GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אורן משה: אני אגיד אמירה כללית: אין לנו התנגדות עקרונית לתת פתרונות למפעלים שיש להם נסיבות מסוימות, למשל מפעלים במצוקה, למשל מפעלים באזורים פריפריאליים מסוימים.
יעקב אדרי: זה המקרה.
כרמל שאמה-הכהן: אנחנו מדברים פה על מקרה ספציפי.
מירי רגב: מה אתה רוצה, שהוא יהיה במצוקה?
מירי רגב: הוא יהיה במצוקה, ואז תעזור לו?
כרמל שאמה-הכהן: התכנסנו פה על מקרה ספציפי, וזה כבר גלגול - - -
אפרים משה: אבקש לפשוט רגל - - -
מירי רגב: הוא יפשוט רגל, ואז יעזרו לו.
חזי צייג: חבר הכנסת שאמה, אני רוצה בשתי מלים.
אורן משה: אני אומר חד-משמעית: אני לא אמליץ לשר אוצר לתמוך בחוק פרסונאלי למפעל.
אורן משה: התשובה שלי ברורה.
מירי רגב: היות שהשר עושה מה שהפקידים אומרים לו, זה מה שיקרה כנראה.
עמיר פרץ: מה אתה מציע?
עמיר פרץ: בוא נהיה הגונים.
כרמל שאמה-הכהן: הוא אמר, הוא ימליץ לשר להתנגד.
עמיר פרץ: אבל הוא לא מציע לסגור את - - -
מירי רגב: הוא מציע לו שיפשוט רגל, ואז הוא יעזור לו.
עמיר פרץ: תני לי לשאול אותו.
עמיר פרץ: בכל זאת, מה הצעתך?
עמיר פרץ: איך אתה מציע לנו לפתור את העניין?
אורן משה: מכיוון - - -
עמיר פרץ: אומר הבעלים: לא נתתם לי כלום, אני לא חייב לכם.
עמיר פרץ: תעשו לי חשבון כלכלי, אם אני לא מקבל משהו בגין חצור, יותר משתלם לי לאחד עם נהרייה, אני חוסך עלויות שינוע ועלויות כאלה ואחרות.
עמיר פרץ: הוא עושה שיקולים כלכליים, כפי שאתם אוהבים.
עמיר פרץ: מה אתה מציע לחצור?
עמיר פרץ: בוא נשמע.
אורלי לוי אבקסיס: אולי יש להם תוכנית להביא לשם איזה מפעל רציני ...
עמיר פרץ: אתה לא יכול להגיד: אני אמליץ לו - - -
כרמל שאמה-הכהן: חברים, זה נהיה כבר מקהלה.
קריאה: אם זה היה "אינטל", זה היה עובר.
אריה אלדד: אורלי, העובדות יהיו - - -
כרמל שאמה-הכהן: חזי צייג, מה רצית לומר?
חזי צייג: אני רוצה אולי לעזור קצת לאורן.
חזי צייג: אם תביאו הצעת חוק שתהיה מקובלת והיא תעבור, וההשלכות שלה, התקציביות, אני לא יודע איך, הן יהיו 8 מיליון שקל, 9 מיליון שקל כמו שאומר חבר הכנסת עמיר פרץ, 10 מיליון - - -
כרמל שאמה-הכהן: 18, אני מבין.
חזי צייג: בסדר, עד 18 מיליון, אני חושב שמרכז ההשקעות יוכל לספוג את זה.
אורלי לוי אבקסיס: איזו טובה אתם עושים לנו?
אורלי לוי אבקסיס: התשובה הזאת מגוחכת, כי אנחנו לא צריכים שתגיד לנו את זה.
אורלי לוי אבקסיס: אתה אומר: אם תעבירו הצעת חוק שיהיה לה גיבוי של הממשלה, אז נוכל לעשות את זה.
אורלי לוי אבקסיס: אני לא צריכה שתגיד לי את זה אם אנחנו צריכים לגבש חוק.
כרמל שאמה-הכהן: זה יותר מהאוצר, שהוא מתנגד.
אורלי לוי אבקסיס: מה הוא אומר?
אורלי לוי אבקסיס: תשיג את ההסכמה של האוצר.
אורלי לוי אבקסיס: זה בדיוק מה שהוא אומר, כי אחרת לא תצליח להעביר.
אורלי לוי אבקסיס: בלי הסכמה של האוצר, לא תוכל להעביר את החקיקה.
כרמל שאמה-הכהן: מספיק עם הצעקות.
כרמל שאמה-הכהן: אתה צריך את הסכמת האוצר?
עמיר פרץ: לא, יש לו כסף.
כרמל שאמה-הכהן: תגידו לי: מה קורה לכם?
כרמל שאמה-הכהן: אני שואל אותו.
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו צריכים את הסכמת האוצר להעביר חוק שכזה.
כרמל שאמה-הכהן: אתה צריך את הסכמת האוצר כדי להעביר את הסכום הזה?
חזי צייג: אני צריך שיאפשרו לי בחוק להעביר את הסכום הזה.
אורלי לוי אבקסיס: כדי להעביר חוק, אתה צריך את הסכמת האוצר.
אורלי לוי אבקסיס: אתה לא יכול להעביר את החוק בלעדיהם.
אורלי לוי אבקסיס: בוועדת השרים יש למשרד האוצר גם זכות וטו - -
כרמל שאמה-הכהן: חברת הכנסת מירי רגב, זכות הדיבור שלך.
אורלי לוי אבקסיס: - - אני לא מבינה, כמה זמן אתם בכנסת?
אורלי לוי אבקסיס: אתם לא יודעים מה זה הליך חקיקה בוועדת השרים?
שמעון סויסה: יותר מפעמיים שמענו את שר האוצר אומר את זה אתמול.
עמיר פרץ: אני רוצה להגיד בצורה מסודרת: הצעתי לחזי לרשום הצעת חוק, ובתנאי שיושב-ראש הוועד, יקראו לו "מוטי חזיזה", ולראש העיר – שמעון סויסה.
עמיר פרץ: בטוח לא יהיו לחוק הזה השלכות רוחב, כי לא ימצאו שום מפעל שיש בו מוטי חזיזה כמוך.
עמיר פרץ: אדוני היושב-ראש, אני חושב שמה שאנחנו חווים בפרשת "פרי הגליל" זה אחד הכישלונות שאף אחד מהצדדים לא יוכל לבוא ולומר שהוא לא אחראי להם.
עמיר פרץ: אמרתי גם לאושיק קודם, אני חושב שהמהלך של הסגירה ביום חמישי היה מיותר.
עמיר פרץ: אני חושב שהבעלים, שצברו הרבה מאוד נקודות, גם בקרב העובדים וגם בקרב חברי הכנסת – המהלך הזה של סגירת המפעל, בדרך שהיא נעשתה, פגעה בהם.
עמיר פרץ: אבל זה לא העניין, אנחנו לא במשחקים של כיפופי ידיים.
עמיר פרץ: באופן עקרוני אני לא תוקף מפעל בחצור הגלילית על זה שהוא מרוויח.
עמיר פרץ: אנחנו צריכים רק מפעלים מפסידים?
עמיר פרץ: אם הוא היה בא היום עם תוצאות שנתיות שאומרות שהוא הפסיד, הייתי אומר: נשאל אם כדאי להשקיע בו, אולי לא כדאי להשקיע בו.
עמיר פרץ: אבל אם הוא אומר שהוא הרוויח, והוא אומר שתמורת הסכום שהובטח לו, הוא מבטיח המשך העסקה של עובדים עם כל התנאים, אני חושב שצריך לעשות את המעשה.
עמיר פרץ: אדוני היושב-ראש, יושב פה צייג ויושב פה נציג האוצר, אורן, והצעתי להם פעם אחר פעם – אני לא יודע אם הבעלים עדיין מסכים להצעה – היו שני מסלולים שעמדו בפניהם: מסלול הכשרת עובדים ומסלול מענק.
עמיר פרץ: מסלול מענק לא היה מגיע להם באותה עת.
עמיר פרץ: אמר להם שר המסחר והתעשייה: תלכו למסלול מענק, אני אגבה אתכם.
עמיר פרץ: מה הם עשו?
עמיר פרץ: ויתרו על מסלול הכשרת עובדים.
עמיר פרץ: מרגע שהם ויתרו על מסלול הכשרת עובדים באותה עת, הם לא יכולים לחזור אליו.
עמיר פרץ: בגלל הבטחה שלטונית הם ויתרו על מסלול שהיה בידיהם.
עמיר פרץ: למה הצעתי לצייג את מסלול הכשרת העובדים?
עמיר פרץ: כי במסלול הכשרת עובדים הסיכוי שתהיה השלכת רוחב הוא סיכוי קטן, שואף לאפס.
עמיר פרץ: פה הם אומרים שהם מצאו, במסלול של ה-25% מענק, איזה מפעל בירוחם, הרי אני כבר מכיר את הדיונים שמתנהלים שם – מצאו איזה שני מפעלים שוועדת הכספים בחוק שהיא הולכת להציע, כנראה גם הם יהיו זכאים לאיזה מענק - - -
קריאה: מה רע?
אפרים משה: בסדר גמור.
עמיר פרץ: אנחנו מטפלים בך עכשיו.
עמיר פרץ: אני מסביר ליושב-ראש מה קרה פה.
עמיר פרץ: כולם היו בעד הצעת החוק.
עמיר פרץ: משה, אל תתבלבל.
עמיר פרץ: שר האוצר נתן גיבוי.
עמיר פרץ: אני שאלתי את גפני: סליחה, אנחנו חותמים על נייר או חותמים על משהו שיש לך הסכמה?
עמיר פרץ: הוא אמר לי: יש לי הסכמה, אנחנו רצים עם זה, עושים ביטול חובת הנחה, גומרים את זה בתוך שבועיים, הכול יהיה בסדר.
עמיר פרץ: פתאום כולם התקררו כי כנראה האוצר עשה בדיקה וגילה שיש לו פה ושם השלכות רוחב.
עמיר פרץ: אני חושב שהגיע הזמן שתגמרו את הסאגה הזאת – או שתתנו גיבוי להצעת החוק הקיימת, או שתתנו לנו אפשרות לממש את הכשרת העובדים.
עמיר פרץ: ואני פונה לאושיק: אני יודע שנמאס לך לשמוע את הפניות האלה, אני מבקש ממך, אם נקבל הסכמה כלשהי למסלול כזה או אחר, שתפתח את המפעל מחדש ותחזיר את העובדים לעבודה, כדי שנוכל לתת את הגיבוי שאנחנו רוצים לתת לך תוך כדי שהמפעל עובד ולא תוך כדי שמיעת הזעקות האלה, גם של ראש העיר וגם של ועד העובדים.
מירי רגב: תודה רבה, חבר הכנסת כרמל שאמה.
מירי רגב: חברים מוועדת הכספים לפחות עוסקים בנושא "פרי הגליל" כמעט שנתיים, ואת חזי פגשנו גם בדיון עצמו ב"פרי הגליל" וגם בוועדת הכספים.
מירי רגב: ויש לי תחושה – חברי עמיר פרץ, תגיד לי אם אני טועה, שזה די מבזה את ועדת הכספים – לא את , כי לא הייתי אף פעם שותפה לו בדיון הזה, לפחות את ועדת הכספים – שבאמת במהלך שנתיים עושה הכול כדי למנוע את הפיטורים וכדי למנוע את סגירת המפעל.
מירי רגב: צריכה להיות כאן החלטה.
מירי רגב: אם שר בממשלה בא ואומר לבעלי המפעל: תלכו על דרך מסוימת, אני נותן לכם גיבוי, והלכו על דרך מסוימת, והאוצר לא יודע לגבות את זה, שהאוצר ינהל את כל המשא-ומתן ושהשרים לא יעשו דברים כאלה, כי בסוף זה מעמיד אותנו במצב – וצודקת כאן חברתי אורלי – שבסוף האוצר הוא זה שקובע בוועדת השרים לחקיקה.
מירי רגב: נוכל להביא כל חוק שאנחנו רוצים, היה והאוצר יטיל עליו וטו, הוא לא יעבור בוועדת השרים לחקיקה.
מירי רגב: וזאת כנראה הסיבה שהחוק שחתמנו עליו, כל ועדת הכספים - - -
עמיר פרץ: היתה הסכמה של שר האוצר.
מירי רגב: עובדה שזה לא עבר.
מירי רגב: לכן אני אומרת דבר מאוד פשוט: צריך ללכת, לא על שינוי חקיקה, כי זה לא ילך, אלא למסלול ייחודי, בגלל נסיבות מקלות של הבטחה שלטונית ושל פספוס מסלול ההכשרה של העובדים בגלל הטעיה, גם של עופר עיני.
מירי רגב: צריך ללכת על נסיבות מקלות ספציפית לגבי המפעל הזה כרגע.
מירי רגב: אחרת, יושב-ראש הוועדה, הדבר הזה לא ילך.
מירי רגב: היתה הצעת חוק חתמו עליה כולם, קיבלו את אישור שר האוצר, ובסוף פגעו בהם.
מירי רגב: לכן רק מסלול מיוחד בנסיבות מקלות, לאור האמירה של עופר עיני ולאור האמירה של שר התמ"ת לשעבר.
מירי רגב: זה מה שצריך לעשות כדי לאפשר להם לפתוח את המפעל ולסייע להם.
מירי רגב: עם כל הכבוד, בסוף, כשאנחנו מדברים על העובדים, אנחנו, כממשלה, צריכים להיות רציניים לגבי דברים שאנחנו מבטיחים לבעלי עסקים שבאים לפתוח מפעלים בפריפריה.
מירי רגב: זה שזה מפעל עוגן, כנראה לא מרשים את שטייניץ.
מירי רגב: מרשים מאוד את בעלי העסקים, אבל לא את שטייניץ.
מירי רגב: אם הממשלה לא תבין שמפעלי עוגן בפריפריה או ביישובים אלה מפעלים רציניים שאנחנו צריכים לדאוג - - -
מירי רגב: אתה ממשיך את הדיון?
עמיר פרץ: אני מקצר לך את הזמן.
מירי רגב: אין בעיה, אני כבר מסיימת, בגלל שאנחנו כבר מבינים אחד את השני, והיו כאן כל כך הרבה דיונים על "פרי הגליל".
מירי רגב: חברי חבר הכנסת פרץ, אנחנו צריכים להוביל מהלך רציני, לא של שינוי חקיקה, כי לא יהיה שינוי חקיקה, אלא שינוי נקודתי לאור האמירה של יושב-ראש ההסתדרות, עפר עיני, כדי למצוא מענה אמיתי ל"פרי הגליל" - -
עמיר פרץ: זה לא קשור.
מירי רגב: - - אחרת, לא יימצא לזה פתרון.
מירי רגב: אנחנו מבזים את הכנסת ואת עצמנו כחברי כנסת, שיושבים לדיונים במשך שנתיים ולא מצליחים להביא לשום פתרון אמיתי בעניין הזה, כי בסוף מי שמקבל את ההחלטות זה האוצר.
עמיר פרץ: היועצת המשפטית מבקשת הערה.
אתי בנדלר: אני רק רוצה לומר שבהיעדר שינוי חקיקה לא ניתן יהיה לתת שום מענק כלשהו.
אתי בנדלר: אין סמכות לתת מענק, גם אם מדובר במקרה חריג וגם אם מדובר בעניין נקודתי.
אתי בנדלר: גם כדי לאפשר לתת מענק במקרה חריג ונקודתי, את צריכה לתקן את החוק הקיים.
מירי רגב: נעשה תיקון חקיקה.
עמיר פרץ: אילן, בבקשה.
אילן גילאון: אני אהיה מאוד תמציתי, כי הרוח הנושבת כאן היא די ברורה מצד כל חברי הכנסת.
אילן גילאון: אני רוצה לגעת במה שספיר בזמנו אמר:
אילן גילאון: נכון שהבטחתי לקיים - - -
אתי בנדלר: הבטחתי, אבל לא לקיים.
עמיר פרץ: לא הבטחתי לקיים.
אילן גילאון: נכון שהבטחתי, אבל האם הבטחתי לקיים את מה שהבטחתי?
אילן גילאון: ספיר אמר כל הזמן.
אבישי ברוורמן: ספיר.
אילן גילאון: תמיד טעיתי להגיד שזה לוי אשכול, אבל זה היה ספיר.
אילן גילאון: הבטחה שלטונית מחייבת זו קודם כול הבטחה ששלטון מוכן לעמוד בה.
אילן גילאון: זה הדבר הראשון.
אילן גילאון: לא מתפלפל בצורה כזאת או בצורה אחרת על מה הונח ומה הוכתב.
אילן גילאון: נאמר פה במפורש שהיתה הבטחה שלטונית, על זה בכלל אין עוררין.
אילן גילאון: לגבי הנושא הזה אין עוררין.
אילן גילאון: איך צריך לממש אותה?
אילן גילאון: האם ההתפלפלות המשפטית הזאת מחייבת?
אילן גילאון: מביאים אנשים מחצור הגלילית לכאן, ואני חושב שהם עברו את כל הוועדות פה – את ועדת הכספים, את ועדת העבודה.
אילן גילאון: חוץ מהוועדה למעמד הילד או הוועדה למלחמה בנגע הסמים, נדמה לי ש"פרי הגליל" היו בכל מקום.
אילן גילאון: כל אחד אומר שלא יכול להיות שבן אדם במדינת ישראל מבקש עבודה ב-4,000 שקל והוא לא יוכל להיות שם, כי לנו זה יעלה הרבה יותר יקר, ואני לא רוצה להיכנס לסופרלטיבים של עוגן וכל הדברים האחרים.
אילן גילאון: אני לא אוהב הצעות חקיקה פרטיקולאריות, פרטיות.
אילן גילאון: במקרה הזה אין ברירה, ומשום שהקואליציה כאן חתומה, אי-אפשר לשאול את אורן האם האוצר מסכים.
אילן גילאון: אני תמיד חוזר ואומר: עוד לא ראיתי פעם אחת שהאוצר לוקח את שר האוצר למרתף, אלא אם כן זה קיים ואני לא יודע, והוא מכניס לו מכות ואומר לו: כזה ראה וקדש.
עמיר פרץ: אילן, הצעה.
אילן גילאון: ולכן, אם יש לנו הצעת חוק, היא היתה יכולה להיות, בפטור מחובת הנחה, מזמן-מזמן מאושרת.
אילן גילאון: יושבים כאן כל כוחות הקואליציה והאופוזיציה וכל העולם ואשתו, ובעיקר אשתו, והאנשים האלה צריכים בכל יומיים לחשוב אם השער שלהם סגור.
אילן גילאון: מכאן צריך לצאת עם דבר אחד שמביאים ביום רביעי הבא, הדבר הזה בכל הרמות שלו, להצבעה במליאה.
עמיר פרץ: אני מבקש מראש העיר, שמעון.
עמיר פרץ: אחר-כך נמשיך עם חברי הכנסת.
שמעון סויסה: אני לא אחזור על דברי חברי מוטי, יושב-ראש ועד העובדים, אבל אני רוצה לומר לכם שצריך לחשוב טוב-טוב על מה שקורה כאן.
שמעון סויסה: בשיעור אזרחות בכיתה י' למדתי שאתם מחוקקים, ואילו הייתי חבר כנסת שיושב בחמישה דיונים ומחליט החלטות ולא היה מתקיים כלום, הייתי הופך את העולם.
שמעון סויסה: ואני אומר לכם: הגיע הזמן שתעשו מעשה.
שמעון סויסה: יש לי כבוד לאורן, אבל הוא פקיד, לא יכול להיות שהוא יקבע את המדיניות.
שמעון סויסה: אתם קובעים את החוק, והוא יבצע את המדיניות, לא הפוך.
שמעון סויסה: אתם שואלים את הפקיד מה לעשות?
שמעון סויסה: תחליטו אתם, והוא יעשה.
שמעון סויסה: אנחנו מנהלים מערכות, ויושבת פה יועצת משפטית – אפשר לבוא ליועץ משפטי ולשאול אותו האם זה חוקי, ואם זה חוקי נמצא את החוק בעוד כמה שנים.
שמעון סויסה: אפשר להגיד: זה חשוב, נעזור למפעל "פרי הגליל" ונעשה הליך מיוחד כדי לטפל בזה.
שמעון סויסה: האמינו לי, זאת תהיה הקביעה של כל בית דין צדק שנלך ונספר לו שהצלתם 500 משפחות, והעברתם מסר ליזמים שרוצים לבוא לגליל ולדרום, שכדאי להם להשקיע, כי הם יקבלו את העזרה של המדינה, ואתם תצאו נשכרים, אבל מה שקורה פה זה בדיחה.
שמעון סויסה: רבותי, ועדת הכספים היתה בחצור, אתם מדברים כל כך הרבה פעמים, כולם מבקשים ומבטיחים ולא קורה כלום.
שמעון סויסה: אני לא מבין, דבר כל כך פשוט.
שמעון סויסה: תראו מה קורה: אין ערוץ טלוויזיה ועיתון שלא פותח את העניין בעמוד המרכזי.
שמעון סויסה: למה?
שמעון סויסה: כי זה חשוב, כי יש פה מסר, כי יש פה מפעל שמעסיק עובדים, יש פה יזמים שמשקיעים.
שמעון סויסה: יש לי השגות על הדרך שלהם ביום שישי האחרון, ואני חושב שהם צריכים לפתוח את המפעל מחר, אבל אני אתם.
שמעון סויסה: הם השקיעו, עשו את כל מה שהבטיחו.
שמעון סויסה: מה שנשאר עכשיו, ואני קורא לך, ממלא מקום יושב-ראש הוועדה, לקבל החלטה וליישם אותה, לקרוא ליועץ המשפטי, להגיד לו: זה מה שאנחנו רוצים, לעשות הליך חקיקה קצר ומהיר, ואין אף אחד מ-120 חברי הכנסת שלא יצביע בעד.
שמעון סויסה: אני מתחייב.
שמעון סויסה: תודה.
עמיר פרץ: בבקשה, חברת הכנסת אורלי אבקסיס.
אורלי לוי אבקסיס: אני חייבת לומר שעצם הדיון פה הוא תעודת עניות למדינת ישראל, כי זה המפעל היחיד שנמצא בחצור הגלילית.
אורלי לוי אבקסיס: זה תעודת עניות למדינה שמנסה להצטייר כמי שמעודדת את הפריפריה, כמי שדואגת לכך שניישב את כל הארץ, שנקרב את הפריפריה למרכז, אם זה על-ידי תשתיות וכדומה.
אורלי לוי אבקסיס: בשורה התחתונה, בחצור הגלילית אין אופציה אחרת.
אורלי לוי אבקסיס: דבר שני, אני חושבת שהפתרון הוא פתרון הרבה יותר פשוט.
אורלי לוי אבקסיס: למדתי משפטים ואני יכולה להיאחז בזה, ותעזור לי פה היועצת המשפטית.
אורלי לוי אבקסיס: כאשר יש חוזה בעל-פה שמציג מצב שווא, שעליו מסתמך אחד מהצדדים לחוזה, ולכן מקבל החלטה מוטעית, שמביאה בסופו של דבר להפסדים – אם זה כך בחוזה שבעל-פה, יש יכולת או מקום לתקן את אותו חוזה.
אורלי לוי אבקסיס: יושב פה השר ומודה שנתן התחייבות, והוא גם אומר:
אורלי לוי אבקסיס: בצדק הסתמכו על ההתחייבות הזאת, הן הבעלים, הן ועד העובדים והן העירייה, בכך שהעדיפו את החלופה השנייה רק בגלל אותה הבטחה כביכול, שנתפסה בעיניהם כהבטחה שלטונית, כי הוא השר הממונה לתקן את העיוות.
אורלי לוי אבקסיס: לכן המקום פה לפתור נקודתית, כי זה אירוע מאוד קיצוני ושונה, שלא יהיו לו יותר מדי השלכות רוחב, ולהפעיל את החלופה הראשונית של הכשרת העובדים, שעליה דיבר חברי, חבר הכנסת עמיר פרץ, כי ללא אותה התחייבות, הבעלים היה בוחר בחלופה היחידה שיש לו, שהיא הכשרת העובדים, והיה זוכה ב-9 מיליון.
אורלי לוי אבקסיס: מאחר שהיתה לו התחייבות והוא חשב ששם הוא יקבל יותר, ולכן הוא יוכל גם להשקיע או לקבל תמורה עבור כספו, הוא בחר באפשרות השנייה שהוא התפתה לבחור בה.
אורלי לוי אבקסיס: אני חושבת שפה יהיה לנו קיצור דרך הרבה יותר משמעותי ולא נזדקק לוועדת השרים לענייני חקיקה, ששם יש זכות וטו למשרד האוצר בכל מה שנרצה לעשות, גם אם יהיו חתומים על החוק 80 חברי כנסת, והרבה פעמים הדרג המקצועי הוא הדרג הקובע גם אם השר חושב אחרת.
אורלי לוי אבקסיס: אני רוצה לדעת, היועצת המשפטית, במקרה הספציפי הזה, אם מה שטענתי יכול להוות פה איזו נקודה.
עמיר פרץ: אני מודה לך מאוד.
עמיר פרץ: עפו, בבקשה.
אורלי לוי אבקסיס: הוא אומר שהוא הסתמך על זה, אולי נבטל את זה ונחזיר אותו לחלופה הראשונית.
עמיר פרץ: היא תחשוב רגע, והיא תיתן תשובה.
עמיר פרץ: בינתיים קראתי בשמו של חבר הכנסת עפו, והוא ידבר עכשיו.
עפו אגבאריה: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אורחים נכבדים, אני לא משפטן ואני לא מבין את השלכות הרוחב והאורך שדיברו עליהן האנשים פה, אבל אני מבין דבר אחד, שיש 300-250 משפחות שייזרקו לרחוב.
עפו אגבאריה: מה יהיה עם המשפחות האלה כאשר אנחנו כל היום מדברים על הפריפריה, שבמקום הזה המשפחות האלה שמתפרנסות אלה לא משפחות שיש להן הרבה הכנסות, אלה משפחות שמתפרנסות מהכנסות קטנות מאוד?
עפו אגבאריה: אלה משפחות ערביות ויהודיות, אנחנו יודעים מה ההבדל בין הפריפריה לבין המרכז, אפילו אורח החיים של הפריפריה הוא יותר נמוך מהמרכז.
עפו אגבאריה: איך אנחנו יכולים לפגוע באוכלוסייה כזאת חלשה ולא יכולים למצוא את הפתרון לאנשים האלה לחיות קצת בכבוד?
עפו אגבאריה: לא משנה מי הבטיח, מה הבטיח, איך מדינה חזקה כלכלית לא יכולה לפתור בעיה של 200 משפחות או 300 משפחות שמחר יהיו מובטלים, הילדים שלהם יהיו חולים?
עפו אגבאריה: אי-אפשר יהיה לקנות את התרופות בשביל הילדים האלה ואי-אפשר יהיה לפרנס את המשפחות האלה, והממשלה תשלם על העניין הזה פי כמה לעומת מה שעכשיו היא יכולה לתרום למען פתרון הבעיה.
עמיר פרץ: חבר הכנסת גנאים, אתה ביקשת לדבר?
מסעוד גנאים: בקצרה, כי דיברנו הרבה.
מסעוד גנאים: היינו במפעל, אפילו אכלנו שם את המוצרים.
מסעוד גנאים: בערבית יש משפט שאומר: תאכיל את הפה, העין תתבייש.
מסעוד גנאים: הכוונה שאנחנו, כחברי כנסת, והממשלה במיוחד באמת צריכים להתבייש.
מסעוד גנאים: חלאס, זהו, את הסרט הזה צריך להפסיק ולהתחיל לפעול.
מסעוד גנאים: דיברנו הרבה, לא רוצים דיבורים, צריך לפעול.
עמיר פרץ: חבר הכנסת ברוורמן, בבקשה.
אבישי ברוורמן: מה שאתם רואים פה זה חלק מהקרקס של כישלון המשטר הישראלי.
אבישי ברוורמן: דוגמה אחת, עמיר, בעבר הייתי יושב-ראש ועדת הכספים, פואד היה שר, קיבלו החלטה.
אבישי ברוורמן: מוטי חזיזה, החברים הטובים, מגיעים כל הזמן, מגיעים וחוזרים.
אבישי ברוורמן: היתה החלטה כבר מזמן ששומרים על המפעל.
אבישי ברוורמן: אם לא היתה החלטה, היו אומרים: נסגור את המפעל, אבל יש החלטה, לכן אני אומר שאין משטר בישראל.
אבישי ברוורמן: זו הדוגמה לחוסר המשילות.
אבישי ברוורמן: אנשים באים לירושלים, יש להם ציפיות, באים והולכים, ואנחנו בפלונטר.
אבישי ברוורמן: לכן הדרך היחידה עכשיו היא – אני אקח יועץ משפטי, יש פה מספיק, ובחקיקה מיידית, ש-119 חברי הכנסת יעבירו את זה.
אבישי ברוורמן: מה זה הצורה הזאת שכל הזמן אנחנו שומעים שהם רוצים, אבל לא יכולים?
אבישי ברוורמן: איזו מדינה בעולם, כשהשר רוצה, וזה רוצה וזה רוצה, היא לא יכולה?
אבישי ברוורמן: אין פה ממשל.
אבישי ברוורמן: לכן צריך פה בבת אחת להביא חוק ולגמור את זה.
אבישי ברוורמן: זה פשוט ביזיון של כל הממשל ישראלי.
אבישי ברוורמן: זו בדיחה, אבל לצערי זה לא רק כאן, זה לכל אורך הדרך, אבל כאן זה כבר קיצוני, והמחיר לאנשים האלה שסגרו להם בשבת הוא מזוויע.
עמיר פרץ: חברי חבר הכנסת ברוורמן, אתה כל כך צודק.
עמיר פרץ: הרבה פעמים אני מרגיש שאנחנו מתבטלים בפני המערכות המקצועיות.
עמיר פרץ: אף-על-פי שקיבלתי הערה בדוח מבקר המדינה על שחתמתי בניגוד לנהלים, אם לא הייתי חותם על כיפת ברזל – וזה לא עלה 9 מיליון, זה עלה 4-3 מיליארד – לא היתה היום כיפת ברזל בישראל.
עמיר פרץ: לכן אני מציע שפעם אחת נקבל החלטות אמיצות, ולא רק נתברבר.
אילן גילאון: כנראה ש-18 מיליון זה לא כסף.
עמיר פרץ: בבקשה, חבר הכנסת מולה.
שלמה מולה: האמת היא שזה סוג של פגישת מחזור קבועה ל"פרי הגליל".
שלמה מולה: התחלנו בתקופה שחבר הכנסת ברוורמן היה יושב-ראש ועדת הכספים.
שלמה מולה: מזכירים לנו כשעוברים כמה חודשים – הנה, פגישת המחזור הבאה.
שלמה מולה: מה שקורה, שאנחנו יושבים כאן, חברי הכנסת, ומדברים גבוהה-גבוהה, מגיעים אי-שם לאיזה מקום, הברזים סגורים, אין אפילו מנעול לפתוח אותם.
שלמה מולה: זה הסיפור, סיפור עצוב.
שלמה מולה: אני לא מבין, הייתי אצל שמעון סויסה אולי ארבע פעמים עם מוטי חזיזה, עם המשרדים.
שלמה מולה: כל אחד מחברי הכנסת, השקיע זמן גם בוועדה, גם במליאה.
שלמה מולה: אני זוכר שידידי הטוב, עמיר פרץ, אמר לי לא מזמן: שלמה, אל תעלה את הנושא להצעה לסדר-היום, כי עוד מעט הולכים לפתור את הבעיה, ניתן להם הזדמנות.
שלמה מולה: אני מתעורר ופתאום המפעל סגור בערב שבת, כשאנשים מכינים אוכל לשבת.
שלמה מולה: אני אומר לכם, במיוחד אנשי הפקידות הבכירה של משרד התמ"ת ומשרד האוצר: אתם פשוט צריכים להתבייש.
שלמה מולה: אני אומר לכם: אתם צריכים פשוט להתבייש.
שלמה מולה: ואני אומר לך: בכנסת הזאת, פה במקום הזה, מעבירים הצעת חוק בתוך 24 שעות, מעבירים בפטור מחובת הנחה, מה שאתם רוצים.
שלמה מולה: תביאו הצעה.
שלמה מולה: השר לא נותן לכם, תגידו שהוא לא נותן לכם.
שלמה מולה: לא יכול להיות שתשחקו על לחמם של אנשים.
שלמה מולה: אני לא רוצה לדבר אפילו על הבעלים.
שלמה מולה: אל הבעלים אני לא יכול לבוא בטענות.
שלמה מולה: כשרשות שלטונית מבטיחה ולא מקיימת, איך אני יכול לבוא אליו בטענות?
עמיר פרץ: יונה פרטוק, בבקשה.
עמיר פרץ: בוא לפה, הפרוטוקול צריך להירשם.
יונה פרטוק: אני לא כל כך רוצה שזה יהיה לפרוטוקול, אבל יש לי בדיחה ב"פרי הגליל".
יונה פרטוק: מרוקאי, רוסי וערבי נפגשים ב"פרי הגליל".
יונה פרטוק: זו תחילת הבדיחה, והשאר הרבה יותר עצוב.
יונה פרטוק: זו הפריפריה בדיוק, זו אותה אוכלוסייה, אלה אותם אנשים, אלה אותם אנשים שממשלת ישראל רוצה שיישארו באותו שכר, שיישאר המרווח שבין הפריפריה לבין המרכז.
יונה פרטוק: מישהו כאן לא מבין, זה הרבה יותר מתוחכם, וזה מה שמדאיג אותי.
יונה פרטוק: חייב להיות הפער, המתח הזה, כמו במגנט – ככל שאתה מחבר, הוא דוחף החוצה, כי זה הכוח במדינת ישראל, כי זה מה שמניע במדינת ישראל, כי אותם מפעלי היי-טק, אותם מפעלים שמקבלים מיליארדים, אף אחד לא שואל, וכשהם רק מאיימים "לא נעביר את המיליארד", כולם מתקפלים, חוששים.
יונה פרטוק: מה קרה?
שלמה מולה: הדוגמה הטובה זאת "אינטל".
יונה פרטוק: לא משרתים אצלנו בצה"ל.
יונה פרטוק: בואו תראו בחצור ובקריית-שמונה ובצפת כמה אנשים משרתים בכוחות הביטחון.
יונה פרטוק: מה זה הדבר הזה?
יונה פרטוק: זה פער מובנה, זה פער שמשרד האוצר רוצה, זה פער שבונה נכון את העניין, שצריכים להיות אנשים כאלה.
יונה פרטוק: לעצם העניין, המפעל חייב להיפתח עכשיו – אין במערכות יחסי עבודה סגירת מפעל.
יונה פרטוק: סליחה – להיפתח עכשיו, ובמקביל לסיים את הסאגה המתמשכת, לפי דעתי אפילו מעליבה.
אבישי ברוורמן: פתטית .
יונה פרטוק: פתטית.
יונה פרטוק: תודה רבה.
עמיר פרץ: אורי אלדר.
עמיר פרץ: יש לך משהו ספציפי לעניין הזה?
אריה אלדד: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, כמו שאמר חבר הכנסת מולה, יש לי הרגשה שאנחנו בפגישת מחזור.
אריה אלדד: תראו, הסיפור הוא פשוט: פעם במדינה הזאת הקימו מפעלים, כדי שתהיה תעסוקה לעובדים.
אריה אלדד: לאחר מכן השתנה המצב: מקימים מפעלים רק בשביל להרוויח ורק בשביל לראות את הדברים דרך החור של הגרוש.
אריה אלדד: רק מה קרה?
אריה אלדד: שכחו להודיע את זה לאנשי חצור הגלילית, זה הכול.
אריה אלדד: הם עוד חושבים שצריך לעבוד בשביל לקיים את הפריפריה, בשביל לתת תעסוקה.
אריה אלדד: הם לא מבינים שכבר נגמר הסיפור הזה.
אריה אלדד: נאמר לעניין, הדבר צריך להיפתר באמצעות חברי הכנסת, כי הם הריבון במדינת ישראל.
אריה אלדד: כל עוד חברי הכנסת ייכנעו ויתרפסו בפני פקידי האוצר, גם "פרי הגליל" לא ייפתח.
עמיר פרץ: אורלי, את רוצה שיתייחסו לשאלתך?
אורלי לוי אבקסיס: ודאי.
אתי בנדלר: אני יכולה לדבר מאוד בקצרה.
אתי בנדלר: חברת הכנסת לוי עשתה השוואה לתביעות שנידונות, ובהן מתבקש בית המשפט להורות על אכיפת חוזה.
אתי בנדלר: ואכן במערכת יחסים בין צדדים יש מקרים שבהם בית משפט אוכף חוזה במגבלות מסוימות.
אתי בנדלר: כך, למשל, לא מורים על אכיפת חוזה בעבר, שמשמעותו היתה העסקה כפויה של כוח-אדם – היום ההלכה קצת השתנתה בעניין הזה – ודאי וודאי שלא מורים על אכיפת חוזה במקום שהחוזה עצמו הוא בלתי חוקי.
אורלי לוי אבקסיס: מצג שווא בהסכם שבין הצדדים.
אתי בנדלר: הרי אם החוק איננו מאפשר לתת את המענק במקרה הזה, בית המשפט לא יורה לתת מענק בניגוד לחוק.
אורלי לוי אבקסיס: לא הבנת את שאלתי, ואני חוזרת.
אורלי לוי אבקסיס: בגלל שאת יועצת משפטית, אני אחזור.
אורלי לוי אבקסיס: אני אחדד.
אורלי לוי אבקסיס: מאחר שהבעלים הסתמכו על ההוראה של השר, שאמר שהיה להם על מה להסתמך, כי הוא נתן את הבטחתו – הוא אמר פה וזה בפרוטוקול – בגלל זה הם ויתרו על החלופה הראשונה.
אורלי לוי אבקסיס: העניין הוא להחזיר את המצב לקדמותו בטרם ההבטחה.
אורלי לוי אבקסיס: לא לקיים משהו שהוא לא חוקי, אבל לאפשר להם לנצל את החלופה הראשונה שהם ויתרו עליה בגלל אותו מצג שווא.
אתי בנדלר: חברת הכנסת לוי, אני לא מכירה את החלופה הראשונה, אני לא יודעת מה הוראות החוק בקשר אליה.
אורלי לוי אבקסיס: הכשרה מקצועית של העובדים.
אתי בנדלר: יכול להיות שהחוק מגביל את משך הזמן שאפשר לתת את זה.
כרמל שאמה-הכהן: בואו נהיה תכליתיים.
אורלי לוי אבקסיס: הם ויתרו על האופציה הזאת בגלל ש - - -
אתי בנדלר: עדיין.
כרמל שאמה-הכהן: כבוד היועצת המשפטית וחברת הכנסת לוי, תודה רבה לכן.
אורלי לוי אבקסיס: אפשר היה לפתור את זה נקודתית.
כרמל שאמה-הכהן: תודה רבה, חברת הכנסת לוי.
אילן גילאון: קשה.
אילן גילאון: כל כך הרבה מצג שווא שכבר - - -
אבישי ברוורמן: תארו לכם שהיתה עכשיו פעולה צבאית ופתאום היה קורה משהו, ויאמרו שבעיירה מסוימת, בשביל להבטיח אותה, צריך להעביר 18 מיליון שקל, היו עושים את זה בתוך 30 שניות.
שלמה מולה: בטח.
כרמל שאמה-הכהן: יש הצעת חוק.
כרמל שאמה-הכהן: האם הצעת החוק הזאת פותרת את הבעיה?
כרמל שאמה-הכהן: בלי השלכות רוחב?
עמיר פרץ: אין דבר כזה "בלי השלכות רוחב".
אורלי לוי אבקסיס: ואם יש לזה השלכות רוחב, זה בסדר - - -
כרמל שאמה-הכהן: מה זה?
שחר אהרונסון: זה בטיפול של ועדת הכנסת שמעכבת את זה מעל שלושה שבועות.
כרמל שאמה-הכהן: זה עניין אחד.
כרמל שאמה-הכהן: האם יש הצעת חוק שאפשר להגיש, שאין לה השלכת רוחב, אדוני מנהל מרכז ההשקעות?
עמיר פרץ: זה מה שהגישו.
כרמל שאמה-הכהן: אתם לא יכולים לענות שני דברים במקביל.
כרמל שאמה-הכהן: הם אומרים שיש השלכות רוחב.
עמיר פרץ: ההצעה הזאת גובשה יחד עם האוצר.
עמיר פרץ: יכול להיות שגילו עכשיו משהו.
כרמל שאמה-הכהן: אפשר אולי להציע הצעת חוק שאין לה השלכת רוחב.
כרמל שאמה-הכהן: ולהעביר את זה יותר חלק?
קריאה: אם רוצים, אפשר.
אבישי ברוורמן: חברים, בשביל זה יש עורכי-דין.
אילן גילאון: חברים, אני מתחייב לגייס את כל המפלגה שלי לטובת הצעת החוק הזאת.
כרמל שאמה-הכהן: המפלגה שלך מתגייסת לכל דבר.
אבישי ברוורמן: העבודה – ברור.
אבישי ברוורמן: העבודה מגויסת.
אילן גילאון: כל המפלגה "הגדולה" שלי תומכת בחוק הזה.
כרמל שאמה-הכהן: חברים, אם היינו מגישים לפירעון את כל הצ'קים שהאופוזיציה חותמת עליהם, המדינה היתה פושטת רגל.
שלמה מולה: מה זה קשור לאופוזיציה-קואליציה?
כרמל שאמה-הכהן: ליטר בנזין ב-5 שקלים, היא לא אחראית - - -
שלמה מולה: תפתור את הבעיה.
אילן גילאון: אדוני, תתחייב בשם הליכוד.
כרמל שאמה-הכהן: אני לא מתחייב התחייבויות שלא ניתן לעמוד בהן.
כרמל שאמה-הכהן: אני שואל, חזי.
חזי צייג: עד היום אני לא מכיר.
חזי צייג: ניסינו למצוא פתרון שאין לו השלכות רוחב.
חזי צייג: אני אשמח אם יש לכם הצעות.
כרמל שאמה-הכהן: כלומר, הפתרון הטוב ביותר והצר ביותר זה הפתרון שמונח על-ידי ועדת הכספים?
חזי צייג: היום הפתרון הטוב ביותר הוא מה שהציע חבר הכנסת עמיר פרץ.
כרמל שאמה-הכהן: מה הוא הציע?