GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אבי צבי: אבל שום תוצאה שהממשלה מחפשת, שהרגולטור מחפש, לא נגיע אליה אם לא נעשה עוד תיקונים קטנים אחרים בדרך, שקשורים לתשלומים שאנחנו משלמים למדינה, שקשורים לחופש שיש לנו ביצירה שלנו, שקשורים למגוון רחב של נושאים.
אבי צבי: רוב חברי ועדת הכלכלה שולטים בחומר הזה, מכירים את הנושאים ויש להם דעה.
אבי צבי: אני קורא לכם להקים תת ועדה, אני קורא לכם לעשות דיון עומק בנושא הזה ולהביא הצעה קצת יותר מגובשת.
נחמן שי: אני רוצה להגיד דבר מה.
נחמן שי: אלמלא הייתי מסתכל על עצמי מידי פעם במראה ורואה שכבר הזדקנתי ב-19 שנה, אני אומר לך אבי, את המונולוג הזה אני שמעתי ב-1993 מאנשים שקדמו לך ב"קשת", ב"רשת: וברשות השנייה.
נחמן שי: הם הסבירו לנו ברשות השנייה בדיוק אותו דבר.
נחמן שי: הם אמרו: אנחנו לא ניגש למכרז עד שלא יתקנו אותו תיקונים כאלה ואחרים.
נחמן שי: הם קראו לזה בכל מיני שמות והשורה התחתונה היתה: תקלו בדרישות הכספיות מאיתנו.
נחמן שי: זה בדיוק מה שאתה אומר עכשיו, דהיינו, כל עוד לא תקלו בדרישות הכספיות והתכניות או להיפך, לא ניגש.
נחמן שי: אז קרה, אגב, הנס הזה.
נחמן שי: היה שר שקראו לו משה שחל, הוא עשה בדיוק מה שאתם מצפים ממשה כחלון לעשות, לקחת את החוק אליו, לעשות עבודה, לקצץ בהתחייבויות, בתשלומים וכן הלאה ולהביא לכאן חוק חדש.
נחמן שי: יכול להיות שהוא יעשה את זה רק שתדע לך שההיסטוריה חוזרת בדייקנות על עצמה.
נחמן שי: הדבר היחיד שהפחיד אותם אז זה היה אם יבוא גורם חדש וייכנס ויבקש רישיון ואז כל המערכת הזאת תתחיל לרוץ במהירות כי יהיה לה מתחרה.
נחמן שי: כל עוד אין גורם חדש אתם יכולים לדרוש.
אבי צבי: אני לא מבקש להתווכח איתך אבל אני מבקש להגיד הבדל אחד מהותי בין 1993 להיום.
אבי צבי: אז היה מונופול, היה ערוץ מסחרי אחד.
אבי צבי: כל שוק הפרסום יכול היה לבחור לשים את כספו בערוץ 1.
נחמן שי: עם שלושה זכיינים.
אבי צבי: נכון, בימים שונים.
אבי צבי: אין תחרות.
אבי צבי: אתה רוצה פרסומת ביום ראשון יש לך אלטרנטיבה אחת.
אבי צבי: אני אזכיר לך שבתקופת הזיכיון הראשונה הזכייניות של ערוץ 2 הרוויחו המון סף.
אבי צבי: גם היצירה פרחה בזכות זה.
אבי צבי: עכשיו המצב שונה.
אבי צבי: יש "רשת" ו"קשת" שהן באמת נלחמות אחת בשנייה.
אבי צבי: יש ערוץ 10 שנלחמת על קיומה, יש את ערוץ 2, יש ערוץ 24, יש ערוץ 9.
אבי צבי: אנחנו בשוק סגור, מחלקים את זה בין הרבה יותר חברות.
אבי צבי: אגב, כשאני אמרתי את הדברים שלי, לא התכוונתי רק להקלה בדרישות.
אבי צבי: יש מגוון רחב של נושאים שצריך לדבר עליהם.
אבי צבי: לא בפורום של 80 איש, בפורום של חברות קטנות.
אבי צבי: להציג את העמדות ולגבש את התיקונים הקטנים שיבטיחו את ההמשך.
אבי צבי: זה הכול.
נחמן שי: אם אתה רוצה לפתוח דבר כזה, תבקש ששתי החברות האלה יגישו לך מזכר מפורט.
רונית פרל: אנחנו נשמח לעשות זאת.
נחמן שי: שיגישו לך מזכר מפורט אבל תשלח את זה לכלל הציבור ולא רק להם, כמו בתהליך של מכרז.
נחמן שי: כל גורם בציבור שיש לו עניין – אני עשיתי תהליך כזה – יכול להגיש את השגותיו ומחשבותיו.
נחמן שי: אז נראה אם יש פה שקל שוק או משהו אחר.
אופיר אקוניס: יש תת ועדה.
נחמן שי: אפשר להזמין מכם הערות וגם מערוץ 10 וגם מכל גורם אחר במדינת ישראל שאולי משהו מעכב אותו.
כרמל שאמה-הכהן: אתה רוצה שהדיון שלך יהיה אצל אקוניס ולא אצלי.
אופיר אקוניס: לא ביקשתי ממנו.
כרמל שאמה-הכהן: הוא עומד בראש ועדת המשנה.
אופיר אקוניס: שכחתי מקיומה.
ירמיהו קדושי: אני מ"הפקות המזרח".
ירמיהו קדושי: נאמר כאן שאין מונופול.
ירמיהו קדושי: אבל יש קרטל, אדוני, יש קרטל שנמצא בתקשורת.
ירמיהו קדושי: הקרטל הזה מי שיצר אותו זה קומץ של מחזיקים שהשתלטו פה על שוק הפרסום.
ירמיהו קדושי: תעשיית הפרסום בארץ מרוכזת על-ידי גורמים מסוימים ועל-ידי אנשים מסוימים ומקדמת את האמנים שלהם ואת החבר'ה שלהם.
ירמיהו קדושי: אתה יודע טוב מאוד על מה אני מדבר.
ירמיהו קדושי: אני וימין מסיקה פתחנו כאן את שוק הפרסום.
ירמיהו קדושי: זאת הבעיה העיקרית, זה הטיפול שורש שהממשלה צריכה לעשות.
ירמיהו קדושי: שוק הפרסום מרוכז בידי אותם גורמים.
ירמיהו קדושי: אני וימין מסיקה השקענו מכספנו הפרטי מאות אלפי שקלים באתר אינטרנט ואי-אפשר להביא לשם פרסומות.
ירמיהו קדושי: פרסומת זה הדלק, פרסומות זה הכסף.
ירמיהו קדושי: פרסומות זה הכסף שאפשר להביא את היצירה ואת הכול.
ירמיהו קדושי: מה אתה מתפלא?
ירמיהו קדושי: כל הכסף אצלכם.
ירמיהו קדושי: כל הכסף אצלכם, אל תתפלא.
ירמיהו קדושי: שוק הפרסום לא מפוזר.
ירמיהו קדושי: אני חושב שצריך גם לדאוג שהפרסומות יתחלקו באופן שווה ושיהיה פה גיוון תרבותי.
ירמיהו קדושי: לגבי הרישיונות החדשים.
ירמיהו קדושי: מדברים על אנשים חדשים.
ירמיהו קדושי: מי דיבר?
ירמיהו קדושי: איפה יש פרסום?
ירמיהו קדושי: מנשה סמירה ברשות השנייה, אני לא שומע אתכם בכלל מדברים עם הציבור ומדברים עם המשקיעים ועם האנשים ופונים אל האנשים.
ירמיהו קדושי: אין בכלל איזה דרך או מסלול.
ירמיהו קדושי: אף אחד לא מדבר.
אופיר אקוניס: לא ביקשו.
ירמיהו קדושי: לא ביקשו?
אופיר אקוניס: סמירה, כמה אתה מבקש על הערבויות להנחה לחברה חדשה לגמרי?
אופיר אקוניס: כמה צריך לשים?
מנשה סמירה: זה זהה.
מנשה סמירה: כרגע זה עד 100 ועוד עד 60.
מנשה סמירה: המועצה יכול לשקול.
מנשה סמירה: לא היה ברור מה יהיה - - -
אופיר אקוניס: רק עם הנחת הבקשה?
מנשה סמירה: הנחת הבקשה זה 3 מיליון.
מנשה סמירה: יש גם עלייה לאוויר.
מנשה סמירה: אני אתייחס בצורה מסודרת.
אופיר אקוניס: אגב, אדוני היושב ראש.
אופיר אקוניס: בסלולאר היו פה כאלה שראו באופן שחור את השוק.
אופיר אקוניס: אמרו שאף אחד לא ייכנס.
אופיר אקוניס: נכנסות חברות חדשות, יש תחרות, המחירים יורדים.
אופיר אקוניס: כל נבואות הזעם שהיו בחדר הזה על-ידי מנכ"לי חברת הסלולאר התבדו.
אופיר אקוניס: נכנסים שחקנים חדשים, חלקם גם מרוויחים וחלקם ירוויחו עוד.
אופיר אקוניס: לכן, קודם שייכנסו ואחר-כך נראה מה יקרה.
כרמל שאמה-הכהן: זה שוק קצת שונה.
ירמיהו קדושי: אדוני היושב ראש, תעודדו את החדשים, תיתנו תמריצים.
אופיר אקוניס: גם הרדיו ה אזורי בהתחלה נכנס, גם אמרו שלא יקרה כלום והיום הם פורחים.
מנשה סמירה: ברשותכם, אני רוצה להתייחס לדברים ששמעתי.
מנשה סמירה: המעבר לרישיונות זאת רפורמה ששר התקשורת כחלון הוביל אותה יחד עם חבר הכנסת אקוניס וחבר הכנסת שאמה.
מנשה סמירה: המעבר לרישיונות זה תהליך שלא צריך לסכם אותו ברגע הזה.
מנשה סמירה: אנחנו מבלבלים כאן בין הרפורמה הגדולה של כניסת שחקנים חדשים לבין תקופת המעבר של הזכיינים הקיימים וכדאי להפריד בין השניים.
מנשה סמירה: הערה שנייה: רצה הגורל והמזל הלא מוצלח, שמועד המעבר היה בתקופה מאוד קשה מבחינה כלכלית.
מנשה סמירה: כולנו נמצאים עכשיו וחווים תקופה בעייתית מאוד בתחום הפרסום בעיקר, שמשפיעה על ההתנהלות השוטפת של הזכיינים הקיימים בוודאי ובוודאי ויוצרת כמעט שבר וקושי גדול מאוד בתזרים המזומנים, בהיקפי השקעה.
מנשה סמירה: היוצרים שיושבים כאן נעצרה עבודתם העתידית.
מנשה סמירה: יש תקופה בעייתית.
מנשה סמירה: הרשות השנייה, מועצת הרשות, יושב ראש המועצה ואנוכי פנינו כמה וכמה פעמים לגורמים בממשלה, למשרד האוצר בעיקר.
מנשה סמירה: צריך לתת את הדעת.
מנשה סמירה: צריך לשחרר את הפקק הזה עכשיו ואז ירווח ואז תהיה תנועה ופתאום העסק הזה ייפתר.
רוברט אילטוב: סמירה, לא היית בישיבה?
רוברט אילטוב: הם אמרו שהם לא מעוניינים בכלל.
מנשה סמירה: אני תכף אגיד משהו.
מנשה סמירה: חבר הכנסת אילטוב, אני עושה אבחנה ביניהם לבין שחקנים חדשים.
רוברט אילטוב: שחקנים חדשים יכולים להיכנס.
מנשה סמירה: לכן אני מציע לא למהר ולסכם שבראשונות לא הצלחנו.
מנשה סמירה: אנחנו בסך-הכול חודשיים בתוך התקופה, חודשיים שלושה מהמועד שניתן להגיש בקשות לשחקנים חדשים.
מנשה סמירה: אנחנו בתוך תקופה מאוד קשה מבחינה כלכלית בתחום הפרסום שמשפיעה על גופי השידור.
מנשה סמירה: אני מניח שהחדשים מהססים.
מנשה סמירה: עד שלא תיפתר הבעיה של ערוץ 10 וידעו לאן זה הולך.
מנשה סמירה: עד אשר הזכיינים הקיימים בערוץ 2 לא יעלו חזרה על דרך המלך ותחנות הרדיו וכל מי שנמצא כ אן.
מנשה סמירה: אדוני יושב ראש הוועדה, כבר התחלת דיון בתחום של עוגת הפרסום ולצערי הוא נעצר.
מנשה סמירה: צריך לחשוב איך מרחיבים ומטפלים במקור המרכזי שמניע את כל התעשייה הזאת.
מנשה סמירה: כדאי לקיים את הדיון בעניין ולדחוף אותו.
מנשה סמירה: יש כל מיני רעיונות, למשרד האוצר יש תפקיד חשוב בדבר הזה.
מנשה סמירה: לצערי הדבר הזה עולה ויורד.
רוברט אילטוב: למה הכוונה?
רוברט אילטוב: להתערב בשוק הפרסום?
מנשה סמירה: לא אמרתי להתערב.
מנשה סמירה: יש כל מיני הצעות ורעיונות.
מנשה סמירה: אני לא פותח את זה עכשיו.
מנשה סמירה: אני רק אומר שעוגת הפרסום היא מקור החמצן לתעשייה הזאת.
מנשה סמירה: העוגה בישראל קטנה בצורה דרסטית ביחס - - -
אתי בנדלר: זה חוק של רשות השידור שעולה מחר לדיון.
מנשה סמירה: זה לא רק על רשות השידור.
כרמל שאמה-הכהן: זה שילוב של עוגת הפרסום יחד עם גודל הפרוסה שצריך לתת לכל מיני דרישות לפני שמחלקים את העוגה.
מנשה סמירה: קודם כל מה גודלה של העוגה?
מנשה סמירה: מה המקורות?
מנשה סמירה: מדוע בישראל עוגת הפרסום היא בהיקפים של 50%-60% ביחס למדינות דומות בעולם המערבי לעומת התל"ג, התמ"ג ומה שאתם רוצים.
מנשה סמירה: הדבר השני, החלוקה הפנימית כמובן.
מנשה סמירה: איזה נתחים הולכים - - -
אופיר אקוניס: מדוע היא ירדה מהקיץ עד היום?
אופיר אקוניס: מדוע היא ירדה?
אופיר אקוניס: אתה רוצה לעשות דיון על זה?
אופיר אקוניס: זה לא בוועדה הזאת.
אופיר אקוניס: אולי זה כן בוועדה הזאת.
אופיר אקוניס: בוא נבדוק, אתה רוצה?
אופיר אקוניס: אני מוכן לקיים על זה דיון מהבוקר עד הלילה.
מנשה סמירה: חובה לקיים.
מנשה סמירה: אני מדבר לא רק על הירידה מקיץ 2011.
אופיר אקוניס: את הערותיי הערתי גם לזכייניות וגם לחברות החדשות.
מנשה סמירה: אני לא מדבר על הירידה רק מקיץ 2011.
מנשה סמירה: אני מדבר על-כך שבחמש השנים האחרונות העוגה קטנה ביחס לכל מדינות המערב לכל תחומי המדיה ולא רק הטלוויזיה.
מנשה סמירה: שנית, אני לא מתבייש וגם אמרתי את זה.
מנשה סמירה: אני חושב שזכייני הטלוויזיה לא גובים מספיק.
מנשה סמירה: גם את זה אני אומר על אף הקושי.
מנשה סמירה: אני לא רוצה לפתוח כעת את הדיון בפרסום, יש כמה הערות לעניין הזה.
מנשה סמירה: אני חוזר.
מנשה סמירה: לגבי שחקנים חדשים אני חושב שאנחנו בדרך הנכונה וזה בסדר והרפורמה התקבלה.
מנשה סמירה: הדלת נפתחה והאופציה הזאת קיימת.
מנשה סמירה: ברגע שירווח לתעשייה, יש סיכוי ונראה מה יקרה.
מנשה סמירה: מעודדים, פונים, יש הקלות ינוקא, לא נפרט אותן כאן.
מנשה סמירה: אפשר לתת עוד ונדבר על זה.
מנשה סמירה: הדבר השלישי זה מועדי המעבר לזכיינים הקיימים.
מנשה סמירה: אני רוצה לומר שבעת הזאת, עד אשר לא יתבהר עתידו של ערוץ 10 ויוסדר העניין, ועד אשר התמונה לא תתבהר – אני חושב שלקבוע מועד בעוד חודשיים או שלושה - -
כרמל שאמה-הכהן: בגלל זה אמרנו לא לקבוע מועד, זאת סמכות השר לקבוע מועד כזה.
מנשה סמירה: - - זאת ברכה לבטלה.
מנשה סמירה: מצד שני, לתת סמכות לשר מבלי לוחות זמנים כלשהם?
רוברט אילטוב: לא, החלטנו שבוועדה תיקבע הסמכות.
רוברט אילטוב: שאנחנו נקבע מועד.
כרמל שאמה-הכהן: מועד למה?
כרמל שאמה-הכהן: מועד שעד אז הוא יכול לפתוח מחדש?
כרמל שאמה-הכהן: או המועד שהוא יכול לקבוע.
רוברט אילטוב: מועד להגשת הבקשות.
אופיר אקוניס: גם אני הבנתי שזה המועד להגשת הבקשות.
כרמל שאמה-הכהן: לקבוע עכשיו את המועד?
אופיר אקוניס: למה לא.
אופיר אקוניס: מה משרד התקשורת מבקש?
אתי בנדלר: יש שרשרת של תאריכים שתלויים אחד בשני.
אופיר אקוניס: מה המשרד מבקש?
רוברט אילטוב: הם לא מתנגדים.
אופיר אקוניס: זה שהם לא מתנגדים זאת לא אמירה.
אופיר אקוניס: הם צריכים להגיד במה הם תומכים, אמירה פרואקטיבית.
טל רוזנפלד: ככל שידוע לנו, ההצעה הזאת לא באה מאיתנו.
אופיר אקוניס: מי הציע את זה?
כרמל שאמה-הכהן: זה לא בא מאיתם, את לא טועה.
כרמל שאמה-הכהן: בסדר, המשרד לא רוצה אבל חברי הכנסת רוצים.
דנה נויפלד: זה לא שהמשרד לא רוצה.
כרמל שאמה-הכהן: מישהו אמר, אולי זה אוצר, משפטים.
רוברט אילטוב: משרד התקשורת לא מתנגד.
כרמל שאמה-הכהן: איך אנחנו מנסחים את הסעיף הזה?
כרמל שאמה-הכהן: אנחנו רוצים שלשר התקשורת - - -
רוברט אילטוב: קודם נחליט מה אנחנו רוצים ואחר-כך ננסח.
כרמל שאמה-הכהן: עכשיו אנחנו אומרים מה החלטנו?
כרמל שאמה-הכהן: לשר התקשורת תהיה סמכות - - -
רוברט אילטוב: לא, אנחנו נקבע בוועדה את התאריך.
כרמל שאמה-הכהן: איזה תאריך היית קובע?
רוברט אילטוב: תן להם חצי שנה.
רוברט אילטוב: תקבע תאריך עכשיו בחוק.
אתי בנדלר: יש תאריך מעבר וממנו אחורה נגזרים הרבה מאוד תאריכים.
אתי בנדלר: למשל, התאריך הראשון הוא התאריך למועד להגשת בקשה.
אתי בנדלר: לאחר מכן יש רשימה ארוכה של תאריכים של תחנות.
אתי בנדלר: האם הוועדה רוצה לקבוע תאריך מעבר אחר בחוק ואז ששר התקשורת יקבע בתקנות שינוי של כל התאריכים האחרים או שהכול פתוח?
הילה שמיר: אתי, סליחה.
הילה שמיר: אם מועד המעבר נקבע לתאריך אחר, כל התאריכים האחרים נגזרים ממנו ולכן שר התקשורת לא נדרש לפעולות נוספות.
הילה שמיר: אם היה משהו שצריך היה להתבצע על-ידי הרשות השנייה חצי שנה לפני מועד המעבר, הוא יתבצע חצי שנה לפני המועד שייקבע.
אתי בנדלר: כי כל התאריכים האחרים קבועים באיקס חודשים לפני?
הילה שמיר: בדיוק.
אתי בנדלר: לכן צריך לשנות רק את מועד המעבר.
חיים סלוצקי: כמפיק טלוויזיה יש לי בקשה.
חיים סלוצקי: אין לי בעיה שידחו גם ב-6 שנים, אני לא מתערב.
חיים סלוצקי: אבל שערוץ 10 יחזור ללוח שידורים.
חיים סלוצקי: הם לא מסתירים שהם עושים לוח שידורים חוזרים.
חיים סלוצקי: זאת אומרת, הם לא נותנים עבודה לתעשייה.
חיים סלוצקי: שיחזירו את העבודה לתעשייה.
חיים סלוצקי: אם לא, אין ארכה של יום.
אופיר אקוניס: תבקש מערוץ 10.
אופיר אקוניס: ממי אתה מבקש, מהממשלה?
חיים סלוצקי: - - - סליחה, יושב ערוץ שאתם סופרים אותו אבל למפיקים קשה לספור אותו כי הם לא מוצאים עבודה.
חיים סלוצקי: יש לוח שידורים חוזרים, זה לא סוד.
דבורה קמחי: אתה טועה לחלוטין.
חיים סלוצקי: אני טועה?
חיים סלוצקי: עכשיו כתבתם את זה בעיתון.
חיים סלוצקי: המנכ"ל שלך כתב את זה בעיתון, הוא אמר את זה פה בוועדה.
דבורה קמחי: בשם מי אתה מדבר, חיים?
חיים סלוצקי: בשם מפיק טלוויזיה, בשמי הפרטי.
דבורה קמחי: ערוץ 10 ממשיך לעבוד.
דבורה קמחי: נכון שההפקות מותאמות להיקף שוק הפרסום אבל הוא ממשיך להפיק ומפיק תכניות חדשות מידי יום.
דבורה קמחי: אז אם מפיק זה או אחר רוצה עוד עבודה, זה בסדר.
חיים סלוצקי: סליחה, זה המנכ"ל שלך אמר, יש לי את זה גם בפרוטוקול של הוועדה פה וגם פה.
נחמן שי: חיים, מה אתה מצפה, שהוועדה תהיה עכשיו הרגולטור?
נחמן שי: יש רשות שנייה והם צריכים לעקוב.
חיים סלוצקי: יכול להיות תנאי לארכה.
חיים סלוצקי: התנאי לארכה הוא שהם יעמדו בתנאים.
נחמן שי: אנחנו לא יכולים לבוא במקום הרשות השנייה.
נחמן שי: אתה מצביע על תופעה מסוימת שהיא חשובה.
נחמן שי: אני מסתכל על אילן ועל מנשה, שיגידו אם זה נכון.
נחמן שי: תפקידם לאכוף את התקנות.
כרמל שאמה-הכהן: מי מטעם הרשות השנייה יכול להתייחס לעניין השידורים החוזרים?
כרמל שאמה-הכהן: זה פקטור בכלל?
מנשה סמירה: ערוץ 10, מאז שהוארך הזיכיון, קרי, 28.1.2012, הוא נמצא כחודש וחצי בתוך עונת השידורים או בתוך שנת השידורים שהוארכה לו בתקופת הזיכיון.
מנשה סמירה: זה נכון שהתכניות ולוקח השידורים שלו – גם אם הוא ימשיך כפי שהוא עכשיו, הוא יעמוד בתכנית השנתית.
חיים סלוצקי: "ללה לנד" בשידור חוזר בפריים טיים, זאת כוונת המחוקק?
חיים סלוצקי: אם תגיד לי כן, הבנתי.
מנשה סמירה: התשובה היא שיש גם אפשרות לשידורים חוזרים במנה מסוימת.
מנשה סמירה: גם "קשת", גם "רשת" וגם ערוץ 10 יש להם שידורים חוזרים.
מנשה סמירה: המינון והסתכלות והחישוב הם שנתי והם יעמדו בלוח השנתי.
מנשה סמירה: הבעיה היא לא זאת, הבעיה היא לא חודש.
מנשה סמירה: אני כן אמרתי ואני חוזר: אם נושא ערוץ 10 לא יוסדר, יש עליו נטל של חוב דחוי שלא נפתר עדיין ואנחנו בהליך של שימוע.
מנשה סמירה: אם לדבר הזה לא תהיה הסדרה ואם ערוץ 10 לא יקבל גם את האישור ויעמוד בכל מה שנדרש לרישיון, אני לא מאמין שהוא גם ימשיך לשדר עם הפסדים בשנת 2012.
מנשה סמירה: זאת אומרת, המשבר יעמוד על השולחן הזה ועל שולחנות אחרים ב עוד כמה שבועות, זה ברור.
מנשה סמירה: לכן נדרשת הסדרה.
מנשה סמירה: מה שקורה עכשיו בלוח השידורים.
מנשה סמירה: הוא באמת לא לוח אטרקטיבי אבל זה לוח סביר לתקופה.
מנשה סמירה: הוא עדיין יכול לעמוד במכסה השנתית.
מנשה סמירה: לכן אין מקום כרגע להפעיל סנקציה רגולטורים על השידורים החוזרים שאינם חורגים מן המותר.
איתן כבל: אני מנסה להבין מה בעצם אנחנו מנסים להשיג בהתכנסות הזאת.
איתן כבל: אני רוצה לחדד את העניין הזה.
איתן כבל: אני רוצה להזכיר לכם שבדיון הקודם, וזה גם פחות או יותר היה הסיכום, פנינו למשרד התקשורת ואמרנו לשר, שהוא באמת מהשרים היותר טובים שגם הפך למותג.
איתן כבל: אני לא אומר את זה בציניות.
איתן כבל: ביקשנו ממנו, אני חושב שזה תפקידו של המשרד לבוא ולהניח תכנית מסודרת בפנינו, מה בדיוק המשרד רוצה ומצפה.
איתן כבל: פה זה נהיה "חסמבה".
איתן כבל: כל אחד מנסה להבין מהשני מה הוא אומר.
איתן כבל: סלוצקי אומר האם הוא התכוון שערוץ 10 לא מתפקד או לא נעים לא?
איתן כבל: ההוא אומר ככה, מנכ"ל הרשות השנייה אומר ככה.
איתן כבל: כולנו מדברים בסודות.
איתן כבל: אני, חברים יקרים, רוצה להזכיר.
איתן כבל: יש כאן על סדר-היום את אחת השאלות היותר גדולות: לאן התקשורת הישראלית הולכת?
איתן כבל: זאת לא רק החלטה מה יקרה עם "רשת", עם "קשת" ועם ערוץ 10.
איתן כבל: זה איך יהיו פניה של התקשורת הישראלית לפחות ב-10-20 השנים הבאות?
איתן כבל: זה הרבה מעבר להחלטה הזאת.
איתן כבל: אני אומר את זה כי כאן נכנסנו גם למערכת של הכבלים ושל הלוויין, כל אותן שאלות כבדות משקל, ה די.
איתן כבל: טי.
איתן כבל: טי וכל הדברים שמונחים לפתחנו.
איתן כבל: אי-אפשר לקחת נושאים כאלה ואז לקחת סעיף ולהגיד: השר בוועדה, יהיה ולא יהיה.
איתן כבל: דיבר עכשיו ידידי מנשה סמירה והוא בעצמו לא יודע להגיד למה קוראים ערוץ 10.
איתן כבל: בכל הכבוד, ערוץ 10 הוא מרכיב מרכזי במשוואה.
איתן כבל: ערוץ 10 הוא מרכיב מרכזי.
איתן כבל: גם בהחלטות שלי כחבר כנסת, כשאני צריך לקבל את ההחלטה איך להצביע, למשל בשאלת "קשת" "רשת" בנושא חברת החדשות.
איתן כבל: זה מרכיב מאוד חשוב.
איתן כבל: יש לי עמדה, אמרתי אותה כאן אבל אני רוצה לדעת לאן זה הולך.
איתן כבל: אני אומר את זה לך אדוני היושב ראש.
איתן כבל: תזכור, ההחלטות שמתקבלות כאן על השולחן זה הרבה מעבר ממי ביקש ומאיזו לשכה לעשות כך כי נוח לו.
איתן כבל: בסופו של עניין, כמו שישבנו פה לפני 8 ו-10 שנים, גברתי היועצת המשפטית, חלק מהתקלות שקורות היום, חלק מחברי הכנסת הזהירו מפניהם כי היה ברור שהדברים האלה יגיעו לכך.
איתן כבל: השוק אז היה מלא זחיחות, הכול היה מלא כסף והכול נראה כאילו לכל אחד יש 4 מכשירים לצפות בהם.
איתן כבל: המשבר הוא מאוד גדול והוא רק ה ולך ונהיה הרבה יותר קשה וגדול.
איתן כבל: לכן אני אומר את זה לחברי הכנסת שטרחו והגיעו לכאן למסיבת החברים הזאת.
איתן כבל: אדוני היושב ראש, אני רוצה לדעת מה אנחנו מבקשים?
איתן כבל: איפה השר?
איתן כבל: חס וחלילה אני לא אומר את זה בציניות, חס וחלילה.
איתן כבל: הוא חבר שלי וחבר אישי ואני מעריך ומוקיר אותו.
איתן כבל: אני רוצה לדעת מה עמדת המשרד סעיף סעיף.
איתן כבל: מה המשרד, שהוא הרגולטור, מה הוא מצפה ומה הוא רוצה מאיתנו?
אילן אבישר: אני מסכים עם כל מילה שנאמר כאן.
אילן אבישר: אני חושב שאפשר לבודד את התחום של התקשורת המסחרית מהערוצים הזכייניים הנוכחיים.
אילן אבישר: אין ספק שאנחנו נמצאים במשבר מאוד חריף.
אילן אבישר: לא רק שהוא משבר כללי אלא שבהקשר של ערוץ 10 הוא משבר אקוטי בגלל בעיה עם הבעלים ועוד דברים אחרים.
אילן אבישר: במסגרת הזאת אנחנו קיבלנו על עצמו איזה לוח זמנים של מעבר לרישיונות שמאוד מגביל אותנו.
אילן אבישר: אם אנחנו לא נתקן אותו אנחנו ננציח את התמונה הנוכחית לעוד 3 שנים, עם איזו אפשרות שאחד הזכיינים, למשל ערוץ 10, לא ישרוד את זה.
אילן אבישר: זה המצב הגרוע שאותו אנחנו רוצים למנוע.
אילן אבישר: לכן אני כן מרגיש שהדחייה של המעבר לרישיונות גם יאפשר לערוץ 10 להתמודד עם המעבר לרישיון, גם יפתח את האפשרות ש"קשת" או "רשת" יחליטו בכל זאת לעבור לרישיון.
אילן אבישר: אז האופציה של שלושה ערוצים בעוד שנה ורבע מהיום הופכת להיות יותר מעשית.
איתן כבל: אני איתך רק אני רוצה שתביא לי תכנית.
איתן כבל: שאני אדע שהפצע הקטן שאתה מבקש לרפא אותו הוא חלק מתכנית.
איתן כבל: זה לא שמישהו בא ואמר שצריך לסדר את זה ולא יודעים למה.
איתן כבל: זאת כל בקשתי.
איתן כבל: אני אומר לכם, על המאזניים מונחים דברים הרבה יותר גדולים ממה שנראה לנו עכשיו.
איתן כבל: יש עוד כל-כך הרבה דברים שאנחנו אפילו לא מסוגלים לצפות אותם ולראות אותם, גם אם אנחנו אנשי מעשה ומבינים היטב בתחום.
איתן כבל: יושבים כאן אנשים בתחום אבל אני אומר לך גם מהניסיון שלי: יותר מידי דברים קורים שלא בשליטתנו בכלל.
איתן כבל: השאלה היא, האם אנחנו מוכנים כי עשית את זה מתוך תכנית?
איתן כבל: או שאתה אומר – אני רוצה להזכיר בצניעות שאחד האנשים שדחף למשטר הרישיונות הייתי אני.
איתן כבל: אני רואה איך זה מתמוסס מול העיניים.
איתן כבל: יש לי עניין שהדברים התקדמו אבל לא כי מישהו רצה אלא כי זה בא מתכנית.
איתן כבל: עברו כבר איזה חודשיים מאז שדיברנו באולם נגב.
איתן כבל: המשרד היה צריך להביא לפחות קווים מנחים לפעולה.
איתן כבל: לא תכנית גדולה, לא "אורנים" הגדול, "אורנים" קטן.
איתן כבל: לאן אנחנו פוסעים בכלל?
כרמל שאמה-הכהן: בואו נתגבש לקראת החלטה.
כרמל שאמה-הכהן: אמרנו שאנחנו רוצים שלשר התקשורת תהיה סמכות לפתוח מועד חדש או להאריך את המועד הקיים.
רוברט אילטוב: לא, קבענו שאנחנו כוועדה נחליט על התאריך.
אופיר אקוניס: לא קבענו.
אופיר אקוניס: גם אני חשבתי ככה אבל זה לא חובה.
רוברט אילטוב: אני רוצה שאנחנו נקבע את התאריך.
רוברט אילטוב: אני מבקש שאנחנו נקבע תאריך פה בוועדה, שכללי המשחק יהיו ברורים ומפה הם יתחילו לרוץ.
רוברט אילטוב: התאריך יכול להיות 1.7, 1.8, 1.10, כל תאריך שנגיע להסכמה.
רוברט אילטוב: מזה נגזרים כל התאריכים בהתאמה ובזה נגמר הסיפור.
כרמל שאמה-הכהן: בוא נגיד שהשר יכול לקבוע תאריך עד תאריך מסוים.
כרמל שאמה-הכהן: הוא יכול לקבוע עד 1.6 או 1.7, עד תאריך שאנחנו נגביל אותו.
רוברט אילטוב: למה להשאיר את זה שם עכשיו?
רוברט אילטוב: מחר יהיו בחירות, הוא לא יהיה עסוק בדבר הזה בכלל.
רוברט אילטוב: אנחנו נקבע את התאריך וגמרנו, מה הבעיה?
כרמל שאמה-הכהן: תאריך שכבר נפתח אותו?
כרמל שאמה-הכהן: ניתן לשר - - -
אופיר אקוניס: אולי דובר המשרד ייתן לזה תשובה?
רוברט אילטוב: המשרד לא מתנגד.
איתן כבל: מה עמדת המשרד?
כרמל שאמה-הכהן: רוברט, זה כזה "ראה וקדש" שיהיה תאריך שהוועדה כבר קובעת?
נחמן שי: אם השר לא יאהב את זה הוא יחזור אלינו.
איתן כבל: אנחנו נהיינו "פותחנים", כל הזמן מביאים ופותחים.
איתן כבל: עדיף שאנחנו נהיה הפותחנים ולא מישהו אחר.
איתן כבל: אני מעדיף להיות פותחן פה מאשר שפותחים את זה במקום אחר.
איתן כבל: כולם ייאלצו להישמע פה בפני כולם.
איתן כבל: שם אני לא יודע מה השיקולים שיהיו.
איתן כבל: אני איתך, אילטוב.
אופיר אקוניס: אז בואו נקבע תאריך שהוא סביר.
אופיר אקוניס: הציבור שעומד בפניך לא מעוניין בכלל.
כרמל שאמה-הכהן: אני מציע הצעה שהיא מקובלת על הרשות השנייה.
כרמל שאמה-הכהן: השר יוכל לקבוע מועד ובלבד שהוא ייתן חצי שנה שאנשים יוכלו לכלכל את צעדיהם.
אופיר אקוניס: הוא יכול לקבוע עוד חצי שנה שזה יהיה אחרי חצי שנה ואז זה יהיה בעוד שנה.
כרמל שאמה-הכהן: הוא יכול לקבוע ממחר ל-1.9.
רוברט אילטוב: למה שאנחנו לא נקבע עכשיו?
נחמן שי: למה שלא נקבע את התאריך?
כרמל שאמה-הכהן: אולי הוא לא ירצה לפתוח מועד חדש?
כרמל שאמה-הכהן: אתה לא יודע.
רוברט אילטוב: אם יש הצעה שנותנים - - -
אסף אמיר: מישהו יכול להגיד לאיזה צורך פתיחת התאריך הזה?
אסף אמיר: אני יושב פה בכל הישיבות.
אסף אמיר: הייתי ברפורמה, היתה רפורמה מופלאה וענקית.
אסף אמיר: אופיר, כולכם ישבתם פה.
אסף אמיר: עכשיו אני רואה למה גדלנו.
אסף אמיר: עכשיו אנשים מבקשים להעביר - - -
כרמל שאמה-הכהן: אם אדוני יסביר לי מה זה עולה לו או למישהו אחר, אני אסביר לו למה צריך את זה.
כרמל שאמה-הכהן: זה בחינם.
כרמל שאמה-הכהן: בחינם – תיקח.
אסף אמיר: אדוני יושב ראש.
אסף אמיר: ועדת הכלכלה עברה פה במשך 3 שנים על מאות אנשים, אלפי שעות, על רפורמה חובקת עולם.
כרמל שאמה-הכהן: אנחנו באמצע דיון, הבנתו את השאלה.
כרמל שאמה-הכהן: אנחנו באמצע משהו ואתה מתחיל עם שאלות שלא קשורות לדיון שלנו.
אסף אמיר: איך זה לא קשור לדיון?
כרמל שאמה-הכהן: אנחנו מעבדים עכשיו סעיף ספציפי.
כרמל שאמה-הכהן: אם השאלה תהיה לך מאוד חשובה, ניתן לך לפני פסח.
אסף אמיר: באמת כרמל, תודה.
רוברט אילטוב: כבוד היושב ראש, שמענו גם את הזכייניות וגם את ערוץ 10.
רוברט אילטוב: אנחנו רואים את התמונה.
רוברט אילטוב: הם אמרו את הדברים שלהם.
רוברט אילטוב: אני לא רואה לנכון בכלל להתקדם עם הדבר הזה אם התיקון שלי לא מתקבל.
רוברט אילטוב: נניח שאנחנו מתקדמים ואנחנו רוצים לתת את התאריך ואת האפשרות להגיש את המועדים מחדש, אני רוצה לקבוע עכשיו בוועדה את כללי המשחק, מהו התאריך שאנחנו נסכם אותו וגמרנו את הסיפור הזה.
רוברט אילטוב: מזה נגזרים כל התאריכים האחרים.
מנשה סמירה: אני רוצה להשיב לחבר הכנסת אילטוב.
מנשה סמירה: המצב לא ברור.
מנשה סמירה: לקבוע עכשיו מועד חדש ושנהיה באותה סיטואציה ובאותה מבוכה כמו עכשיו, זה לא נבון.
מנשה סמירה: צריך להסמיך את השר, בהתייעצות עם הרשות השנייה, באישור ועדת כלכלה, לקבוע מועד חדש.
מנשה סמירה: יכול להיות שיעלו נושאים חדשים.
רוברט אילטוב: קודם כל, ברגע ששר רוצה לשנות דברים הוא יודע לעשות את זה בהצעת חוק ממשלתית די מהר.
רוברט אילטוב: אין בעיה, אף אחד לא מונע.
רוברט אילטוב: אז בכלל התיקון הזה לא רלוונטי.
רוברט אילטוב: אבל אם אנחנו כבר החלטנו לקבל את התיקון הזה, אני רוצה לדעת מתי הדברים האלה ייסגרו סופית.
רוברט אילטוב: אני רוצה שיהיו תאריכים וכללי משחק ברורים.
רוברט אילטוב: אני לא רוצה להשאיר את הדברים האלה פתוחים.
איתן כבל: כמו שבפעם הקודמת ביקשתי מחבר הכנסת אילטוב למשוך את ההצעה שלו, אני כבר לא בטוח שעשיתי נכון לאור הנסיבות שקרו.
איתן כבל: אילטוב, אני מציע שתעמוד על שלך, אנחנו נצטרף אליך.
כרמל שאמה-הכהן: איזה רוב אתם רוצים?
איתן כבל: שהדברים יהיו כתובים בצורה ברורה.
אופיר אקוניס: אדוני היושב ראש, כל עוד הדיון הזה נמשך, לצרכנים מיעוטי יכולת אין די.
אופיר אקוניס: טי.
אופיר אקוניס: חבל על הזמן, הם כבר הפסידו - - -
רוברט אילטוב: סליחה, אתם משכתם את הדיון.
אופיר אקוניס: אני לא משכתי.
רוברט אילטוב: למה צריך בכלל שיהיה קשר?
איתן כבל: פה כל היום עושים פיצולים, מבקשים לפצל, לדחות.
אופיר אקוניס: בינתיים אין "עידן פלוס".
רוברט אילטוב: ניתן היה להצביע על חוק די.
רוברט אילטוב: טי.
רוברט אילטוב: טי לפני שבוע בלי שום בעיה.
כרמל שאמה-הכהן: חוק "עידן פלוס" יאושר במושב הזה.
כרמל שאמה-הכהן: עכשיו אנחנו צריכים להגיע להסכמה.
כרמל שאמה-הכהן: אי-אפשר להגיע להסכמה פה אחד וכולנו פה חברים.
רוברט אילטוב: לא סיכמנו את זה.
איתן כבל: תשמע, מה שלא יהיה כתוב כאן, יתחילו לכדרר אותה ברחבה, גם כך הליגה על הפנים.
איתן כבל: אני תומך באילטוב.
איתן כבל: מה שנכתב גם גרזן לא יוריד.
אתי בנדלר: זה יכול להיות מיולי 2013 - - -
רוברט אילטוב: לקבוע בחוק שיהיה תאריך שאנחנו נסכם אותו.
אתי בנדלר: 1.6 אי-אפשר כי הם צריכים לפחות 6 חודשים מראש.
הילה שמיר: השאלה לאיזה מועד מתכוונים – ממועד הגשת הבקשה?
אתי בנדלר: מדברים על מועד הגשת הבקשה, מדברים על מועד המעבר.
אתי בנדלר: אז צריכים לקחת בחשבון שמועד הגשת הבקשה זה בערך שנה מראש.
אתי בנדלר: אנחנו דוחים עכשיו את מועד המעבר.
אתי בנדלר: צריכים לקחת בחשבון שמזה נגזרים אחורה תאריכים שונים, תחנות שונות, כשהתאריך הראשון הוא מועד הגשת הבקשה והוא שנה לפני מועד המעבר.
נחמן שי: אז מועד המעבר הוא יולי 2013 ומועד הגשת הבקשות הוא יולי 2012.
אתי בנדלר: אם כך, יצטרכו להגיש את הבקשה בעוד 3 חודשים, זאת המשמעות.
הילה שמיר: אתי, עניין נוסף הוא שמועד המעבר מוגדר לגבי כלל המבקשים, כולל מבקשים חדשים.
הילה שמיר: אין מטרה למנוע ממבקשים חדשים כן להגיש והם יכולים להגיש.
הילה שמיר: לכן, אם יהיה תיקון התיקון צריך להיות ספציפי.
אתי בנדלר: הערה חשובה מאוד.
דנה נויפלד: לכן יותר הגיוני לעשות שני מועדי מעבר, את הדחייה לעניין הגשת בקשות.
אופיר אקוניס: אין מצב לשני מועדים.