GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יורם שפירא: רק במקום אחד, באולם מקבלי הפנים, זה במקומות נפרדים, בכל שאר שלושת האולמות זה אחד ליד השני, אתה יכול ללכת ולהשוות בדקה.
יורם שפירא: אם עד לפני כחודש היה להם שער מטבעות רץ, אז הנה, זה מה שעשו לאחרונה – אותיות בשערים בולטים – כלומר היום יותר קל לנוסע לראות את השערים, כשהוא עומד, משני הכיוונים.
יורם שפירא: מה שאתה רואה כרגע אלה שערים ישנים, זה לא נכון להיום, הצילום הוא לא מאתמול.
יורם שפירא: אם נצטרך ונראה שעדיין חלק מהציבור לא עושה את ההשוואה, אנחנו גם נכריז במערכת הכריזה שיש לנו באולמות.
יורם שפירא: מה שכתוב שם אנחנו נכריז גם במערכת הכריזה.
יורם שפירא: במידה שבסופו של דבר, לצערי, לא נצליח להגיע לשערי עמלות סבירים, אנחנו נפעל בצד המשפטי כדי להפסיק את החוזה, עם כל המשמעויות של זה.
כרמל שאמה-הכהן: מה אבני הדרך במסלול שאנחנו עומדים בו, מהיום?
יורם שפירא: אני מזכיר שהחברה עובדת רק שלושה חודשים, זה לא שהחברה עובדת שנים.
יורם שפירא: החברה עובדת רק שלושה חודשים בנתב"ג.
יורם שפירא: אני מעריך שבמהלך החודש-חודשיים הקרובים, מקסימום, אם לא יהיה שינוי משמעותי, הרשות תשקול שוב את צעדיה - ומה שאמרתי אני לא אומר רק בשמי, אני אומר כמובן בשם הרשות - היא תשקול את צעדיה, עד הפסקת חוזה.
כרמל שאמה-הכהן: האם נציג החברה הספרדית נמצא?
שי דיל: שלום.
שי דיל: עורך-דין שי דיל, אני מייצג את החברה הספרדית.
שי דיל: זוהי חברה ספרדית שיש לה סניפים בכל העולם והיא מתמקדת בעיקר בשדות תעופה.
שי דיל: כרגע, כמו שאמר מר שפירא, יש בשדה התעופה בישראל שני חלפנים שכל הזמן נמצאים אחד ליד השני.
שי דיל: בהסכם של בנק הפועלים אכן יש סעיף שמגביל את שער החליפין, בהסכם שלנו אין סעיף שמגביל, וזה היה ההסכם שעל בסיסו ניגשנו למכרז ועל בסיסו נתנו מחיר הרבה יותר גבוה מבנק הפועלים, בשיעור ניכר.
שי דיל: אחרי כמה פניות וכמה שיחות שהיו לנו עם רשות שדות התעופה, אכן הורדנו את המחירים ועשינו שינויים מאוד גדולים יחסית למחירים שהתחלנו איתם.
שי דיל: אנחנו עדיין בוחנים את השוק כי כפי שנאמר, אנחנו נמצאים רק שלושה חודשים בשוק – ואלה לא השלושה חודשים הכי חזקים מבחינת נפח הפעילות בשדה התעופה.
שי דיל: עסקאות בשדה התעופה מתאפיינות בסכומים נמוכים יחסית – כמו שנאמר, פלוס-מינוס הממוצע הוא 200 דולר.
שי דיל: היום, מה שעושים רוב הישראלים, הם קונים מטבע חוץ, הם לא באים חזרה עם מטבע חוץ ומחליפים אותו לשקלים – לפחות זה המידע שלנו יש – והיום, ישראלים שיוצאים מהארץ כדי לקנות מטבע חוץ, במרבית המקרים, כשזה בסכומים נמוכים, עדיף להם לעשות את העסקאות אצלנו כי זה יותר משתלם להם כלכלית מאשר ללכת לבנק הפועלים.
שי דיל: אני מסכים שבנכנסים – כשבאים תיירים להחליף שקלים לדולרים – יש עדיין פערים.
שי דיל: כמו שאמרנו, אנחנו עדיין לומדים את השוק, אנחנו עדיין לא יודעים בדיוק איפה יהיה שער החליפין הכי טוב לנו מבחינה מסחרית.
כרמל שאמה-הכהן: בנכנסים מחליפים שקלים לדולרים?
שי דיל: תיירים שנכנסים מחוץ-לארץ מחליפים דולרים לשקלים, אולי טעיתי בלשוני.
שי דיל: אני מסכים שבאים תיירים ומחליפים דולרים לשקלים, יש פער כלשהו בינינו לבין המתחרה – שזה בנק הפועלים – ואנחנו עדיין בוחנים את השוק כדי לראות איפה נקודת האיזון שהיא הכי טובה לנו מבחינה כלכלית וגם לציבור כי הציבור, בישראל בייחוד, הוא לא ציבור מטומטם.
שי דיל: הוא רואה את שני התעריפים והוא בוחר איפה הכי שווה לו להחליף.
שי דיל: עדיין כרגע אנחנו נמצאים בפעילות הפסדית במשך שלושת החודשים האחרונים, אנחנו לא מרוויחים כסף מהשערים הנוכחיים.
שי דיל: לגבי מחירים בשאר שדות התעופה בעולם – עשינו מחקר גם לגבי שאר שדות התעופה בעולם שבהם אנחנו לא פעילים – התעריפים בשדות התעופה בעולם הם גבוהים משמעותית מאשר תוכל למצוא ברחוב אחרי שתצא משדה התעופה.
שי דיל: כדי לסבר את האוזן, לדוגמה במדריד ההבדל בין קנייה למכירה עומד על 38%, באמסטרדם – 33%, בדאלאס – 32%, במיאמי – 22%, ואצלנו ה-spread בין קנייה למכירה הוא הרבה יותר נמוך.
כרמל שאמה-הכהן: כמה זה אצלכם?
שי דיל: היום זה 11%.
שי דיל: אנחנו לא רוצים לצאת מהשוק הישראלי, אנחנו השתתפנו במכרז ונתנו מחיר מאוד מאוד גבוה על מנת להישאר בשוק הישראלי ולתת שירות מאוד מאוד טוב, כפי שאנחנו עושים בשאר שדות התעופה בעולם.
שי דיל: נכנסנו למכרז בהתבסס על הידיעה ששער החליפין שאנחנו יכולים לקבוע הוא יחסית חופשי, והשוק עצמו מכריח לרוב את שערי החליפין להגיע למצב שבו הצרכן יקבל את התעריף הכי טוב, בייחוד כשיש שני מתחרים ולא צריך ללכת מאוד רחוק כדי לראות את המחיר של השני, הוא ממש לידנו.
שי דיל: ועובדה שלמרות שאנחנו משלמים הרבה יותר מהמתחרה שלנו בשדה התעופה עצמו, עדיין במקרים מסוימים אנחנו יותר טובים ממנו.
כרמל שאמה-הכהן: מי עוד מעוניין להתייחס?
אסף שפירא: עורך-דין אסף שפירא, אני מייצג את "צ'יינג פלייס" שהיתה זכיין עד חודש אוקטובר האחרון ויש לה ניסיון של שנים רבות בשדה התעופה.
יורם שפירא: במקרה יש לנו אותו שם משפחה.
אסף שפירא: אין קשר משפחתי – למען הגילוי הנאות.
אבי גרינר: אבי גרינר, "צ'יינג פלייס", החברה שהיתה הזכיינית הקודמת.
אבי גרינר: אתחיל באיזשהו סיפור כדי שנבין – לא מרוויחים, כן מרוויחים, חוץ-לארץ, לא חוץ-לארץ, כל מיני סיפורים - סיפור על אותו חייל שרצה לנסוע לחופשה.
אבי גרינר: סיפור אמיתי.
אבי גרינר: רצה לנסוע לחופשה בתאילנד.
אבי גרינר: לקח מהדודה הראשונה שלו 100 דולר, מהדודה השנייה 100 דולר, מהדודה השלישית 100 דולר, הבחור אסף 2,000 דולר.
אבי גרינר: בא לשדה התעופה, החליף את ה-2,000 דולר לכסף תאילנדי.
אבי גרינר: נחת בתאילנד, מתברר לו שהוא שילם כמעט 1,000 דולר עמלה.
כרמל שאמה-הכהן: 50%?
אבי גרינר: לקחו לו כמעט 50%, אנשים שמדברים פה ולא יודעים מה זה עמלות וכמה זה עמלות.
אבי גרינר: אותו חייל, הסבא שלו הוא עורך-דין מאוד מפורסם בארץ, הוא בפנסיה – הוא מאוד מפורסם, הוא ביקש לא להזכיר שמות – אבל אני רוצה לומר, שנדע על מה אנחנו מדברים.
אבי גרינר: נכון שהדברים מאז תוקנו ונכון שהרשות עשתה כמה דברים מאוד חשובים, במיוחד בקטע של היוצאים, אבל עדיין, מטבע אקזוטי – הוא דיבר על הדולר, הוא דיבר על מטבעות אחרים – במטבעות האקזוטיים יש שם השתוללות טוטלית.
אבי גרינר: בלי שום קשר, צריך להבין.
אבי גרינר: תחרות – בדרך כלל החץ שלה הוא כלפי מטה.
אבי גרינר: פה בתחרות – החץ קודם כול תמיד כלפי מעלה.
אבי גרינר: כשמדברים פה על אחוז נקודה או על הפרש, צריך להבין שבתחרות, בנק הפועלים הולך תמיד למחירי מקסימום, הוא לא הולך למחירי מינימום – אני לא רוצה להגיד מעבר לזה כרגע על בנק הפועלים כי יש שם סיפור אחר – אבל הבנק תמיד עם החץ שלו כלפי מעלה, כל השערים שלו הם במקסימום.
אבי גרינר: אין תחרות.
אבי גרינר: תחרות זה כשאחד מוריד את המחיר והשני מוריד את המחיר, וכל אחד נלחם על הלקוח.
אבי גרינר: פה אין מלחמה עם הלקוח, אין תחרות.
אבי גרינר: החץ הוא למעלה.
כרמל שאמה-הכהן: כן, זה חשש שהעלינו בישיבה הקודמת.
יורם שפירא: אני מכיר כלכלה אחרת, לא מכיר את אותה כלכלה.
שי דיל: אני גם לא מבין איך אפשר להגיע בכלל למצב הזה.
שי דיל: לבנק הפועלים יש סעיף בהסכם שלו, שהוא מחויב לגבות לפי ממוצע שלושת הבנקים.
שי דיל: הוא לא יכול להעלות כמה שהוא רוצה, יש לו הגבלה.
אבי גרינר: כן, אבל זה המקסימום, הוא יכול גם לרדת.
אבי גרינר: אם היו שתי חברות כאלה, היו נלחמים על הלקוח.
כרמל שאמה-הכהן: לפני שהספרדים נכנסו, הבנקים גם היו במקסימום או לא?
יורם שפירא: הבנקים היום לא במקסימום.
אבי גרינר: הבנק הוא במקסימום, אבל לא משנה, אני מבקש להגיד.
אבי גרינר: כשיש תנאים שווים, תחרות שווה – החץ הוא כלפי מטה, כל אחד רב על הלקוח.
אבי גרינר: היום, בנק, אין לו סיבה להוריד.
אבי גרינר: איזו סיבה יש לו להוריד?
אבי גרינר: הוא יודע שהוא ילך לצד השני, זה לא יכול לקרות.
אבי גרינר: מה קורה, הם אמרו בעצמם שהם משלמים הרבה מאוד כסף לרשות והם לא מרוויחים כסף.
אבי גרינר: אני רוצה שנסדר לרגע את מה שקורה פה.
אבי גרינר: האנשים האלה, אם הם לא ירוויחו לפחות 9%, 10%, אין להם מה לעשות שם.
אבי גרינר: הם חייבים להרוויח בין 9% ל-10%, אין דבר כזה.
אבי גרינר: הוא יכול להביא דוגמאות מכל העולם, 10% אף אחד לא משלם.
כרמל שאמה-הכהן: 10% זה נחשב - - -
אבי גרינר: אני אסביר.
אבי גרינר: הם נותנים 5.65 פלוס מע"מ לרשות – כשמוסד כספי לא מזדכה על המע"מ – זה מגיע ל-6.50 ומשהו.
אבי גרינר: יש לו הוצאות 2%, הוא כבר מגיע ל-8.5.
אבי גרינר: רוצה להרוויח חצי אחוז – הוא כבר מגיע ל-9.
אבי גרינר: יש לו עוד הוצאות – חשמל וכו'; הכסף שווה כסף, הכסף הוא לא בחינם, גם לכסף יש עלות.
אבי גרינר: להוציא את הכסף – זה מזומן, יש לו עלויות, הוא חייב להגיע ל-10%.
אבי גרינר: כשהוא מוכר מתחת ל-10%, הוא מפסיד כסף.
אבי גרינר: הוא אומר בעצמו – אני מפסיד כסף.
אבי גרינר: גם כשהוא מוכר ב-20%, גם כשהוא מוכר ב-24% לתיירים – כשהוא מוכר את הדולר ב-3.10 לתייר שנכנס לישראל, הוא אומר שהוא מפסיד כסף, ויכול להיות שהוא צודק.
כרמל שאמה-הכהן: 3.10 מוכרים את הדולר?
שי דיל: לא, זה לא מספר נכון.
אבי גרינר: תקשיבו, אני יכול עכשיו לנסוע עם כולכם לשדה התעופה, אם מישהו ימצא שמה שאני אומר הוא לא אמיתי, אולי - - -
כרמל שאמה-הכהן: עכשיו אני נוסע לשדה, אני אראה את זה?
אבי גרינר: 3.11 במקסימום.
אבי גרינר: אמרתי 3.10 כי זה מה שהיה אתמול.
אבי גרינר: אולי היום זה 3.11.
יורם שפירא: 3.31
אבי גרינר: יש עמלה, תוסיף את העמלה.
אבי גרינר: זה לפני עמלה.
כרמל שאמה-הכהן: ואחרי עמלה?
אבי גרינר: יורם, זה לפני עמלה?
כרמל שאמה-הכהן: על 1,000 דולר.
קריאה: 3,260.
יורם שפירא: זה לא 3.10.
אבי גרינר: אני חוזר ואומר – ב-1,000 דולר יכול להיות שזה 3,260.
אבי גרינר: ב-100 דולר – 310, אולי 311 היום, אולי.
כרמל שאמה-הכהן: זה לא המרה.
כרמל שאמה-הכהן: אני אומר – פעולה כזאת בערכים כאלה זה לא המרה.
יורם שפירא: קודם כול, אין לנו ויכוח שיש בנכנסים בעיה – ציינתי אותה, לא צריך שאבי יגיד אותה.
יורם שפירא: אני אומר שיש בנכנסים בעיה, אבל דרך אגב, מטר לידו – 3.60 ומשהו, תוריד את העמלה גם כן.
כרמל שאמה-הכהן: ועדיין אנשים ניגשים.
יורם שפירא: אנשים ניגשים.
אבי גרינר: אנשים מסכנים.
אבי גרינר: זה לא להאמין, שני אנשים עומדים באותו דלפק – על 1,000 דולר אחד משלם 400 שקלים יותר מהשני.
כרמל שאמה-הכהן: אולי דווקא בגלל שהם צמודים, אנשים אומרים: בטח זה אותו דבר אצלם.
אבי גרינר: בדיוק.
קריאה: לא מאמינים שיכול להיות הפרש כזה.
יורם שפירא: (מציג צילומים) אתה צריך לעמוד פה, מול נמצא השלט ויש את שני השערים.
כרמל שאמה-הכהן: אנשים לא נהנים לשלם יותר.
יורם שפירא: אתה רואה את זה מול העיניים, לא צריך ללכת כל כך רחוק.
יורם שפירא: תראה, זה אולם היוצאים, זה לא הנכנסים.
יורם שפירא: זה עומד לך מול העיניים, ותראה את האותיות – זה של הבנק וזה של הצ'יינג'.
יורם שפירא: .
אבי גרינר: שיניתם.
יורם שפירא: אני לא אומר שלא שינינו, אבי, אני לא אומר שאני מרוצה.
יורם שפירא: לא שמעת אותי אומר שאני מרוצה.
אבי גרינר: 3.10 אתמול.
אבי גרינר: דרך אגב, אני יכול להראות לך.
יורם שפירא: אבי, לא צריך, יש לי הכול.
יורם שפירא: אני לא בדין ודברים איתך, אני לא מתווכח איתך.
יורם שפירא: בן-אדם בא לפה, הוא צריך להחליט.
יורם שפירא: הלקוח הסביר שבא ורואה את זה מול עיניו – יקרא, יסתכל פה ויסתכל פה – תראה, מאותה נקודת מבט, צילמנו לך את זה מנקודת מבט של הנוסע.
יורם שפירא: זה ביוצאים, בנכנסים אין בעיה.
יורם שפירא: אחוז זה באמת בתחום הסבירות של התחרות, אוי ואבוי אם זה יהיה על אותו מספר, תגיד שיש קרטל.
עידית חנוכה: הנכנסים זה היכן שהם לא יושבים אחד ליד השני, נכון?
יורם שפירא: לא, לא, הבעיה היא בנכנסים.
יורם שפירא: זה באולם הנכנסים, היכן שלוקחים את המזוודות.
אבי גרינר: גם במקבלי הפנים.
יורם שפירא: כן, אבל שם פחות מגיעים.
אבי גרינר: שם רוב הפעילות.
יורם שפירא: כאן זה מקבלי הפנים, הנה השלט בדיוק.
יורם שפירא: זה אולם היוצאים (מציג צילומים).
יורם שפירא: זה אותו דבר, רק בהגדלה.
יורם שפירא: זה כלום, זה המרחק ביניהם – עמוד.
יורם שפירא: בנכנסים זה עוד יותר קרוב, זכוכית מפרידה ביניהם.
יורם שפירא: המקום היחיד שהם לא צמודים אחד לשני זה באולם מקבלי הפנים, ליד כל אחד שמנו את השלט הזה.
כרמל שאמה-הכהן: אז מה זה נכנסים?
יורם שפירא: זה באולם שבו אתה מקבל את הקונברים.
כרמל שאמה-הכהן: ב-Check-in גם יש?
יורם שפירא: כן, זה ב-Check-in.
כרמל שאמה-הכהן: בדיוטי-פרי.
יורם שפירא: זה בדיוטי-פרי אבל יש אותו דבר ב-Check-in.
יורם שפירא: אין הבדל.
יורם שפירא: ב-Check-in זה אחד מול השני.
כרמל שאמה-הכהן: כשעוברים במסדרון.
יורם שפירא: נכון, בדיוק כשעוברים במסדרון זה אחד מול השני.
יורם שפירא: אני אומר לך שוב, כרמל, אנחנו לא נאפשר שזה ימשיך.
יורם שפירא: הם יודעים את זה, ישבנו רק השבוע.
יורם שפירא: הם יודעים את זה, אנחנו לא נאפשר.
יורם שפירא: או שהחברה תמצא את הפתרון או שאנחנו נלך בהליך משפטי שיש לו מחיר, אני יודע שיש לו מחיר.
יורם שפירא: אנחנו כריבון לא רוצים להיכנס למקום הזה.
יורם שפירא: (מציג צילומים) – זה בנכנסים.
יורם שפירא: שמנו שלט גם פה וגם פה, הם יושבים אחד ליד השני.
יורם שפירא: אחרי העמוד הזה – קשה היה לצלם – יש זכוכית, זה כל מה שמפריד.
יורם שפירא: יש עוד שני מטרים – אתה עומד פה, אתה רואה גם וגם, ותראה איפה שמנו את השילוט.
יורם שפירא: אתה אומר: אנשים, לא תהיה להם ברירה, הם יראו בסוף שכל התנועה תלך לפה, ולא תהיה להם ברירה.
כרמל שאמה-הכהן: יש לך נתונים כמה המחזורים שלהם, לא?
יורם שפירא: כן, אבל שלושה חודשים זה עוד לא שוק.
יורם שפירא: אנחנו צריכים לראות איך יהיה הפסח הזה, הפסח הזה יהיה מאוד משמעותי בתנועה, תהיה תנועה יפה מאוד בפסח, לשמחתנו – גם תיירים וגם ישראלים – אבל זה בעיקר התיירים.
יורם שפירא: ישראלים, הראיתי לך, זה 1.1% במקסימום.
אסף שפירא: שאלה אם זה לא מוות ידוע מראש.
יורם שפירא: קודם כול, יכול להיות.
אסף שפירא: אומר פה העורך-דין - אני כבר היום ב-11% שלי מפסיד, ואתה אומר - אני עוד רוצה לקחת אותו למטה.
אסף שפירא: השאלה אם זה לא סוף ידוע מראש, שצריך לטפל.
יורם שפירא: אל"ף, יכול להיות שכן, אני לא אומר שלא.
יורם שפירא: אני אומר כך – אם לא יימצא פתרון פיננסי, הם לא יהיו.
יורם שפירא: הם לא יהיו.
שי דיל: זה קצת מדאיג אותי.
שי דיל: אני לא כל כך מבין מה "צ'יינג' פלייס" עושים פה, עם כל הכבוד.
אסף שפירא: הזמינו אותנו – באנו.
כרמל שאמה-הכהן: הם היו גם בדיון הקודם.
שי דיל: אני מבין, אבל הם פנו בעתירה לבית-המשפט, ובעתירה לבית-המשפט הם הפסידו.
כרמל שאמה-הכהן: משנה לי דבר אחד – אם מה שאומרים, נכון או לא נכון.
כרמל שאמה-הכהן: מי הם, למה הם פה, אינטרס יש להם – אומרים אמת?
כרמל שאמה-הכהן: מה שאומרים לא אמת, תגיד.
כרמל שאמה-הכהן: אני צריך אנשים שיביאו נתונים, יעבירו את השקפת העולם.
כרמל שאמה-הכהן: יש לכם אינטרס מנוגד – זה ברור לי, אבל זה שהם מתחרים שלכם לא פוסל אותם מלשבת פה, להיפך.
כרמל שאמה-הכהן: אנחנו שוקלים את הכול.
כרמל שאמה-הכהן: תאמין לי, כשאני מסתכל אני זוכר בדיוק שהוא הפסיד בעתירה, הפסיד במכרז.
קריאה: הוא ביקש שיבטלו את - - -
כרמל שאמה-הכהן: ושהוא אולי מאוד רוצה גם לחזור ולהחליף אותך.
כרמל שאמה-הכהן: אותי מעניין ששער ההמרה יהיה סביר משום שזו לא המרה, זו שחיטה.
כרמל שאמה-הכהן: זו שחיטה.
דובר: זה גזל.
כרמל שאמה-הכהן: אפילו על 1,000 דולר, לתת 3,260 – פה זה דולר, זה אפילו לא מטבע אקזוטי - לקחת לחייל שנוסע לתאילנד כמעט 50% עמלה.
מרקוס ברצילון: אני לא אומר מאיפה לקחו את המספרים האלה.
כרמל שאמה-הכהן: זהו, אז אתם חולקים על זה.
כרמל שאמה-הכהן: יש הוכחות לדברים האלה?
אסף שפירא: אני יכול להראות לאדוני פעולה שנעשתה ביורו.
דובר: 50% עמלה.
כרמל שאמה-הכהן: לא, גם 40%.
אסף שפירא: זה פחות מארבעה דולר.
אסף שפירא: יותר שחיטה מזה קשה למצוא.
קריאה: אסף, שאלה ממתי אתה מביא את הדוגמה.
כרמל שאמה-הכהן: לא הבנתי את הנתון.
אסף שפירא: 3.95 ליורו.
קריאה: זה לא מעכשיו.
אסף שפירא: זה מחודש פברואר.
כרמל שאמה-הכהן: הם תיקנו.
יורם שפירא: אני מסכים איתך.
יורם שפירא: אני רוצה שיהיה פה ברור.
יורם שפירא: אנחנו לא הספרדים ואנחנו לא צ'יינג' פלייס, עם כל הכבוד לצ'יינג' פלייס ועם כל הכבוד לספרדים.
כרמל שאמה-הכהן: אנחנו הנוסעים והתיירים.
יורם שפירא: אנחנו לא משני צידי המתרס, אנחנו בדיוק מאותו צד.
יורם שפירא: כמו שיש לו אינטרס להגן על הציבור, לנו יש אינטרס להגן על הציבור, אין לנו שום אינטרס אחר.
יורם שפירא: יש מגבלות משפטיות שהן לא פשוטות, שאתה מבין בהן יותר טוב ממני.
יורם שפירא: אסף, אתה מבין בהן יותר טוב ממני.
אסף שפירא: לא בטוח, אבל בסדר.
יורם שפירא: אני בטוח.
יורם שפירא: לא שאני לא מבין, אבל אתה מבין בהן יותר טוב ממני.
יורם שפירא: הם יודעים את עמדתנו בצורה מאוד ברורה, נכון לשלשום – גם בעבר וגם נכון לשלשום.
יורם שפירא: אמרתי להם זאת שלשום ואני אומר את זה לכרמל, אני לא אומר לכם – עם כל הכבוד, אתם גוף מתחרה - במידה שלא יימצא פתרון ולא נראה ששערי ההמרה הם סבירים, אנחנו נפסיק את החוזה הזה.
כרמל שאמה-הכהן: אוקי, זו אמירה ברורה.
יורם שפירא: נפסיק את החוזה, עם כל המשמעויות שנגזרות ממנו – ויש הרבה משמעויות.
יורם שפירא: אנחנו ריבון, אנחנו לא - - -
כרמל שאמה-הכהן: מהמפעיל הבא תקבלו הרבה פחות שכירות.
יורם שפירא: לא דיברתי עכשיו על זה.
מרקוס ברצילון: לגבי המספרים שאתה אומר, על אלפי דולרים שמחליפים בשדה התעופה, אני יכול להגיד שבחודש מרס, במכירה היו 6,999 פעולות, 76 מהן היו מעל 1,000 דולר, זאת אומרת 1%.
מרקוס ברצילון: 1%, אז אני לא מבין מאיפה יש לך את המספרים שיש הרבה אנשים שמתלוננים.
אבי גרינר: יורם בעצמו אמר שהממוצע הוא 200 דולר.
אבי גרינר: איך יכול להיות 1,000 דולר?
אבי גרינר: איך הגעת ל-1,000 דולר?
מרקוס ברצילון: לא, אני אומר לך שהממוצע שלנו היום הוא 125.
קריאה: יורו.
שי דיל: הוא דיבר על 76 עסקאות מתוך ה-7,000.
מרקוס ברצילון: יש פה מחירים של כל שדות התעופה בעולם – בדאלאס, בפריס, במדריד – לגבי העמלות שהם לוקחים.
מרקוס ברצילון: לעומת זה אנחנו זולים מאוד.
כרמל שאמה-הכהן: נשמח לראות.
כרמל שאמה-הכהן: של מי המסמך הזה?
קריאה: תבקש את "היתרו".
כרמל שאמה-הכהן: תשאיר לנו בבקשה את המסמך.
כרמל שאמה-הכהן: אני חושב שעל-פי הנתונים – גם אם יש מקומות בעולם שבהם אחוזי העמלה הם ברמות כאלה גבוהות, לא בטוח שזה מצדיק שגם בישראל זה יהיה כך.
כרמל שאמה-הכהן: אנחנו משתדלים, לא נורא אם נהיה אור לגויים, גם אם זה המצב בעולם, כי מבחינה צרכנית זה ממש פיגוע שאדם מגיע בצעד הראשון שלו לחופש ונתקל בעוולה צרכנית כזאת, וגם תייר שמגיע – זה הפנים שלו.
כרמל שאמה-הכהן: כל תייר, התפיסה שלו היא שהדברים האלה אמורים להיות מפוקחים, מוסדרים ולא מופקרים.
כרמל שאמה-הכהן: עמלה מעל 10% על מטבע כמו דולר או יורו, בטח עשרות אחוזים – גם אם זה על מטבע אקזוטי – זה מצב שאסור שיימשך.
כרמל שאמה-הכהן: אני שמח לשמוע שהרשות עם אצבע על הדופק, ולאחר פסח תגבש את צעדיה בהתאם ליכולת שלה לשנות את המצב ללא הליכים משפטיים, אבל הצהרת באופן מפורש שאם זה לא יעזור, האופציה הזאת מונחת על השולחן.
יורם שפירא: חד-משמעית.
כרמל שאמה-הכהן: לרבות הסנקציה האולטימטיבית שכולם לא רוצים להגיע אליה.
יורם שפירא: לא רוצים להגיע אליה.
כרמל שאמה-הכהן: אבל אם לא תהיה ברירה, גם היא נמצאת על השולחן.
כרמל שאמה-הכהן: חג הפסח הזה יביא עמו המון נוסעים, נקווה שאולי עוד לפני כן תנסו לעשות איזונים כי אלה באמת שתי תקופות שבהן הציבור הישראלי עובר בעיקר דרך השדה, ובדרך כלל זה גם האנשים שלא עוברים כל השנה אלא זו הפעם שהם מבקרים, וחבל שזה הטעם שיישאר להם וחבל שהם יפסידו סתם כסף.
כרמל שאמה-הכהן: אנחנו רוצים שכולם ירוויחו, אבל כל דבר צריך להיות בהגינות, זו המטרה.
כרמל שאמה-הכהן: אנחנו נקבע עוד ישיבת מעקב לאחר פסח, וניפגש.
כרמל שאמה-הכהן: כל-טוב לכולם.
קריאות: חג שמח.
כרמל שאמה-הכהן: חוק הרפורמה בכרטיסי אשראי הושלם בכנס לפני האחרון.
כרמל שאמה-הכהן: ועדת הכלכלה עשתה מאמץ להוציא תחת ידיה חוק שהוא מאוזן, תוך מטרה אחת ברורה: שהרפורמה תצא לדרך, שהתחרות תהיה אמיתית בתחום הסליקה.
כרמל שאמה-הכהן: זכורה לך, חה"כ חרמש, ישיבת חצות שאתה נאלצת לחזור מהבית בשעה שוועדת הכלכלה לא הסכימה שהאוצר ישנה סעיף.
כרמל שאמה-הכהן: הסעיף הזה היה משך זמן ההסתגלות, בעיקר של חברת ישראכרט, להוראות החוק.
כרמל שאמה-הכהן: כמו שהוועדה לא הסכימה שהאוצר יעשה צחוק מההחלטה של ועדת הכלכלה, ועדת הכלכלה גם לא מוכנה שאף גורם יעשה צחוק מהוראות סעיפים כאלה ואחרים או שימוש לרעה במונחים פתוחים, כמו "תנאים סבירים", כדי לעקר או ליתר את החוק.
כרמל שאמה-הכהן: אני שמח לשמוע, שיש כבר הסכם אחד שפורסם.
כרמל שאמה-הכהן: אני יודע על כך רק מהתקשורת ומאחת מהחברות שהודיעה לי על כך.
כרמל שאמה-הכהן: מדובר על הסכם בין חברת ישראכרט לחברת לאומי כארד.
כרמל שאמה-הכהן: אנחנו רוצים לבחון אם יש מניעה, אם יש עדיין חסמים, לקיום הסכמים בין כל החברות וסליקת המותג ישראכרט.
כרמל שאמה-הכהן: כמובן שהחוק הוא קבוע וסגור, אבל תמיד פתוחה האופציה אם מישהו לא הבין את כוונת המחוקק, על אף שהיא ברורה מאוד.
כרמל שאמה-הכהן: תמיד נוכל לשנות בסדר מהיר ומיידי את הסעיף הרלוונטי.
כרמל שאמה-הכהן: פתיחה של החוק אומרת גם פתיחה של סעיפים אחרים ולא רק סעיף אחד.
כרמל שאמה-הכהן: לכן, עדיף לכולם שהחוק ייושם על פי הסעיפים הקיימים.
שי חרמש: כוונת המחוקק לא היתה ליצור איזשהו לינקץ בין הנפקה לבין סליקה.
שי חרמש: מה שיצא פה כרגע זה לינקץ' בין הנפקה לבין סליקה, בין ישראכרט ובין לאומי כארד.
שי חרמש: אני מוכרח לומר, שלא באתי לכאן בהתרגשות יתרה לאחר הידיעה בגלובס הבוקר.
שי חרמש: החוק דיבר במפורש על פתיחת שוק הסליקה לכל גורם שיכול לסלוק, וללא שום התניה.
שי חרמש: לו מנכ"ל חברת ישראכרט היה נעצר על עבירת תנועה והיה בא למשפט בבית המשפט לתעבורה, הוא היה נתבע על ביזוי בית המשפט.
שי חרמש: כנראה שכבודו של בית המחוקקים נחות מכבודו של בית הדין לתעבורה בתל-אביב.
שי חרמש: אני אומר את זה בצורה הכי בוטה שישנה.
שי חרמש: אנחנו נמצאים פה בפגרה, בכינוס דחוף שכינס היו"ר בעת פגרה – ואני מברך אותך על העניין - כאשר ברור לגמרי שב-15 למאי החוק הזה לא ייושם.
שי חרמש: זה ביזוי בית המחוקקים בצורה הכי מבישה שיכולה להיות.
שי חרמש: ב-9 חודשים אפשר להטיס חללית לירח וגם להחזיר אותה חזרה שלמה.
שי חרמש: כמו שיודעים לסלוק אחד עם השני, אפשר גם להכניס את ישראכרט פנימה.
שי חרמש: אין פה שום המצאת גלגל.
שי חרמש: גם באותו לילה היה ברור לי, שגם אם היו ניתנים 19 חודשים וחצי או 27 חודשים וחצי, היינו ביום ה-26 לחודש מגיעים לאותו דיון.
שי חרמש: גורם אחד במשחק הזה לא רצה לשחק את המשחק, והוא משך את הזמן ובזבז את הזמן.
שי חרמש: אני פניתי גם לרשות להגבלים עסקיים וגם לבנק ישראל.
שי חרמש: התשובות שלהם היו רפות ונלוזות.
שי חרמש: הם אומרים: באמת צריך לעשות את זה, אבל זה מאוד מורכב.
שי חרמש: בני זקן, שאני לא מבין למה הוא לא נמצא פה כרגע, מסביר לי שהתהליך הזה הוא כמעט כמו המצאת הירח.
שי חרמש: אני לא מבין על מה מדובר, בשעה שסליקה מתנהלת היום בין כל הכרטיסים, בין כל החברות.
שי חרמש: כאשר אתה קם בבוקר ורוצה לקחת משכנתא, אתה מקבל 10-20 גורמים ממנים שאומרים: בוא קח מאיתנו.
שי חרמש: כאשר אתה צריך לממן סליקה, מתברר שהעסק הזה יותר מדי מורכב בשביל להביא אותו בחקיקה שלוקחת 9 חודשים.
שי חרמש: אדוני היו"ר, אנחנו נמצאים פה כרגע ברגע אמת לכבודה של הכנסת, לכבודו של בית המחוקקים.
שי חרמש: לא מעניין אותי כרגע ישראכרט או מישהו אחר.
שי חרמש: מעניין אותי שחוקקנו חוק, ומישהו מבזה אותנו פה היום.
שי חרמש: חבל שאנחנו יושבים פה לבד.
שי חרמש: היה מצופה ש-118 חברי כנסת נוספים היו מגיעים לשמוע, מה מעוללים לבית המחוקקים.
שי חרמש: המבחן שלנו הוא המאבק על הריכוזיות, על סמכות בית המחוקקים, על סמכות החוק.
שי חרמש: מה שקורה פה כרגע זה ביזוי החוק.
שי חרמש: לסיכומו של עניין אומר:
שי חרמש: ההסכם שנחתם הלילה לא מעניין אותי.
שי חרמש: זה ששתי חברות הגיעו להסכמה ביניהן, שזה משלם לזה וזה משלם לזה, מעניין את זקנתי.
שי חרמש: לא בשביל זה חוקקנו חוק.
שי חרמש: אנחנו ציפינו, שב-15 למאי ייפתח שוק הסליקה לכל סולק שרוצה להיכנס פנימה, ללא שום תנאי.
שי חרמש: מי שרוצה להנפיק, שינפיק.
שי חרמש: אי אפשר לחייב סולק, שכל יכולתו להעמיד מימון, להגיד: תנפיק כרטיסים, תתחיל לקיים מערכת בקרה על כרטיסים.
שי חרמש: לא ביקשנו מאף אחד להקים עוד מערכות הנפקה.
שי חרמש: תאמין לי, כאשר אני בא לסופר בכפר סילבר, מתנפלים עליי כל פעם מחדש בשביל לעשות כרטיסי אשראי חדשים.
שי חרמש: אני אומר להם: שני הכרטיסים שלי - אחד מהם יותר מדי.
שי חרמש: שני הכרטיסים של אשתי – שניהם יותר מדי.
שי חרמש: אל תנפיקו לי כרטיסי אשראי.
שי חרמש: אני לא צריך כרטיסי אשראי.
שי חרמש: כרטיסי אשראי יש בשפע.
שי חרמש: הבעיה היא לא כרטיסי אשראי.
שי חרמש: הבעיה היא להעמיד היום מימון פתוח, זמין, מיידי, בתחרות.
שי חרמש: אדוני היו"ר, יש פה ביזוי בית הנבחרים.
שי חרמש: אנחנו נמצאים פה 4-5 שבועות לפני האירוע.
שי חרמש: מחובתנו לבוא היום לשר האוצר ולומר לנציגיו: תניחו על שולחננו מחר בבוקר שינוי לחוק, שאוסר בכל תכלית האיסור כל דרך שמגבילה היום סליקה.
שי חרמש: את ההנפקות תנפיקו ביניכם.
שי חרמש: עם כרטיסים תעשו מה שאתם רוצים.
שי חרמש: אנחנו מדברים פה רק על דבר אחד: פתיחת השוק לחופש פעולה מלא, שכל סולק למינהו יוכל להיכנס פנימה.
אבי גבאי: החוק שעבר לפני מספר חודשים עבר הרבה שינויים, כאשר המטרה שלו היתה ברורה: שכל חברה תסלוק את השנייה.
אבי גבאי: שמענו פה בוועדה המון סיבות לכך, כאשר הסיבה המרכזית היתה כשל שוק, בעיקר עזרה לעסקים הקטנים ששילמו יותר מהאחרים.
אבי גבאי: זאת היתה הנקודה.
אבי גבאי: קבענו תאריך: ה-15 במאי.
אבי גבאי: אנחנו רצינו לעשות את זה לפני זה, אבל הסכמנו ללכת ל-15 במאי בגלל כל ההתארגנות, למרות שההתארגנות היתה צריכה לקחת פחות זמן.
אבי גבאי: בתקופה הזו משחקים עם כולם, איך מאריכים את הזמן ואיך שמים מקלות בגלגלים כדי שהעסק הזה לא יזוז.
אבי גבאי: השיא היה לאלץ את חברות האשראי להנפיק כרטיס.
אבי גבאי: הכרטיס הזה, למעשה, הוא כרטיס נכה.
אבי גבאי: הוא כרטיס שאי אפשר להשתמש בו בחו"ל אלא רק בארץ.
אבי גבאי: אין שום סיבה לכפות על מישהו להנפיק כרטיס כזה.
אבי גבאי: זו גם לא היתה כוונת המחוקק או כוונתנו באוצר כאשר יזמנו את החוק הזה.
אבי גבאי: יותר מזה, אם העסק הזה לא ברור, כמו שנאמר על ידי יו"ר הוועדה וחה"כ חרמש, מה שצריך לעשות, כמו שעשינו בדברים אחרים, זה להפוך את ברירת המחדל ולהגיד: כל אחד יסלוק, אלא אם פטרו אותו.
אבי גבאי: הדבר הזה יפתור את העניין ונגיע מהר לחברה עצמה.
כרמל שאמה-הכהן: נציג ישראכרט, בבקשה.
עמינדב אלפן: אני מנהל אסטרטגיה בישראכרט.
שי חרמש: האם היה קשה להביא את המנכ"ל?
לאה ורון: המנכ"ל לא יכול היה להגיע.
לאה ורון: הוא שוחח איתנו.
לאה ורון: הוא מגייס את הבן שלו.
עמינדב אלפן: המנכ"ל מתנצל, הוא לא יכול להגיע מסיבות אישיות.
עמינדב אלפן: הוא מגייס את הבן שלו לשירות המדינה, ולכן הוא לא יכול היה להגיע.
עמינדב אלפן: הוא כמובן היה שמח ורוצה להיות פה.
עמינדב אלפן: אני רוצה להגיד, שאני לא יודע מהם מקורות המידע שמגיעים לכל מיני אנשים.
עמינדב אלפן: דבר אחד אני יודע: מרגע שהודיע לנו הפיקוח על הבנקים על החלת החקיקה, חברת ישראכרט התחילה במאמצים מרוכזים בשני היבטים: האחד – ההיבטים התפעוליים.
עמינדב אלפן: השני – פנייה לחברות כדי לקיים משא ומתן בכדי לעמוד ברוח החוק.
עמינדב אלפן: אני באמת לא חושב שזה נכון לחשוף תנאים מסחריים בעניין הזה.
עמינדב אלפן: אני יודע, שמדברים פה על כל מיני דברים, כמו הנפקה כתנאי לסליקה וכו'.
עמינדב אלפן: אגב, היו עמדות כאלה גם בעבר.
עמינדב אלפן: הדברים האלה קיימים גם היום בגופים בינלאומיים מובילים.
עמינדב אלפן: בסופו של דבר, אחרי תהליך ארוך, היה גוף אחד שלא שאל וניהל משא ומתן סביר ובתום לב.
עמינדב אלפן: מסיבותיו הוא, הוא העדיף לפנות לגורמים אחרים ולנסות לנהל משא ומתן ולגבש תנאים בצורה כזו או אחרת.
עמינדב אלפן: גוף אחר, לאומי כארד, ניהל משא ומתן לאורך זמן.
עמינדב אלפן: אנחנו, לכל אורך התהליך, היינו בקשרי יידוע עם הפיקוח על הבנקים.
עמינדב אלפן: הוא ידע בדיוק מה התהליך, והוא גם הנחה אותנו באשר לדעותיו בעניין הזה.
עמינדב אלפן: טיבו של משא ומתן הוא שהוא מתחיל במקום אחד ומסתיים במקום אחר, וכך הגענו, כמו שפורסם אתמול, להבנות עם לאומי כארד.
עמינדב אלפן: ההבנות האלה סבירות מבחינתנו.
עמינדב אלפן: הן לא היו מהמקום בו התחלנו, והן לא היו במקום בו לאומי חשב בתחילת הדרך.