכניות כאלה?
יואל חסון: יש לך תוכניות עדכניות?
גושן: שנית, לגבי בריתות, לא חוק ההגבלים העסקיים מונע מאל על להצטרף לבריתות אלא שיקולים אחרים.
גושן: אם תהיה אפשרות קונקרטית כזאת, היא תישקל לגופה, אבל להבנתי, היא לא עומדת על הפרק בכלל.
גושן: השיטה של מניעת תחרות כדי להגן על עסקים מקומיים פשטה את הרגל.
גושן: יש פה נסיבות מיוחדות כמו ביטחון, שצריך לשקול אותם.
גושן: אם המדינה תחליט לתמוך באל על ובשאר החברות, היא תמצא את הדרך לעשות את זה, אבל הניסיון הוכיח שמניעת התחרות פוגעת בצרכנים, בעסקים הישראליים, והיא פשטה את הדרך.
גושן: לא זו הדרך.
אסי בנד: באתי מהשטח, אני מבקש דקה אחת.
אסי בנד: אני רוצה לומר לך, מה זה להיות עובד תעופה – זה להיות שלוש שנים בחיל האוויר בצבא, להתקבל לעבודה – אחרי שעשיתי שירות צבאי שלוש שנים, קיבלו אותי לעבוד באל על.
אסי בנד: אני אחרי משמרת לילה, ובאתי להביא את הקולות שלנו.
אסי בנד: אני רוצה להסביר, איך אנחנו מגיעים להיות עובדי תעופה, איך עשו את הענף הזה.
אסי בנד: התגייסנו לחיל האוויר, עשינו שלוש שנים צבא, אחרי זה לימודים, אחרי זה התקבלנו לאל על - ממשיכים ללמוד כל הזמן כדי להתמקצע, כדי להשתפר, כדי לשמור על הרשיון שלנו ועל הכשירות שלנו.
ישראל חסון: מתי המשמרת הבאה שלך?
אסי בנד: אני לא הולך הביתה.
אסי בנד: בניגוד למה שחושבים, אנחנו עובדים מאוד קשה.
כרמל שאמה-הכהן: אנחנו מסכמים את הישיבה, ונעלה את הסיכום להצבעה.
כרמל שאמה-הכהן: ועדת הכלכלה שמעה את משרד התחבורה, את רת"א, את נציגי חברות התעופה השונות, את נציגי עובדי החברות, ממונה על הגנת הצרכן, עשרה חברי כנסת שהשתתפו בדיון הזה, שזה לא דבר רגיל.
כרמל שאמה-הכהן: בהתחשב בפרסנת עשרות-אלפי משפחות שחברות התעופה באופן ישיר ועקיף מעסיקות, ביטחון תעופתי למדינת ישראל ולאזרחיה גם בעתות חירום וכמובן, העיקרון של שמיים פתוחים - כן, הגברת התחברות - כן, אבל לא שמיים פתוחים שנקיים ממטוסים כחול-לבן, ועדת הכלכלה קוראת לממשלה, למשרד התחבורה לעצור את התקדמות הסכם השמיים הפתוחים עד להצגת מחקר כלכלי מקיף, מעמיק ומפורט, שיצדיק ויוכיח את היתרונות ואת התועלות של הסכם השמיים הפתוחים לצד הסיכונים והמחירים שישלמו חברות התעופה, הכלכלה הישראלית, בטח ובטח בחינת הסיכון של סגירת חברת תעופה או כל חברות התעופה הישראליות.
כרמל שאמה-הכהן: גם במקרה של חירום, שישראל תהיה נסמכת רק על צי המטוסים שלה.
כרמל שאמה-הכהן: מי בעד הצעת ההחלטה?
כרמל שאמה-הכהן: הצבעה בעד – רוב נגד – אין נמנעים – אין הצעת ההחלטה אושרה.
כרמל שאמה-הכהן: תודה בה, הישיבה נעולה.
כרמל שאמה-הכהן: בוקר טוב, פותחים את הדיון בוועדה בעניין תקנות התעבורה (תיקון מס'), התשע"א-2011, בדבר איסור משלוח או קריאה של דואר אלקטרוני, רכיסת קסדה, תקן ישראלי לקסדה.
כרמל שאמה-הכהן: בבקשה, משרד התחבורה.
חוה ראובני: בתקנות האלה אנחנו עוסקים בשני נושאים: האחד, הרחבת האיסור הקיים על שימוש בטלפון נייד וסמסים וגם נושא של דואר אלקטרוני.
חוה ראובני: לאור ההתפתחויות הטכנולוגיות והאפשרות - - -
כרמל שאמה-הכהן: נכון להיום, על פי החוק, מותר לקרוא דואר אלקטרוני?
חוה ראובני: יש חובה להסתכל על הכביש ויש חובה להחזיק את ההגה וכו' אבל אין איסור ספציפי על הדבר הזה.
חוה ראובני: חשבנו שזאת בעיה ספציפית שמחייבת איסור מפורש שלא יהיה ויכוח: כן קראתי, לא קראתי, כן הסתכלתי, לא הסתכלתי.
חוה ראובני: בגלל עצם העובדה שקוראים או כותבים דואר אלקטרוני – וזה כבר לא קשור לחובה לשים ידיים על ההגה – כיוון שהולכות ומתפתחות הפעלות קוליות של אמצעי התקשורת האלה, אנחנו מנסים לא לפגר יותר מדי אחרי ההתפתחויות הטכנולוגיות.
חוה ראובני: הדבר השני, אימוץ התקן הישראלי לעניין קסדות אופנוע וטרקטורון, לעניין זה שלחתי ממש ברגע האחרון לפני הדיון נוסח מתוקן בעקבות שיחה שקיימתי הבוקר עם משרד המשפטים ועם הממונה על התקינה במשרד התמ"ת, שהעלו ממש הבוקר הסתייגויות לנוסח כפי שהועבר, שעיקרו הוא שמוסכם שהתקן שצריך לחול הוא התקן הישראלי שהחידוש העיקרי הו – לעומת המצב הקיים – זו ההוצאה מהתקינה של מה שקרוי "קסדת חצי", שהיא תקנית בארצות הברית אבל בארץ היא לא תקנית.
חוה ראובני: הבעיה שהועלתה בפני הבוקר היא שאלה של הטלת האחריות על התקינה של קסדה על משתמש הקצה, על רוכב האופנוע, שלא יכול לדעת - - -
אתי בנדלר: זה הגיע אליך רק הבוקר, גב' ראובני?
חוה ראובני: השאלה של איך אדם יודע מהו התקן עלתה עד עכשיו מיום חמישי ומדיונים קודמים.
חוה ראובני: הבוקר התעוררה השאלה: גם אם הוא יודע מהו התקן – איך הוא יודע שהמוצר שהוא מחזיק הוא תקני?
חוה ראובני: לעניין זה אנחנו מציעים כאן שינוי נוסח שבחלקו מוסכם וחלקו לא סגור כיוון שזו שיחה שהתנהלה היום בשעה עשר בבוקר.
אתי בנדלר: אתם תבקשו לאשר משהו בעניין הזה?
חוה ראובני: אני אסביר: אנחנו נבקש לאשר.
חוה ראובני: אני חושבת שחלק ממה שחסר אפשר להסכים על העקרונות.
חוה ראובני: אולי הוועדה תרצה לטפל בניסוח בנפרד אחרי שהוועדה תאשר את העיקרון של הצגת הדברים.
חוה ראובני: אלו שני הדברים שנמצאים בתקנות.
אליעזר אלג'ם: אני ממועדון האופנועים הישראלי בשם הרוכבים.
אליעזר אלג'ם: זומנו לדיון אמנם אבל כניסה לאתר של מכון התקנים אינו מאפשר קריאה באופן חופשי אלא כרכישה של התקן.
אליעזר אלג'ם: אנחנו מאוד מבקשים שאם כבר הנושא עולה לדיון נוסף או לעדכונים, שנקבל את הנוסח המדויק של מה שהולך לקרות.
אליעזר אלג'ם: בהמשך למה שצינה גב' ראובני, הרוכבים לא יודעים מה אומר התקן ואנחנו גם לא יודעים ואין לנו את האפשרות להעביר את המסר הזה הלאה – הייתי מבקש שלדיון הבא נקבל את החומר הרלוונטי.
אתי בנדלר: מהו הדיון הבא שעליו מדבר אדוני?
אליעזר אלג'ם: אם לא מחליטים פה על כלום, אז מישהו צריך - - -
אתי בנדלר: נציגת הלשכה המשפטית, סגנית היועצת המשפטית של משרד התחבורה מבקשת שהוועדה תאשר היום את התקנות.
לאה ורון: לפחות את העקרונות.
אליעזר אלג'ם: בלי שאף אחד יידע על מה מדובר שם?
אתי בנדלר: אולי אני אבהיר לאדוני במה דברים אמורים: נשארתי לדיון בתקנה הזאת כי הסוגיה הזאת היא סוגיה שמתייחסת לא רק לקדות לאופנועים או לרוכבי אופניים או לטרקטורונים, אלא באופן כללי היא מדברת על הפנייה לתקנים, שכדי לדעת מה כתוב בהם, צריך לרכוש אותם בתשלום – הם אינם זמינים לציבור הרחב – והגם שהם מאומצים בחקיקה, מבקשים לתת להם תוקף שלא בהתאם לתקנים ישראלים שאין להם תוקף רשמי, עושים איזשהו הליך של אימוץ תקן, קובעים עבירה פלילית על אי קיום התקן, כשמשתמש הקצה לא יודע מה כתוב בכלל באותו תקן, אלא אם כן הוא ייגש למכון התקנים וירכוש את התקן הזה.
אתי בנדלר: זה הליך שאני באופן עקבי מתנגדת לו.
אתי בנדלר: משרד המשפטים ואני בני פלוגתא בנושא הזה.
אתי בנדלר: ברוב המקרים, לשמחתי, ועדת הכלכלה קיבלה את עמדתי כשביקשתי למנוע את זה.
אתי בנדלר: גם בתקנות האלה, כשהסתבר שזו הסוגיה – שתקן שאסור לנהוג באופנוע או בטרקטורון, אלא בקסדה שעומדת בדרישות התקן, כשהמשת