GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
דנה נויפלד: יש לנו בחוק התקשורת נקודות כאלה שנוגעות בכל מיני מקומות, זה קיים גם בסעיף 5.
אמנון כהן: הוא מתכוון שבמקום "רשאי" יהיה כתוב "חייב".
איתי עצמון: אני מפנה את תשומת הלב שבסעיף - - - כתוב: "יקבע השר את המחיר" וגם בסעיף 5(ד) לגבי קישור גומלין כתוב: "יורה השר על המחיר".
ברוריה מנדלסון: אפשר לכתוב "יורה השר".
דנה נויפלד: אפשר לכתוב "יורה השר".
איתי עצמון: יורה.
איתי עצמון: את הפסקה הזאת.
לאה ורון: כן, אלא אם כן יש הערות.
אמנון כהן: סעיף (ז) אושר.
אמנון כהן: סעיף (ח), בבקשה.
ברוריה מנדלסון: כשקראנו לקראת הדיון עוד פעם את הסעיף אנחנו חושבים ש"אינו רשאי לעשות שימוש במאגר המודיעין שקיבל" כבר מופיע בסעיף 4(א3)(ה) ולכן אין צורך לחזור על זה ומספיק לכתוב "אינו רשאי להעביר" – זאת אומרת שההוראה תהיה רק שבעל רישיון תקשורת אינו רשאי להעביר את מאגר המודיעין לגורם אחר.
ברוריה מנדלסון: זו בעצם המטרה של ההוראה.
איתי עצמון: וגם את מאגר הפרטים הנוספים.
ברוריה מנדלסון: כן, ברור.
איתי עצמון: צריך להוסיף את זה.
ברוריה מנדלסון: כן, "אינו רשאי להעביר את מאגר המודיעין ומאגר הפרטים הנוספים לכל גורם אחר".
כרמל שאמה-הכהן: מי בעד סעיף (ח) עם השינוי?
כרמל שאמה-הכהן: סעיף (ט), בבקשה.
ברוריה מנדלסון: גם פה בטעות נכתב "מודיעין טלפוני", זה צריך להיות "מודיעין".
ברוריה מנדלסון: המילה "טלפוני" בטעות כתובה.
ון פליישר בן-יהודה: אנחנו מתנגדים באופן נחרץ לסעיף הזה.
ון פליישר בן-יהודה: אני חושבת שזה ממש חוק הפוגע בצרכן באופן שהכי יכול להיות, שמשרד התקשורת הוא היוזם והרעיון הוא שלו.
ון פליישר בן-יהודה: זה לא היה רעיון של מציע הצעת החוק, מעולם זה לא הופיע בהצעת החוק המקורית של מציע הצעת החוק.
ון פליישר בן-יהודה: מי שהכניס את הסעיף הזה הוא משרד התקשורת שכנראה רוצה שהלקוחות במדינת ישראל לא יוכלו לקבל שירות.
ון פליישר בן-יהודה: הדבר הכי בולט לאוזן ולעין היא ההערה עכשיו של גברת ברוריה שאמרה שהיא רוצה להוריד את המודיעין הטלפוני.
ון פליישר בן-יהודה: זאת אומרת שאפילו אם מישהו יקבל רישיון לעשות אתר אינטרנט והוא בכלל לא יקים מודיעין טלפוני, ייקחו ל"בזק" את הקידומת 144.
ון פליישר בן-יהודה: זאת אומרת שמישהו יקים עכשיו אתר אינטרנט מתחרה לאתר האינטרנט של "בזק" – שהוא בחינם והוא נותן שירות מצוין – ובשביל זה ייקחו את הקידומת 144 ל"בזק".
ון פליישר בן-יהודה: למה?
ון פליישר בן-יהודה: כי לא רוצים שלקוחות במדינת ישראל יוכלו לקבל שירות.
אמנון כהן: אבל דיברנו על זה שאנחנו נדבר על כך לקראת הקריאה השנייה והשלישית.
ון פליישר בן-יהודה: עדיין הייתי מאוד שמחה שזה יוסר כרגע מהצעת החוק.
ון פליישר בן-יהודה: אני חושבת שזה סעיף שהוא ממש שערורייתי, בטח שהחוק הזה בכלל לא מחייב מישהו להקים שירות מתחרה טלפוני.
דנה נויפלד: שרון, אנחנו מקבלים את ההערה שלך רק לגבי ה"טלפוני".
ון פליישר בן-יהודה: אוקיי.
אמנון כהן: אני לא מסכים אבל.
כרמל שאמה-הכהן: לגבי מה?
ברוריה מנדלסון: לגבי ה"טלפוני", שרק אם יבוא מבקש ויצהיר שהוא הולך לתת שירות מודיעין טלפוני, רק אז תבוטל הקצאת הקידומת 144.
אמנון כהן: יותר אין הסכמות, קיבלת הכול.
ברוריה מנדלסון: אם יורשה לי אני אסביר.
ברוריה מנדלסון: המטרה של ביטול ההקצאה היא כמובן לא לפגוע ב"בזק" או בלקוחות, ההפך, הכוונה היא שתוכל להתפתח תחרות כי מסקרים שעשה המשרד בזמנו וגם ממה שנאמר לנו על-ידי המתחרים - - -
כרמל שאמה-הכהן: טוב, מקובל.
ון פליישר בן-יהודה: התיקון הוא - - -
דנה נויפלד: את צודקת, התיקון הוא לא מספיק.
דנה נויפלד: לא שהוא בא לבקש רישיון למתן שירות מודיעין טלפוני, הוא בא לבקש רישיון כזה, רישיון לשירות מודיעין, והוא מצהיר או מתחייב שהוא ייתן שירות של מודיעין טלפוני.
איתי עצמון: ברישיון, זה לא אמור להיות כתוב?
דנה נויפלד: יכול להיות אבל אנחנו רוצים להבהיר, היא צודקת, ההערה נכונה.
דנה נויפלד: היא צודקת במובן - - -
איתי עצמון: כשמדובר על מתן שירותים באמצעות הטלפון.
דנה נויפלד: כן, רק אז יש הצדקה כי אז באמת יהיה מצב שבו תהיה תחרות ויש הצדקה לבטל את ה-144.
דנה נויפלד: אם לא נותנים כזה שירות אין הצדקה.
אמנון כהן: צודק.
ון פליישר בן-יהודה: הסעיף הזה משול לכך שכשנתנו – ובנושא הרבה יותר חשוב, לא בנושא השולי והפעוט הזה של שירות מודיעין – נתנו עכשיו רישיונות למפעילים סלולריים נוספים.
ון פליישר בן-יהודה: לפי ההסבר המלומד שנותנים פה נציגי משרד התקשורת, נורא חשוב שתצליח התחרות בשוק הסלולר ולכן ביום שנתנו לרמי לוי רישיון היה צריך לקחת ל"פלאפון" את הקידומת, ל"סלקום" את הקידומת כי הם צריכים להתחיל באותו קו.
ון פליישר בן-יהודה: בדיוק אותו דבר.
כרמל שאמה-הכהן: לא אותה הקבלה.
ברוריה מנדלסון: גברת שרון, זה ממש לא אותו דבר ואם נשווה את זה ל-00 בבין-לאומי זה בדיוק אותו מקרה, שרוצים לפתוח את התחרות.
ון פליישר בן-יהודה: אני חושבת שסעיף מידתי אולי היה יכול להגיד שיתנו לאותו בן-אדם רישיון שיתחיל לעבוד, אולי הוא יראה שיש לו בעיה, שהוא לא מצליח או משהו כזה, וישקלו אחרי כמה שנים לעשות את זה.
ון פליישר בן-יהודה: אבל בטח עוד לא לפני שבכלל מישהו מקבל רישיון להחליט שמבטלים שירות קיים בעל מוניטין של שנים שהושקעו בו מאות מיליוני שקלים בפרסום, בטיוב נתונים וכו'.
ון פליישר בן-יהודה: עם כל הכבוד, המספר 144 זה לא סתם מספר, זה שירות ש"בזק" השקיעה בו מאות מיליוני שקלים לאורך השנים והשקיעה במותג הזה ואי אפשר ביום בהיר וצח, כי רוצים להכניס תחרות בדבר כזה שולי שנמצא – אגב, אני קצת רוצה להרחיב לכבוד חבר הכנסת כרמל שאמה-הכהן שפשוט לא היה פה בדיונים הקודמים בהצעת החוק - - -
כרמל שאמה-הכהן: רוחי היתה פה.
ון פליישר בן-יהודה: השירות של שירות מודיעין טלפוני הוא שירות שנמצא בדעיכה לאורך כל השנים.
כרמל שאמה-הכהן: דווקא את הנתונים האלה כן הספקתי לשמוע.
ון פליישר בן-יהודה: נמצא בדעיכה לאורך כל השנים האחרונות.
ון פליישר בן-יהודה: השירות של האינטרנט נמצא בעליה כל הזמן ולעומת זאת ההתקשרות למודיעין הטלפוני ירדה בשנים האחרונות כל שנה בכ-10% ובשנה האחרונה חלה 20% ירידה.
ון פליישר בן-יהודה: פה, על מנת, מה שנקרא להרוג אותו לגמרי, רוצים גם כן לבטל את הקידומת כדי שאנשים לא יידעו לאן להתקשר כשהם רוצים לברר את המספר.
אמנון כהן: זה בשביל התחרות, אין מה לעשות.
ברוריה מנדלסון: אם נחזור למה שכבר אמרנו, לצורך ביטול הקצאת הקידומת 144 אין לנו צורך בכלל בחקיקה ראשית, יש לנו סמכות לעשות את זה.
ון פליישר בן-יהודה: אז תורידו את זה.
ברוריה מנדלסון: אנחנו עושים את זה כדי שההסדר פה יהיה שלם.
נתי ביאליסטוק: למשרד התקשורת יש את הסמכות לקחת את המספר 144 מחר, זה בכלל לא קשור להצעת החוק בהקשר הזה, ולהקצות מחדש.
ון פליישר בן-יהודה: ממש לא.
כרמל שאמה-הכהן: סיימנו את סעיפים (ח) ו-(ט)?
לאה ורון: רק תאשרו.
כרמל שאמה-הכהן: מאשרים את (ט) עם השינוי.
אמנון כהן: הלאה, סעיף 5.
ברוריה מנדלסון: "בסעיף 28 בחוק העיקרי, אחרי "סעיף 2(ב)" יבוא "או 2(ג)".
ברוריה מנדלסון: המטרה היא שתהיה בו קביעה של עבירה.
ברוריה מנדלסון: סעיף 2(ג) החדש יקבע: לא יספק אדם שירות מודיעין אלא אם קיבל מאת השר רישיון לכך לפני חוק זה, אדם שיספק שירות מודיעין ללא קבלת רישיון מאת השר דינו מאסר 3 שנים או קנס 215,000 שקל.
כרמל שאמה-הכהן: אין הערות, הצבעה.
ון פליישר בן-יהודה: אפשר לחזור רגע אחורה להערה לגבי סעיף (ט)?
כרמל שאמה-הכהן: אושר, אין טעם.
איילת כהן מעגן: אז הערה לגבי משהו אחר שם?
כרמל שאמה-הכהן: אושר, גם אם תשכנעי אותי אני לא יכול לשנות.
ברוריה מנדלסון: הסעיף הזה בא לקבוע עיצום כספי במקרה שיש הפרה של ההוראות המנויות.
איתי עצמון: מה הסכום של העיצום שיכול להיות כאן?
ברוריה מנדלסון: אני מיד בודקת.
איילת כהן מעגן: מה העיצומים שיוטלו על בעל רישיון מיוחד כזה?
איתי עצמון: זה מופיע בהמשך, בסעיף הבא.
ברוריה מנדלסון: עכשיו זה 2% מההגדרה של הסכום הבסיסי.
ברוריה מנדלסון: אני חייבת להגיד שלגבי העיצומים הכספיים המשרד שלנו הגיש תזכיר והוא פורסם היום.
ברוריה מנדלסון: הצעת החוק פורסמה, אנחנו מקווים שהיא תעבור קריאה ראשונה, ויהיו שינויים גם בסכומים.
ברוריה מנדלסון: הכול אמור להתעדכן.
איתי עצמון: אבל כרגע הסכום לא יפחת מסכום של פי 7 מהקנס הקבוע בסעיף 61(א)(1) לחוק העונשין, כלומר כ-100,000 שקלים.
ברוריה מנדלסון: 2% מהסכום הבסיסי או שלא יפחת.
איתי עצמון: ובלבד שלא יפחת.
איתי עצמון: כלומר שהמינימום הוא כ-100,000 שקלים.
ברוריה מנדלסון: בסדר אבל זה הרבה יותר.
ברוריה מנדלסון: הכוונה פה היא לקבוע עיצומים כספיים על בעל רישיון למתן שירות מודיעין במקרה שהוא עושה אחת מההפרות שקראנו.
איתי עצמון: אני רק רוצה להסב את תשומת הלב לכך שבפרק העיצומים הכספיים לחוק התקשורת יש סעיף שעניינו הפרה נמשכת והפרה חוזרת, שבו בעצם מנויות ההפרות שבסעיף 37ב(ב), (ב)(1), (2) או (ג).
איתי עצמון: השאלה אם לא ראוי לתקן ולהוסיף גם סעיף (ג)?
מאיר שלום: אין בעיה.
כרמל שאמה-הכהן: הסעיף אושר
איתי עצמון: אני רק רוצה לעניין הזה שאני לא חושב שראוי לקבוע תחילה של חקיקה ראשית בהתאם לתחילתה של חקיקת משנה.
איתי עצמון: אני מציע לקבוע מועד לתחילתו של החוק המוצע ולקבוע הוראה שתחייב להתקין תקנות עד לאותו מועד, ובאם לא הותקנו אותן תקנות ניתן להסמיך את השר לדחות באישור הוועדה את מועד התחילה של החוק בתקופות נוספות.
ברוריה מנדלסון: אנחנו מסכימים.
איתי עצמון: השאלה, אם כך, מה המועד שהוועדה רואה לנכון לקבוע?
כרמל שאמה-הכהן: שהשר מחויב להתקין תקנות תוך - - -?
איתי עצמון: מתחילתו של חוק זה תוך 3 חודשים מיום פרסומו.
ברוריה מנדלסון: חצי שנה.
איתי עצמון: 6 חודשים, ובלבד שעד לאותו מועד יותקנו תקנות לעניין הרישיונות, תקנות לפי הצעת החוק.
איתי עצמון: ואם לא הותקנו תקנות כאמור, ידחה שר התקשורת בצו באישור ועדת הכלכלה את מועד התחילה בתקופות נוספות של – 6 חודשים?
אמנון כהן: לא, שיתקין תקנות, שיתחיל לעבוד.
נתי ביאליסטוק: אבל צריך להיות אחרי התקנות גם זמן היערכות.
כרמל שאמה-הכהן: אבל לשים עליו חובה להתקין את התקנות תוך איקס זמן.
אמנון כהן: אם לא אז הוא לא יעשה, לא רוצה לדחות.
כרמל שאמה-הכהן: הוא אומר שאם הוא לא אז הוא יאריך.
אמנון כהן: לא רוצה להאריך.
איתי עצמון: בלי הארכה?
אמנון כהן: בלי הארכה, שיביא תקנות תוך חצי שנה.
לאה ורון: אז תחילת החוק היא 6 חודשים מיום פרסומו ובלבד שעד לאותו מועד יותקנו תקנות.
איתי עצמון: יותקנו תקנות לפי הסעיף המוצע, הסעיף שמדבר על תקנות לעניין רישיונות.
כרמל שאמה-הכהן: אז אין פה חובה על השר להתקין תקנות?
איתי עצמון: לא, ובלבד שעד אותו מועד - - -
כרמל שאמה-הכהן: זה "בלבד", זה לא אומר שהשר חייב להתקין.
כרמל שאמה-הכהן: זה אומר שהחוק חייב את התקנות, השר לא חייב להתקין את התקנות, זו הפרשנות המילולית.
איתי עצמון: אני מבין את זה אחרת.
כרמל שאמה-הכהן: "ובלבד שהשר" – יכול להיות שהשר יתקין או לא יתקין, איפה יש פה חובה להתקין תקנות?
איתי עצמון: אתה יכול לומר: עד אותו מועד יקבע, יתקין השר תקנות.
כרמל שאמה-הכהן: אתה יכול לקבוע שהשר חייב להתקין תקנות תוך איקס זמן: יקבע השר תקנות תוך 60 ימים, או 120 ימים – כמה שאתם רוצים – ומאותו מועד החוק יכנס לתוקף לאחר איקס ימים.
כרמל שאמה-הכהן: כמה זמן אתה נותן לשר להתקין תקנות?
אמנון כהן: אני חושב ששלושה חודשים זה מספיק בשביל להתקין תקנות.
נתי ביאליסטוק: זה לא בהכרח, תלויים גם בכנסת בשביל תקנות.
כרמל שאמה-הכהן: חצי שנה ייקח לשר להתקין תקנות?
איתי עצמון: זה תקנות באישור ועדה?
אמנון כהן: אם הוא לא התקין תקנות החוק נכנס לתוקף בלי התקנות.
דנה נויפלד: אי אפשר, זה תנאי.
ברוריה מנדלסון: איך הוא יקבל רישיון?
איתי עצמון: אתה לא יכול להחיל את החוק בלי התקנות.
כרמל שאמה-הכהן: החוק יכנס לתוקף בלי החוק, הכי טוב, נלך ככה.
כרמל שאמה-הכהן: שר התקשורת הוא שר מוכשר, תן לו 150 ימים.
דנה נויפלד: מה זה 150 ימים?
כרמל שאמה-הכהן: 5 חודשים.
כרמל שאמה-הכהן: לא מספיק?
ברוריה מנדלסון: אנחנו נשתדל.
כרמל שאמה-הכהן: אתם יודעים מה בונים ב-5 חודשים?
כרמל שאמה-הכהן: בסין בנו ב-21 יום רב-קומות.
איתי עצמון: עד 5 חודשים מיום פרסומו של החוק ברשומות יתקין השר תקנות.
כרמל שאמה-הכהן: כן, יתקין השר תקנות והחוק יכנס לתוקף אחרי זה.
איתי עצמון: הוא יכנס לתוקף תוך 6 חודשים.
כרמל שאמה-הכהן: תוך 6 חודשים.
נתי ביאליסטוק: תן קצת יותר, החברות לפעמים צריכות להיערך לעניין הזה.
נתי ביאליסטוק: תן להם 3 חודשים הכנות להיערכות.
כרמל שאמה-הכהן: תן להם באמצע 60 ימים.
כרמל שאמה-הכהן: עוד 60 ימים לחברות, בסדר?
איתי עצמון: 5 חודשים יתקין תקנות ו-60 יום, חודשיים לאחר מכן, ייכנס החוק לתוקף?
ברוריה מנדלסון: מה חודשיים לאחר מכן?
איתי עצמון: ייכנס החוק לתוקף.
כרמל שאמה-הכהן: אם פצצה איראנית לא תיפול עד אז, הכול מותנה.
נתי ביאליסטוק: זה בסדר גמור, יתקשרו למוקד החירום המאוחד, אל תדאג.
כרמל שאמה-הכהן: עלות תקציבית?
לאה ורון: הנציג של אגף התקציבים באוצר, עופר מרגלית, מסר לוועדה כי הצעת החוק אינה כרוכה בעלות מתקציב המדינה.
איתי עצמון: הערכה הזאת מתייחסת לנוסח החדש שהעביר משרד התקשורת או להצעת החוק הפרטית שהגיש חבר הכנסת אמנון כהן?
כרמל שאמה-הכהן: זו כבר בעיה של האוצר.
כרמל שאמה-הכהן: : מדובר במייל שנשלח ב-11 במרץ 2012.
כרמל שאמה-הכהן: על סדר היום הצעת חוק הגנת הצרכן (תיקון מס' 34) (פירוט תשלומים שנתי בעסקה מתמשכת), התשע"ב-2011, של חברי הכנסת מקלב, גפני, לוין ושאמה-הכהן, הכנה לקריאה שנייה ושלישית.
כרמל שאמה-הכהן: יש נוסח מוסכם?
אורי מקלב: יש ניסיון לנוסח מוסכם.
יריב לוין: יש נוסח שהוכן אחרי שיחות שקיימנו, חבר הכנסת מקלב, אני וישראל, העוזר של חבר הכנסת מקלב שבעצם גיבש את הדברים, והוא עבר לאתי וללאה.
לאה ורון: ופורסם באתר הוועדה לכל הנציגים.
יריב לוין: אני מבין שבעקבות כך אתי הכינה איזשהו נוסח שמונח בפנינו שמגבש לפחות חלק מהמרכיבים פנימה ונדמה לי שאולי צריך לעבור על הדברים האלה ולראות כמה נקודות שנשארו לנו לסגור.
יריב לוין: אני רק אעיר ברשותך הערה אחת כדי לעשות סדר בעניין הזה.
יריב לוין: יש לנו בעצם שלושה סוגי מידע שאנחנו נדרשים להם כאן.
יריב לוין: האחד הוא מידע על חשבוניות שנופקו, שבזה עוסקת הצעת החוק שלנו.
יריב לוין: השני הוא מידע על תשלומים ששולמו, שבזה עוסק הסעיף הקיים בחוק כמו שהוא היום, על מגרעותיו הניסוחיות או הפרשנויות השונות שיש לו.
יריב לוין: והמרכיב השלישי שעלה תוך כדי הדיונים בקריאה הראשונה הוא הסוגיה של יתרת החוב.
יריב לוין: מתוך שלושת הדברים האלה, נדמה לי – ואורי, תתקן אותי אם אני טועה – שההבנה היא פחות או יותר כזו שמה שקיים היום לגבי פירוט התשלומים ששולמו יישאר על כנו בתוספת אולי הבהרה שמדובר בעסקה מתמשכת ולא במשהו אחר, כפי שעלול להשתמע מתוך הסעיף הקיים.
יריב לוין: ביחס לחשבוניות שנופקו יינתן דוח שנתי שההיגיון אומר שיהיה דוח מאוחד שיפרט את כל החשבוניות שנופקו במהלך אותה שנה, יהא מועד פירעונן אשר יהא.
יריב לוין: כלומר, חשבונית שנופקה ב-31 בדצמבר תופיע גם אם מועד פירעונה בפועל הוא יותר מאוחר מבחינת המועד שבו צריך לשלם.
יריב לוין: בנוסף יופיע סיכום שיהיה סיכום של סך כל הסכומים של אותן חשבוניות שנופקו וסך כל יתרת החוב בגין החשבוניות האלה, נשוא הדוח.
יריב לוין: כלומר, החשבוניות המפורטות באותו דוח, כאשר אני מציע שיתרת החוב תהיה יתרת חוב נכון למועד משלוח הודעה כדי שאנחנו לא נוציא הודעות על חובות שבעצם כולם יודעים שהם נפרעו ונרשמו.
אתי בנדלר: סליחה, מה לגבי החובות?
יריב לוין: יתרת החוב תהיה יתרת החוב בגין החשבוניות שמפורטות בדוח, כלומר, אותן חשבוניות שנופקו במהלך אותה שנת כספים אבל מועד החישוב של יתרת החוב יהיה מועד משלוח ההודעה.
יריב לוין: כלומר, אם היתה חשבונית שנופקה ב-30 בדצמבר אבל נפרעה ב-5 בינואר, אם ההודעה תישלח בפברואר לא נשלח שיש בגינה יתרת חוב אלא ייכתב שאין בגינה יתרת חוב.
יריב לוין: אחרת באמת ניצור גם איזושהי הטעייה.
אורי מקלב: אנחנו הארכנו את התקופה ב-60 יום כך שמועד התשלום של כל החשבוניות שהונפקו במשך השנה כבר יגיע.
אורי מקלב: הוא אמור להגיע עד מועד השליחה.
אתי בנדלר: אני לא יודעת, צריכים לברר אם זה בר ביצוע כי אני לא יודעת מתי הם צריכים את כל הנתונים לצורך הנפקת הדוח הזה או הודעה הזו.
אורי מקלב: אנחנו לקחנו מספיק זמן.
אתי בנדלר: מכל מקום, אתם מדברים אך ורק על חיובים, לא על חובות.
יריב לוין: נכון, לא התחשבנות היסטורית.
אתי בנדלר: לא התחשבנות היסטורית, לא חובות שנצברו, לא הפרשי הצמדה ולא חובות אחרים.
אורי מקלב: נניח והיתה חשבונית שלא שולמה ויש עורך דין או מערכת גבייה שפעלו מול החייב זה לא בגין החשבוניות האלה.
אתי בנדלר: זה הוצאות טיפול לצורך העניין הזה, וזה לא כולל הפרשי הצמדה וריבית, לא הוצאות טיפול ולא שכר טרחת עורך דין.
יריב לוין: לא, אני רוצה להבהיר למה הכוונה, לפחות לפי מה שאני מבין.
יריב לוין: אנחנו עושים רשימה של חשבוניות שנופקו באותה שנה, נניח שנת 2011, רשימת החשבוניות הכוללת מה הסכום שנופק כל חודש.
אתי בנדלר: חשבוניות או חשבונות, אם זה עסק שלא צריך להוציא חשבונית.
יריב לוין: ונניח שההודעה נשלחת ב-20 בפברואר.
יריב לוין: ב-20 בפברואר יצוין האם יש יתרת חוב ומהי בגין החשבוניות האלה.
יריב לוין: בעניין הזה, לפי דעתי, "בגין" זה אומר הכול כולל הכול, האם יש יתרת חוב של פיגורים, של ריבית, של כל מיני דברים, אבל בגין החשבוניות המסוימות האלה, לא חשבוניות שהונפקו ב-2010, לא ב-2009 ולא ב-2008.
יריב לוין: זאת אומרת שהאדם יידע האם פרעתי את כל החשבוניות שהוצאו לי בשנת 2011, או שרשומים יתרות חוב בגין החשבוניות האלה כי לא שילמתי אחת מהן בזמן, כי אחת מהן לא שילמתי בכלל או כל אופציה כזו או אחרת.
לאה ורון: אז הציפייה היא שאם לאדם נשאר חוב מהשנה הקודמת, כשהחברה שולחת לו את יתרת החוב, החוב הזה לא יופיע ביתרת החוב?
יריב לוין: כן, לא בדוח הזה.
יריב לוין: לא בדוח הזה כי אחרת את מטילה עליהם משהו שהוא כבר הרבה הרבה יותר רחב.
אתי בנדלר: אבל גם ככה, חבר הכנסת לוין, אני חושבת שאתה מטיל משהו מאוד קשה כי נניח ושולחים הודעה בסוף חודש פברואר שמתייחסת לחשבוניות – כפי שאתה קורא לזה – שהונפקו בשנה החולפת, או לצורך העניין נניח שבחודש פברואר בשנה שקדמה הונפקה חשבונית שלא שולמה ובשל אי תשלום אותה חשבונית נפתחו הליכי הוצאה לפועל או שנמסר לטיפול עורך דין.
אתי בנדלר: אם אתה רוצה שבדוח המסכם יופיע סך כל החיובים שיש בגין אותה חשבונית, הם צריכים לאגור מידע כמה דמי אגרות שולמו בהוצאה לפועל, כמה שכר טרחת עורך דין וכיוצא בזה.
יריב לוין: אבל יש להם את זה, יש את נגיש.
יריב לוין: הלוא אם אדם מחר רוצה לפרוע את חובו, מה עושים אתו?
דוד דהאן: יש חובות מסופקים.
לאה ורון: לא, זה לא קשור, זה לא חוב מסופק.
יריב לוין: זה לא חוב מסופק.
כרמל שאמה-הכהן: כמו שלקוח מתקשר ונותנים לו את הנתון, מה הבעיה?
יריב לוין: כל הנתונים האלה קיימים.
אתי בנדלר: אל"ף, אני מאוד אשמח אם יתנו את הנתון.
יריב לוין: אז הגיע הזמן שיתנו את הנתון.
אתי בנדלר: בדרך כלל החברות, גופים רבים, כולל אפילו רשויות מקומיות לפי מידע שנמסר לי, לא בדקתי, ברגע שמוסרים את זה לגורמי גבייה חיצוניים, לעורכי דין חיצוניים, הם אומרים: אנחנו לא מדברים איתך, עכשיו תפנה לעורך דין.
אתי בנדלר: אנחנו לא יודעים, לא רשום אצלנו מהי יתרת החוב המעודכנת.
כרמל שאמה-הכהן: אז אולי יתרת החוב המעודכנת אצל הספק, אצל העוסק?
יריב לוין: אני אגיד לכם אבל מה קורה, הרי בדיוק את זה אנחנו רוצים לדעת.
יריב לוין: הרי ברגע שמוכן אותו דוח, הוא יודע שהוא העביר את הגבייה לעורך דין איקס, הוא אומר לאותו עורך דין: תעביר לי בבקשה באופן ממוחשב ומסודר – ואין בעיה לעשות את זה – דוח של כל החייבים עם יתרות החובה הפתוחות שלהם בתיקים, ברישומים שלך.
אתי בנדלר: אם זה ניתן לביצוע אני חושבת שזה שירות נפלא לצרכן, השאלה אם זה בר ביצוע.
אתי בנדלר: ניתן לביצוע ללא שום קושי ואת זה אני אומר מהיכרות של השוק הזה, כאחד שעשה מכרזים לחברות גבייה.
אתי בנדלר: מכיר את זה טוב, אין שום בעיה.
כרמל שאמה-הכהן: היום הכול ממוחשב.
כרמל שאמה-הכהן: בכל רגע נתון, כאשר אתה מצלצל אז הוא שולח אותך לאותו עורך דין, עונה לך פקידת הוצאה לפועל שמטפלת אצלו במשרד ואומרת לך: יתרת החוב שלך היא איקס על פי פירוט כזה וכזה.
כרמל שאמה-הכהן: היא יכולה לתת את זה בלחיצת כפתור.
אתי בנדלר: יושבת כאן – אני לא רואה אותה כרגע – נציגת הרשות לעסקים קטנים.
קריאה: היא יצאה לרגע.
אתי בנדלר: אה, היא יצאה בדיוק.
אתי בנדלר: השאלה אם יש בעיה עם עסקים קטנים ובינוניים שלא כולם ממוחשבים ולא לכולם יש את הכלים האלה.
יריב לוין: מה, והוא לא יודע כמה חייבים לו?
אתי בנדלר: אני לא יודעת, צריכים לשמוע.
אתי בנדלר: אין לי נתונים.
כרמל שאמה-הכהן: אם זה עסק קטן אז אין לו הרבה נתונים לארגן.
כרמל שאמה-הכהן: אני חושב שהמצב הבסיסי הוא שכשאדם פונה למישהו ואומר לו: תגיד לי כמה אני חייב לך, תוך 60 יום הוא אמור לתת לו תשובה כמה הוא חייב.
כרמל שאמה-הכהן: מי שלא מסוגל תוך 60 יום כמה חייבים לו, מה לעשות?
יצחק וקנין: שיסגור את העסק.
יריב לוין: יש לי איזו תחושה שהוא ימצא פיתרונות לסיפור הזה.
יריב לוין: זה לא סביר, כל הנתונים האלה קיימים.
יריב לוין: הרי מה שאנחנו באמת רוצים זה לייצר בסוף מצב – אגב, בעניין הזה נדמה לי שלעוסקים יש גם אינטרס – שהוא יגיד לבן-אדם: תדע לך, אתה חייב כסף, לך תסגור את זה.
יריב לוין: לא להשאיר אותו בערפל.
כרמל שאמה-הכהן: אנחנו צריכים להתקדם, יריב.
כרמל שאמה-הכהן: אלה העקרונות.
כרמל שאמה-הכהן: אם העקרונות האלה מקובלים אז על מכאן נובע שבמקום "שמועד פירעונם חל", זה יהיה צריך להיות "שנופקו עד 31 בדצמבר".
כרמל שאמה-הכהן: ימים שנופקו עד 31 בדצמבר?
כרמל שאמה-הכהן: כלומר, חשבון טלפון שאני מקבל על נובמבר-דצמבר לא יהיה בדוח הזה?
כרמל שאמה-הכהן: לא, כי הוא לא נופק.
כרמל שאמה-הכהן: אחרת איך תדע?
אתי בנדלר: לא, להפך, הוא נופק אבל מועד הפירעון לא חל.
יצחק וקנין: הפוך.
אורי מקלב: הוא נופק אבל מועד החשבון לא חל.
יריב לוין: אם הוא נופק ב-31.
יריב לוין: אם הוא נופק ב-1 בינואר הוא כבר לא יהיה.
אתי בנדלר: אבל אתה שאלת על חשבון שהונפק בנובמבר-דצמבר.
כרמל שאמה-הכהן: כן, חשבון נובמבר-דצמבר.
אתי בנדלר: אז הוא כן ייכלל.
יריב לוין: לא, הוא שאל על חשבון בגין צריכה של נובמבר-דצמבר.
אתי בנדלר: אה, עבור החודשים?
אתי בנדלר: תלוי, יכול להיות שהוא הונפק עוד בדצמבר ויכול להיות שהוא הונפק בינואר.
יריב לוין: אם זה הונפק ב-29 הוא נכנס, אם הונפק ב-2 בינואר הוא כבר ייכנס לדוח הבא, אז אין ברירה.
אורי מקלב: נתנו לנו גם כאלה חיובים שמועד פירעונם יחול בינואר.
יריב לוין: אני אומר שמה שאנחנו קובעים זה בדיוק, לכן זה לא "מועד פירעונם" חלילה, זה צריך להיות "נופק עד התאריך".
יריב לוין: יש לך גם חשבונות שחוצים את השנה, יכול להיות חשבון דצמבר-ינואר שאתה אפילו לא יודע לשייך אותו.
כרמל שאמה-הכהן: הקראת את סעיף 1?
יריב לוין: לכן אני אומר ככה: אנחנו קובעים שבסעיף הקיים, אם אני מבין נכון, אנחנו לא נוגעים, לבד מהתיקון של נושא עסקה מתמשכת כדי להבהיר - - -
אורי מקלב: היו גם פניות לוועדה על חובות העבר ולאחר ששמענו את הגופים שמספקים שירות הסתפקנו בזה.
אורי מקלב: הגם, שלכאורה, אם למספק השירות יש את המידע על החוב, תספק לו את זה, תכתוב לו את זה.
אורי מקלב: מרצונם, מי שיעשה את זה – אני חושב גם שזה צריך להיות חובתו ולא להשאיר חובות כאלה עדיין, שלא אכפת לו, ואנחנו היום עדים לכך שאחרי כמה שנים אנשים מקבלים חיובים שנהפכו מ-400 שקל ל-2,400.
לאה ורון: אז אדרבה ואדרבה, שבדוח שהוא שולח לצרכן צריך שייכלל גם הנתון לגבי חוב משנה קודמת, לגבי חוב שאינו מופיע בפירוט החיובים.
יריב לוין: אני אגיד לכם מה השיקול.
יריב לוין: אם אנחנו רוצים הרחבה כזאת זה דבר שבאמת מצריך בדיקה והוא הרבה יותר מסובך, הוא לא פשוט.
יריב לוין: מאידך, הזמן עובר ולכן ברגע שזו תהיה הנורמה ומדי שנה תקבל הודעות בנקודת זמן מסוימת כבר זהו, אתה כבר מקבל כל שנה דיווח עם אישור שאין לך חובות.
יריב לוין: לא יכולים לחזור אליך בדיעבד.
אורי מקלב: עוד כמה שנים כבר נהיה אחרי זה.
לאה ורון: אז צריך לציין בפירוט שמדובר על החוב, זאת אומרת, להוסיף איזשהו משפט שאומר שהחוב מתייחס לתקופה האמורה.
יריב לוין: יתרת החוב מתייחסת לחשבוניות שפרטיהן מפורטים בדוח.
יריב לוין: זה מוכרח להיות.
אורי מקלב: זה האל"ף-בי"ת מעוד סיבות, לא רק בגלל החובות, מכיוון שיכולים להיות חובות משנה שעברה.
כרמל שאמה-הכהן: חבר'ה.
יריב לוין: אז בסעיף (א) אנחנו מתקנים רק את נושא ההדגשה שמדובר בעסקה מתמשכת בסעיף הקיים ומשאירים את הסוגיה של פירוט התשלומים.
יריב לוין: בסעיף החדש אנחנו הופכים את זה ל"שנופקו עד 31 בדצמבר".
אתי בנדלר: כפי שכתוב רק שמוחקים, תכף אנחנו נקרא את זה.
אתי בנדלר: צריכים למחוק את המילים "שמועד פירעונם חל", מה ששמתי בסוגריים מרובעות.
יריב לוין: ואנחנו כותבים "קיים חיוב נכון למועד משלוח ההודעה".
יריב לוין: זה לא עד 31 בדצמבר אלא נכון למועד משלוח ההודעה.
מיכל פליישר: זה מחייב בדיקה אם זה ישים, אי אפשר לעמוד בזה.
איילת כהן מעגן: אי אפשר לעמוד בזה.
סוזנה רבינוביץ: אי אפשר.
יריב לוין: למה אי אפשר לעמוד בזה?
יריב לוין: "למועד הנקוב בראש ההודעה", בסדר?
יריב לוין: אז אתם לא תצטרכו לשלוח את זה באותו לילה שעשיתם את הסיכום אלא כעבור - - -
יריב לוין: לא הבנתי, מה הבעיה?
מיכל פליישר: אני רק אומרת שאנחנו מדברים על מערכות שתומכות במיליוני לקוחות, ואפילו יותר מזה, שירותים, וכשבאים וקובעים הנחיה כזו שכמובן מחייבת פיתוח והיא מאוד גורפת והיא צריכה להיות מדויקת, כי כפי שאתם רוצים, אתם רוצים שהיא תשקף נתוני אמת, צריכים לאפשר למערכות לעבוד.
מיכל פליישר: לי, על פניו נשמע, שהנציגים שנמצאים הם לא סמנכ"לי מערכות מידע בארגונים.
יריב לוין: רבותי, היה לכם את כל הזמן שלכם כדי להתייעץ עם כל הסמנכ"לים שאתם רוצים.
מיכל פליישר: אני שומעת את זה לראשונה.
יריב לוין: שום דבר כאן הוא לא נושא שלא עלה לדיון מפורט בישיבה הקודמת.
מיכל פליישר: אפשר להוציא אד-הוק חיובים למועד הנפקת הדוח לכל לקוח ולקוח בנפרד, כשכל המטרה בתיקון חקיקה הזה, התפיסה היא תפיסה שנתית שמתייחסת ל-2011, ואני לא יודעת אם בכל מועד ומועד במהלך שנת 2012, או לצורך העניין בשנה העוקבת, אני יכולה להוציא לכל לקוח - - -
יריב לוין: לא, את לא צריכה בכל מועד ומועד.
יריב לוין: אני שואל אותך שאלה: אני מצלצל למרכז שירות, אני לא יודע לקבל את התשובה הזו?
יריב לוין: מה זאת אומרת?
מיכל פליישר: אבל זו התשובה הפרטנית, לכן אני מעמידה נציגי שירות אונליין.
יריב לוין: יש לך פרק זמן של 60 יום, תבחרי באיזה יום את רוצה לחתוך את זה.
כרמל שאמה-הכהן: כל תשובה שקיימת ברמת הפרט קיימת גם ברמת הכלל.
מיכל פליישר: לא ברמת הנפקת הדוחות.
מיכל פליישר: אני מבקשת, אם רוצים שייקבע דיון נוסף אני אתן על זה מענה.
יריב לוין: לא יקבע שום דיון נוסף משום שידעתם טוב מאוד שכל הנושאים האלה באים לדיון פה היום.
אורי מקלב: ההתייחסות של הגופים צריכה להיות רק על מה שאנחנו שינינו.
יריב לוין: אני לא מבין את הדבר הזה.
יריב לוין: יש לך 60 יום, לא נוח לך לבדוק ב-10 בינואר, תבדקי ב-15 בפרואר, מה הבעיה?
מיכל פליישר: אבל זו הנקודה.
מיכל פליישר: זה בסדר שיש לי 60 יום להנפיק את הדוח, זאת גמישות סבירה, אבל לא בכל רגע ורגע שמנפיקים את הדוח יש ידיעה לגבי האם הלקוח או לא - - -
יריב לוין: אז תנפיקי אותו ברגע שיש.
יריב לוין: על פני 60 יום אין אף רגע מיוחד כזה שבו יודעים - - -
מיכל פליישר: על פניו אלה מערכות שונות וזה לא ישים.
יריב לוין: לא נורא, תסתדרו.
מיכל פליישר: וכפי שציינו, צריך לעשות פה איזון.
יריב לוין: האיזון הוא בזה שאנחנו לא דורשים שתבדקו את כל חובות ההיסטוריים.
יוליה מרוז: אם הבנו נכון את הנוסח עד כה, טרם חודד פה שמדובר על ציון חוב בגין התשלומים האלה בלבד, שפורטו בדוח.
יריב לוין: נכון, זו הכוונה.
יוליה מרוז: כי זה לא כתוב עדיין.
יריב לוין: זה צריך להיות כתוב, זה בדין החשבוניות המפורטות באותו דוח, ברור.
אתי בנדלר: אנחנו תכף נקרא ונתקן את כל הדברים.
סוזנה רבינוביץ: כל המטרה של ההצעה היתה באמת לדעת מה הריכוז של השנה שעברה כדי לדעת אם ממשיכים עם אותה חברה או לא ולהשוות מחירים.
סוזנה רבינוביץ: זאת אומרת, אני חושבת שזה מאוד סביר לקחת את השנה הקודמת ולא אד הוק התאריך שמנפיקים את הדוח.
סוזנה רבינוביץ: נושא נוסף הוא העניין שצריך לשלוח את הדוח למען הצרכן.
סוזנה רבינוביץ: דיברנו על כך גם בפעם הקודמת שצריך לאפשר גם בדרך ממוחשבת אחרת, אז אולי צריך להיות פה הפניה לסעיף 13(ב) של החוק.
אתי בנדלר: אני תכף אתייחס לעניין.
מיכל פליישר: לעניין זה, לעניין המשלוח, נבקש שזה יהיה בכל דרך אחרת על מנת שיתאפשר להציג את החשבון השנתי גם על לגבי מסך הטלויזיה.