GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: הוא לא מתעסק אך ורק ברכב.
ישראל כץ: בקדנציה הבאה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מאגר מחירים.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני מדברת על מאגר מחירים.
כרמל שאמה-הכהן: אף אחד מיבואני הרכב לא רוצה להשמיע את דעתו?
קריאה: צרכנים.
כרמל שאמה-הכהן: אתם כרגע לא באותו כיוון.
יעקב אנוך: רק אציין, ברשותך, שהובטחו לנו שימועים – הובטחו פעמיים, גם על-ידי פרופסור ירון זליכה, מה שלא קוים, והובטח גם לאחר מכן, גם היום הובטחו שימועים, גם עוזי יצחקי.
כרמל שאמה-הכהן: מה הכוונה לא קוימו?
כרמל שאמה-הכהן: לא היה שום שימוע?
יעקב אנוך: לא היה שום שימוע.
יעקב אנוך: היה מסוכם בצורה מאוד ברורה שיהיה שימוע בוועדת זליכה, ובישיבה שישבנו - - -
כרמל שאמה-הכהן: יש שם שיתוף פעולה מופתי, שמענו.
ירון זליכה: למי לא אפשרנו?
כרמל שאמה-הכהן: ליבואנים.
קריאה: מתנצל.
יעקב אנוך: סליחה, אני אסביר.
יעקב אנוך: לפני שאתה מתנצל, שלא תתנצל לשווא.
יעקב אנוך: בישיבות שהיינו – שלוש פעמים התייצבנו בוועדה – נאמר שזה ברמה של שיחות, וכשיגיעו להחלטות יהיו שימועים מסודרים.
ירון זליכה: הבטחנו שימועים.
ירון זליכה: עוזי יקיים שימועים.
עוזי יצחקי: נכון, אנחנו נעשה.
עוזי יצחקי: כמו שעשינו ביבוא המקביל, כל החלטה, כל פעולה, תוזמנו לשימוע – בעלי העניין – אמרתי את זה בתחילת דבריי.
יעקב אנוך: מנכ"ל משרד התחבורה המכובד, את השימועים עשיתם לפני שמקבלים החלטות ולא אחרי שמקבלים החלטות, כך היה ביבוא המקביל.
יעקב אנוך: אגב, אם אתה הולך ליבוא מקביל, מה שקרה ביבוא המקביל – אני מקווה מאוד שלא יקרה פה, כי לא קרה כלום ביבוא המקביל, כי לא השכלתם ללמוד את השוק בצורה מסודרת ולא הבנתם שיש בעיה כלכלית קשה שלא מאפשרת יבוא - - -
ישראל כץ: למה התנגדת לתקנות היבוא המקביל אם אתה כל כך רגוע באשר לזה?
יעקב אנוך: אני לא התנגדתי אף פעם.
ישראל כץ: אם היה כל כך ברור לך שכלכלית לא תיווצר לעומתך תחרות, למה פעלת?
יעקב אנוך: כבוד השר, לא התנגדתי מעולם, וזה מופיע בפרוטוקולים, אמרתי פה שאנחנו בעד היבוא המקביל.
יעקב אנוך: אמרתי שנהיה היבואנים המקבילים הראשונים אם אפשר יהיה לעשות את זה.
יעקב אנוך: יש פה בעיה כלכלית, ולשמחתי, פרופסור זליכה ציין אותה פעמיים, שגם הוא ראה שיש פה בעיה כלכלית, מכיוון שיבואני הרכב רוכשים את המכוניות במחירים זולים משמעותית ממקורות אחרים, ולכן יש פה בעיה כלכלית שלא תלויה בנו.
יעקב אנוך: הסיבה שרוכשים נמוך יותר זה המס הגבוה.
יעקב אנוך: אם יורידו את המס, יכול להיות שהמחיר שהיצרן יחייב יעלה וזה יאפשר ליבוא האישי להתקדם.
יעקב אנוך: התוצאה הסופית תהיה שכל המחירים יעלו, אבל זו בערך הדרך שאתם הולכים בה.
יעקב אנוך: כן, מה לעשות.
יעקב אנוך: צריך להסתכל במבט מפוכח.
ירון זליכה: בטח.
ישראל כץ: אז אתם בעד כי אתם לא חוששים – בגלל העניין הכלכלי.
ירון זליכה: לא, זה עוד יעלה את המחירים.
יעקב אנוך: כבוד השר, חבל שלא זוכרים מה שאמרתי.
יעקב אנוך: אמרתי במפורש אז לך באופן אישי בוועדה – אנחנו נשמח ליבוא מקביל, אנחנו נהיה היבואנים המקבילים הראשונים.
יעקב אנוך: כפי שאתה יודע וקורא גם עיתונים, בין השאר, יש יבואנים בשוק שהיו שמחים להיות גם יבואנים מקבילים כי העסק שלהם לא מספיק טוב והם לא יכולים לשרוד, כך שזה ממש טיעון וזה מופיע בכל הסיכומים, הקפדנו שזה יהיה כתוב.
יעקב אנוך: אני רק מבקש, והסיבה שלקחתי את זכות הדיבור היא שיהיו שימועים כדין ואפשר יהיה להשמיע את השימועים.
עוזי יצחקי: חייב להיות.
יעקב אנוך: אני לא רוצה להפוך את הוועדה לשימועים, אני לא חושב שזה המקום, אבל יש פה הרבה מאוד מרכיבים שצריך לדון בהם בשימועים בצורה מסודרת.
דניאל יחזקאל: שמי דניאל יחזקאל, אנחנו יבואנים של חלקי חילוף מסין, חברה שלפני חמש שנים בעל-הבית שלי זיהה את הפוטנציאל בשוק הסיני, היתה שם חברה שנקראת "סורל" – ודאי מר פלור מכיר את החברה – כאשר הוא זיהה את הפוטנציאל הבאנו את כל האישורים הדרושים למשרד התחבורה בזמנו.
דניאל יחזקאל: הצטרפו אלינו עוד ארבעה-חמישה יבואנים.
כרמל שאמה-הכהן: משפט סיכום, ביקשת דקה.
דניאל יחזקאל: לאחר שנתיים ימים של יבוא, לאחר ששמנו בכל המוסכים קונסיגנציה של החלקים והורדנו את החלקים – למשל בוסטר, מגבר בלם שאנחנו ייבאנו ב-130 שקלים ומכרנו ללקוח או למוסכים ב-230–280 שקלים, ויש חשבוניות – נאסר עלינו על-ידי משרד התחבורה להביא יותר מהחברה המסוימת הזאת מסין.
דניאל יחזקאל: הם טענו שמכון התקנים לא יכול לבדוק את החלפים האלה, הפסקנו לייבא.
דניאל יחזקאל: כרגע אנחנו מגלים בשוק שכמה חברות מביאות את אותו מוצר.
ישראל כץ: כמה הוא עולה עכשיו?
דניאל יחזקאל: 1,200 שקלים – אני מוכן לשלוח פקס, זה בדוק.
דניאל יחזקאל: אני מדבר מהלב – ואנחנו חברה של משפחה אחת.
כרמל שאמה-הכהן: הנושא הזה הולך להיפתר.
דניאל יחזקאל: אני אומר לך, הייתי כבר בישיבה.
כרמל שאמה-הכהן: הנקודה שלך הובנה.
ירון זליכה: היא נכללה בהמלצות.
כרמל שאמה-הכהן: היא כלולה גם בהמלצות.
דניאל יחזקאל: אני אומר – 1,000 שקלים הפרש.
דניאל יחזקאל: תודה רבה.
כרמל שאמה-הכהן: חברים, אנחנו מסכמים את הדיון, אנחנו חייבים לפנות את האולם לטובת ועדת העבודה והרווחה.
כרמל שאמה-הכהן: הסיכום הוא כזה, כבוד השר.
כרמל שאמה-הכהן: אני מניח שעד הישיבה הבאה בוועדה בעניין זה, המשרד והצוות יהיה מגובש לגבי המלצות שעוד טעונות בדיקה מבחינתכם.
כרמל שאמה-הכהן: הוועדה בראשותי, כפי שאמרתי בפתיחה, כבוד השר, תקדם חקיקה ראשית וחקיקת משנה, ככל שיידרשו, לשם הגברת התחרות בענף הרכב בסדר עדיפות עליון מבחינת לוחות הזמנים של הוועדה.
כרמל שאמה-הכהן: אין ספק שציבור הנוסעים בישראל והנהגים בישראל נושאים משקל יתר של עלויות, וחובתנו – כמו שזכותם של העוסקים בענף למקסם רווחים – חובתנו, של הרגולציה, של הממשלה, לעשות סדר בעניין.
כרמל שאמה-הכהן: אני מברך את צוות הוועדה שוב וגם אותך – גם על היוזמה וגם על העבודה המעמיקה והמפורטת – לחברי חבר הכנסת מג'אדלה שלא נמצא כרגע.
כרמל שאמה-הכהן: מומלץ שכל חברי הוועדה ילמדו את הדו"ח בן 160 ומשהו העמודים, הוא כבר שבועיים מונח לצד המיטה שלי, בכל לילה אני מסיים לקרוא כמה דפים שאתה כתבת.
כרמל שאמה-הכהן: על סדר היום הצעת חוק ממשלתית, הצעת חוק טיפול סביבתי בציוד חשמלי ואלקטרוני ובסוללות, התשע"ב-2012.
אלונה שפר: אנחנו רוצים להמשיך כאן מהלך שהתחלנו אותו בחוק הפיקדון, בחוק האריזות, מהלכים חשובים שהוועדה הזאת הייתה שותפה להם.
אלונה שפר: אנחנו רואים בחוק הזה נדבך נוסף חשוב במהפכת הטיפול בפסולת.
אלונה שפר: אני אבקש מהסמנכ"ל, יורם הורוביץ, להציג בקצרה מצגת קצרה שתקיף את הנושא.
יורם הורביץ: אנחנו נעשה את זה בתמציתיות.
יורם הורביץ: אנחנו בתהליך החקיקה היינו בקשר רציף וטוב עם הגופים הקשורים, בעיקר עם איגוד לשכות המסחר, השלטון המקומי, כמובן משרדי הממשלה הרלוונטיים.
יורם הורביץ: הצגנו בפניהם את הרציונל של החוק, הצגנו בפניהם את המנגנונים.
יורם הורביץ: קיבלנו את תגובותיהם.
יורם הורביץ: בחלק מהמקרים שינינו, בחלק מהמקרים שכנענו שלא לשנות.
יורם הורביץ: סך הכל אני חושב שכל היושבים פה מבינים את החשיבות של החוק הזה.
יורם הורביץ: גם אם יש מחלוקות נקודתיות סך כל הקונספציה ברורה ואני חושב שאפילו מוסכמת.
יורם הורביץ: אנחנו יכולים להגיד לגבי הפסולת האלקטרונית שלמרות ששיעורה הוא קטן – סך הכל יש 85 אלף טון מתוך 6.2 מיליון טון של פסולת במדינת ישראל– יש מאפיינים שגורמים לה להיות בעייתית, לכן היא מחייבת טיפול נפרד.
יורם הורביץ: גם האפשרות למחזר אותה יותר גבוהה כי יש לה ערך כלכלי גבוה.
יורם הורביץ: הנזקים הסביבתיים שהיא גורמת חמורים, לכן זה מחייב טיפול בחקיקה נפרדת.
יורם הורביץ: אתם רואים פה על השקף את ההרכב של הפסולת האלקטרונית, שזה ברזל, פלסטיק, מתכות, ואת השיעורים של כל חומר.
יורם הורביץ: יש כאן את החלוקה לפי סוגי המוצרים שנכנסים לשוק.
יורם הורביץ: 62% הם מכשירי חשמל גדולים, 27% הם מכשירים קטנים ו-10% זו פסולת תעשייתית.
יורם הורביץ: כפי שאמרתי, הפסולת האלקטרונית גורמת לבעיות סביבתיות ובריאותיות קשות.
יורם הורביץ: יש את הפירוק הלא מוסדר שנעשה היום, אין תשתיות, אין אמצעי הגנה למי שעוסק בזה.
יורם הורביץ: התופעה של שריפת כבלי מתכת כדי להוציא את המתכות בעלות הערך מבפנים גורם בעיה סביבתית ובריאותית קשה.
יורם הורביץ: גם הפליטה של גזים נוזליים לקרקע ולמים.
יורם הורביץ: אנחנו מחויבים לתת לזה פתרון מסודר.
יורם הורביץ: יש כאן תמונות שממחישות את הבעייתיות במרכזי איסוף, פירוק וטיפול שנעשים באופן לא מסודר, לא על פי הכללים.
יורם הורביץ: למעשה אין כללים, לכן החוק הזה אמור להסדיר אותם.
יורם הורביץ: רואים פה במפעל איך שילדים מפרקים את הפסולת ונפגעים באופן קשה מבחינה בריאותית.
יורם הורביץ: כמובן שיש כאן פגיעה נופית, פגיעה אקולוגית ואת כל הזיהומים האחרים כפי שציינתי קודם לכן.
יורם הורביץ: לגבי תהליך החקיקה.
יורם הורביץ: הפצנו את תזכיר החוק ביוני שנה קודמת.
יורם הורביץ: החוק אושר בוועדת שרים לחקיקה בפברואר השנה.
יורם הורביץ: קריאה ראשונה עברה ב-19 למארס.
יורם הורביץ: אנחנו פה עכשיו לקראת קריאה שנייה ושלישית.
יורם הורביץ: מטרות החוק.
יורם הורביץ: החוק נועד לקבוע הסדר כולל על-מנת לטפל בציוד חשמלי ואלקטרוני, בסוללות ובמצברים, כאשר המטרה, שהיא חלק מהמדיניות של המשרד, היא לעשות שימוש חוזר בפסולות, לצמצם את כמות הפסולת ולמנוע את ההטמנה, כל זאת כדי למנוע את ההשפעות המזיקות על הסביבה.
יורם הורביץ: החוק הזה מתבסס על אותו עיקרון שחוקים דומים – גם את זה אלונה ציינה – בנויים עליו, של אחריות יצרן מורחבת.
יורם הורביץ: מישהו מייצר ומשווק לשוק מוצרים.
יורם הורביץ: יש למוצרים האלה השפעות סביבתיות ועלויות טיפול.
יורם הורביץ: אותו גוף צריך לממן כמובן את זה.
יורם הורביץ: החוק הזה גם קובע אחריות יצרן רחבה על היבואנים ועל היצרנים של מוצרים אלקטרוניים וסוללות.
יורם הורביץ: יש כאן את ראשי הפרקים של החוק.
יורם הורביץ: יש שם הגדרות רחבות לכל המושגים הרלוונטיים בחוק.
יורם הורביץ: החוק מגדיר את חובות היצרנים והיבואנים, שזה בעיקר חובת מחזור, חובת דיווח ורישום, חובת התקשרות עם גוף מוכר וחובות נוספות כפי שמפורט.
יורם הורביץ: יש כללי התאגדות לגופים מוכרים.
יורם הורביץ: גם פה אנחנו מתבססים על המנגנון שקבענו בחוק האריזות של גוף מוכר, אם כי כאן יש גמישות יותר רבה ואפשרות לגופים מוכרים לפי סיווג הפסולת כך שזה מאפשר מנגנונים יותר יעילים מבחינה אופרטיבית וכלכלית.
יורם הורביץ: החוק קובע הוראות וחובות לרשויות המקומות שעיקרן לקבוע הסדרים, לאסוף ולטפל בפסולת האלקטרונית.
יורם הורביץ: רשות מקומית צריכה לקבוע הסדרי הפרדה לפסולת.
יורם הורביץ: זה יכול להיות במנגנון של מרכזי מחזור, זה יכול להיות במנגנון של קביעת מועד להוצאת פסולת של מכשירי החשמל גדולים מהבית ואיסופם בשעה ייעודית, או כל מנגנון אחר שהרשות תקבע והמנהל על פי החוק יאשר.
יורם הורביץ: יש בחוק הזה, מה שאין בחוק האריזות, את חוליית המשווקים.
יורם הורביץ: על המשווקים גם פה בחוק מוטלת חובה לקבל חזרה פסולת אלקטרונית של ציוד בכמות ובמשקל דומה לזה שהם מוכרים.
יורם הורביץ: בחוק יש פרק נוסף שמנסה להסדיר את אותן תשתיות של מרכזי איסוף ומרכזי טיפול בפסולת אלקטרונית.
יורם הורביץ: זה נושא מאוד מאוד רגיש.
יורם הורביץ: הטיפול שנעשה היום ברוב הפסולת נעשה לא כמו שצריך.
יורם הורביץ: החוק קובע בדיוק מה הן הדרישות המקצועיות של איטום, איסוף, כל הדרישות המקצועיות שנדרשות כדי למנוע את הנזק הבריאותי ואת הפגיעה בסביבה.
יורם הורביץ: הוראה משמעותית נוספת שחוזרת על עצמה גם בחוקים אחרים היא לגבי איסור הטמנה.
יורם הורביץ: המדיניות היא להפסיק את ההטמנה של הפסולת במדינת ישראל.
יורם הורביץ: יש איסור הטמנה החל מ-2020.
יורם הורביץ: חוץ מזה יש שורה של הוראות בעניין אכיפה, סנקציות מינהליות, עיצומים וכו' כפי שלמעשה יש לנו גם בחוקים אחרים.
יורם הורביץ: אותם עקרונות נשמרו.
יורם הורביץ: ג'וש יציג את זה במהלך הדיון באופן מפורט.
יורם הורביץ: אלה הדגשים העיקריים בהצעת החוק שלמעשה כבר אמרתי אותם.
יורם הורביץ: אני רק אוסיף שהתחולה נלקחה מהדירקטיבה האירופית, מה-WEEE , לגבי סוגי המכשירים והפרמטרים מה נכלל בתוך הציוד האלקטרוני.
יורם הורביץ: אני רק רוצה להדגיש שלא משנה סיווג המכשירים, יעדי המחזור חלים על כלל הפסולת.
יורם הורביץ: יעדי המחזור הם 50% לפסולת אלקטרונית ו-30 עד 35 אחוז לסוללות.
יורם הורביץ: החוק מעודד את הציבור לטפל בנפרד בפסולת האלקטרונית על ידי זה שהוא קובע חובה על הרשויות המקומיות להפעיל מרכזי איסוף וחובה על המשווקים לקבל בחזרה את הפסולת.
יורם הורביץ: לגבי הסוללות הוא קובע חובה על חנויות שמשווקות סוללות להתקין מתקנים או כלי עצירה לאותו סוללות.
יורם הורביץ: התמרוץ הוא בכך שכל השירותים האלה ניתנים ללא עלות.
יורם הורביץ: הסדרת מתקני המיון והאיסוף מפורטים בצורה מפורטת בתוספת השנייה לחוק.
יורם הורביץ: בתוספת השנייה לחוק מפורטות הפעולות שנדרשים לעשות בזמן הטיפול בפסולת האלקטרונית.
יורם הורביץ: כפי שהמנכ"לית הדגישה, זה חלק מתפישת מדיניות כוללת שלנו להטיל על יצרנים את החבות לפעולות שהם עושים ואת המשמעויות לסביבה.
יורם הורביץ: יש לנו את חוק הצמיגים המשומשים, שזה אותו עיקרון של אחריות יצרן.
יורם הורביץ: יש את חוק הפיקדון לגבי מכלי משקה.
יורם הורביץ: יש את חוק האריזות שהטיל על התעשייה את חובת הטיפול בפסולת האריזות ואת חובת המימון.
יורם הורביץ: מעבר לכך זה משתלב במהלכי מדיניות נוספים שלנו, של העלאת היטל ההטמנה כדי למנוע הטמנה, של הפרדת הפסולת ברשויות המקומיות.
יורם הורביץ: המשרד הקטן הזה להגנת הסביבה הקצה 350 מיליון שקל ל-30 רשויות כדי שיתחילו בהפרדת הפסולת ברמת הבית וישפרו את יכולת המיחזור בהמשך התהליך.
יורם הורביץ: מימנו גם ב-300 מיליון שקל מתקנים למיון ולטיפול בפסולת אורגנית במהלכים נפרדים שלנו.
יורם הורביץ: חוק הפסולת האלקטרונית הוא מהלך משלים לטפל באופן מוסדר וסביבתי בכל זרמי הפסולת.
יורם הורביץ: הבסיס של החקיקה האירופית עמד לנגד עינינו.
יורם הורביץ: אתם רואים פה בדירקטיבות האירופיות שמטפלים בשורה של זרמים, אריזות, סוללות ופסולות נוספות.
יורם הורביץ: גם אנחנו הולכים בעקבותיהם ומסדירים זרם אחר זרם.
יורם הורביץ: דירקטיבת ה-WEEE שהותקנה בינואר 2012 היא הבסיס שעל פיו קבענו את הפרמטרים השונים ואת המנגנונים בחוק.
יורם הורביץ: את הצד הכלכלי של החוק אור תציג פה בשקף אחד של עלות-תועלת.
יורם הורביץ: אני יכול רק להגיד שבשורה תחתונה יש תועלת לחוק הזה מבחינה כלכלית.
יורם הורביץ: כשאתה עושה את חשבון הנזק והתועלת אתה רואה שיש לך תועלת חיובית בסופו של דבר.
אתי בנדלר: מר הורוביץ, אולי תוכל לומר כמה מילים על הטענה לפיה מחירי המצרכים לצרכן הסופי בציוד אלקטרוני וסוללות יתייקרו, באיזה היקף ובאיזה שיעור.
אור גולדפרב: אני אתייחס לזה בכמה מילים.
אור גולדפרב: אנחנו אומדים את תוספת התועלת למשק בכ-30 מיליון שקל.
אור גולדפרב: מדובר בתועלת נקייה.
אור גולדפרב: לצד התועלות אנחנו רואים הפחתה של זיהום מים וקרקע מפסולת שמגיעה לקרקע ולפעמים גם למים, הפחתה של גזי חממה וגזים אחרים במקרה שאנחנו מפרקים את הפסולת והגזים האלה נפלטים לאוויר, הפחתה של פליטת דיאוקסינים משריפת כבלי נחושת, מפגעים חזותיים והפחתת הטמנה ומיצוי פוטנציאל המיחזור.
אור גולדפרב: מתוך 6 התועלות האלו אנחנו אמדנו כלכלית את 3 הראשונות.
אור גולדפרב: אני לא אכנס לפרטים של התחשיב, אני רק אגיד שבעיקרון התחשיב מבוסס על חשבון של כמויות שיש לנו לגבי הפסולת האלקטרונית.
אור גולדפרב: עלויות חיצוניות לקחנו בעיקר ממחקרים ונתונים שנעשו בעולם.
אור גולדפרב: הם קושרים את העלויות האלו לנזקים בריאותיים ואת הנזקים הבריאותיים לכספים.
אור גולדפרב: אנחנו יכולים להעריך את זה כלכלית.
אור גולדפרב: הסתכלנו פה על 10 סוגים של מזהמים, ביניהם אבץ, עופרת.
אור גולדפרב: לכל מזהם כזה ולכל סוג של פסולת יכולנו להגיד את ההיקף הנורמטיבי, את הגודל הנורמטיבי.
אור גולדפרב: קשרנו לו את העלות החיצונית.
אור גולדפרב: כך הגענו לאומדנים.
אור גולדפרב: התועלת הכללית היא של כ-60 מיליון שקל, שזאת הערכת חסר.
אור גולדפרב: התועלת למשק היא הרבה יותר גדולה.
אור גולדפרב: אמרתי שלא אמדנו את כל התועלות.
אור גולדפרב: לגבי העלות לקחנו את הנתונים מחו"ל מתאגידים קיימים, ממחקרים ועבודות שנעשו בעולם.
אור גולדפרב: לקחנו ממוצע של כל הנתונים לגבי הפעלה של תאגידים.
אור גולדפרב: הטיפול של תאגיד הוא כ-30 מיליון שקל בממוצע, לכן סך כל התועלת הנקייה תהיה 30 מיליון שקל.
אור גולדפרב: לשנה.
לאה ורון: זאת תועלת שנתית.
אור גולדפרב: בדיוק.
אור גולדפרב: המשמעות לצרכן אם אנחנו אומרים שתוספת העלות היא של 30 מיליון שקל, כשאנחנו מניחים שהמשקל של מוצר אלקטרוני הוא בממוצע 4 קילוגרם, היא של שקלים בודדים, בין 1 ל-2 שקלים למוצר בממוצע.
אור גולדפרב: זה מה שכרגע אפשר להגיד מבחינה כלכלית.
יורם הורביץ: אני רק אסכם ואומר ששמענו טענות מגופים שונים על כך שאין לנו מספיק מידע כדי להעביר את הצעת החוק.
יורם הורביץ: אני חושב שאספנו את כל המידע האפשרי במדינת ישראל מהלמ"ס, מכל גוף אפשרי, מאיגוד לשכות המסחר, ממחקרים אירופיים, מה-OECD ככל שאפשר, כדי לכמת ולדעת את העלות- תועלת של החוק הזה.
יורם הורביץ: זאת המסקנה שלנו.
יורם הורביץ: לגבי חשיבותו של החוק אני חושב שהדברים הם חד משמעיים ואנחנו מחויבים לקדם אותו כדי להשלים טיפול ראוי בכל זרמי הפסולת.
מירה סלומון: מרכז השלטון המקומי מברך על המטרות של החוק ועל הכוונה לטפל בפסולת אלקטרונית, אבל יחד עם זאת אנחנו סבורים שהחשיבה על טיפול בפסולת אלקטרונית צריכה להיעשות באופן שייצור הסדר קוהרנטי עם יתר הצעות החוק בחקיקות המשנה ובחקיקות קיימות שמקודמות על ידי המשרד להגנת הסביבה, תוך הפקת לקחים מהסדרי חוק האריזות ויישומם בשטח.
מירה סלומון: הפקת הלקחים הזאת מתנקזת לשני היבטים.
מירה סלומון: הדבר הראשון זה שלביות בכניסה של רשויות מקומיות להסדרים.
מירה סלומון: השלביות הזאת יכולה לבוא לידי ביטוי במסגרת תכנית עסקית של הגוף המוכר שמעדיף להתחיל עם רשויות במעמד מסוים או בקרבה גיאוגרפית כזו או אחרת למקומות שיסייעו לו להגיע ליעדים שהוא מחויב להם.
מירה סלומון: ההיבט השני שאליו מתנקזת הפקת הלקחים זה מימון ושיפוי 100% מההיבטים הנוגעים לטיפול בפסולת האריזות, לרבות מתן אפשרות לרשות המקומית לקבוע בהסדרים שלה השתת הביצוע על הגוף המוכר.
מירה סלומון: בדרך זו בא לידי ביטוי העיקרון שהמזהם משלם ואחריות היצרן המורחבת, לא הרשות המקומית המורחבת.
מירה סלומון: בנוסף אנו סבורים שעל הצעת החוק לשמר התקשרויות קיימות באופן שיעודדו המשך פעילות של גופים המערבים או מעסיקים אנשים בעלי צרכים מיוחדים שמפעילים היום מרכזים לטיפול בפסולת אלקטרונית ושיקום של ציוד אלקטרוני.
מירה סלומון: לעניין הפעלת מרכזי האיסוף הצעת החוק מבקשת להקים בכל רשות מקומית מעין תחנת מעבר וטיפול בפסולת.
מירה סלומון: אלו חובות שנראה לנו שצריכות להיות מוטלות לפתחו של הגוף המוכר, לא לפתחה של הרשות המקומית.
יורם הורביץ: אלו לא תחנות מעבר, אלה מרכזי איסוף.
מירה סלומון: במרכזי האיסוף יש כל מיני הוראות שמטפלות בלהפריד חומרים מסוימים כאלה מאחרים, לבודד אותם וכדומה, באופן שממש הופך את זה למעין תחנת מעבר.
יהושע פדרסן: זה יכול להיות גם מכלי אצירה כמו בתמונה.
מירה סלומון: ככל שזה הכיוון אנחנו בהחלט תומכים.
מירה סלומון: אנחנו באופן כללי מחזקים את הרעיון של טיפול בפסולת אלקטרונית בהסתייגויות האמורות לעיל.
דני דנון: הרעיון של אקולוגיה לקהילה מוגנת הוא לתת לאנשים עם צרכים מיוחדים להוביל את התחום של מיחזור פסולת אלקטרונית במדינת ישראל.
דני דנון: יש 3 סיבות עיקריות.
דני דנון: התחום הזה מאוד שיקומי לאנשים עם צרכים מיוחדים.
דני דנון: הוא תדמיתי, הם מבינים שהם עושים משהו חשוב לחברה הכללית.
דני דנון: גם החברה מבינה שהם מובילים דבר חשוב מעין כמוהו.
דני דנון: התחום הזה הוא כלכלי לחבר'ה.
דני דנון: החבר'ה מקבלים משכורות.
דני דנון: אני מייצג את העובדים שלי באקולוגיה לקהילה מוגנת, את הבן שלי שבעקבותיו נכנסתי לתחום הזה, ועוד עשרות אלפי אנשים עם צרכים מיוחדים שיושבים היום בבתים ואין להם נציגות פה בוועדה המכובדת הזאת.
דני דנון: אקולוגיה לקהילה מוגנת כבר קיימת 5 שנים.
דני דנון: 80% מהעובדים שלנו אלה אנשים עם צרכים מיוחדים.
דני דנון: המיזם הוא רווחי.
דני דנון: אנחנו לא מבקשים כסף מהוועדה, אנחנו לא מבקשים איזה שהן תמיכות מיוחדות, אנחנו מבקשים שבכל מרכז שיטפל בפסולת אלקטרונית במדינת ישראל יהיו 33% מהעובדים לפחות עם צרכים מיוחדים.
דני דנון: אנחנו יכולים להיות אור לגויים בכך שאנחנו מדינה שגם ממחזרת פסולת וגם ממחזרת חברתית.
לאה ורון: במה מתבטא הטיפול שאתם עושים לפסולת האלקטרונית במרכזים שלכם?
דני דנון: כדי להגיע למטרות החברתיות שלנו ההתנהלות שלנו בתחום המיחזור לגמרי מקצועית.
דני דנון: יש לנו מחלקת איסוף, מחלקה של מיון ופירוק פסולת אלקטרונית ומחלקת גיוס.
דני דנון: אנשים עם צרכים מיוחדים מרכיבים אצלנו את המחשבים מרמה של פנטיום 4 עד רמה של יותר מתקדמים.
דני דנון: אנחנו מזרימים אותם חזרה לשוק במחירים חברתיים לכל מיני מיזמים חברתיים, כמו קרן מפעלי שיקום או עמותות שעובדות בצפון.
דני דנון: מהרעיון הזה אפשר לעשות רעיון לאומי כך שזה לא יהיה תלוי בדני קוגן או בבן אדם כזה או אחר, אלא שיהיה כתוב בחוק שלפחות 33% מהאנשים שמועסקים בתחום של מיחזור פסולת אלקטרונית במפעלים האלה יהיו אנשים עם צרכים מיוחדים.
עמנואל ויזר: הלשכה מברכת על החוק הזה.
עמנואל ויזר: זה בהחלט צעד בכיוון הנכון.
עמנואל ויזר: ההערה שיש לעניין הזה היא בחוסר האבחנה.
עמנואל ויזר: כפי שראינו בנתונים שהציג המשרד, הרכיבים האלקטרוניים שבפסולת הם בעצם כ-3% מתוך כל מה שעוסקים בו, זאת אומרת שלוקחים מרכיב קטן מאוד מכלל הפסולת הזאת ולתוכו כוללים הרבה מרכיבים אחרים שאמורים להיות מטופלים במסגרות אחרות.
עמנואל ויזר: אני אנסה להדגים את זה.
עמנואל ויזר: בואו נניח שיש מישהו שמשווק ציוד אלקטרוני קטן, לצורך העניין טלפונים סלולריים בכמויות גדולות.
עמנואל ויזר: הוא לפי החוק כרגע יכול לקראת סוף השנה לקנות בשוק הפשפשים שני מקררים ב-400,500 שקל.
עמנואל ויזר: בזה הוא מילא את יעדי המיחזור שלו.
עמנואל ויזר: אני מניח שלא זאת המטרה.
עמנואל ויזר: אני חושב שהחוק הזה צריך להתמקד ברכיבים האלקטרוניים החשמליים עצמם שבתוך הפסולת, לא להתייחס לכל הפסולת הזאת כמרכיב אחד, או להרחיב את החוק הזה כך שהוא לא יחול רק על פסולת חשמלית או אלקטרונית אלא על כל פסולת מתכתית או על כל פסולת פלסטיק.
עמנואל ויזר: באותה הזדמנות יוכלו לטפל גם ברכיבים האלקטרוניים שכמו שאמרתם הם 3% בלבד.
דן כרמלי: אני אבקש לפתוח ולומר שאיגוד לשכות המסחר בעד הגנה על הסביבה.
דן כרמלי: בעד שמירה על הסביבה ובעד מציאת פתרונות של מיחזור.
דן כרמלי: מהפיכת המיחזור שהצוות המקצועי בראשות השר אלדן במשרד להגנת הסביבה מוביל בשנים האחרונות היא מהפיכה מבורכת, אבל במקרה הספציפי הזה אנחנו עדים להצעת חוק שהגיעה לוועדת הכלכלה כאשר היא לא מבוססת דיה על פרמטרים נכונים ואמיתיים שנבדקו.
דן כרמלי: נכון שקיימנו דיונים רבים וחלקם היו מאוד פוריים עם הצוות המקצועי של המשרד להגנת הסביבה, אבל עד היום לא ראינו נתונים אמיתיים שעל בסיסם המשרד להגנת הסביבה מביא את הנתונים בפני ועדת הכלכלה שבאים לידי ביטוי באלמנטים בתוך הצעת החוק.
דן כרמלי: אנחנו רוצים לקרוא ולצעוק קול צעקה, אדוני היושב-ראש, כאן בעניין הזה לך ולחברי הכנסת האחרים שלא נמצאים כאן אבל הם חברי ועדת הכלכלה.
דן כרמלי: הנתון ששמעתי אותו לראשונה היום מהמשרד להגנת הסביבה על כך שהעלות לצרכן, כפי שהיועצת המשפטית שאלה והקשתה בעניין הזה, בגין כל מוצר בעקבות החוק הזה תהיה בין עשרות שקלים למאות שקלים למוצר בודד.
אתי בנדלר: זה לא מה שהם אמרו, זה מה שאתה אומר.
דן כרמלי: אני אומר.
אתי בנדלר: זאת הטענה שלך.
דן כרמלי: אני אומר שהופתעתי לשמוע היום שהעלות תהיה שקל למוצר בודד.
דן כרמלי: רבותיי, אין חיה כזאת.
דן כרמלי: רק תיקחו בחשבון, בלי להיות כלכלנים גדולים, בלי להבין בכלכלה של סביבה, כמה עולה לנייד מקרר ממקום למקום, להוביל אותו, לאחסן אותו, לשמור עליו.
דן כרמלי: לעבוד עליו.
דן כרמלי: גם מהמרכז לשלטון מקומי שמענו שהם רוצים שהיבואנים והיצרנים יישאו בעלויות שקשורות בהקמת מרכזי הקליטה ברשויות המקומיות.
דן כרמלי: העלויות האלו הן לא שקל למוצר, אלא עשרות עד מאות שקלים למוצר.
דן כרמלי: אם תהיה מחאה חברתית בקיץ הקרוב ההצבעה על החוק הזה תהיה אחד מהסממנים על העלאת יוקר המחיה בישראל במוצרי חשמל בסיסיים: מקרר, מכונת כביסה, תנור.
דן כרמלי: זה יפגע בעיקר בשכבות הביניים ובשכבות החלשות, כי להן יהיה קשה מאוד לתת עוד עשרות ומאות שקלים על מוצר ולהתמודד עם זה.
דן כרמלי: אני רק אציין בפני ועדת הכלכלה ובפניך, אדוני היושב ראש, שאיגוד לשכות המסחר - דבר שאנחנו היינו מצפים שמדינת ישראל תעשה, שהמשרד להגנת הסביבה יעשה - הזמנו עבודה כלכלית לעניין העלות לצרכן בנושא הזה מחברה מוכרת, מחברת דלויט בריטמן אלמגור.
דן כרמלי: הם תוך שבועיים אמורים לסיים אותה.
דן כרמלי: אנחנו קוראים לכם בעניין הזה.
דן כרמלי: את החוק הזה במתכונת הנוכחית, אדוני היושב-ראש, אין מקום לקדם.
דן כרמלי: העלות על הציבור תהיה קטסטרופאלית.
דן כרמלי: אני חושב שיש לכך גם השלכות סביבתיות.
דן כרמלי: המספרים שהציג חברי, סמנכ"ל המשרד להגנת הסביבה יורם הורוביץ, והכלכלנית של המשרד, דיברו על תועלת נקייה של כ-30 מיליון שקלים.
דן כרמלי: העלות שאנחנו כבר מעריכים אותה כי יש לנו נתוני ביניים מהעבודה, תגיע לעלות שתושת על הצרכן בסופו של יום.
דן כרמלי: אם תטילו אחריות על היבואנים והיצרנים הם לא יישאו בזה בעצמם, הם יגלגלו את זה הלאה על הצרכן.
דן כרמלי: כך קורה.
דן כרמלי: אין מה לעשות, זה טבעי.
דן כרמלי: נתח הרווחים בתחומים האלה הוא מאוד קטן.
דן כרמלי: אין כאן מקום להיכנס לכיסם של היבואנים והיצרנים.
דן כרמלי: אנחנו נגיע למצב של עלות של כ-200 מיליון שקלים בשנה למשק.
דן כרמלי: זאת הערכה.
דן כרמלי: בתוך שבועיים נגיש לוועדת הכלכלה בנושא הזה עבודה מסודרת ומתומכת בתימוכין.
דן כרמלי: הייתי מאוד שמח לראות את הנתונים, איך הגיע המשרד להגנת הסביבה לנתונים של שקל למוצר, על מה זה מבוסס.
דן כרמלי: דרך אגב, אם זה מבוסס על נתונים של אירופה, הרי ברור לכולנו ולא צריך להסביר שאירופה זה לא מדינת ישראל.
דן כרמלי: אוכלוסיית אירופה היא לא אוכלוסיית מדינת ישראל.
דן כרמלי: התרבות הצרכנית והשימוש במוצרי חשמל בישראל שונה לחלוטין מאירופה בנושא הזה.
דן כרמלי: סוג האוכלוסייה שונה לחלוטין.
דן כרמלי: השימוש במוצרי חשמל שונה לחלוטין.
דן כרמלי: יש כאן במדינת ישראל דבר שלא קיים באירופה, שזה שוק משני משוכלל.
דן כרמלי: גם הוא לא נשכר בצורה מסודרת.
דן כרמלי: מוצרי החשמל הביתיים הגדולים, שהם למעשה המאסה מבחינת המשקל בחוק הזה שישיתו את העלות הגבוהה ביותר על הצרכן במדינת ישראל ועל המשק בכללותו, מטופלים בכלל בשוק משני.
דן כרמלי: כל התמונות שראינו במצגת של המשרד להגנת הסביבה – נדמה לי שכך הוצג – הן מהמזרח הרחוק.
דן כרמלי: אנחנו כן ביקרנו באתרי פסולת.
דן כרמלי: אני מזמין אתכם לבקר באתרי פסולת.
דן כרמלי: לא תמצאו באתרי פסולת אפילו מוצר אחד חשמלי ביתי גדול זרוק.
דן כרמלי: יש שוק משני משוכלל.
דן כרמלי: יש מנגנון שמטפל בזה.
דן כרמלי: נכון שהמנגנון הוא מנגנון לא יעיל, לא מפוקח ולא מורשה ויכולות להיות לו השפעות לא טובות על הסביבה.
אלונה שפר: זה להלך אימים בלי נתונים ובלי מספרים.
דן כרמלי: גברתי המנכ"לית, גם את הנתונים שלכם לא ראינו עד היום.
דן כרמלי: כשביקשנו מכם נתונים לא שמענו שום דבר מכם.
כרמל שאמה-הכהן: לא הייתה הידברות ביניכם?
יורם הורביץ: בוודאי שהייתה הידברות.
יורם הורביץ: הראינו נתונים.
יורם הורביץ: תמיד אפשר להביא נתונים נוספים.
יורם הורביץ: אם היינו חושבים שצריך נתונים של 100% היינו היום בלי חוק אריזות, בלי חוק פיקדון ובלי שום דבר.
יורם הורביץ: אנחנו הולכים ומשפרים את הנתונים.
יורם הורביץ: נתנו את הנתונים הבסיסיים.
יורם הורביץ: הניתוח הכלכלי פה הוא אמיתי, הוא מתבסס על הפרמטרים שנעשים באירופה לגבי איך מחשבים את העלויות.
דן כרמלי: הוא לא רלוונטי למדינת ישראל.
יורם הורביץ: הוא מגיע לשקלים בודדים למוצר.
יורם הורביץ: אני לא חושב שלהשתמש עכשיו באופן פופוליסטי במחאה החברתית כדי לנסות להפחיד זאת הדרך הנכונה.
דן כרמלי: זה לא פופוליסטי, כי רק להוביל מקרר ממקום למקום עולה 100, 150 שקלים לפחות אני לא מבין איך הגעתם למספר של שקל למקרר.
אור גולדפרב: אני רוצה להסביר.
אור גולדפרב: אתה לא לוקח בחשבון את הצד של ההכנסה מהמיחזור.
אור גולדפרב: המספר שהצגתי קודם של 30 מיליון שקל.
אור גולדפרב: .
אור גולדפרב: דרך אגב, כדי להגיע לכמה שקלים לצרכן צריך לעשות חישוב פשוט מאוד.