GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
כרמל שאמה-הכהן: זה שאחרים, האותיות שלהם קטנות; זה שאחרים גובים עמלות יותר גבוהות, מה זה רלוונטי לעניין הזה?
טיבי רבינוביץ: אני אסביר מה זה רלוונטי.
טיבי רבינוביץ: אני חושב שהיחס שמקבלים האזרחים הוותיקים בסקטור הבנקאי הוא יחס טוב, ודאי וודאי כשמדובר בהנחות – בנק ישראל הנחה את הבנקים ב-2008 לראשונה לתת הנחות לכל האזרחים הוותיקים שמציגים תעודה, ולאחר מכן ב-2010 הרחיב את ההוראה, כך שבעצם אזרח ותיק לא צריך אפילו להגיע לבנק על מנת לקבל את ההנחה של ארבע פעולות פקיד במחיר של פעולה אחת בערוץ הישיר, כך שמבחינה זאת, היחס שמקבלים האזרחים הוותיקים הוא יחס טוב.
טיבי רבינוביץ: לכן, ופה אני מתחבר לשאלתך, אדוני, כדי לחזור חזרה להצעת החוק – אני לא מבין מדוע הצעת החוק נקראת תיקון לחוק הבנקאות, כי לדעתי ההצעה נוגעת לכל סקטור עסקי וממשלתי – ואני מדגיש, וממשלתי – במשק, ואני לא רואה שום סיבה שההצעה הזאת תחול רק על הסקטור העסקי, שהוא כאמור, סקטור שמיטיב עם האזרחים הוותיקים.
טיבי רבינוביץ: זה דבר אחד.
טיבי רבינוביץ: לכן, למרות שמדובר בעלות לבנקים, אני לא רואה סיבה להתנגד אומנם, אבל לדעתי אין שום סיבה שההצעה הזאת תחול על הסקטור הפיננסי והבנקאי בלבד, ולדעתי אתה גם תסכים איתי בעניין הזה.
כרמל שאמה-הכהן: לי אין בעיה שהאותיות יהיו בגודל ראוי בכל הודעה לאזרח ותיק, מכל גוף שהוא.
כרמל שאמה-הכהן: אין לי בעיה, אבל הצעת החוק היא על מסלול מאוד ברור.
רוברט אילטוב: אני רוצה להגיד גם לוועדה וגם לפרוטוקול, שאם אנחנו נכניס גופים אחרים ונוספים, בטח תהיה טענה ל"נושא חדש".
איתי עצמון: לא ניתן להעלות טענת "נושא חדש" בשלב הזה.
איתי עצמון: הנושאים שניתן להוסיף להצעת חוק, צריך שתהיה להם איזושהי זיקה לנושא שהתקבל בדיון המוקדם.
רוברט אילטוב: כל עוד זה חוק הבנקאות, גופים אחרים פה לא יכולים להיות.
טיבי רבינוביץ: אני חושב, אדוני היושב-ראש, וגם מציע, שבסופו של דבר, ודאי וודאי צריך להתחיל אולי עם הממשלה ולא עם הסקטור העסקי, אם כבר מדברים.
רוברט אילטוב: מבחינת החוק, זה חוק הבנקאות, ושוב, כל דבר אחר מצריך חקיקה אחרת.
רוברט אילטוב: לכן, אני מבקש להתקדם בהצעת החוק הזאת, ובטח אני אשקול - - -
כרמל שאמה-הכהן: השאלה אם יש לך משהו לומר למה לא להגדיל במגזר הבנקאי.
טיבי רבינוביץ: לא, אדוני, אני ציינתי בסיום דבריי שאנחנו - - -
כרמל שאמה-הכהן: לא מתנגד.
טיבי רבינוביץ: לא נתנגד.
כרמל שאמה-הכהן: תאמין לי, מכוח האינרציה יהיו מספיק חברי כנסת חרוצים, אם לא יעשה את זה חבר הכנסת אילטוב, שיתחילו להרחיב את היריעה בנושא הזה לכיוונים אחרים.
גדעון בן-ישראל: אני תמיד רואה סכנה שכשנוגעים באיזשהו נושא אז אומרים – בואו נרחיב ונרחיב.
גדעון בן-ישראל: התוצאה היא שזה ייסחב עוד שנה.
גדעון בן-ישראל: לכן, אני מאוד בעד זה שהתחלנו באיזשהו דבר, נגמור את הדבר הזה לחיוב.
גדעון בן-ישראל: אני חושב שאז אפשר גם לטפל בגורמים נוספים.
גדעון בן-ישראל: אם נעשה זאת עכשיו זה ידחה את העניין.
עודדה פרץ: אני רוצה לציין.
עודדה פרץ: בהנחה שזה מתקדם, זו צריכה להיות סמכות של הנגיד ולא של שר האוצר.
כרמל שאמה-הכהן: אנחנו את השאלה הזאת נשאיר - - -
אליצור וייזר: אין לו שום סמכות בחוק הבנקאות (שירות ללקוח).
כרמל שאמה-הכהן: יש לך בעיה שזה יהיה הנגיד במקום שר האוצר?
רוברט אילטוב: אין שום בעיה שזה יהיה הנגיד.
כרמל שאמה-הכהן: אם יש הסכמה, אין בעיה.
אליצור וייזר: חבר הכנסת אילטוב, רק להאיר את עיניך – ההפניה לחוק האזרחים הוותיקים.
אליצור וייזר: חוק האזרחים הוותיקים מפנה אחר כך לחוק גיל פרישה, שמפנה אחר כך בהגדרה של מי שפורש, לטבלאות עם קשת רחבה של גילאים.
אליצור וייזר: צריך גם לתת את הדעת מי זה אזרח ותיק בדיוק.
רוברט אילטוב: אנחנו נתייחס לזה בהמשך החקיקה, אין שום בעיה.
כרמל שאמה-הכהן: אנחנו משנים, ובמקום שר האוצר יבוא הנגיד?
איתי עצמון: אולי נקרא?
וגיף אליאב: וגיף אליאב, רשות ההסתדרות לצרכנות.
וגיף אליאב: אנחנו, מטבע הדברים, מברכים על ההצעה.
וגיף אליאב: אנחנו חושבים שמסמך של מוסד בנקאי לא אמור לבחון את איכות הראייה של הצרכן.
וגיף אליאב: אני מצטרף למה שאמרה חברתי, לדעתי זה אמור להתייחס לא רק לאזרחים ותיקים, לכל אזרח.
וגיף אליאב: אנחנו מזכירים שלא מזמן התקבלו פה תקנות לחוק הגנת הצרכן שקבעו שהגודל המזערי בחוזה אחיד ובפרסום יהיה שני מילימטרים.
וגיף אליאב: אני חושב שזו השאיפה והמטרה.
וגיף אליאב: אני לא יודע אם להשאיר את זה לשיקול דעת של הנגיד – אם משפטית זה אפשרי, אולי לקבוע שהגודל המזערי הוא שני מילימטרים כי זה סוג של סטנדרט, כמו שאמר פה נציג איגוד הבנקים, זה איזשהו סטנדרט שמומלץ מאוד שייקבע בכל מסמך שצרכן מקבל כי זה הגודל המזערי שמאפשר לו באופן סביר לקרוא את מה שכתוב.
וגיף אליאב: אם המטרה היא שיקראו, זה צריך להיות בגודל מינימלי מסוים שיאפשר.
רוברט אילטוב: כבוד היושב-ראש, אני רוצה להתייחס.
רוברט אילטוב: אני לא רוצה להוסיף.
רוברט אילטוב: אני מוכן לשקול את כל התוספות האלה בהצעת חוק הבאה, אחרת, לא בהצעת החוק הזאת.
רוברט אילטוב: כל תוספת יכולה להפר את הסיכום שהגעתי אליו עם האוצר, ואני לא רוצה שהצעת החוק תקבל התנגדות בסופו של דבר.
רוברט אילטוב: אני רוצה להתקדם כי קודם כול אני רוצה שהאזרחים הוותיקים יוכלו להתחיל להשתמש בחקיקה הזאת.
רוברט אילטוב: אם יש צורך לשנות את החקיקה לאורך כל הדרך, אלה דיונים אחרים, הסכמות אחרות, אני לא רוצה לפגוע באזרחים הוותיקים.
רוברט אילטוב: אני אומר לכם, ברגע שאני ארחיב את זה – אני יכול להרחיב את זה באיזשהו מהלך פה ביני לבינך- אבל בסופו של דבר נקבל את ההתנגדות של האוצר, ואז הצעת החוק תיפול.
כרמל שאמה-הכהן: תנסו לתאם את זה לקראת קריאה שנייה ושלישית, אם יש סיכוי.
רוברט אילטוב: אני אנסה לתאם את זה.
רוברט אילטוב: אם נצליח, נצליח, אני לא רואה בזה הרבה סיכוי אבל אני אומר לכם, אני לא רוצה לפגוע בהצעת החוק הזאת.
גדעון בן-ישראל: יפה מאוד.
איתי עצמון: "הצעת חוק הבנקאות (שירות ללקוח) (תיקון – קביעת גודל מזערי לאותיות בדוחות בנקאיים לאזרח ותיק), התש"ע-2010 תיקון סעיף 5א 1.
איתי עצמון: בחוק הבנקאות (שירות ללקוח), התשמ"א-1981, בסעיף 5א(ג), בפסקה (1), בסופה יבוא "השר יקבע כללים לעניין צורת ההודעה כאמור ובכלל זה הגודל המזערי של האותיות בהודעה שתישלח לאזרח ותיק; בסעיף זה – אזרח ותיק כהגדרתו בחוק האזרחים הותיקים, התש"ן-1989.
איתי עצמון: " " אני מבין שמדובר על מתן סמכות לנגיד בנק ישראל במקום לשר.
איתי עצמון: האם יש צורך בהיוועצות בוועדה המייעצת, כמו שנקבע לגבי כללים אחרים לפי החוק?
איתי עצמון: לפי חוק הבנקאות (שירות ללקוח).
עודדה פרץ: הוועדה המייעצת של בנק ישראל?
גדעון בן-ישראל: בשביל מה צריך עוד ביורוקרטיה?
איתי עצמון: אני פשוט שואל כדי שזה יהיה קוהרנטי עם שאר ההוראות.
גדעון בן-ישראל: זה סתם ביורוקרטיה.
גדעון בן-ישראל: שם הכוונה יותר לדברים של מהות.
איתי עצמון: כל הכללים כאן הם לאחר התייעצות עם הוועדה המייעצת.
גדעון בן-ישראל: איך אפשר כל הזמן להקשות.
אליצור וייזר: לא צריך להתייעץ.
איתי עצמון: רק אסביר בקצרה.
איתי עצמון: התיקון המוצע כאן מתקן את סעיף 5א לחוק הבנקאות (שירות ללקוח), שעניינו מסירת מידע על עמלות.
איתי עצמון: לפי אותו סעיף, כל תאגיד בנקאי חייב למסור ללקוחות מידע בכתב על סכומי העמלות או על שיעור העמלות שהוא גובה בעד כל שירות שנתן, וכן מחויב לשלוח לכל לקוח מדי שישה חודשים הודעה שבה יהיה מידע מרוכז וסיכום של כל סכומי העמלות שנגבו ממנו.
איתי עצמון: מוצע כאן להסמיך את נגיד בנק ישראל לקבוע כללים לעניין צורת אותה הודעה, ובכלל זה הגודל המזערי של האותיות, בהודעה שתישלח לאזרחים ותיקים.
כרמל שאמה-הכהן: מי בעד הסעיף כפי שהוקרא, עם השינויים?
רוברט אילטוב: אני יכול להצביע?
גדעון בן-ישראל: חבל שחברי כנסת לשעבר לא יכולים להצביע.
כרמל שאמה-הכהן: יכולים, למה לא?
כרמל שאמה-הכהן: האם יש עלות תקציבית?
לאה ורון: חן לב, הרפרנט מאגף התקציבים באוצר, מוסר שאין עלות תקציבית להצעת החוק.
כרמל שאמה-הכהן: ראשית התנצלות על האיחור החריג מאוד בגלל פקק באמת לא נורמלי בכביש 443.
כרמל שאמה-הכהן: אנחנו בעצם לקראת סיום של הצעת חוק התקשורת (בזק ושידורים) (תיקון מס' 52) (איסור תשלום והפסד הטבה בשל ביטול הסכם למתן שירותי רדיו טלפון נייד), התשע"ב-2011.
כרמל שאמה-הכהן: בדיון הקודם היו שתי נקודות: האחת שהודעתי למשתתפים שהשר ואני הגענו להבנה לדחות את הטיפול בנושא ציוד הקצה.
כרמל שאמה-הכהן: זה דבר שאתייחס אליו בהמשך.
כרמל שאמה-הכהן: הנקודה השנייה הייתה שעסקנו בנושא הגדרה של לקוח עסקי פרטי, ושם עצרנו את הדיון.
כרמל שאמה-הכהן: מאז הדיון האחרון התקבלו שוב תלונות לגבי טיפול של שתיים משלוש חברות הסלולר בנושא הוראות ניתוק זיקה של משרד התקשורת.
כרמל שאמה-הכהן: מדובר בחברות אורנג' וסלקום.
כרמל שאמה-הכהן: אנחנו כבר נדון גם בנקודה הזאת.
כרמל שאמה-הכהן: כי אם מינימום של הוראות ניתוק זיקה לא מקוימות היום בשוק אז כל ההבנה מבחינתי עם השר לא תקפה.
כרמל שאמה-הכהן: אנחנו נדון בזה עוד כמה דקות.
כרמל שאמה-הכהן: נסיים קודם את הנושא של לקוח פרטי ולקוח עסקי.
כרמל שאמה-הכהן: יש מישהו שלא דיבר בנושא הזה בדיון הקודם ורוצה לדבר על זה?
זאב בוים: אני זאב וינר.
זאב בוים: אני רוצה לדבר בתור לקוח עסקי גדול.
זאב בוים: חלק מהפעילות שלי זה גם ריסיילר, מה שנקרא.
זאב בוים: מה שקרה ברפורמה האחרונה זה שהעסקים הגדולים, מעל 100 קווים, נשכחו בשדה הקרב, כלומר נשארו עם קנסות מאוד גדולים בלי אפשרות לצאת מהם.
זאב בוים: כיום לקוח עסקי שרוצה לסיים את ההתחייבות שלו צריך לשלם קנסות של בין 2,000 ל-5,000 שקל לכל מנוי.
זאב בוים: באמצע תקופת ההתחייבות חברות הסלולר יכולות להעלות את התעריפים.
זאב בוים: גם אני וגם לקוחות אחרים מקבלים מדי פעם העלאה של 30%-20%.
זאב בוים: באמצע התקופה אפשרות אחת היא להמשיך – לסתום את האף ולשלם תעריפים שגבוהים ב-30% לחודש, אפשרות אחרות היא לנתק את הקווים ולשלם קנסות של אלפי שקלים, אפשרות שלישית היא לעבור לחברה מתחרה שתשלם את הקנסות - -
כרמל שאמה-הכהן: כמה קווים יש לך?
כרמל שאמה-הכהן: 600.
כרמל שאמה-הכהן: - - לעבור לחברה מתחרה שתשלם את הקנסות, אבל תתחיל התחייבות חדשה של שלוש שנים שבמהלכה היא שוב תעלה את התעריפים באמצע וחוזר חלילה.
כרמל שאמה-הכהן: כך שאי אפשר לצאת מהמעגל הזה.
כרמל שאמה-הכהן: לכן לדעתי נעשה עוול מאוד חמור בכל ההתייחסות ללקוחות עסקיים.
כרמל שאמה-הכהן: הרעיון היה שלקוחות עסקיים, יש להם כוח מיקוח מאוד גדול, והם יודעים לדאוג לעצמם.
כרמל שאמה-הכהן: בפועל אני מכיר את השוק, וזה לא ככה.
כרמל שאמה-הכהן: - - - לא?
כרמל שאמה-הכהן: יש - - - למה פתחת עסק אם אתה לא מומחה בו ולא יודע לעמוד?
כרמל שאמה-הכהן: א', יכול להיות שעשיתי שטות, אבל אני לא פה הדוגמה.
כרמל שאמה-הכהן: אני מכיר אישית הרבה מאוד לקוחות עסקיים גדולים בעלי 50 קווים, 200 קווים.
כרמל שאמה-הכהן: יש פה מישהו מהקיבוץ שעוד מעט ידבר אולי גם ויסביר לך במה מדובר.
כרמל שאמה-הכהן: 50, אין לו בעיה, הוא לא לקוח עסקי.
זאב בוים: הוא לקוח עסקי.
זאב בוים: לקוח של הקיבוץ יש לו 920 אלף שקל קנסות יציאה- -
קריאה: יש לו 550 מכשירים.
זאב בוים: 550 מכשירים של הקיבוץ.
זאב בוים: לקוחות עסקיים לפעמים צומחים, מתחילים בקטן, גדלים.
זאב בוים: מה שנכון לגבי לקוחות עסקיים ענקיים, כמו החברה לישראל ואלביט שיש להן 10,000 או 20,000 קווים.
זאב בוים: הם יודעים לדאוג לעצמם, הם באמת מקבלים תנאים טובים.
זאב בוים: היום אני יכול להראות לך חוזה מדף בחברת סלקום של לקוח עסקי שיש לו למעלה מ-100 קוויים – תוכנית יותר גרועה מכל תוכנית שלקוח פרטי יכול לקבל היום.
זאב בוים: תוכניות לא טובות עם קנס יציאה שאם אתה עוזב אתה משלם את התשלום החודשי כפול החודשים שנשארו.
זאב בוים: זאת אומרת אם אתה משלם 300 שקל בחודש אז זה כפול 30 חודשים.
זאב בוים: זאת אומרת אתה יכול לשלם 9,000 שקל קנס כשאתה יוצא מהתוכנית הזאת.
זאב בוים: זה מה שמוצע היום ללקוחות העסקיים.
זאב בוים: רוב הלקוחות העסקיים, גם מעל 100 קווים, הם לא כאלה חכמים, והם לא מגובים בסוללות של עורכי דין ורואי חשבון.
זאב בוים: בכל אופן לדעתי צריך להרחיב ולהגדיל ולשנות את ההגבלות לגבי לקוחות עסקיים גדולים.
כרמל שאמה-הכהן: 600 זה מספר גדול.
כרמל שאמה-הכהן: אני לא יודע אם אנחנו במקום הזה.
כרמל שאמה-הכהן: בבקשה, מי עוד?
גלעד מיכלסון: אני גלעד, אני ריסיילר בחברת סלקום.
גלעד מיכלסון: יש ברשותי כ-200 קווים.
גלעד מיכלסון: אני לא יודע בדיוק מה נאמר בישיבה הקודמת כי לא הייתי פה, אבל מבחינתי יש לכל קו התחייבות כלפי סלקום שאני כמובן מגלגל אותה ללקוח: ההתחייבות לשלוש שנים עם קנס יציאה מינימלי של 2,200 שקל לפני מע"מ – אני לא מדבר על ציוד הקצה – וזה מגולגל ללקוח.
גלעד מיכלסון: מבחינתי המצב הנתון כרגע שהקנסות נשארים – אני מעדיף שזה יישאר מכיוון שככה לקוחות נשארים אצלי בין אם רוצים ובין אם לא, והרווח שלי נשאר קבוע.
גלעד מיכלסון: אבל אני דווקא בא מכיוון אחר – אני רוצה דווקא להיות הגון כלפי הלקוחות שלי, ושאותם לקוחות יישארו אצלי מבחירה חופשית, לא בגלל איום של קנסות יציאה.
גלעד מיכלסון: אומרים שעל קנסות יציאה קיבלתי הטבות – לא קיבלתי שום מתנות, שום מכשירים חינם.
גלעד מיכלסון: כל המכשירים שיש לנו זה בשיטת חיוב-זיכוי.
גלעד מיכלסון: אתה, אדוני היושב ראש, יודע בדיוק מה המחירים של ציוד הקצה, במיוחד בעסקי.
גלעד מיכלסון: למשל בסלקום ציוד הקצה בעסקי הוא יותר יקר מאשר במגזר הפרטי.
גלעד מיכלסון: המגזר הפרטי יקר בלמעלה מ-100% מהפרטי באמת במדינה.
גלעד מיכלסון: לדעתי, אין שום סיבה שיהיו לנו עדיין קנסות באלפי שקלים כשאנחנו לא מקבלים שום מתנות כנגדם.
אברהם נחמן לייטנר: אני מקיבוץ שלוחות.
אברהם נחמן לייטנר: דבר ראשון אני רוצה להגיד משהו קצת בבדיחות: נראה לי שאני המבוגר ביותר פה, וזאת הפעם הראשונה שקורה לי שאני זקן העדה.
אברהם נחמן לייטנר: על כל פנים, אני 30 שנה בענף התקשורת, והנושא של הטלפונים הסלולריים שהבליח לנו בחיים לפני כ-15 שנה, ואנחנו כקיבוץ התנהלנו ומתנהלים כלקוח עסקי – מאוד עזר לנו ומאוד היה לטובתנו עד לפני כחמש שנים.
אברהם נחמן לייטנר: והגלגל התחיל להתהפך עלינו.
אברהם נחמן לייטנר: היום אנחנו עם כ-550 לקוחות לקוחות מנויים ומתנהלים כלקוח עסקי מבחינת חברת הסלולר.
אברהם נחמן לייטנר: זה דבר פנטסטי – יש להם "בילינג" אחד, ואני את כל ה"בילינג" ואת כל העבודה אני עושה כלפי האנשים.
אברהם נחמן לייטנר: אין להם בעיה של לקוחות שלא משלמים או לרדוף אחריהם או להעסיק עורכי דין.
אברהם נחמן לייטנר: בכל אופן אנחנו רואים שהכדאיות שלנו ללכת עם חברת הסלולר כלקוח עסקי הולכת ופוחתת.
אברהם נחמן לייטנר: מדוע?
אברהם נחמן לייטנר: משום שמתוך 550 מנויים שלנו, אולי 100 זה באמת נטו עסק.
אברהם נחמן לייטנר: כל השאר זה חברים, זה בני משפחה, זה אנשים שהיום כבולים בגלל צורת ההתנהלות של הקיבוץ כחשבון אחד.
אברהם נחמן לייטנר: אנשים זועקים, רוצים לצאת, רוצים להתקדם, רוצים להחליף מכשירים – לא יכולים.
אברהם נחמן לייטנר: אני חמישה חודשים לפני סיום הסכם – 920 אלף שקל קנסות יציאה – מי ירצה בכלל לנהל איתי עסק?
אברהם נחמן לייטנר: אני שוב מזכיר – זה בעצם לקוחות פרטיים תחת המטרייה של לקוח עסקי.
כרמל שאמה-הכהן: חברות הסלולר?
דורי ציקו: אני מסלקום.
דורי ציקו: לפחות לגבי הנושאים שעלו פה על-ידי מי שהציגו עצמם כלקוחות סלקום, חשוב להגיד שני דברים: קודם כול טוענים שלא קיבלו הטבות, לא קיבלו מכשירים – יכול להיות שזה נכון שלא קיבלו מכשירים חינם – אני לא מכיר את ההסכמים הספציפיים שמדברים עליהם פה – אבל ללא ספק, אותם גורמים עסקיים קיבלו תעריפים זולים יותר מאלה שהיו נהוגים באותה עת, אחרת כנראה לא היה להם עסק.
דורי ציקו: כי הם אומרים שהם קונים מחברה סלולרית במחיר X, ומוכרים את זה במחיר Y ללקוח.
דורי ציקו: לבוא ולהגיד שהם לא קיבלו הטבה - הם קיבלו הטבה.
דורי ציקו: זה שחברת הסלולר בהסכם מסודר מול לקוח, שנטען פה שאין כוח לחברה שיש לה למעלה מ-100 מכשירים – אני מאוד שמח ששני אנשים שיש להם חברה אחת לכל אחד או שתיים או שלוש יודעים מה קורה בכל השוק, אבל כן יש כוח לחברות עם כמות מכשירים גדולה.
דורי ציקו: דבר אחרון – אם הם לא רוצים לגלגל את הקנס לצרכן שלא יגלגלו את הקנס ללקוח הסופי.
דורי ציקו: אף אחד לא אמר להם שהם צריכים.
דורי ציקו: שיגלמו את זה במחיר שהם גובים מהלקוח, ולא יגלגלו את הקנס.
דורי ציקו: אף אחד לא אמר שצריך.
דורי ציקו: זה שאני דורש במסגרת הסכם שעשיתי כדי לקבל תנאים מסוימים, והם קיבלו את זה – שבאותה עת התנאים שלהם היו תנאים מדהימים.
גלעד מיכלסון: קנס של 3,000 שקל אי אפשר לגלם בחיים בשום צורה ללקוח, בשום תשלום חודשי.
דורי ציקו: אני חושב שאתה החלטת לחתום על ההסכם, לא אני.
גלעד מיכלסון: באותה עת עשיתי טעות.
גלעד מיכלסון: השאלה היא מה עושים עכשיו.
דורי ציקו: בגלל טעות עסקית שאתה עשית אתה מצפה שאני אשא בטעות שאתה עשית.
דורי ציקו: פשוט לא ברור לי.
דורי ציקו: ועוד נתון אחד חשוב: אומרים שבעצם לא ניתן לעבור עם 600 המכשירים לעסקה בחברה אחרת.
גלעד מיכלסון: - - - בקנסות האין-סופי, בהתחייבויות.
גלעד מיכלסון: אני לנצח אשאר עם התחייבות.
גלעד מיכלסון: לעולם אני לא רואה את עצמי מפסיק - -
דורי ציקו: קודם כול אתה לא חייב.
כרמל שאמה-הכהן: אבל בתום התקופה זה נגמר, לא?
זאב בוים: אבל הם מעלים באמצע את המחירים בתעריפים אדירים.
דורי ציקו: זה כתוב לך בהסכם, אתה חתמת על הסכם שזה כתוב בו.
זאב בוים: ודאי.
זאב בוים: אבל מה לעשות היום?
זאב בוים: תעזור לי.
זאב בוים: מה היית עושה במקומי?
זאב בוים: אני טיפש, אני עשיתי טעות.
זאב בוים: לא אני – כל הלקוחות העסקיים במדינה הם בדיוק כמוני.
זאב בוים: אלה שחתמו על חוזים לפני שנתיים חתומים על חוזים של התחייבות לשלוש שנים שמותר להעלות תעריפים.
זאב בוים: כולם בלופ הזה האין-סופי.
דורי ציקו: ועדיין הם החליטו בצורה מושכלת, ולא כל הלקוחות העסקיים במדינה באים וטוענים את הטענות שלך.
דורי ציקו: רוב הלקוחות העסקיים במדינה לא נמצאים כרגע בחדר.
דורי ציקו: הם כנראה כן מרוצים מהדבר הזה ומהתנאים שהם קיבלו בתמורה לכללים אחרים.
דורי ציקו: אתה החלטת שאתה לא מסכים ורוצה לחתוך את ההסכם כך שרק תרוויח, ולא יהיה לך הצד השני.
זאב בוים: נכון, גם הרגולציה ללקוחות הפרטיים, לפי דעתי זה מיותר.
זאב בוים: רוב הלקוחות הפרטיים לא התלוננו.
זאב בוים: היינו משאירים אותם עם התחייבות לשלוש שנים.
דורי ציקו: אז זה תשאל את משרד התקשורת.
דורי ציקו: הם יגידו לך אחרת.
זאב בוים: נכון, אני לא מציע לך לבטל את הקנסות, אני מציע למשרד התקשורת.
דורי ציקו: שמשרד התקשורת יגיד מה הוא חושב בנושא.
נתי ביאליסטוק: הדיון התחיל בשאלה איך אנחנו מגדירים את אותו מנוי שיוכל ליהנות מהשינוי בחקיקה שאוסר רק גביית קנסות יציאה.
נתי ביאליסטוק: כלומר ככל שהדיון עוסק בנושא הזה, אז בסדר, נבחן איך אנחנו מתייחסים למנוי כזה ולמנוי אחר, איך להגדיר אותו וכדומה, כשברור לנו שאנחנו רוצים מאותם לקוחות שהם אנשים פרטיים בסוף היום, שעשו עסקה עם חברת סלולר, להקל את המצב.
נתי ביאליסטוק: הסיפור שמתואר פה מצד הגורמים שיושבים ממול, לקוחות עסקיים – אם אני אעשה אנלוגיה קצת ציורית – זה כאילו באיזשהו שלב באו ומכרו להם שני צמידים מזהב, והם מאוד אהבו את הצמידים האלה משום שהם מאוד יפים, וזהב זה מאוד "אִין", ואחרי כמה זמן הם הבינו שהשרשרת ביניהם קצת מפריעה להם לתפקוד.
נתי ביאליסטוק: אבל הם שמו על עצמם את האזיקים האלה באהבה ובשמחה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אתה יכול להביא דוגמה יותר רלוונטית?
לאה ורון: לא הבנו את האנלוגיה.
לאה ורון: בשום שלב לא באו ואמרו להם שהצמידים יעלו עכשיו במחיר פי כמה וכמה.
אתי בנדלר: אמרו להם.
לאה ורון: על הצמידים לא.
לאה ורון: באנלוגיה, לא.
נתי ביאליסטוק: אמרו להם, ההסכם אמר את זה.
לאה ורון: באנלוגיה של הצמידים, לא.
נתי ביאליסטוק: באנלוגיה, כן.
נתי ביאליסטוק: הוא קצת אכל וקצת השמין אז זה נהיה קצת יותר צפוף וקצת יותר לוחץ, והרצועה קצת יותר הפריעה.
נתי ביאליסטוק: אני אומר שוב, מדובר פה בלקוחות עסקיים, בדרך כלל מאוד ממולחים, עד כמה שאנחנו הבנו.
נתי ביאליסטוק: כל התלונות שאנחנו קיבלנו באו מהצד של לקוחות פרטיים ולא של לקוחות עסקיים.
נתי ביאליסטוק: גם לקוחות עסקיים שקיבלנו מהם תלונות הם לקוחות שמסתבר שעל-פי המאפיינים שלהם הם לקוחות פרטיים.
נתי ביאליסטוק: זאת אומרת זאת אותה חנות מכולת, אותו נהג מונית ואותו ספר או חנווני במקום אחר – לקוחות שבאופיים הם באמת לקוחות פרטיים ולא עסקיים.
נתי ביאליסטוק: אף לקוחות בסדרי הגודל שמתוארים פה לא פנה אלינו בשום תלונה, כולם נהנו מההסדרים האלה כיוון שכך השוק הזה עבד.
נתי ביאליסטוק: אם צריך לייצר יותר שקיפות ולעשות יותר גילוי נאות, בהחלט צריך כל הזמן שאנחנו עומדים על המשמר בעניין הזה.
נתי ביאליסטוק: לדעתי, הוכחנו שאנחנו עושים את זה לא רע בשנתיים-שלוש האחרונות.
נתי ביאליסטוק: אני גם יכול לסבר את אוזניך שכל הזמן יושב במשרד התקשורת צוות צרכנות שכל הזמן שוקד ובודק ודואג לעשות את התיקונים הבאים.
נתי ביאליסטוק: אבל בין זה לבין הבקשה שהושמעה פה המרחק גדול יותר.
נתי ביאליסטוק: אנחנו מוכנים להציע או לשמוע גם מחברות הסלולר איזושהי הצעה להרחבת אותה ההגדרה של המנוי שייהנה מהשינוי הזה, ואנחנו נשמח לתמוך בזה.
נתי ביאליסטוק: אבל אי אפשר להכניס את אותם גופים עסקיים ענקיים כאילו הם לקוחות פרטיים, זה פשוט לא זה.
נתי ביאליסטוק: בטח לא ביום שבו הם עושים את העסק.
אבי רימון: אם אפשר קצת לשפוך אור על התופעה שמיוצגת כאן:
אבי רימון: מדובר בסוג של דילרים, ויש פער מאוד גדול בין המחירים בשוק העסקי לבין המחירים בשוק הפרטי.
אבי רימון: הם באים לפעמים בצורה גלויה, ולפעמים הם באים מחברה סלולרית, והחברה הסלולרית לא יודעת שהם דילרים.
אבי רימון: הם אומרים, אנחנו ארגון עסקי כזה או אחר, אנחנו רוצים להזמין כמה מאות מכשירים או אנחנו מייצגים כמה מאות מכשירים, הם מקבלים תנאים יוצאים מן הכלל מכיוון שהם מייצגים משהו מאוד גדול, ובפער הזה הם מוכרים ללקוחות פרטיים.
אבי רימון: אז הם עושים מעין סוג של משחק.
אבי רימון: אנחנו לא תמיד יכולים לזהות אותם, לא תמיד אוהבים את זה משום שאז יש איזה נתק מהלקוח – זאת לא תופעה חיובית במיוחד, ככה אני רואה אותה, כי יש נתק בין הלקוח לבין המפעיל.
אבי רימון: הלקוח לא נהנה מאותם תנאים שלקוח רגיל מקבל.
אבי רימון: זאת לא תופעה שמאוד ראוי לעודד אותה.
אבי רימון: לגבי העלאת המחירים שלהם – כל לקוח עסקי, בחוזה שלו יש נוסחה מתמטית מה המקסימום שאפשר להעלות לו.
אבי רימון: כשהם נכנסים לעסקאות כאלה, אנשי עסקים אמורים להבין אותה - -
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אבל זה מאעכרים, זה לא אנשי עסקים כרגע.
קריאה: אנשי עסקים הכי טובים.
אבי רימון: הם מבינים את השוק הזה יותר טוב מרובנו פה.
אבי רימון: כי זה החיים שלהם, זה מה שהם עושים.
זאב בוים: לשפוך את כל האור על שנינו שאנחנו מתעסקים בזה ומבינים בזה - -
אבי רימון: אני מתייחס לתופעה של הקיבוצים.
אבי רימון: קיבוצים מקבלים תנאים מפליגים.
אבי רימון: עכשיו כל אחד תלוי במידת המיומנות שלו.
אבי רימון: יש כאלה שעושים מכרזים ומקבלים תנאים מדהימים.
אבי רימון: הם מכתיבים את התנאים.
אבי רימון: לקוחות בסדר גודל כזה מכתיבים את התנאים.
זאב בוים: אני לא מסכים איתך.
זאב בוים: אני ראיתי עסקה שקיבוץ סגר לפני חודש – עסקה שהיא יותר גרועה מלקוח פרטי היום שניגש לחברת הסלולר.
כרמל שאמה-הכהן: אנחנו לא באים לתקן פה טעויות של עסקאות.
זאב בוים: הבנתי, אבל גם אל תעזרו ללקוחות פרטיים.
זאב בוים: כל לקוח פרטי התחייב, חתם, יש לו קנס של 3,000 שקל - -
כרמל שאמה-הכהן: יש לו הרי מעמד של לקוח פרטי ושל קיבוץ מיוצג, מאורגן.
כרמל שאמה-הכהן: אנחנו לא יכולים עד כדי כך להתערב.
אתי בנדלר: חקיקה מתערבת בכשלי שוק.
אתי בנדלר: כשל שוק אופייני נוצר כאשר הכוח בין שני הצדדים איננו כוח שווה.
זאב בוים: וכשיש מונופול בין חברות הסלולר, מה שהיה כל השנים,
אתי בנדלר: אז טיפלו בזה בדרך אחרת.
זאב בוים: טיפלו בתחום הפרטי ולא בעסקי.
זאב בוים: בעסקי עדיין יש מונופול, עדיין מגלגלים את - - -
אתי בנדלר: תאר לך שהחשב הכללי, אחרי שהוא פרסם מכרז בין כל חברות הסלולר וקיבל תנאים מצוינים עבור עובדי המדינה יוכל להגיד היום שהוא לא משחק את המשחק הזה, אני מפר את החוזה הזה.
זאב בוים: את צודקת.
זאב בוים: אבל זה ההבדל בין החשב הכללי לבין חברות שיש להן מעל 10,000 או 20,000 או לבין לקוחות עסקיים.
זאב בוים: ושוב, לא להאיר את הזרקור שאני ריסיילר, ואני מבין בזה – יש המון לקוחות, ויש לי עוד לקוחות עסקיים, חברים שאני מכיר אותם שהם לא אנשי עסקים ממולחים, והם נפלו בפח וחתמו על חוזים כמו כל הכוח בשוק.
אתי בנדלר: כמו כל איש עסקים שיש טובים, ויש פחות טובים.
אתי בנדלר: יש כאלה שיודעים לנהל את ענייניהם טוב יותר, ויש כאלה שעושים את זה פחות טוב.
זאב בוים: סלולרי לעובדי החברה ולמשפחות החברה זה לא קשור לעסקים.
זאב בוים: בן אדם מוכר ספרים – הוא צריך טלפונים לעובדי החברה.
זאב בוים: נותנים לו חוזה, הוא חותם, הוא מתחייב על 3,000 שקל קנס, והוא לא יוצא מזה - - -
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: במקרה שלך, נניח, מי נותן שירות ללקוח?
זאב בוים: אני לא הנושא כריסיילר.
זאב בוים: זה לא הנושא שלי.
זאב בוים: יש עשרה ריסיילרים?
זאב בוים: אני מדבר על אלפי לקוחות עסקיים.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: ריסיילר פלוני-אלמוני – מי נותן שירות לטלפון שהוא מכר?
כרמל שאמה-הכהן: אנחנו בנושא הזה - -
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: רגע, זאת תשובה חשובה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מי נותן שירות לאותו טלפון?
זאב בוים: דרכי?
כרמל שאמה-הכהן: החברה.
זאב בוים: איזה סוג שירות?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: התקלקל טלפון, והוא קנה אצלך - -
זאב בוים: אם יש ביטוח הוא מקבל - -
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: כמה עולה לו ביטוח?
זאב בוים: תלוי, יש כל מיני תנאים.
כרמל שאמה-הכהן: אני רוצה לעבור לנושא השני.
כרמל שאמה-הכהן: אנחנו הבנו את התמונה.
כרמל שאמה-הכהן: אני לא רואה שאנחנו הולכים להתערב בכמויות מכשירים של 400, 500, 600.
כרמל שאמה-הכהן: יש גבול למה שהכנסת יכולה להתערב בהסכמים בין שני צדדים, אלא אם כן יש באמת מכת מדינה.
כרמל שאמה-הכהן: אני עוד לא רואה את זה שם.
כרמל שאמה-הכהן: אם מישהו לא ידע לארגן או לכלכל טוב את צעדיו - - משרד המשפטים מתעקש להגיד משהו?
דנה נויפלד: אני לא מתעקשת – אם אפשר.
דנה נויפלד: אני מקשיבה לדיון, ואני מבינה את הדילמה, אני רק רוצה להסב את תשומת לבכם שכל מספר שייקבע כאן תמיד יהיו מקרה הקצה שיסבלו מהכלל שייקבע.
דנה נויפלד: כלומר אם יקבעו 600, אז מה עם זה של 500 - -
קריאה: 750.
דנה נויפלד: ולהפך.
דנה נויפלד: גם מבחינת כאלה שעשו עסקאות לא טובות.
דנה נויפלד: השאלה היא עד איזה גבול של פטרנליזם אפשר להגיע.
דנה נויפלד: המטרה של כל התיקון הייתה מלכתחילה לפתוח חסמי שוק כדי שיהיה אפשר לזוז מחברה לחברה.
כרמל שאמה-הכהן: לא לתקן עסקאות שגויות.
נתי ביאליסטוק: אגב, אם כל לקוח, עסקי או פרטי, שרואה עצמו נפגע מההתנהלות של חברת סלולר רשאי לפנות למשרד התקשורת.
נתי ביאליסטוק: אנחנו מטפלים בכל הפניות.
כרמל שאמה-הכהן: זה לא יעזור לו הרבה במקרה שלהם.
נתי ביאליסטוק: בסדר, אם זה באמת טעות בשיקול דעת אנחנו מן הסתם לא נתערב.
שי חכשור: אני יבואן של מכשירי סלולר ובעל רישיון ל- MVNO.
שי חכשור: אני לא כל כך מעורה במה שהיה, ואני לא הייתי פה לפני זה, אבל ממה שאני שומע כאן אני חושב שיש לקוחות אסטרטגיים אצל המפעילות שבאמת מנהלים משא ומתן עם עורכי דין ומגיעים לכל מיני עסקאות טובות.
שי חכשור: אבל מי שמשלם את המחיר זה העסקים הקטנים, 5-1, שלהם חברות הסלולר - -
אתי בנדלר: מה זה 5-1?
שי חכשור: רופא שיניים, אינסטלאטור – עד חמישה מכשירים.
אתי בנדלר: מה הבעיה איתם?
דנה נויפלד: הוא לא עסקי.
אתי בנדלר: הוא לא לקוח עסקי.
נתי ביאליסטוק: הוא מעוגן בחוק הזה.
כרמל שאמה-הכהן: לא, הוא מדבר על כך שמשלמים את המחיר ברמת התמחור, לא ברמת ההשתחררות מקנסות.
כרמל שאמה-הכהן: אנחנו מדברים על הקנסות פה.
כרמל שאמה-הכהן: הקנסות משוחררים כמו לקוח פרטי.
שי חכשור: אז זה מעולה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: ראית איך השפעת - -
כרמל שאמה-הכהן: בשלב הזה מיצינו את הדיון בנקודה הזאת.
כרמל שאמה-הכהן: אני רוצה לעבור לעניין ניתוק הזיקה.
כרמל שאמה-הכהן: יצא לי לדבר עם אחת מחברות הסלולר, ואתמול אף לאחר היעדר תשובה אם כן או לא – מבחינת
כרמל שאמה-הכהן: כם הכחשתם את זה – הוצגה לי הקלטה של שיחה מאתמול עם נציג שירות של חברת סלקום, אם אינני טועה, שבה היא בפירוש אומרת:
כרמל שאמה-הכהן: ניתן הטבה כזאת אם אתה רוכש את המכשיר אצלנו; ניתן הטבה אחרת אם אתה מגיע עם מכשיר מבחוץ.
כרמל שאמה-הכהן: לדעתי, זה בניגוד, משרד התקשורת, להנחיות.