GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
ישראל שוורץ: ותק זכאות, כדי שיהיה פשוט – ותק נישואין לצורך העניין.
ישראל שוורץ: כל שנת נישואין זה שבע נקודות, ומקסימום זה עשר שנים, כלומר מקסימום 70 נקודות.
ישראל שוורץ: אני אוסיף ואומר שקריטריון של ותק נישואין או ותק זכאות, נקבע בשנת 98 על-ידי ועדה ציבורית – ועדת גדיש מי ששמע, במשרד השיכון – שאמרה שהיא מצאה קורלציה ישרה: ככל שעובר יותר זמן וזוג לא קונה דירה, זה אומר שמצבו הכלכלי פחות טוב.
כרמל שאמה-הכהן: מה משך הזמן הממוצע לזוג ישראלי מרגע שהוא מתחתן ועד שהוא רוכש דירה?
ישראל שוורץ: אני יכול להגיד ש-50% מהזוגות היום לא קונים דירה אחרי שבע שנות נישואין.
ישראל שוורץ: 50% כן, ו-50% לא.
ישראל שוורץ: כלומר, החיתוך של שבע שנים – חצי מהאוכלוסייה כאן, וחצי כאן; ואין לי ספק שהחצי שאינו קונה דירה, זה מאפיין את היותר חלשים.
כרמל שאמה-הכהן: זה ממש הדיור הציבורי.
ישראל שוורץ: לא ממש דיור ציבורי, ה-50% זה גם האוכלוסייה.
כרמל שאמה-הכהן: לא רוכשים דירה בכלל.
ישראל שוורץ: אחרי שבע שנים.
כרמל שאמה-הכהן: לא רוכשים גם - - -
ישראל שוורץ: לא, ממשיכים.
ישראל שוורץ: יש גרף עולה, אבל ה-50% שלא רכשו דירה אחרי שבע שנים, אין ספק שהם יותר חלשים או שהם זקוקים ליותר עזרה, מה-50% שקנו דירה.
כרמל שאמה-הכהן: וה-50% שרוכשים בתוך שבע שנים, איך זה מתפלג?
כרמל שאמה-הכהן: כלומר, העקומה ליניארית?
ישראל שוורץ: לא, זה הולך ככה – זה הולך ופוחת.
כרמל שאמה-הכהן: מה זה אומר ככה?
ישראל שוורץ: הולך ופוחת.
ישראל שוורץ: כלומר, זה לא שאחרי 14 שנה כולם.
ישראל שוורץ: זה לא ליניארי.
כרמל שאמה-הכהן: לא, בתוך שבע השנים הראשונות.
כרמל שאמה-הכהן: אני מדבר על שבע השנים הראשונות.
ישראל שוורץ: זה לא קו ישר.
כרמל שאמה-הכהן: אז איך זה הולך?
כרמל שאמה-הכהן: כלומר, הרוב קונים בהתחלה או בסוף.
ישראל שוורץ: יותר בהתחלה.
כרמל שאמה-הכהן: יותר בהתחלה, דווקא.
ישראל שוורץ: יותר בהתחלה, כן.
כרמל שאמה-הכהן: כלומר מתוך המחצית שכן - - -
ישראל שוורץ: כן, כי המחצית שכן, אם ההורים יכולים לעזור אז לא מחכים שנתיים – קונים.
ישראל שוורץ: האלמנט השני הוא שירות צבאי:
ישראל שוורץ: כל מי ששירת – זוג, שאחד מבני הזוג שירת, לפחות, שנה, בשירות סדיר, כמובן, או שירות לאומי, מקבל על זה 15 נקודות.
ישראל שוורץ: אם שני בני הזוג – גם הבעל וגם האישה – שירתו, כל אחד מהם, לפחות, שנה, בשירות צבאי או לאומי, זה יעשה 25 נקודות.
לאה ורון: למה לא 30?
קריאה: למה לא 30 נקודות?
ישראל שוורץ: כי בסך-הכול זה 100 נקודות.
ישראל שוורץ: אני אגיד לחברים: אם נגיד 30 נקודות, אז נגיד למה לא 42 נקודות?
כרמל שאמה-הכהן: לא הבנתי איפה סך-הכול 100 נקודות.
ישראל שוורץ: סך-כל הניקוד הוא 100.
שחר כהן: מה לגבי מיצוי כושר השתכרות?
ישראל שוורץ: דקה.
ישראל שוורץ: אתה שואל ואתה - - -, אז אל תפריע לי.
שחר כהן: למה?
שחר כהן: אני לא יודע מה התשובה.
ישראל שוורץ: אבל לא סיימתי.
ישראל שוורץ: אני אתייחס.
ישראל שוורץ: אם יש אחד מבני הזוג שמשרת שירות מילואים – שירות פעיל – ויש תעודת מילואימניק פעיל: עוד 5 נקודות.
ישראל שוורץ: כלומר, סך-הכול יוצא שהניקוד המרבי הוא 100 נקודות.
ישראל שוורץ: אם יש יותר אנשים שצברו ניקוד גבוה ממספר הדירות, אז יש הגרלה ביניהם.
ישראל שוורץ: נניח שיש 20 דירות, ויש 40 שצברו 100 נקודות – תהיה הגרלה ביניהם.
ישראל שוורץ: אין - - - של הג'נטלמן לימיני, אין דרישה של מיצוי - - -
כרמל שאמה-הכהן: נגיע לכושר השתכרות.
כרמל שאמה-הכהן: שאלה אחרת שיש לי: איך אתה פותר את הבעיה של חד-הוריות?
כרמל שאמה-הכהן: אנשים התחתנו, התגרשו – אני מבין שמגירושין הספירה מתחילה מחדש.
כרמל שאמה-הכהן: למה לא לקחת את הנושא של זוגות שהתגרשו, ונניח שהילדים נשארו עם האישה – מה שקורה בדרך-כלל – והאבא אומר:
כרמל שאמה-הכהן: אני מוכן לוותר על הזכאות שלי ובלבד שיתחשבו בשנות הנישואין שלנו ויישארו אצל האישה, והיא לא תאבד את הזכויות שלה – היא וילדיי.
כרמל שאמה-הכהן: למה לא לתת את האפשרות הזו?
כרמל שאמה-הכהן: למה לאפס להם, והם צריכים להתחיל מחדש את החיים?
ישראל שוורץ: האמת היא שאנחנו שוקלים את זה בכיוון שאתה אמרת.
כרמל שאמה-הכהן: שוקלים את זה.
מגלי והבה: הערה אחת, ברשותך, היושב-ראש: לגבי השירות הצבאי, אתה לא עושה הבחנה.
מגלי והבה: אתה אומר שאם שני בני-הזוג משרתים, ופה אתם עושים עוול לאלה שמשרתים שלוש שנים וביחידות קרביות, לעומת אלה שמשרתים שנה ואתה נותן לו את כל הניקוד.
כרמל שאמה-הכהן: אבל לפני כן, חשובה ההערה לגבי החד-הוריות: אתה אומר שהמשרד, עדיין, שוקל - -
ישראל שוורץ: שוקל.
כרמל שאמה-הכהן: - - את הארגומנט - -
ישראל שוורץ: את הארגומנט שאתה העלת.
כרמל שאמה-הכהן: - - שאם אחד מבני הזוג, עדיין, מצהיר שהוא שותף לדרך במסלול הזה, לא מאפסים להם.
כרמל שאמה-הכהן: הם לא מאבדים את הניקוד.
ישראל שוורץ: אנחנו שוקלים - - -
כרמל שאמה-הכהן: שוקלים.
ישראל שוורץ: לא, אני ממשיך: גם אם תהיה החלטה זה לא מהיום למחר, כי זה מערכות ממוחשבות שבודקות.
ישראל שוורץ: אבל שוקלים את זה.
ישראל שוורץ: אני לא אומר כדי לצאת ידי חובה, כי שוקלים - - -
כרמל שאמה-הכהן: שוקלים בחיוב.
ישראל שוורץ: שוקלים.
ישראל שוורץ: הנה אתה אמרת.
צ'רלי ביטון: מר שוורץ, אבל עם המשקל שלכם לוקח הרבה שנים עד שאתם מגיעים למסקנה, ולתוצאה של המספרים והעובדות.
ישראל שוורץ: זה הטבע שלנו, מה לעשות?
מגלי והבה: על השאלה שלי.
ישראל שוורץ: לשאלתך: אני רוצה לומר לך שקודם-כל אני בעמדה באופן אישי – אבל לא חשובה עמדתי האישית – אין ספק ששירות צבאי ערכי מבחינתי, זה דבר שיש בו - - - גדול, כמו שאמר היושב-ראש: זה זמן, אובדן הכנסה ולפעמים גם אובדנים יותר גדולים מאשר אובדני הכנסה וזמן.
ישראל שוורץ: אבל כשבוועדת טרכטנברג עלה הדבר הזה, רוב חברי הוועדה חשבו שהיועץ המשפטי יתנגד.
ישראל שוורץ: כי יש תפיסה שאומרת: שירות צבאי – תן לאיש בגין השירות הצבאי.
ישראל שוורץ: אם יש שני חיילים: אחד קנה דירה מיד, ואחד הולך למחיר למשתכן – למה זה שקנה דירה מיד, יפסיד?
ישראל שוורץ: הוא שירת פחות שנים.
ישראל שוורץ: כי בעולם נקי, השירות הצבאי צריך לצאת מה שלשירות הצבאי.
מגלי והבה: זו לא השאלה הזאת.
ישראל שוורץ: תאמין לי שאני יודע מה ששאלת, ואני מנסה לתת תשובה.
ישראל שוורץ: אני לא מתחמק.
ישראל שוורץ: לכן, צריך להיות, איזשהו, איזון בין השירות הצבאי, לבין גורמים אחרים.
ישראל שוורץ: לא הייתי חבר ועדה, אבל השתתפתי בוועדה, ורוב חברי הוועדה חשבו שתהיה התנגדות של היועץ המשפטי לנושא של הכנסת האלמנט של שירות צבאי לחלוקת דיור.
שחר כהן: זה לא נכון.
ישראל שוורץ: אני יכול להגיד לך, הייתי בדיון.
שחר כהן: אני חבר ועדת טרכטנברג, וזה לא נכון.
ישראל שוורץ: בדיונים, בצוות דיור, זה מה שעלה.
כרמל שאמה-הכהן: אבל בסוף היועץ המשפטי העביר את - - -
ישראל שוורץ: נכון, אבל - - - הוא 30%.
כרמל שאמה-הכהן: אני אגיד לך: אתה השוות בין חייל לחייל, ואצלנו ההשוואה אחרת – אני מסתכל בין מי ששירת, לבין מי שלא שירת.
כרמל שאמה-הכהן: יש שני דברים: 1.
כרמל שאמה-הכהן: אני רוצה, תמיד, לתגמל את מי שנותן למדינה – זה פן אחד.
כרמל שאמה-הכהן: על השירות, אני נותן לו נקודות.
כרמל שאמה-הכהן: 2.
כרמל שאמה-הכהן: מאחר והכנסת קריטריון של נישואין: בהגדרה, חיילת או חייל שמשרתים בצבא, מהלך חייהם נדחה.
כרמל שאמה-הכהן: כלומר, בטח אם זה נישואין, תחילת לימודים.
כרמל שאמה-הכהן: גם ההתחלה של מיצוי כושר ההשתכרות, וגם מימוש הזוגיות שלהם נדחה.
כרמל שאמה-הכהן: בדרך-כלל, אנשים לא מתחתנים, ולא מתקשרים במהלך השירות הצבאי בקשר זוגי רציני.
כרמל שאמה-הכהן: לכן, זוג שלא משרת, מקבל פה מקדמה גדולה על פני אלה שמשרתים.
כרמל שאמה-הכהן: השירות יוצר חיסרון, במקום שייצור יתרון.
כרמל שאמה-הכהן: נתת סוג של יתרון, אבל, מצד שני, מיד החסרת אותו, ובמידה כפולה על-ידי המשוואה של שנות הנישואין.
ישראל שוורץ: אני בספק, אין לי נתונים.
ישראל שוורץ: אני אינטואיטיבית - - -
צ'רלי ביטון: אולי במשך התקופה בשירות הצבאי.
כרמל שאמה-הכהן: מה שאני אמרתי, והנחתי הצעת חוק: למה לא להתחשב בשירות הצבאי כשנות נישואין?
ישראל שוורץ: אני אינטואיטיבית בספק אם באותן אוכלוסיות, מי ששירת ומי שלא שירת, תאריך הנישואין שונה.
ישראל שוורץ: אני חושב שמה שקובע תאריך נישואין - - -
כרמל שאמה-הכהן: ברור שמה שקובע זה תאריך נישואין - - -
ישראל שוורץ: אני לא בטוח שצריך נישואין.
ישראל שוורץ: אם תיקח את אלה ששירתו, תראה - - - שלוש שנים.
ישראל שוורץ: לא בטוח.
לאה ורון: אתם בדקתם את זה?
כרמל שאמה-הכהן: אבל אם תיקח את נתוני הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה, בוודאות, אלה שלא משרתים מתחתנים מהר יותר.
ישראל שוורץ: לא, אמרתי אותן אוכלוסיות.
ישראל שוורץ: אלה שלא משרתים הן אוכלוסיות אחרות, בדרך-כלל.
טלי רגב: אבל הן מתחרות ביניהם, האוכלוסיות השונות.
ישראל שוורץ: הן לא מתחרות כי יש - - - לכולן.
כרמל שאמה-הכהן: אני חושב שהתפיסה היתה צריכה לומר – לשקול, לפחות, כמו שאתה אומר שאתם שוקלים – שזמן השירות הצבאי ייחשב לזמן המרוץ לנישואין, או אפילו חלק ממנו: שלושה רבעים, 80%.
כרמל שאמה-הכהן: לבחון את הסטטיסטיקה: בכמה זה מעכב את הנישואין לאדם שמשרת בצבא ואת הפרמטר הזה להכניס, ואז כולם מרגישים שווים; מתחרים בתחרות שווה.
כרמל שאמה-הכהן: אחרת, מה המסר שאנחנו נותנים?
כרמל שאמה-הכהן: מה אנחנו משדרים בהחלטה הזאת?
כרמל שאמה-הכהן: מי שמשרת בצבא – אז כמו שאתה גם אמרת:
כרמל שאמה-הכהן: הוא יכול לאבד את חייו; הוא יכול לאבד חלק מבריאותו; הוא לא משתכר כפי שיכול להשתכר באלטרנטיבות אחרות.
כרמל שאמה-הכהן: אנחנו אומרים: אנחנו לא מתגמלים אתכם, כי יש מענק שחרור, ואולי הטבות אחרי זה בדברים כאלה ואחרים.
כרמל שאמה-הכהן: אבל, עדיין, המסר, במיוחד שאנחנו רואים שאחוזי הגיוס באוכלוסיות כאלה ואחרות הולכים ומדלדלים, והמוטיבציה לשרת.
כרמל שאמה-הכהן: זו ההזדמנות של המדינה להגיד תודה, והכרת הטוב לחיילים.
חנין זועבי: אבל אתה נותן נקודות זיכוי לאלה שמשרתים, אז אתה רוצה לתת פעמיים.
כרמל שאמה-הכהן: לא, זה שנתנו נותן מענה לזה.
כרמל שאמה-הכהן: אבל אם אני נותן - -
חנין זועבי: אבל אתה נותן.
כרמל שאמה-הכהן: - - מצד אחד, חברת הכנסת זועבי, נקודות זכות למי ששירת שירות צבאי, ומצד שני אני נותן - -
צ'רלי ביטון: לא, היא רוצה שלא תיתן.
כרמל שאמה-הכהן: - - נקודות אחרות – לא, נניח, חלילה, לנכים או לאנשים שמצבם הסוציאלי רע, אלא לפרמטר של נישואין; שבהגדרה הזו לחיילים, למי ששירת בצבא, יש פיגור לעומת אוכלוסיות אחרות שלא שירתו.
כרמל שאמה-הכהן: אז, בעצם, לא נתתי להם סוג של הטבה.
כרמל שאמה-הכהן: זה מה שאני אומר.
כרמל שאמה-הכהן: אבל הנתונים הסטטיסטיים שבידיו הם אלה שצריכים להכריע, כי אני מדבר מתוך אינטואיציה.
כרמל שאמה-הכהן: יכול להיות שאני - - -
קריאה: ההיפך - - -
לאה ורון: שני בני הזוג שירתו - - -
דב חנין: אנחנו מתחילים בדיון, או שאתם - - -?
כרמל שאמה-הכהן: מי נרשם לדיון מחברי הכנסת?
כרמל שאמה-הכהן: – חברי הכנסת חנין, ברוורמן, סולודקין, והבה, עמאר ואבסדזה, נכון?
לאה ורון: וחברת הכנסת זועבי.
כרמל שאמה-הכהן: וחברת הכנסת זועבי.
דוד קשני: כבוד היושב-ראש, אולי אחד חבר כנסת ואחד אזרח?
לאה ורון: כולם אזרחים מוזמנים.
אבישי ברוורמן: כולם אזרחים, אבל אחד אזרח שהוא לא חבר כנסת.
כרמל שאמה-הכהן: עוד שאלה שאני רוצה שנציג ממשרד הבינוי השיכון יענה, לפני שאנחנו עוברים לדיון: הרי עיקר ההחלטה שתקבע פה, זה היכן ישווקו הקרקעות.
כרמל שאמה-הכהן: כי אם יְשָווקו בביתר, שגם אם יש לי 1,000 נקודות אני לא אלך לרכוש שם דירה כי אני לא רוצה לגור ביחד עם חרדים, מכיוון שאופי החיים שלנו לא מתאים לגור באותו בניין או שכונה.
כרמל שאמה-הכהן: לכן, האחוזים האלה הם גם, אולי, דבר יפה שנותן מענה, פחות או יותר.
כרמל שאמה-הכהן: איך אנחנו קובעים פרופורציות באזורי שיווק?
ישראל שוורץ: למשרד יש עניין לשווק, ככל האפשר, יותר יחידות דיור במסגרת מחיר למשתכן.
ישראל שוורץ: ככל שיותר - - -
כרמל שאמה-הכהן: משרד הבינוי והשיכון, לא משרד האוצר.
ישראל שוורץ: לא, לא, אין מגבלה.
ישראל שוורץ: משרד האוצר לא יכול להגביל אותנו.
כרמל שאמה-הכהן: משרד האוצר מפסיד פה כסף.
כרמל שאמה-הכהן: אבל אין לו אינטרס.
ישראל שוורץ: ההנחות בקרקע לא מתוקצבות, ולכן משרד האוצר, עם כל הכבוד וכל העוצמה שלו, כאן הוא לא שחקן.
ישראל שוורץ: הייעוד של משרד הבינוי והשיכון הוא לשווק דירות מוזלות לזכאים, ומזה אנחנו מתפרנסים.
ישראל שוורץ: התחלתי בזה את הדיון.
ישראל שוורץ: זה תלוי במקומות שיאפשרו תכנון דירות שמתאימות למחיר למשתכן.
כרמל שאמה-הכהן: כלומר, אתה לא רואה סכנה כזו שבעוד שנתיים-שלוש-ארבע שנים, אחרי שפרויקטים ישווקו במחירים מוזלים, לא נגלה ש-90%-80% מהפרויקטים האלה שווקו - - -
ישראל שוורץ: אדוני היושב-ראש, אם תגלה את זה, זה אומר - -
כרמל שאמה-הכהן: שראשי הרשויות לא דאגו לאוכלוסיות שלהם?
ישראל שוורץ: - - שראשי ערים מסוימים לא רוצים אצלם אוכלוסיות כאלו, וראשי ערים אחרים כן רוצים.
ישראל שוורץ: אם זו המציאות – ואוי ואבוי אם זה נכון – זו לא סיבה שלא לאפשר לאותם מקומות שמוכנים, למנוע מהם, כי כאן לא נותנים.
ישראל שוורץ: אין מגבלה כמותית.
כרמל שאמה-הכהן: ברגע שאין מגבלה כמותית – נכון.
כרמל שאמה-הכהן: צריך לראות איך התמריץ או איך האילוץ לראשי הערים לא לוותר על ההטבה הזו לתושבים שלהם.
ישראל אייכלר: - - - איש משרד הבינוי והשיכון מקלקל את כל הכותרות בעיתונים, כי אם יש מספיק קרקעות לכולם אז על מה יש לריב.
ישראל שוורץ: לא אמרתי שמספיק קרקעות, אבל כל מה שיש - - -
כרמל שאמה-הכהן: חבר הכנסת אייכלר, לא נרשמת כזכות דיבור, יכול להיות?
כרמל שאמה-הכהן: כן, כי יש לי הנהלת קואליציה, אני מתנצל.
מגלי והבה: - - - יותר חשוב.
שחר כהן: אפשר התייחסות למיצוי כושר ההשתכרות, בבקשה?
שחר כהן: אני שחר כהן, חבר ועדת טרכטנברג.
כרמל שאמה-הכהן: בבקשה, בנושא של כושר ההשתכרות.
שחר כהן: הוועדה קבעה את מיצוי כושר ההשתכרות כתנאי סף במכרזים לשכירות, וכקריטריון מוביל או תנאי סף במכרזים לבנייה.
שחר כהן: חשוב להדגיש שמיצוי כושר ההשתכרות לא מדבר רק על אנשים עובדים, הוא מדבר גם על אנשים שמחפשים עבודה, ולכן אותו מובטל שלא שפר עליו גורלו – כמו שציין שר הבינוי והשיכון – לפי הגדרות ועדת טרכטנברג והמוסד לביטוח לאומי, יהיה זכאי, או, בעצם, ממלא אחר הגדרת מיצוי כושר ההשתכרות.
שחר כהן: לכן, אני לא מבין למה משרד הבינוי והשיכון הוריד את מיצוי כושר ההשתכרות כתנאי סף, או כקריטריון מרכזי במכרזים?
ישראל שוורץ: משרד הבינוי והשיכון סבור שכמו שמזון ובריאות לא מותנים בזה, גם דיור.
ישראל שוורץ: גם זכות בסיסית של דיור לא צריכה להיות מותנית.
שחר כהן: אין בעיה.
שחר כהן: אז - - -
ישראל שוורץ: אז זה בסדר שאתה חולק עלינו - - -
דב חנין: טוב, נתחיל בדיון?
שיר נוסצקי: אבל היא צריכה להיות מותנית בכמות שנים של נישואין?
ישראל שוורץ: כמות שנים של נישואין היא אינדיקציה לחוזק או ליכולת של הזוג הצעיר - - -
שיר נוסצקי: - - -
דב חנין: וזה אומר מה?
דב חנין: אם - - - החלשים לא צריכים לקבל?
ישראל שוורץ: אם יש מספיק לכולם, אז יוצא מן הכלל - - -
דב חנין: ואם אין מספיק, אז רק החזקים יקבלו.
לאה ורון: תסלחי לי, מה שמך?
שיר נוסצקי: שיר נוסצקי.
לאה ורון: ומרגע זה רק ברשות דיבור.
כרמל שאמה-הכהן: כן, חברים נא לדבר ברשות דיבור.
כרמל שאמה-הכהן: תשלים את התשובה שלך לגבי כושר השתכרות.
ישראל שוורץ: השלמתי.
שחר כהן: אני לא מבין את הטיעון הזה: זאת אומרת, יש הקצאה מוגבלת של דירות – 5,000 דירות – במחיר שומת קרקע של 50% הנחה או 0% מס; מה זאת אומרת?
שחר כהן: – יש לך קריטריונים מסוימים, והחלטת הממשלה מספר 3756 שאימצה את דו"ח טרכטנברג מחודש נובמבר 2011, אימצה במפורש את עיקרון יסוד מספר 5 החותר להשתלבות בתעסוקה של גברים חרדים ונשים ערביות.
שחר כהן: זאת אומרת, איך קריטריון משרד הבינוי והשיכון שלא חושב שתעסוקה, או מי שמחפש תעסוקה הוא קריטריון - - -
כרמל שאמה-הכהן: פרק הדיור אושר בממשלה?
שחר כהן: אושרו עקרונות היסוד.
כרמל שאמה-הכהן: פרק הדיור לא אושר.
שחר כהן: עיקרון יסוד מספר 5 מדבר שעל הממשלה לפעול בהתמדה - - -
כרמל שאמה-הכהן: לצערי, אני אומר שפרק הדיור, עדיין, לא אושר בממשלה.
כרמל שאמה-הכהן: לצערי ולאכזבתי.
דב חנין: לא, עקרונות היסוד כן אושרו.
שחר כהן: אבל עקרונות היסוד כללו ביניהם חתירה להשתלבות בתעסוקה של גברים חרדים ונשים ערביות.
שחר כהן: עיקרון מספר 5 אושר בהחלטה מספר 3756 בחודש נובמבר 2011.
שחר כהן: איך המדיניות של משרד הבינוי והשיכון - - -
ישראל אייכלר: זה לא קשור לדיור, זה מה שהוא אומר.
שחר כהן: אבל יש החלטת ממשלה.
ישראל שוורץ: - - - לתפיסתנו, מזון, דיור ובריאות לא צריך - - -
כרמל שאמה-הכהן: נעבור לחברי הכנסת, אחרי זה - - -.
דב חנין: אדוני היושב-ראש, אני מברך אותך על קיום הדיון הזה.
דב חנין: אני מקווה שהוועדה תמשיך ותלווה את הסוגיה הזו, שהיא סוגיה שמעוררת הרבה מאד זעם ציבורי, וזעם ציבורי מוצדק.
דב חנין: אבל לפני שאני אסביר למה הזעם הזה כל-כך מוצדק, אני רוצה, אדוני היושב-ראש, לומר לך שזה לא מקרה שאתה רואה באולם הזה מנהיגות של המחאה החברתית של הקיץ, את יושב-ראש התאחדות הסטודנטים.
דב חנין: הסוגיה הזו היא לא רק סוגיה שנמצאת בחדר הזה, ובאולם הזה ובבניין הזה של הכנסת, היא קיימת בזירה הציבורית; ואם הממשלה תמשיך להתעלם מקול הצעקה העצום שהיה בקיץ, היא תקבל את הצעקה הזו במהדורה כפולה בקיץ הקרוב.
דב חנין: למה הדיון הזה מקומם אותי?
דב חנין: למה ההחלטות, שהדיון הזה בא לעסוק בהן, מקוממות אותי?
דב חנין: קודם-כל, מכיוון שאנחנו מתעסקים פה, אדוני היושב-ראש, במשחק של כאילו.
דב חנין: כל הסיפור של המחיר למשתכן, רוב האנשים מערבבים בין דיור למשתכן, דיור ציבורי, דיור בר-השגה – מושגים שונים זה מזה.
דב חנין: הציבור רוצה, קודם-כל, פתרונות של דיור בר-השגה.
דב חנין: דיור בר-השגה לא חייב להיות דיור בבעלות, הוא יכול להיות גם דיור בהשכרה.
דב חנין: רוב האנשים שנמצאים - - -
כרמל שאמה-הכהן: אמרנו את זה.
דב חנין: רוב האנשים האלה מחפשים פתרונות, ופתרונות סבירים, לאנשים שאינם מסוגלים לקנות דירות.
דב חנין: דיור ציבורי זו מערכת שאמורה לתת פתרונות לאלה שנמצאים במצב הכי קשה.
דב חנין: במקום שני הדברים האלה; במקום התייחסות אמיתית לשני הדברים האלה, הממשלה מקדמת מודל של דיור למשתכן שהוא רלבנטי למספר מאד קטן.
דב חנין: בכוונה לא צוינו פה המספרים, כי בסוף ישנם מספרים, והמספרים שבהם מדובר הם מאד קטנים.
דב חנין: ההשפעה של הדיור למשתכן תהיה מאד-מאד קטנה – אני יכול להיכנס לפירוט של הניתוח שלי, אבל כיוון שעל זה אני מבין שאין ויכוח, אני לא אקדיש לזה את הזמן המועט שיש לי.
דב חנין: ואז, הממשלה מובילה למצב, שהוא, לדעתי, קטסטרופלי – זורקים כמה פירורים לציבור, ואומרים לציבור: עכשיו תריבו.
דב חנין: אלה יגידו – אלה לא מקבלים, ואלה יגידו – אלה לא מקבלים.
דב חנין: בסופו של דבר, אף-אחד פה לא מקבל.
דב חנין: אף אחד באמת לא מקבל.
דב חנין: זה הסיפור הכי גדול לפני שאנחנו נכנסים לשאלת הקריטריונים, ומה קורה בקריטריונים, ולמה הקריטריונים האלה נעשים כמו שהם.
דב חנין: כאשר העוגה נורא קטנה היא לא מצליחה לייצר פתרון, והמודל הזה של מחיר למשתכן הוא לא המודל שיכול לייצר פתרון.
דב חנין: הוא לא יכול לייצר פתרון ברוחב שהחברה הישראלית צריכה.
דב חנין: בנושאים שהחברה הישראלית צריכה, לא רק הממשלה, גם רשות מקרקעי ישראל, למרות מה שכתוב בחוק – לא בהחלטות שלה; לא נותנת פתרונות לדיור ציבורי; לא מרחיבה דיור ציבורי; לא עוסקת במודלים של דיור בר-השגה.
דב חנין: זה נמצא בחוק, כפי שאתה, אדוני היושב-ראש, יודע היטב, אבל זה לא מיושם בפועל.
דב חנין: המציאות הזאת לא מתקדמת.
דב חנין: מכאן לעניין הקריטריונים: הקריטריון הבסיסי בנושאים של דיור הוא נורא פשוט, והוא הקריטריון של הכנסה לעומת עלויות דיור.
דב חנין: ההכנסה הממוצעת לעומת עלות הדיור.
דב חנין: זה נורא פשוט, זה עובד בעולם.
דב חנין: בעשרות מדינות בעולם זה עובד בהצלחה לא נורמאלית.
דב חנין: אבל אצלנו חייבים כל גלגל להמציא מחדש, וכשממציאים את הגלגל מחדש גם ממציאים אותו במתכונת מרובעת, ואז מתפלאים שהוא לא זז מהמקום.
דב חנין: אני לא מבין את הקריטריון של שנות נישואין.
דב חנין: אני בחיי שלא מבין אותו, כמי שנשוי הרבה שנים באושר רב.
דב חנין: אני לא מבין למה זה רלבנטי לעניין הזה.
טלי רגב: גם בוועדת טרכטנברג לא הבנו אותו, והסכמנו שהוא לא רלבנטי.
טלי רגב: ד"ר טלי רגב, מוועדת טרכטנברג.
כרמל שאמה-הכהן: אני רוצה לשאול שאלה, ורק אם למישהו יש תשובה מוסמכת שיגיד אותה: הנושא של קריטריונים של שנות נישואין קיים רק במדינת ישראל בנושא של הקצאות דיור?
קריאה: אני לא יודע להגיד לך.
צ'רלי ביטון: בוודאי, בכל מקום בעולם החלק המרכזי שבו בודקים את העניין של סיוע בדיור, זה חלק מהשכר של האיש שחי ממנו.
צ'רלי ביטון: זאת אומרת, אם אתה לוקח את השכר – לוקח ממנו 15%, 20%, 25% – ושם ההתפלגות - - -
כרמל שאמה-הכהן: בסדר, זו שאלה אחרת.
צ'רלי ביטון: וזה המדד היחיד שהאדם יוכל להגיע לדיור.
כרמל שאמה-הכהן: ותק בנישואין הוא קריטריון במדינות אחרות?
דב חנין: ככל הידוע לי לא.
כרמל שאמה-הכהן: אתם לא חייבים לדעת.
כרמל שאמה-הכהן: מי שלא יודע - - -
דב חנין: אני אומר: ככל הידוע לי לא.
צ'רלי ביטון: - - - שעניין הנישואין הוא חלק - - -
דב חנין: אבל אדוני היושב-ראש, אני חושב שנציג משרד הבינוי והשיכון נתן לנו דוגמה בולטת לאבסורד: שאלנו אותו למה שנות נישואין רבות יותר מקנות יותר זכאות, והוא אמר ששנות נישואין רבות יותר מראות שהזוג יותר חזק - - -
ישראל שוורץ: יותר חלש.
צ'רלי ביטון: לא יותר חזק, יותר חלש.
דב חנין: לא יודע – חלש, חזק.
דב חנין: שנות נישואין רבות יותר, הזוג יותר חלש או חזק?
צ'רלי ביטון: יותר חלש, משום שהוא לא הגיע לדיור.
צ'רלי ביטון: אם הם נשואים 20 שנה ואין להם דירה, אז הוא יותר חלש.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אבל איך אפשר להתחתן אם אין דירה?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: איך אפשר - - -
ניצן הורוביץ: - - - מה עם זוגות לא נשואים?
ניצן הורוביץ: למה רק זוגות נשואים?
ניצן הורוביץ: הרי יש מאות אלפי זוגות לא נשואים במדינת ישראל מכל מיני סיבות, מה איתם?
שלמה מולה: ידועים בציבור.
ניצן הורוביץ: ידועים בציבור.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: וגם גרושים, דרך אגב.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מה עם גרושים?
צ'רלי ביטון: אתה רואה במה אתה מתעסק.
צ'רלי ביטון: אתה מתעסק - - -
נינו אבסדזה: חבר הכנסת הורוביץ, יש כאן ציבור שלם ואני לא מדברת מהנקודה המגזרית: 300,000 איש שלא יכולים להיות נשואים באופן טכני.
נינו אבסדזה: לא היו יכולים עוד לפני 20 שנה, יש להם היום ילדים ונכדים.
נינו אבסדזה: 300,000 איש שאף-פעם לא היו נשואים במדינת ישראל, ואומרים להם תלכו הביתה.
ישראל שוורץ: אני יכול להתייחס?
דב חנין: לא, לא – לא ברשות הדיבור שלי.
כרמל שאמה-הכהן: חבר הכנסת חנין, נא לסכם.
כרמל שאמה-הכהן: הוא מסכם, ואתה עונה.
דב חנין: אדוני, אני מצטרף להערות של חבריי – חברי הכנסת הורוביץ ואבסדזה: מה עם בודדים?
דב חנין: מה עם גרושים?
דב חנין: מה עם כאלה שלא יכולים להתחתן?
דב חנין: מה עם ידועים בציבור?
דב חנין: מה עם בני זוג מאותו מין?
דב חנין: למה כל האנשים האלה הופכים להיות - - -
צ'רלי ביטון: הוא פתר - - -.
צ'רלי ביטון: למה אתם הולכים לשוליים?
צ'רלי ביטון: תתעסק בבעיה המרכזית, והשוליים הם מסביב.
קריאה: 300,000 זה שולי?
דב חנין: חבר הכנסת ביטון, יקירי, אתה צודק - - -
צ'רלי ביטון: אני לא חבר כנסת.
צ'רלי ביטון: הייתי פעם וזהו.
דב חנין: פעם חבר כנסת, תמיד חבר כנסת.
צ'רלי ביטון: נתתי לך את מקומי, אתה רואה.
דב חנין: משפט אחרון, אדוני היושב-ראש: יש פה רשימה ארוכה של קריטריונים שהם לא רלבנטיים.
דב חנין: הזכרתי את הזוגות הנשואים; גם השירות הצבאי או שירות המילואים, הוא לא רלבנטי לזה.
דב חנין: הצבא רוצה לתגמל את אלה שמשרתים בצבא, ייתן להם מענקי שחרור נדיבים; ייתן להם משכורות רציניות, במקום שכר רעב לחיילים.
דב חנין: למה זה רלבנטי למערכת אזרחית, שאנשים חיים באזרחות; חלק מהם הצבא לא מגייס אותם: אם זה אנשים שיש להם מחלה, או אם זה אנשים שהצבא לא מגייס אותם כי הם חרדים או ערבים.
דב חנין: למה זה רלבנטי למערכת האזרחית - - -
שלמה מולה: לחרדים יש שנות נישואין, אז זה נותן להם - - -
כרמל שאמה-הכהן: מר שוורץ, תתייחס.
ישראל שוורץ: הערה טכנית: כל הנישואין האזרחיים, הידועים בציבור – בפנים.
ישראל שוורץ: אין שום בעיה עם זה.
כרמל שאמה-הכהן: נחשבים כזוגות?
ישראל שוורץ: חד-מיניים, דו-מיניים.
כרמל שאמה-הכהן: התפרצתם לדלת פתוחה.
נינו אבסדזה: ואין עדיפות אם מי שיבוא – זוג קונבנציונלי.
כרמל שאמה-הכהן: לא, הוא אומר לך שלא.
כרמל שאמה-הכהן: הוא נתן תשובה ברורה ומלאה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אבל מספר ילדים - - -
דב חנין: אז עכשיו בכלל הפסקתי להבין: אם גם ידועים בציבור, אז אין תעודה כזאת.
דב חנין: אני מבקש ממך להפסיק.
דב חנין: חבר הכנסת חנין.
צ'רלי ביטון: לא, עכשיו אין דירות לכולם.
צ'רלי ביטון: עכשיו אתה - - -
כרמל שאמה-הכהן: חבר הכנסת לשעבר ביטון.
נינו אבסדזה: איך מוכיחים את זה, חבר הכנסת חנין?
כרמל שאמה-הכהן: מר שוורץ, אני מבקש ממך להפסיק לאכזב את חברי הכנסת בתשובות שמספקות אותם.
דב חנין: לא מספקות בכלל.
כרמל שאמה-הכהן: בנושא הזה הוא סיפק.
כרמל שאמה-הכהן: בנושא הנקודתי.
דב חנין: עכשיו אני לא מבין כלום.
כרמל שאמה-הכהן: חבר הכנסת חנין, אל תבלבל - - -
דב חנין: - - - אין תעודה כזו.
כרמל שאמה-הכהן: אתה לא נותן לעובדות לבלבל אותך.
כרמל שאמה-הכהן: הוא אמר כל זוג מכל סוג שהוא, נחשב כזוג נשוי.
ישראל שוורץ: - - - בציבור צריכים להביא תצהיר בפני עורך-דין מתי הם ידועים בציבור, ואנחנו מקבלים את זה.
כרמל שאמה-הכהן: נו, מה הבעיה?
ישראל שוורץ: הנה הבנת.
כרמל שאמה-הכהן: מר איציק שמולי, יושב-ראש התאחדות הסטודנטים, בבקשה.
איציק שמולי: תודה אדוני היושב-ראש גם על קיום הדיון החשוב.
איציק שמולי: זו הפעם השלישית או הרביעית שאנחנו נמצאים בשבוע האחרון בכנסת בעניין הדיור, רק ללמדכם כמה העניין הזה הוא בנפשנו.
איציק שמולי: אני לא רוצה להעריך בדברים, כי אני אומר את אותם הדברים זה היום הרביעי ברציפות.
איציק שמולי: אני רק רוצה לומר ולהבהיר דבר אחד: עניין הדיור זה הדגל של המחאה, זה היה הטריגר של המחאה, ובפרט העניין של דיור בר-השגה זו אבן הבוחן שדרכה אנחנו בוחנים את ההתמודדות של הממשלה עם המחאה החברתית.
איציק שמולי: לצערי, עד עכשיו עיקר ההתמודדות, בעיקר בתחום הדיור, היא ברמה השיווקית והתדמיתית.
איציק שמולי: ואני לא יודע, אדוני, נציג משרד הבינוי והשיכון, מה פוגע בי יותר: עצם המחשבה שמנסים להציג פה תכנית ולנפנף בה כאילו היא תכנית ממלכתית, או אולי המחשבה שאני מספיק מטומטם ונאיבי להבין שלא להבין את התרגיל, ואני מצטער על השפה הלא ממלכתית.
כרמל שאמה-הכהן: תסביר לנו איפה התרגיל?
איציק שמולי: התרגיל הוא מה שאתה הצבעת עליו קודם: העניין של השירות הצבאי.
איציק שמולי: לנפנף עם השירות הצבאי.
איציק שמולי: אתה יודע, אדוני היושב-ראש:
איציק שמולי: מילא היו לוקחים קריטריון אחר לנפנף בו ולהתקשט בו, אבל את השירות הצבאי?
איציק שמולי: מה המסר שמעבירים פה לאנשים צעירים במדינה?
איציק שמולי: מה?
איציק שמולי: שמי שמשרת, מי שתורם, מי שיצרני – אותו מפלים לרעה.
איציק שמולי: דווקא את הציבור הזה.
איציק שמולי: וזה דבר שהוא מעליב ופוגע.
איציק שמולי: אני אומר לכם: בסוף, אחרי הקיץ האחרון, האלטרנטיבה של לשבת בבית ולהגיד: ככה זה, זו האלטרנטיבה הגרועה ביותר, והאלטרנטיבה הזאת לא תקרה בקיץ הבא.
איציק שמולי: אנחנו לא עושים מחאות לשם מחאות.
איציק שמולי: אני לוקח אחריות על הסטודנטים, אתם יודעים.
איציק שמולי: אני אומר לכם: הסטודנטים לא עושים מחאה לשם מחאה, אני מאמין שגם האחרים לא.
איציק שמולי: והסטודנטים לא יצאו בכל מחיר למחאה בקיץ הקרוב.
איציק שמולי: אבל לעניין הדיור: לבוא ולהגיד שהממשלה התמודדה בידיים נקיות עם עניין פתרון בעיית הדיור – אני מצטער, אני לא חושב שזה המצב.
איציק שמולי: יש פה, איזושהי, מכירת חיסול של מעמד הביניים ושל הצעירים במדינת ישראל, ואני רק מצטער על זה, כי, בינתיים, את הפתרון אנחנו לא מוצאים, אדוני היושב-ראש, מהממשלה.
איציק שמולי: אבל גם לכנסת יש אחריות, ולכן אני מברך אותך על הדיון.
איציק שמולי: אני מקווה שהדיון גם יישא תוצאות - - -
שמעון יאיר: ברכות לא יספיקו פה, אתה יודע.
שמעון יאיר: אפשר לברך עד מחר.
צ'רלי ביטון: לא, היושב-ראש יזם, ובכל זאת צריך לברך אותו על זה.
צ'רלי ביטון: זה בסדר גמור.
כרמל שאמה-הכהן: הממשלה מקשיבה לדיונים האלה, - -
שמעון יאיר: לא, אנחנו אוהבים את היושב-ראש - - -
כרמל שאמה-הכהן: - - היא מקשיבה לחברי הכנסת.