GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אלקנה אפרתי: המצב כרגע הוא שאכן ניתנת בדרך כלל ההודעה כמו שאמרנו על השמשה, ואחר כך תוך 60 או 90 ימים, אם הקנס לא משולם, ההודעה בצירוף הצילום, כפי שנקבע כאן, אמורה להישלח לביתו של בעל הרכב.
אלקנה אפרתי: האם יש צורך לציין על אותו דוח שיש לאותו בעל רכב אפשרות לקבל את הצילום או שזה אמור להישלח אליו?
אלקנה אפרתי: כי מה שנאמר בדיון בקריאה הראשונה, מה שחברי הכנסת הכריעו, זה שאין לזה התייחסות.
אלקנה אפרתי: זאת אומרת מי שמחליט לשלם משלם כרגיל, ומי שלא משלם יקבל תוך חודשיים או שלושה הביתה.
אלקנה אפרתי: האם אתם מעוניינים להשאיר את זה כפי שזה, או שיהיה צורך להוסיף איזושהי התייחסות?
אילן גילאון: צריך התייחסות לכך שהעבירה היא עבירה כאשר היא מצולמת.
אלקנה אפרתי: לא, זה ודאי שהיא מצולמת.
אלקנה אפרתי: השאלה אם צריך להופיע על גבי הדוח איזושהי התייחסות שתיידע את בעל הרכב שהוא יכול לפנות ולבקש את התמונות או שזה יישלח אליו במידה שהוא - - -
אילן גילאון: לא צריך לבקש שום דבר - - -
אלקנה אפרתי: אם הוא משלם, מודה כביכול בנכונות הדוח, אז הוא לא רואה את התמונות, הוא פשוט משלם.
אלקנה אפרתי: זה בעצם המצב כרגע.
אילן גילאון: זה המצב כרגע, נכון.
אילן גילאון: המצב כרגע מביא אותו לבית-המשפט.
אילן גילאון: אנחנו רוצים לשנות את המצב כרגע.
אילן גילאון: הדוח חייב להגיע מצולם בסופו של דבר.
אילן גילאון: הרי הדוח על הפגוש הוא הליך מיותר לחלוטין.
אילן גילאון: אם האדם חנה במקום שהוא חנה, הוא כנראה חושב שהוא חנה במקום מותר ולא אסור על-פי חוק חניית נכים.
אילן גילאון: ולכן הוא צריך להמתין עוד 60 ימים כדי לקבל את הדוח מצולם.
אילן גילאון: יפה היה להביא לו את הדוח מצולם בעוד 60 ימים ובזה נגמר הסיפור ולא שום דבר ביניים.
אלקנה אפרתי: אבל המשמעות היא שאם אותו אדם בחר לשלם - - -
אילן גילאון: מי בחר לשלם?
אילן גילאון: התמימים, כל אלה שלא יודעים והם מפחדים.
אלקנה אפרתי: זאת אומרת הם ישלמו?
אלקנה אפרתי: וכל השאר ימתינו.
אילן גילאון: אני בכלל לא רוצה לפתוח את הפתח.
אילן גילאון: נתתי את עצמי בתור דוגמה.
אילן גילאון: אני הולך ומשלם כי אני לא רוצה את כל כאבי הראש האלה.
אילן גילאון: אני לא רוצה בכלל סיטואציה כזאת.
אלקנה אפרתי: המצב כרגע הוא שאחרי שהדוח הזה הונח ועד המשלוח, עד שאותו אדם מקבל את הצילום הביתה, יש לו את האפשרות לשלם.
אלקנה אפרתי: הוא יכול לשלם בשלב הזה.
שמעון יאיר: אני לא מבין למה אתה מתעקש.
אלקנה אפרתי: אני לא מתעקש, בדיוק הפוך.
אילן גילאון: הוא אומר שזה נוסח החוק.
שמעון יאיר: אנחנו עדיין פה בשלב הניסוח.
אילן גילאון: אז את זה אנחנו חייבים לסדר אחרת.
אילן גילאון: או שהצילום יבוא על הפגוש עצמו, לא יודע איך.
אלקנה אפרתי: לכן מה שהצעתי שיהיה אפשר להוסיף איזושהי התייחסות כתובה, שאדם יידע שהוא יכול לבקש את הצילום.
אילן גילאון: הצילום צריך לבוא למעשה פעמיים.
אילן גילאון: פעם על הפגוש, ואם אין אפשרות על הפגוש, יבוא בעוד 60 יום הביתה בדואר.
אילן גילאון: או 26 ימים, או 6 שעות.
נעמי מורביה: יש משהו שחייבים להבהיר.
נעמי מורביה: צריך להבהיר שברגע שאדם שילם את הדוח מבחינת החוק זה חלוט, הוא הודה, הוא לא יכול לבקש החזר.
נעמי מורביה: לכן צריך שהוא יידע שבכלל יש לו אפשרות ערעור ויש לו אפשרות לדרוש את הצילום, ועדיף היה שהצילום בכלל יונח בווישר.
אלקנה אפרתי: אבל מאחר שכנראה, ממה שאני מבין כרגע, אין אפשרות - - -
אילן גילאון: אז שישלחו הביתה.
אילן גילאון: על הפגוש יכתבו: תקבל הביתה תוך 60 ימים.
אלקנה אפרתי: על זה בדיוק דיברתי.
אלקנה אפרתי: ועכשיו צריך לשמוע את עמדת הגורמים הרלוונטיים, וצריך לראות בדיוק מה נכתוב כאן כדי שזה יהיה ברור גם לאדם שמקבל את ההודעה.
כרמל שאמה-הכהן: מקובל עליכם?
הגר פלגי-הקר: עמדת משרד המשפטים היא שכמובן שזה מקובל.
הגר פלגי-הקר: יותר ממקובל שעל-גבי הודעת הקנס שמונחת על הרכב יצוין שהרכב צולם ושניתן לקבל את הצילום, ושממילא הוא יישלח.
אילן גילאון: הוא יישלח הביתה עם דרישת התשלום.
אלקנה אפרתי: אוקיי, אז אם הרכב צולם והצילום יישלח - - -
אילן גילאון: הוא יישלח עם דרישת התשלום.
שמעון יאיר: הוא לא צריך לפנות לקבל את זה.
שמעון יאיר: אז בשביל מה להניח על האוטו?
שמעון יאיר: שלא יניחו, וישלחו.
אילן גילאון: ועדת שרים לענייני חקיקה פה, בכלל לא שמתי לב.
אילן גילאון: תקדם את העניינים פה.
אלקנה אפרתי: אם יהיה צורך בשלב הניסוח, אני רוצה שזה יהיה ברור, יישלח או יימסר, כל האופציות האלה שהצגתי, כדי ששוב, כל האפשרויות ייכללו בנוסח.
אילן גילאון: ה"גשש החיוור" היה אומר: ביד, ביד.
אלקנה אפרתי: כל האפשרויות יכוסו במה שנאמר בהודעה הזאת, כפי שאמרנו, שהרכב צולם, והצילום יישלח לבעל הרכב.
שמעון יאיר: ואם מישהו לא יראה את הסעיף הכתוב הזה, וישלם בכל זאת?
אלקנה אפרתי: אז הוא כנראה - - -
שמעון יאיר: אז למה?
שמעון יאיר: שלא ישימו על החלון, שישלחו בדואר.
שמעון יאיר: בשביל מה לשים על האוטו?
שמעון יאיר: תפיק את הצילום – שלח, אין לך צילום – אל תיתן.
אילן גילאון: דרישת התשלום תבוא בנפרד.
שמעון יאיר: אבל בן-אדם מקבל, הוא לא שם לב שיש שם סעיף.
אלקנה אפרתי: אחר כך אדם לא יידע.
אילן גילאון: תאמין לי שזה יגיע מאוד מהר לכל מי ש - - -
קריאה: גם ככה לא ישלמו.
שמעון יאיר: אתה צריך לציין את זה, ואנחנו נגמור את זה אתו.
כרמל שאמה-הכהן: תדאגו גם לבצע פרסום והסברה של הנושא הזה בקרב ציבור שהוא מוגדר וידוע.
שמעון יאיר: נעשה את זה.
כרמל שאמה-הכהן: אנחנו מצביעים על החוק עם התוספת הזו, ועם תאריך תחילה של 19 באוגוסט, ארבעה חודשים מהיום.
שמעון יאיר: ארבעה חודשים?
אילן גילאון: יאללה, בסדר.
אילן גילאון: בעד – פה אחד.
כרמל שאמה-הכהן: הסעיפים אושרו פה אחד, עם השינויים, ועם תאריך התחילה.
כרמל שאמה-הכהן: אני מודה ליוזם.
אילן גילאון: ברכות לך, אדוני היושב-ראש.
כרמל שאמה-הכהן: הישיבה הסתיימה.
כרמל שאמה-הכהן: פותחים את הישיבה.
כרמל שאמה-הכהן: על סדר-היום: תקנות הגנת הצרכן (מדבקת אחריות), התשע"ב-2012, אשרור מועד התחילה ב-15 באוגוסט 2012.
כרמל שאמה-הכהן: בישיבה האחרונה שאושרו התקנות היתה אי בהירות לגבי תאריך התחילה.
לאה ורון: לא היתה אי בהירות, אלא שהודיעה לנו הרשמת הפרלמנטרית, שההודעה שלך לגבי ה-16 לאוגוסט, שצריך להיות ב-15 באוגוסט, לא נקלטה לפרוטוקול.
לאה ורון: ועל מנת שלא יהיה מצב שהמועד לא קיבל ביטוי גם בפרוטוקול הדיון, אז אתה מתבקש לאשרר את המועד, ואני מבינה שבמקום ה-16 התקנות יתחילו ב-15.
כרמל שאמה-הכהן: למה במקום ה-16?
לאה ורון: כי אני מניחה שה-16 זה שבת או משהו?
כרמל שאמה-הכהן: ה-16 זה יום חמישי.
אמיר רוזנברג: היתה אי בהירות כי אמרנו עד ה-15, אז זה מתחיל ב-16.
אמיר רוזנברג: בגלל זה חלק מאתנו רשמו ב-15 וחלק רשמו 16.
כרמל שאמה-הכהן: התאריך הוא 16, יתחיל מה-16.
לאה ורון: אם כך, תחילתן של התקנות ב-16 לחודש.
כרמל שאמה-הכהן: זהו, עוד משהו מצריך שם טיפול?
אמיר רוזנברג: לא, זהו.
חנה וינשטוק -טירי: תחילתן של התקנות לגבי מוצרים שמחירם הכולל נמוך מ-10,000.
חנה וינשטוק -טירי: כי מעל זה אמור להתחיל ב-1 ביוני.
חנה וינשטוק -טירי: אוקיי.
כרמל שאמה-הכהן: הכול ברור?
כרמל שאמה-הכהן: פותחים את ישיבת ועדת הכלכלה.
כרמל שאמה-הכהן: על סדר-היום: הצעת חוק רשות מקרקעי ישראל (תיקון מס' 9) (פרסום החלטות), התשע"ב-2012, של חבר הכנסת דב חנין ואחרים (פ/1685), הכנה לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.
כרמל שאמה-הכהן: ההצעה התקבלה במליאה בקריאה ראשונה ב-13.3.2012.
כרמל שאמה-הכהן: כן, חבר הכנסת דב חנין.
דב חנין: אני אהיה מאוד קצר - -
כרמל שאמה-הכהן: מאוד מאוד קצר.
דב חנין: - - כיוון שנעשתה עבודה מצוינת לקראת הקריאה הראשונה על ידיך, אדוני היושב-ראש, ועל-ידי הצוות המקצועי של הוועדה, ואני חושב שהצעת החוק, כפי שהתפרסמה לקריאה הראשונה בשלה להעברה כמו שהיא.
כרמל שאמה-הכהן: ייעוץ משפטי?
כרמל שאמה-הכהן: זה הנוסח שמקובל על אתי?
אלקנה אפרתי: הצעת חוק רשות מקרקעי ישראל (תיקון מס' 9) (פרסום החלטות), התשע"ב-2012 תיקון סעיף 4יג 1.
אלקנה אפרתי: בחוק רשות מקרקעי ישראל, התש"ך–1960‏, בסעיף 4יג – (1) האמור בו יסומן "(א)" ובו, המילים "שיש לציבור עניין בה" – יימחקו, ואחרי "ברשומות" יבוא "ובאתר האינטרנט של הרשות"; (2) אחרי סעיף קטן (א) יבוא: "(ב) החלטה של הנהלת הרשות (בסעיף זה – החלטת הנהלה) תפורסם באתר האינטרנט של הרשות, בכפוף להוראות אלה: (1) לא תפורסם החלטת הנהלה הכוללת מידע שהוראות סעיף 9(א) לחוק חופש המידע, התשנ"ח–1998‏ (בסעיף זה – חוק חופש המידע) חלות לגביו, או מידע הכולל פרטים שמסירתם עשויה לפגוע בצד שלישי; (2) הרשות רשאית שלא לפרסם החלטת הנהלה הכוללת מידע שהוראות סעיף 9(ב) לחוק חופש המידע חלות לגביו; על פרסום מידע כאמור בפסקאות (1) ו־(2), יחולו הוראות סעיף 11 לחוק חופש המידע, בשינויים המחויבים.
אלקנה אפרתי: (ג) אין בהוראות סעיפים קטנים (א) ו-(ב) כדי לגרוע מזכותו של מבקש מידע לפי חוק חופש המידע.
אלקנה אפרתי: על אף האמור בסעיף קטן (ב), תחילת תוקפה של החלטת הנהלה לא תהיה מותנית בפרסומה, אלא אם כן נקבע אחרת בהחלטה.
אלקנה אפרתי: " בקצרה, יש כאן שני עניינים.
אלקנה אפרתי: עד עכשיו רק החלטות המועצה והוועדות שיש לציבור עניין בהן פורסמו ברשומות, או היו אמורות להיות מפורסמות ברשומות.
אלקנה אפרתי: מעתה כל החלטות המועצה והוועדות שלה יפורסמו, גם כאמור ברשומות וגם באתר האינטרנט של הרשות.
אלקנה אפרתי: ובנוסף, ההוספה כאן מתייחסת להחלטות הנהלת הרשות, שעד עתה לא היו מוסדרות, שהן יפורסמו באתר האינטרנט של הרשות בתנאים שהקראתי לגבי נושא של הוראות חוק חופש המידע.
אלקנה אפרתי: אלה המגבלות.
כרמל שאמה-הכהן: זה רק החלטות, זה לא הפרוטוקולים המלאים?
אלקנה אפרתי: כאן אנחנו מדברים על החלטות, החלטות ההנהלה.
כרמל שאמה-הכהן: החוק אושר פה אחד לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.
כרמל שאמה-הכהן: אנחנו פותחים ישיבה חמישית היום של ישיבת הכלכלה.
כרמל שאמה-הכהן: על סדר היום הצעת חוק לתיקון פקודת המכרות (מס' 11) (איסור קבלה או רכישה של חומר חציבה שנכרה ללא רישיון), התשע"ב-2012, של חברי הכנסת אורי אריאל, יריב לוין ואחרים.
כרמל שאמה-הכהן: כן, רבותי היוזמים.
אורי אריאל: ראשית, שלום לכולם.
אורי אריאל: שנית, אני מבקש להודות ליושב-ראש ולמנהלת הוועדה ולכל הצוות על כינוס בפגרה, ישיבה חמישית באותו יום.
אורי אריאל: אנחנו נבדוק אם זו לא התעללות בחסרי ישע, אבל את זה נעשה אחרי זה.
אורי אריאל: בכל אופן, במצוות היושב-ראש קיימנו מספר ישיבות תיאום, ואני מבקש להודות לכל המשתתפים: היועץ המשפטי של הוועדה, ליוסי וירצבורגר מהמנהל, והחופרים והחוצבים והמחצבות.
אורי אריאל: ודאי לעוזרי.
אורי אריאל: בקיצור, היה פה באמת שיתוף פעולה.
אורי אריאל: תיכף אני מציע שהיועץ המשפטי יגיד את הנוסח, אבל בסך הכול הגענו להסכמות, הורדנו חלק, והכנסנו את העניין של המחצבות שיש להן רישיון, שיהיה להן איזושהי אורכה, ולא ביום אחד.
אורי אריאל: אני רוצה לבקש מהיושב-ראש, וזה קשור לחוק אבל לא לחקיקה כרגע.
אורי אריאל: יש בעיות רבות בענף הזה, שמביאות אותו למצב שאין מספיק תחרות, אם נגיד את זה בפשטות.
אורי אריאל: יש הרבה עיכובים.
אורי אריאל: משרד הפנים לא מספק תוכניות ועוד דברים.
אורי אריאל: חברי הכנסת פה רוצים לבקש ממך שתקיים דיון על כל הנושא הזה.
אורי אריאל: אנחנו נעביר איזשהו מכתב בקשה מסודר, כולל הצעה את מי להזמין – אתם תזמינו את מי שאתם חושבים – כדי לתת השלמה מעשית לחוק.
אורי אריאל: החוק אומנם מסדר שמי שקונה לא חוקי ייענש, אבל בסוף צריך לתת למחצבות לעבוד.
אורי אריאל: הם רוצים לעבוד מסודר, אין מה לדבר.
אורי אריאל: אנחנו באים לקראתם, נגד הפיראטים שלא יושבים פה, אבל אם בסוף המנהל או גוף אחר ממשלתי לא מצליח לעמוד ולספק את הרישיונות יוצא שהם נפגעים, ואת זה אנחנו ודאי לא רוצים.
אורי אריאל: אנחנו מאוד רוצים לעודד את אלה שעובדים חוקי ומסודר, משלמים את כל התשלומים.
אורי אריאל: אנחנו רוצים לבקש שייערך גם דיון.
אורי אריאל: עד כאן לשם הפתיחה.
כרמל שאמה-הכהן: בבקשה, חבר הכנסת לוין.
יריב לוין: אין צורך להוסיף.
לאה ורון: הערות כלליות של המוזמנים.
כרמל שאמה-הכהן: אלי רק הופנתה הערה אחת מהותית, לגבי מלאי קיים, והפתרון לסוגיה.
לאה ורון: ועכשיו מונחת על שולחן הוועדה פנייה של "נגב מינרלים תעשייתיים".
כרמל שאמה-הכהן: הגעתם לאיזה הסכמות של שינויים?
איתי עצמון: הבנתי שהיו סיכומים בין חברי הכנסת המציעים לבין נציגי הממשלה ואיגוד בעלי המחצבות.
איתי עצמון: אני מציע שאם אין הערות כלליות נקרא את הצעת החוק ונשמע הערות תוך כדי.
איתי עצמון: הצעת חוק לתיקון פקודת המכרות (מס' 11) (איסור קבלה או רכישה של חומר חציבה שנכרה ללא רישיון), התשע"ב-2012.
איתי עצמון: אני מציע, כפי שגם ציינתי בישיבה הקודמת, שנתחיל בסעיף 2 מכיוון שהוא הסעיף המהותי.
איתי עצמון: סעיף 1 מדבר על אחריות נושא משרה בתאגיד לגבי העבירות שמוצע עכשיו להוסיף בסעיף 2 להצעת החוק, לכן הסדר הנכון הוא להתחיל עם סעיף 2.
איתי עצמון: בסעיף המוצע מוצע לקבוע עבירות חדשות לפקודת המכרות, שיחולו על מי שרוכש או מקבל חומרי חציבה במישרין ממחצבות.
איתי עצמון: אותם רוכשים יידרשו לקבל תעודת משלוח שכוללת פרטים, כפי שמפורט בתוספת השישית שטרם קראנו אותה, וכן העתק של רישיון בתוקף.
איתי עצמון: אם מדובר על רכישה או קבלה של חומר חציבה ממחצבה הוא יצטרך לקבל רישיון לפי סעיף 109 לפקודה, שזה רישיון לחיצוב.
איתי עצמון: ואם מדובר על קבלה או רכישה של חול או חצץ מחוף הנמצא בתוך אזור של עירייה או מועצה מקומית, הוא יידרש לקבל העתק של רישיון לפי סעיף 109א לפקודה, שזה סוג אחר של רישיון, רישיון לסילוק חול.
איתי עצמון: יש לי כמה הערות לנוסח, אבל אני מציע שאולי נשמע הערות מהמוזמנים קודם.
דורון טישמן: רגע, אבל איפה התיקונים שנכנסו?
איתי עצמון: אני כרגע קראתי את הסעיף כפי שפורסם ברשומות.
אורי אריאל: הוא קרא את זה מהכחול.
איתי עצמון: קראתי והסברתי את מה שכרגע מוצע.
אורי אריאל: בסדר, הנוהל הוא שמקריאים ואז מעירים.
דורון טישמן: היו לנו שלוש הערות מרכזיות לעניין הזה.
דורון טישמן: הערה ראשונה התייחסה לנושא מלאי חצוב.
דורון טישמן: מחצבה שמפסיקה את פעילותה במקרים רבים יש הרים של חומר שאליבא דכולי עלמא, ודאי אליבא דמפקח על המכרות, אין צורך ברישיון חציבה כדי למכור או לגרוס חומר שנחצב בעבר, כשהיה רישיון חציבה.
דורון טישמן: זו נקודה אחת, של אפשרות למכור מלאי חומר חצוב.
דורון טישמן: זו היתה הסכמה אחת.
דורון טישמן: הסכמה שנייה היתה בפשרה.
דורון טישמן: אנחנו ביקשנו אורכה של 24 חודשים, כי יש מצבים שרישיון פוקע ולא מחודש, חלק מסיבות בירוקרטיות, וחלק, אני מודה, בגלל מחלוקות משפטיות שתלויות ועומדות בבית-המשפט.
דורון טישמן: אני יכול לתת כמה דוגמאות של תיקים שתלויים ועומדים היום בבית-המשפט, ומחלוקת בין מחצבות שפועלות עשרות שנים לבין מנהל מקרקעי ישראל, שהמנהל אומר:
דורון טישמן: אני לא מאשר לכם יותר, והמחצבות טוענות שמגיע להן עד גמר עתודות האבן.
דורון טישמן: אני חושב שצריך לתת לעניין הזה למצות את עצמו, ולא יכול להיות שביום שהרישיון פוקע ולא מחודש מי שקונה את החומר הוא עבריין.
דורון טישמן: הנקודה השלישית שעליה ויתרנו במסגרת פשרה, ואני מציע לשקול להחזיר אותה, היתה שהצענו לקבוע קריטריון נוסף.
דורון טישמן: מעבר לרישיון חציבה גם רישיון עסק.
דורון טישמן: הרי המטרה של הצעת החוק היא לפגוע בפיראטים, בעבריינים, ואנחנו מאוד בעד זה, מפני שהם מתחרים תחרות בלתי הוגנת במחצבות המוסדרות.
דורון טישמן: אבל אני חושב שגם רישיון עסק הוא קריטריון טוב, מפני שלאף מחצבה פיראטית אין רישיון עסק לחציבה.
דורון טישמן: ולכן אם יש איזושהי בעיה עם חידוש רישיון החציבה ויש רישיון עסק בתוקף, זה עדיין עושה את ההבחנה הברורה בין מחצבה פיראטית למחצבה לא פיראטית.
דורון טישמן: אלה שלוש הנקודות.
דורון טישמן: אנחנו הסכמנו עם שתי הנקודות הראשונות.
דורון טישמן: אנחנו ניענה גם בניסוח כי היתה כבר הסכמה, אז לשקול מחדש את עניין רישיון העסק.
יוסי בר-ניב: אני חושב שיש בעיה עם רישיון עסק, ובתיקון הזה לא נתנו את הדעת לכל נושא עודפי החפירה מכל מיני פרויקטים תשתיתיים.
יוסי בר-ניב: בעצם היום כמעט ואין מחצבות פיראטיות, זה לא קיים.
יוסי בר-ניב: הכוונה של עבודה פיראטית זה עודפי חומר גלם שנוצרים מעבודות שונות, בעיקר עבודות תשתית גדולות אבל לפעמים גם עבודות קטנות של איזשהו קבלן קטן, והבעיה היא שחלק מאותם קבלנים מוכרים את החומר הזה בלי לשלם ובלי לדווח ובלי לקבל את האישורים והרישיונות.
יוסי בר-ניב: גם אם קבלן כזה מוסדר, גדול – "רכבת ישראל" שעכשיו יש לה הרבה פרויקטים, ומע"צ שעושה כבישים בלי סוף – הקבלנים בפועל מייצרים חומר ומוכרים אותו, משלמים למנהל תמלוג.
יוסי בר-ניב: אין להם רישיון עסק אבל הם עושים את הכול חוקי, הכול עובר דרך המנהל ומשולם תמלוג לאוצר המדינה.
יוסי בר-ניב: לכן להטיל פה את הסייג הזה של רישיון עסק - - -
כרמל שאמה-הכהן: לא, זה לא סייג.
כרמל שאמה-הכהן: הוא לא ביקש סייג.
דורון טישמן: קריטריון נוסף אפשרי.
כרמל שאמה-הכהן: לא, כי אם אין רישיון עסק זה מכשיר מצב מסוים, ברגע שנגמר ההיתר.
כרמל שאמה-הכהן: זה לא סותר את מה שאתה אומר.
יוסי וירצבורגר: זה לא רלוונטי.
יוסי וירצבורגר: מה שיוסי חברי אמר הוא שמע"צ, "רכבת ישראל", שמוכרים, לא שייכים לתיקון חוק הזה.
יוסי וירצבורגר: אין להם רישיון חציבה.
כרמל שאמה-הכהן: אז בכלל אין בעיה.
יוסי וירצבורגר: אני חושב שלא נכון להוסיף את רישיון העסק, כי עם רישיון עסק יש לי מחצבות שיש להן רישיון עסק לצמיתות.
יוסי וירצבורגר: בנוהל היום רישיון עסק לא תלוי ברישיון חציבה.
יוסי וירצבורגר: מחצבה יכולה לקבל רישיון עסק ל-10 שנים.
יוסי וירצבורגר: אני חולק על מה שדורון אמר, שבטוח לכולם שמותר היום למכור מלאים גם אם רישיון חציבה.
יוסי וירצבורגר: אנחנו אולי לא אוכפים את זה, אבל לא בטוח שזה מותר.
יוסי וירצבורגר: פה אנחנו עושים דבר אחד לרעתם, דבר אחד לטובתם.
יוסי וירצבורגר: דבר אחד לרעתם, שאחרי ה-12 חודשים האלה מי שיקנה מהם חומר גלם, גם הקונה יהיה עבריין.
יוסי וירצבורגר: ומצד שני, אנחנו כן מכשירים פה את הפער הזה שיכול להיות שאין להם רישיון חציבה בתוקף - - -
כרמל שאמה-הכהן: לשנה?
יוסי וירצבורגר: לשנה, והם יכולים למכור את המלאים.
יוסי וירצבורגר: לכן אני חושב שזה נכון להשאיר את זה בלי רישיון עסק.
איתי עצמון: אני מציע שנעבור סוגיה סוגיה ונראה מה הוועדה מוכנה לקבל לגבי מה שנקרא מלאי קיים, כלומר חומרי חציבה שנחצבו, אם אני מבין נכון, כאשר הרישיון היה בתוקף, והרישיון כרגע איננו בתוקף מכל מיני סיבות, בין היתר סיבות בירוקרטיות.
איתי עצמון: במקרה הזה, מכיוון שהובא לידיעתי זמן קצר לפני הישיבה לגבי אותם סיכומים שהושגו, כתבתי ברמה עקרונית רק את העיקרון.
איתי עצמון: אקרא כרגע את העיקרון, והוועדה תחליט אם היא מקבלת אותו.
איתי עצמון: אם אני מבין נכון, מדובר על סייג לחובה לקבל העתק של רישיון בתוקף כתנאי לרכישה או לקבלה של חומר חציבה.
איתי עצמון: והכוונה היא שהחובה לקבל העתק של רישיון בתוקף כאמור בסעיף (א), שקראתי קודם לכן, לא תחול לעניין קבלה או רכישה של חומר חציבה שנחצב – אני מדבר כרגע ברמה של עיקרון – בעת שהרישיון היה בתוקף, ועכשיו צריך להחליט איך נדע שמדובר על חומר שנחצב כשהרישיון היה בתוקף.
כרמל שאמה-הכהן: אני לא מכיר את הפרקטיקה.
איתי עצמון: בדקות לפני הישיבה נפגשתי עם המפקח על המכרות ועם נציג הלשכה המשפטית של משרד האנרגיה והמים, ומה שהבנתי מהם, שמשרד האנרגיה יכול לתת אישור שמעיד על כך שחומר החציבה נחצב בעת שהרישיון היה בתוקף.
איתי עצמון: אתה רוצה להשלים?
יוסי וירצבורגר: הכוונה היא כזאת, אדוני היושב-ראש:
יוסי וירצבורגר: מה שיכול להחליף את רישיון החציבה, שהפחד שלנו שהם ימשיכו לחצוב ואנחנו לא יודעים בעצם, שתהיה מפת מדידה של המלאים, ואנחנו יודעים מה הם המלאים.
יוסי וירצבורגר: אז הבנאדם יודע שסיים, מכינים מפת מדידה, כל החברים יודעים מה זה מפת מדידה.
יוסי וירצבורגר: זה כמו תצהיר בפני עורך-דין כי חתום על זה מודד מוסמך.
לאה ורון: מה היא אותה מפת מדידה, אולי אתה מוכן להסביר?
יוסי וירצבורגר: מפת מדידה היא כמו מפת סימון שבילים, שיש בה את הטופוגרפיה של ההרים והגבעות בישראל.
יוסי וירצבורגר: זה בקנה מידה הרבה יותר קטן.
יוסי וירצבורגר: מראים את ההר של חומר הגלם, שאותו הם כבר חצבו מההר ואותו הם יכולים למכור.
אורי אריאל: שלפי זה אפשר למדוד את הכמות, כמובן.
יוסי וירצבורגר: כן, לפי זה אנחנו יודעים מה היא הכמות.
כרמל שאמה-הכהן: אבל אם הוא ימשיך לחצוב, ותמיד יהיה בגבולות ההר?
כרמל שאמה-הכהן: כלומר מכר משאית מההר, חצב משאית ומילא אותה?
יוסי וירצבורגר: לא, כי אנחנו גם נדרוש מפת מדידה של ההר.
גדעון גלעדי: המפה הזאת כוללת גם את ההר.
איתי עצמון: אם אני מבין נכון, המבחן צריך להיות מבחן של זמן.
איתי עצמון: כלומר צריך להבטיח שאותו חומר נחצב כשהרישיון היה בתוקף, זה מה שאנחנו רוצים לדעת.
כרמל שאמה-הכהן: התהליך הזה יהיה לקראת פקיעת הרישיון, יצטרכו כבר להציג את מפת המדידה.
איתי עצמון: לא, אבל הסיטואציה היא שבן-אדם בא לקבל חומר חציבה, ואומרים לו: תשמע, הרישיון כרגע איננו בתוקף אבל החומר, הערימה שאתה רואה כאן, נחצבה כשהרישיון היה בתוקף.
איתי עצמון: איך יודעים את זה?
איתי עצמון: לפי מה שאני מבין, יש מפת מדידה שמאשר המפקח על המכרות, שלפי אותה מפה ניתן לדעת שהרישיון היה בתוקף בזמן שאותו חומר נחצב.
איתי עצמון: אני צודק?
כרמל שאמה-הכהן: כן, הוא גם יכול להגביל בזמן.
דורון טישמן: לא, זה בעיה.
דורון טישמן: כי תלוי באיזה חומרים.
דורון טישמן: יש מחצבות גדולות שהמלאי ייגמר תוך חודשיים-שלושה-ארבעה.
דורון טישמן: ויש מחצבות של חומר בכמויות יותר קטנות יחסית, חומר קצת יותר ייחודי, שהן יכולות היום להפסיק ולעבוד עוד ארבע שנים.
יוסי וירצבורגר: ולכן הגבלנו את זה לשנה.
דורון טישמן: לא, זה משהו אחר.
דורון טישמן: אנחנו מדברים על מכירת מלאי.
יוסי וירצבורגר: מכירת המלאי, אתה צודק.
כרמל שאמה-הכהן: מוגבלת לשנה.
יוסי וירצבורגר: המקסימום זה שנה.
יוסי וירצבורגר: אנחנו מוציאים מפת מדידה.
יוסי וירצבורגר: אם לבעל המחצבה יש מפת מדידה – אפשר גם להשאיר קצת שיקול דעת למפקח על המכרות – ומפת המדידה היא מהחודש-חודשיים האחרונים, הוא יגיד להם: הבנתי, זה המצב, לכו.
יוסי וירצבורגר: אם מפת המדידה האחרונה שהם עשו לי זה לפני שנה וחצי, הוא יגיד להם: אתם רוצים לקבל את ההיתר להמשיך לעבוד?
יוסי וירצבורגר: תוציאו מפת מדידה.
יוסי וירצבורגר: אני רואה את התאריך שזה מהשבוע-שבועיים האחרונים, ואז יוצא אישור מאת המפקח על המכרות שהוא מעין תחליף לא לרישיון כרייה, זה תחליף להיתר מכירה.
כרמל שאמה-הכהן: כמה העלות של מפת מדידה כזאת?
גדעון גלעדי: כמה עשרות אלפי שקלים.
גדעון גלעדי: זה צילום אוויר בדרך כלל היום, עם פענוח.
גדעון גלעדי: בין 15 ל-20-25 אלף שקל, משהו כזה, למחצבה.
כרמל שאמה-הכהן: וכמה העלות של מלאי ממוצע כזה שנשאר?
גדעון גלעדי: בערך פי 10, לפעמים פי 20.
איתי עצמון: מי שרוצה למכור חומר כשאין לו רישיון בתוקף, יידרש, אם אני מבין נכון, לעמוד בזה.
איתי עצמון: הכוונה היא כאן למכירת חומר חציבה כשאין רישיון לחיצוב בתוקף, על זה מדובר.
ליוסי וירצבורגר: כמה עשרות אלפי שקלים זה אם אין מפת מדידה מהזמן האחרון.
ליוסי וירצבורגר: לפעמים רק צריך להוציא מודד לשטח לעדכון, והרבה פעמים יש לכם בחודשים האחרונים מפה, זה לא עשרות אלפי שקלים.
כרמל שאמה-הכהן: גם תדע כל חברה שלפני שפג הרישיון היא צריכה פחות לחצוב ויותר למכור.
כרמל שאמה-הכהן: עניין של איזון.
יוסי וירצבורגר: האידיאל הוא שיהיה להם רישיון.
אורי אריאל: כל מה שאנחנו מדברים זה כי נוצרה איזה מציאות מסובכת שאין רישיון.
אורי אריאל: אנחנו רוצים שיהיו רישיונות, על זה דיברנו, על הישיבה הזאת שכדאי שנקיים אותה.
כרמל שאמה-הכהן: תהיה ישיבה נפרדת.
איתי עצמון: אני רוצה רק להזכיר שחובת הרישוי היא לא חובה טכנית.
איתי עצמון: כלומר לפעמים באמת רישיון לא מחודש מטעמים בירוקרטיים, אבל תקן אני אם טועה, המפקח על המכרות, לפעמים רישיון לא מחודש כי אותה מחצבה לא עומדת בכל מיני קריטריונים, נכון?
יוסי וירצבורגר: לפעמים המחצבה גם חוצבת במקום שאסור לה.
יוסי וירצבורגר: אז אנחנו שוללים לה את הרישיון.
כרמל שאמה-הכהן: אה, יש גם שלילה של רישיון.
גדעון גלעדי: היום בעידן ה-GPS הם עושים את זה מעכשיו לעכשיו.
קריאה: כן, אבל זה לא קורה.
גדעון גלעדי: זה נדיר מאוד.
אורי אריאל: אנחנו מתפללים שלא יקרה.
דורון טישמן: אני לא זוכר מקרה כזה בשנים האחרונות.
דורון טישמן: של מחצבה חוקית?
יוסי וירצבורגר: אגיד את השמות אחר כך, כדי שזה לא יעבור לפרוטוקול.
איתי עצמון: צריך לקבל החלטה לגבי העיקרון שסוכם כאן, אם הוא באמת מקובל.
איתי עצמון: כתבתי כרגע משהו: על אף האמור בסעיף קטן (א) – שהקראתי קודם לכן – החובה לקבל העתק של רישיון בתוקף לא תחול לעניין קבלה או רכישה של חומר חציבה שנחצב בעת שהרישיון היה בתוקף, אם בעל המחצבה מסר למי שרוכש או מי שקיבל אישור שנותן המפקח על המכרות שמעיד, בהסתמך על מפת מדידה, כי החומר המיועד להעברה נחצב כשהרישיון היה בתוקף, וכי הרישיון היה בתוקף שנה לפחות לפני מועד הקבלה או הרכישה.
דורון טישמן: אני חושב שסיבכנו.
דורון טישמן: יש פה שני סעיפים שונים.
איתי עצמון: מדובר כרגע רק על המלאי הקיים.
איתי עצמון: לא שני סעיפים, זה סעיף אחד כרגע.
דורון טישמן: אז לגבי המלאי הקיים אמרנו מפת מדידה.
דורון טישמן: עכשיו אתה מטיל על המפקח על המכרות להתחיל להוציא רישיונות שהן חצי רישיונות, רישיון מכירה.
איתי עצמון: לא, לאישור.
איתי עצמון: זה מה שאתם רוצים, זה אישור על מלאי קיים.
יוסי וירצבורגר: אתה רוצה שאת מפת המדידה הוא ייתן עכשיו לכל בעל משאית שמגיע?
יוסי וירצבורגר: עדיף לך שייתן אישור שלי.
דורון טישמן: ואם לא תיתן אישור?
דורון טישמן: אנחנו בבעיה פה.
יוסי וירצבורגר: החוק אומר לי שאני צריך לתת מפת מדידה.
יוסי וירצבורגר: אם יש מפת מדידה, ואם השנה הראשונה בתוקף, אני נותן.
דורון טישמן: אני מציע לפי מפת מדידה, ולא לבקש עוד אישורים.
יוסי וירצבורגר: בלתי אפשרי רק מפת מדידה, כי כשיבוא הקניין, הוא מבין שמפת המדידה הזאת צריכה להיות בתוקף בחודש-חודשיים האחרונים?
דורון טישמן: אז אפשר לומר: מפת מדידה שנעשתה סמוך לפני פקיעת הרישיון.
יוסי וירצבורגר: מה זה "סמוך"?
דורון טישמן: בשלושת החודשים.
יוסי וירצבורגר: כבר לא.
יוסי וירצבורגר: די נו, זה לא נכון גם לכם.
כרמל שאמה-הכהן: כמה זמן זה סביר למפת מדידה לפני?
יוסי וירצבורגר: לא, זה תלוי במחצבה.
יוסי וירצבורגר: אנחנו גם יכולים לראות.
יוסי וירצבורגר: לוקחים את מפת המדידה האחרונה שיש אצלנו, יוצאים לשטח, רואים מה השתנה.
יוסי וירצבורגר: אנחנו לא ראש בקיר.
יוסי וירצבורגר: בחודשיים האחרונים, לפני שהיה את החוק הזה, פעם ראשונה שהיה את הבלגן עם מנהל מקרקעי ישראל, כן להאריך אותו או לא, המחצבה הגדולה בישראל השכיבה מיליון טון במקום בפיצוצים אדירים, כי היא העריכה שלא יהיה רישיון חציבה.
יוסי וירצבורגר: אין רישיון חציבה, אין חומר נפץ.
יוסי וירצבורגר: אין חומר נפץ, המחצבה סגורה.
יוסי וירצבורגר: השכיבה מיליון טון.
יוסי וירצבורגר: לכן גם צריך לראות מה קורה.
יוסי בר-ניב: שזה פחות משלושה חודשים שיווק.
גדעון גלעדי: כן, אבל יש בזה הרבה נזק, בהשכבה הזאת, מפני שאם זה בחורף - - -
יוסי וירצבורגר: לכן אני חושב שלטובת
יוסי וירצבורגר: כם עדיף מפת מדידה, שהמפקח על המכרות רואה האם מפת המדידה שיש אצלו, אולי חצי שנה קודם, כי היה מיתון במשק ולא מכרתם בכלל, אז הוא יגיד לכם: אל תוציאו מפת מדידה, והוא שולח לכם את החצי רישיון, את האישור.
יוסי וירצבורגר: אבל אם היה בוננזה במשק והמחצבה הזאת היתה הרבה, ויש רישיון חצי שנה קודם, יגידו לך: כן.
גדעון גלעדי: השאלה היא, יוסי, מה המחויבות שלך לתת את האישור כשהמפה הזאת ישנה?
יוסי וירצבורגר: אם אתם שואלים ככה, מה החובה שלי לתת לכם רישיון בכלל?
יוסי וירצבורגר: לא רוצה לתת לכם רישיון היום.
גדעון גלעדי: זה מובן מאליו.
יוסי וירצבורגר: אז גם זה אותו דבר.
לאה ורון: יש חובה על-פי החוק.
לאה ורון: ואם לא, הם ילכו לבג"ץ, אם הם עומדים בכל התנאים.
דורון טישמן: אבל בג"ץ לוקח כמה שנים.
כרמל שאמה-הכהן: הבג"ץ ייתן צו מניעה.
יוסי בר-ניב: יש גם בעיה עם ההסדר של המנהל, כי הרי המנהל אומר לך: נגמר לך ההסכם איתי ונא לפנות את השטח.
יוסי בר-ניב: אין לך את השנה הזאת.
יוסי בר-ניב: הבוננזה שיוסי מדבר עליה, של שנה, זה בתנאי שהמנהל מאשר לך לשהות באותו מקום עוד שנה.
גדעון גלעדי: לא בדיוק.
גדעון גלעדי: אתה הולך לבית-משפט.
דורון טישמן: אני רוצה לתת דוגמה, שגם ההצעה שהגענו אליה אתמול לא עובדת.
דורון טישמן: יש מחצבה שקוראים לה "גשר".
דורון טישמן: "גשר" קיימת כבר 50 שנה, מספקת גבס ל"נשר".
דורון טישמן: זה הלקוח היחיד שלו.