GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אורי מקלב: הוא צריך לדעת.
דורי ציקו: לגבי היתרה – לציין את המספר של החוב בסוף.
דורי ציקו: ברור לנו לחלוטין הרציונאל של לציין האם לקוח חייב או לא.
דורי ציקו: הבעיה שאנחנו רואים עם ציון מספר היא שלאור העובדה שהדף הזה מציין בעצם נתונים לגבי סוף שנה קודמת המצב יהיה שיכול להיות שרוב הלקוחות שכן חייבים כבר, הסכום הזה הוא לא רלבנטי להם.
דורי ציקו: המספר עצמו לא מדויק, כי יכול להיות שבינתיים הסכום גדל, יכול להיות שבינתיים הם שילמו חלק.
דורי ציקו: ואז, המצב הרבה יותר גרוע יהיה מבחינת הלקוח, מבחינת השירות ללקוח.
כרמל שאמה-הכהן: אתה נותן את יתרת החוב ליום הפקת הדו"ח.
כרמל שאמה-הכהן: יש לך את הנתון הזה.
דורי ציקו: אז זהו, שאין.
דורי ציקו: אין נתון מדויק לגבי אותו יום?
יצחק וקנין: אתה מטעה פה.
יצחק וקנין: אתה צריך לתת נתון – 45 יום אחרי סוף - - עבור השנה הקודמת.
כרמל שאמה-הכהן: יתרת החוב עד 31 בדצמבר.
יריב לוין: אני אענה לך בצורה פשוטה: יתרת החוב שלך מתייחסת לפירוט החיובים שנתת בטור המקביל.
יריב לוין: ברור לגמרי שלצורך העניין, אם אתה הוצאת חשבונית חיוב אחרונה בשנה מסוימת ב-8 בדצמבר, אז יתרת החוב שישנה ב-31 בדצמבר, היא בהתייחס עד החשבונית של 8 בדצמבר.
יריב לוין: כשאתה תוציא לו בינואר חיוב, החיוב הזה כמובן יכלול שיחות שהוא עשה בסוף חודש דצמבר של השנה הקודמת, אבל נכון ל – 31.12 הוא עוד לא נדרש לשלם את זה.
יריב לוין: זה פותר את כל הסיפור.
יריב לוין: היא עומדת מול החשבוניות שהוצאת לו באותה שנה.
דורי ציקו: הכל נכון, רק עוד פעם – מאותו מועד, יכול להיות ש- - -
כרמל שאמה-הכהן: אתה חוזר על זה.
כרמל שאמה-הכהן: אמרנו לך – יש לך 3 חודשים שבמהלכם יש לך 90 ימים לחשב כמה הוא חייב לך נכון ל – 31 לדצמבר.
כרמל שאמה-הכהן: מה בעיה?
דורי ציקו: אבל עוד פעם – הציון הזה שיהיה נכון ל-31 לדצמבר, היום, ב-1 למרץ, כבר לא נכון.
כרמל שאמה-הכהן: אוקיי, הבנו, אבל אנחנו מבקשים שתציין – נכון ל-31 לדצמבר.
יריב לוין: כמו דו"ח מהבנק.
דורי ציקו: עכשיו, איך הלקוח ירגיש, כשהוא מתקשר, עכשיו, לשלם את החוב ואומרים לו – מה ששלחנו לך - - -
כרמל שאמה-הכהן: המסמך הזה אינו התרעת חוב.
כרמל שאמה-הכהן: אתה במקביל יכול לשלוח לו כמה מכתבים שאתה רוצה על התרעת חוב.
כרמל שאמה-הכהן: ההתרעה הזו היא תמונת מצב ל-31 בדצמבר.
כרמל שאמה-הכהן: אין על זה ויכוח.
דורי ציקו: זו רק בעיה אחת.
דורי ציקו: זו פגיעה בשירות ללקוח עצמו.
יריב לוין: תכתוב לו הסבר - - אם זה מטריד אתכם.
כרמל שאמה-הכהן: אתה יכול להוסיף כל נתון.
כרמל שאמה-הכהן: אתה רוצה שנחייב אותך נכון לאותו יום?
כרמל שאמה-הכהן: נחייב אותך.
כרמל שאמה-הכהן: תגיד.
כרמל שאמה-הכהן: לנו זה מספיק טוב מבחינת הצרכן שתיידע אותו שזה נכון ל- 31 לדצמבר.
כרמל שאמה-הכהן: הגיוני שהחוב צבר מאז ריבית, אולי הוצאות.
כרמל שאמה-הכהן: תלוי באיזה מצב – נכון ל -31 בדצמבר.
כרמל שאמה-הכהן: אנחנו סומכים על הלקוח שהוא יודע אם הוא שילם או לא ומה הוא עשה עם זה.
כרמל שאמה-הכהן: זו הנחה סבירה שהחוב לא ירד מאז אם הוא לא שילם.
כרמל שאמה-הכהן: אולי הוא גדל.
אורי מקלב: אדוני היושב ראש, אנחנו הסכמנו – אם 45 יום זה זמן קצר מדי, להוסיף עוד ימים – 60 יום, 90 יום, כמה שצריך כדי שבסוף הוא יקבל דבר מושלם.
אורי מקלב: אחרי 50 או 60 יום ודאי כבר החברה יודעת וזה כבר אחרי סוף ה - - -
אתי בנדלר: אבל זה לא יעזור, אני חושבת, חבר הכנסת מקלב.
אתי בנדלר: כי אם אתה מדבר על חיובים שצרכן חויב עד 31 בדצמבר, נניח - על שימושי דצמבר הוא יחויב רק בינואר.
אתי בנדלר: אז כך וכך, גם אם אתה נותן להם - -
אתי בנדלר: אם אתה רוצה בעד השנה הקודמת אז אתה צריך לתת יותר ימים.
אתי בנדלר: אם אתה צריך להגיד על חיובים שהוצאו בפועל, אז זה לא משנה, מספר הימים.
יריב לוין: זה צילום מצב עד תאריך מסוים כנגד חשבוניות חיוב שיצאו.
אתי בנדלר: אני חושבת שההצעה של חבר הכנסת מקלב להאריך את המועד למשלוח ולכלול את כל החיובים בעד שנה שעברה, זאת אומרת, גם אם נניח החיוב של דצמבר יוצא בינואר - -
יריב לוין: לא תוכלי.
יריב לוין: אני אומר לך למה – נניח בחברת סלולאר, החיוב הוא לא בהכרח לפי חודשים קלנדריים.
יריב לוין: הוא יכול להיות במחצית חודש.
יריב לוין: היכולת שלו לחתוך – אני לא יודע איך הוא חותך, נניח שאת זכאית להחזר עלות המכשיר כנגד שימוש בהיקפים מסוימים.
יריב לוין: אז איך הוא יודע לחתוך לך ב-31.12 את הסיפור הזה?
כרמל שאמה-הכהן: חברים, חברה מנפיקה - - כל חשבונית שהונפקה עד 31בדצמבר היא בדוח.
כרמל שאמה-הכהן: כל חשבונית שהונפקה.
כרמל שאמה-הכהן: זה המבחן – תאריך החשבונית.
יריב לוין: החשבוניות זה הכי פשוט.
יריב לוין: ואז זה גם קל וברור.
יריב לוין: זה הכי פשוט.
כרמל שאמה-הכהן: זה המבחן.
כרמל שאמה-הכהן: תאריך החשבונית.
כרמל שאמה-הכהן: לא מתי זה נצרך - -
אורי מקלב: כולם מקבלים הביתה חיובים "נכון ליום החשבון", במידה ששילמת את זה, אז - -
כרמל שאמה-הכהן: אבל צרכן לא מחפש את האבחנות האלה.
יריב לוין: הוא צריך לדעת - - -
כרמל שאמה-הכהן: סך הכל שיהיה סדר.
כרמל שאמה-הכהן: ומה שלא ידווח ב- 2011 ידווח ב-2012.
יריב לוין: הוא הרי לא שילם ב-2011 את מה שתבעו ממנו רק בינואר 2012.
כרמל שאמה-הכהן: זה לא שאתה שואל נקודתית על דצמבר או על ינואר.
כרמל שאמה-הכהן: יש פה תמונה שנתית.
אורי מקלב: אבל יכול להיות.
אורי מקלב: שאם ניתן עוד כמה ימים זה גם ייתכן להם – גם אותה חשבונית של דצמבר, זה ייתן כבר סיכום.
אורי מקלב: זה נכון רק על החיובים, אבל הוא כבר יוכל לתת להם גם את התשלומים של זה.
יריב לוין: הוא לא ייתן, היא לא תיכנס.
אורי מקלב: החשבונית של דצמבר תיכנס.
יריב לוין: זה בהנחה שהוא עבד חודש קלנדרי.
יריב לוין: ומה אם הוא עובד מה-15 לחודש דצמבר עד ה-14 לחודש ינואר?
אורי מקלב: נכון, נלך על החיובים, אבל אז הוא יכול לתת גם את הפירוט - - -.
אורי מקלב: אם ניתן להם עוד, אני חושב שאז הם - - תמונה הרבה יותר - -.
כרמל שאמה-הכהן: החוב יכול להיות יותר שונה מאשר עד ה-31 בדצמבר.
כרמל שאמה-הכהן: כל יום שעובר- החוב לא מעודכן.
אורי מקלב: אתה צודק, אבל מדובר על חיובים, חיובים שנעשו בשנה הזו.
אורי מקלב: גם חיוב שנעשה באמצע החודש, אבל לא נשלח בשנת 2011 אלא הוא נשלח כבר בשנה אחרת, ולא משנה על מה אתה מחייב אותו.
אורי מקלב: לכן, יכול להיות שעוד כמה ימים תיתן להם לנכות, ואז גם פירוט התשלומים, החוב יהיה להם יותר - -
כרמל שאמה-הכהן: אתה צריך לחתוך את זה באופן חד וברור, כל שנה בפני עצמה, כדי שיהיה רצף, ואחרי זה – לא תהינה חפיפות, ולא להשאיר פרשנויות.
אורי מקלב: בסדר, כל אחד יעשה איך שהוא רוצה השאלה היא – אני חושב שצריך לתת להם עוד - - - אם ניתן 60 יום זה יעשה את זה יותר קל.
אורי מקלב: ככה לי נראה.
אורי מקלב: לא איכפת לי שבמרץ אנשים יקבלו את הסיכום השנתי.
כרמל שאמה-הכהן: עד סוף פברואר, עד ה-28 בפברואר.
יריב לוין: צריך לזכור שזה פירוט החיובים שניתנו ללקוח במהלך אותה שנה.
אתי בנדלר: סליחה, אני רוצה להבין, אם כך – אנחנו מדברים על כך שבעסקה מתמשכת ישלח העוסק לצרכן במקום "בתום 45 ימים מתום כל שנת כספים" – אנחנו נכתוב: "עד תום חודש פברואר של כל שנת כספים, את פירוט החיובים של הצרכן בשנה הקודמת".
אתי בנדלר: בלי "התשלומים".
כרמל שאמה-הכהן: אם לא ציין העוסק במופרש שקיימת יתרת חובה - - - במידה ויש יתרת חובה, חובה עליו לציין את יתרת החובה נכון ליום 31 לדצמבר בשנה הקודמת.
כרמל שאמה-הכהן: אם אני מקבל דף רק של חיובים ולא כתבו לי שאני חייב – אני יודע ששילמתי את הכל.
אתי בנדלר: כי אם אתה אומר שאתה כולל גם חשבוניות שהופקו בחודש דצמבר של - - בדרך כלל, חשבוניות דצמבר לא ישולמו בחודש דצמבר אלא בחודש ינואר, ולכן תמיד תהיה יתרת חוב.
אורי מקלב: אבל לכן אני נותן 60 יום.
אורי מקלב: הוא, בסופו של דבר - - -
אתי בנדלר: בסדר, זה פרק הזמן למשלוח ההודעה.
אתי בנדלר: אבל מה יהיה כלול בה?
קריאה: 90 יום.
קריאה: עד סוף מרץ.
אתי בנדלר: זה לא פותר את הבעיה.
יריב לוין: השאלה – מה.
יריב לוין: מה אנחנו רוצים לתת?
יריב לוין: רוצים לתת צילום מצב ל-31 בדצמבר, או שאנחנו נותנים צילום מצב רק בצד של החיובים ובצד של מה ששולם כנגד החיובים מחכים לסוף מרץ כדי לראות מה נפרע, ומשווים?
יריב לוין: זו לא שאלה פשוטה.
יריב לוין: כי אז אתה לא עושה לו צילום מצב, אתה אומר לו: יש לי שני תאריכים.
יריב לוין: אחד, זה מועד משלוח ההודעה, שהוא חל לגבי יתרת החוב בהתייחס לשנה הקודמת, והשני זה חיובים שהוצאו באותה שנה, שחלקם בכלל מתייחס לשנה אחורה וחלק מאותה שנה בכלל לא חויב.
יריב לוין: אתה מבין מה יש לך פה?
יריב לוין: אז תיצור באמת בלבול מוחלט.
סוזנה רבינוביץ: הדיון פה ממחיש כמה זה לא נחוץ.
אורי מקלב: באותם חיובים שנשלחו באותה שנה - - בסוף, האם הוא נשאר חייב.
אורי מקלב: בסוף מרץ הוא כבר יידע אם הוא נשאר חייב לגבי אותם תשלומים.
אורי מקלב: חיובים שנשלחו.
אורי מקלב: זה לא משנה על מה זה, מתי החובות.
אורי מקלב: יש חיובים שנשלחו באותה שנה?
אורי מקלב: בשנת 2011.
יריב לוין: ואם לא שלחו חיובים?
אורי מקלב: אז זה גם לא יהיה בסיכום.
אורי מקלב: אם לא נשלחו חיובים אז גם לא ישלחו לו.
אורי מקלב: אבל באותו טור שאתה כותב לו מה החיובים שנשלחו באותה שנה, אחרי מרץ ודאי הוא יידע האם נשארה יתרת חוב.
אורי מקלב: אם נשארה יתרת חוב, אז הוא מציין את זה.
אורי מקלב: ואומר היושב ראש - במידה והוא לא שלח, המשמעות היא שהוא לא חייב.
אורי מקלב: הוא לא יוכל בעוד שנתיים לומר לו שהוא חייב על שנת 2011.
יריב לוין: אבל למה שלא תבקש ממנו לתת לך ב-31.12 את כלל יתרת החובה שלך – הן אם היא בגין 2009 והן אם בגין - -
כרמל שאמה-הכהן: מה, בכלל?
כרמל שאמה-הכהן: בלי קשר לחיובים של אותה שנה.
כרמל שאמה-הכהן: יהיו חייבים לציין את יתרת החובה.
יריב לוין: אחרת מה הטעם בכל העניין הזה?
אורי מקלב: ואז הוא יבין לבד אם זה החודש האחרון או לא החודש האחרון.
כרמל שאמה-הכהן: רעיון טוב.
אתי בנדלר: אם יש יתרת חוב שהיה עליו לשלם עד 31.
אתי בנדלר: 12 של אותה שנה ולא שולמה - יש לציין זאת בדוח.
יוליה מרוז: אני רוצה לחזור לנקודה שעליה אתם מדברים כרגע – אפשר להבין איפה אנחנו עומדים?
אתי בנדלר: יש הסכמה שהתגבשה בין חברי הכנסת – ואני מעירה את תשומת הלב שייתכן שחברי הכנסת ירצו גם לתקן משהו בסעיף קטן (א).
אתי בנדלר: בסעיף קטן (א1) המוצע מדובר על כך: "מבלי לגרוע מהוראות סעיף קטן (א), בעסקה מתמשכת ישלח העוסק לצרכן בתוך..." – עדיין אני לא יודעת אם זה 45 ימים מתום כל שנת כספים – "...
אתי בנדלר: את פירוט החיובים שהמועד האחרון לתשלומם היה עד ה-31 בדצמבר של אותה שנה, ואם נותרה יתרת חוב בשל אותם חיובים.
אתי בנדלר: ..." אני מדברת על חיובים שמועד תשלומם היה עד ה-31 בדצמבר -"...
אתי בנדלר: ואם נותרה יתרת חוב שלא שולמה, יציין זאת העוסק במפורש".
אתי בנדלר: לגבי תשלומים – אני עדיין לא יודעת מה ההחלטה.
יוליה מרוז: אז הכוונה היא שתצוין יתרת חוב שהיתה נכונה עד ל-31.12 של שנת הכספים שתמה.
אתי בנדלר: יתרת חוב, זאת אומרת – חיוב שהיה על הצרכן לשלם עד ה-31.12.
יוליה מרוז: אז רק בשביל להמחיש עכשיו את הסיטואציה השירותית, אני פשוט מנסה להבין מה נתנו בזה לצרכן.
יוליה מרוז: ההצעה המקורית שלנו, אגב, היתה – לציין את עניין החוב בצורה שאומרת, אחרי שאנחנו מפרטים את כלל החיובים, אנחנו מפרטים: "דע לך שבגין החיובים הנ"ל קיים חוב...." – בגין החיובים הנ"ל, על השנה הזו, מה שמפורט לעיל, קיים חוב - "...
יוליה מרוז: וכדי להסדירו או לקבל פרטים לגביו, אנא פנה.
יוליה מרוז: ...".
יוליה מרוז: ואנחנו מפנים למספר הייעודי שמטפל רק בדברים הללו.
יוליה מרוז: זה היה הרעיון המקורי שלנו.
יוליה מרוז: עכשיו אתם אומרים – תציין את הסכום שהוא נכון ל-31.12.
יוליה מרוז: אני בסיטואציה שירותית מאד מוזרה, ואני לא מבינה, בעצם, מה נתתי בזה ללקוח, כי הוא מתקשר אלי בחודש מרץ.
יוליה מרוז: כי אז שלחתי לו את הנייר הזה, והוא אומר – אני מבין שיש לי חוב.
יוליה מרוז: זה, במידה וציינתי בפניו את הסכום של החוב על אותה השנה.
יוליה מרוז: אני מסתכלת במערכת ואומרת – יש לך חוב כפול, כי בינתיים הוא צבר חוב נוסף.
יוליה מרוז: אז כבר נכנסתי לרמה של בלבול, חוסר שקיפות, ועצבנתי את הלקוח, כי אמרתי לו –X ובפועל קורה Y, כי כשהוא פונה אלי במרץ, החוב שלו בוודאי כבר - -
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: את אומרת – החוב הוא עד נקודת הזמן ההיא.
יוליה מרוז: אבל מה נתתי לו?
יוליה מרוז: מה נתתי ללקוח?
כרמל שאמה-הכהן: את נותנת לו הערה שזה נכון ל-31.12 וייתכן ונוספו הוספות והצמדות - -
יוליה מרוז: אז מה עשינו?
אורי מקלב: מדוע יש לא עוד חוב, בכלל שבחודש ינואר כבר?
יוליה מרוז: למשל.
אורי מקלב: אבל אנשים הרי מבינים מה כותבים להם.
אורי מקלב: כשאת תגידי להם – יש לך חוב עד ינואר, אבל יש לך כבר חוב נוסף מתקופה - - מה הבעיה?
יוליה מרוז: אני לא מבקשת כרגע ייעוץ איך להגן על עצמי מול הלקוח מול מילה כתובה.
אורי מקלב: הרי אנשים רגילים שלא חייבים, לא יקבלו יתרת חוב.
אורי מקלב: אנחנו לא מדברים על החוב של חודש דצמבר, כי – מי יקבל את זה?
אורי מקלב: רק מי שלא שילם את החשבונות שהגיע מועדם, והוא, אחרי חודש או חודשיים התקשר.
יריב לוין: היא צודקת שלא צריך לכתוב סכום.
יוליה מרוז: אני חושבת שאתם מפספסים אותי פה- אני לא מבקשת הבהרה לצורך הגנה משפטית מול מילה כתובה.
יוליה מרוז: לא על זה אני מדברת.
יוליה מרוז: אני מדברת על ההיבט השירותי בלבד.
יוליה מרוז: אני מנסה להבין בזה ששמתי את הסכום הזה, נכון ל-31 לדצמבר, הודעתי על זה ללקוח, כאילו בחודשיים – שלושה איחור – איזו סיטואציה שירותית השגתי?
יוליה מרוז: זה פשוט בעייתי מבחינתי.
יוליה מרוז: זו לא בעיה משפטית, זו בעיה שירותית.
אורי מקלב: שאם הוא חייב עוד מפברואר שנה קודם, שהוא יידע שהוא חייב.
יוליה מרוז: אבל אני אודיע לו שהוא חייב ואני אפנה אותו לקבלת פרטים במוקד הגביה הטלפוני שבדיוק שולט באינפורמציה שקשורה לדברים האלה.
יוליה מרוז: בשיחת חינם הוא יפנה לשם ויקבל את כל הפרטים בצורה מסודרת, לא כשנקודת המוצא היא שהוא פונה אלי שהוא יודע שהחוב שהוא מכיר, ואני מדברת עכשיו מתוך ניסיון שירותי אל מול הלקוחות שלנו.
יוליה מרוז: אנחנו יודעים ומכירים את כל הכשלים בהעברת האינפורמציה ללקוחות.
יוליה מרוז: הוא רואה את החוב הזה, זה מה הוא מכיר.
יוליה מרוז: זה החוב שלו, כרגע.
יוליה מרוז: הוא מתקשר אלי, ופתאום אני מתחילה להפנות אותו לחשבונית שהיא רק עד ה-31.12, והיום הוא כבר חייב יותר.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני רוצה לשאול שאלה- אני לא מבינה איך נוצר מצב שאם אנחנו לקוחות קבועים אצלכם, הרי את שולחת חשבונית כל חודש ואומרת מה החוב.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אז איך יכול להיות מצב שהוא חייב רטרואקטיבית?
יוליה מרוז: הוא לא שילם.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אז איך את ממשיכה לתת שירות?
יוליה מרוז: שאלה מצוינת.
יוליה מרוז: אני לא מפסיקה - - -
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני רוצה לחדד – החוק הזה, אם אני מבינה נכון, היטיב אתכם, כי בחוק המקורי זה היה כל חצי שנה - - -
קריאות: לא, זה נשאר.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אז זה יהיה גם שנה וגם חצי שנה?
אתי בנדלר: חצי שנה זה רק פירוט התשלומים.
אתי בנדלר: בכל חצי שנה צריך לתת את פירוט התשלומים.
אתי בנדלר: בהתאם למוצע כאן, צריכים בנוסף לזה גם לתת את החיובים.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: בעצם, כל אחד מאתנו שעובד אצלכם, אתם לוקחים בדרך כלל תשלומים בויזה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אין אף אחד שמשלם במזומן.
קריאה: יש הוראת קבע.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: איך נוצר מצב שבן אדם חייב לך כסף - - -
יוליה מרוז: מבטל את הוראת הקבע, מבטל את הוראת הקבע בכרטיס האשראי.
יוליה מרוז: החוקים היום מאפשרים את זה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: ואז מה קורה?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: הוא חייב לך חודש מתי את מגלה שהוא ביטל?
יוליה מרוז: יש לי נהלים מאד מסודרים בכל מה שקשור לגביה.
יוליה מרוז: עד שאני מגיעה עם לקוח למצב שבו אני מנתקת אותו או חוסמת אותו לשיחות יוצאות, למשל, זה לא נעשה באופן מיידי.
יוליה מרוז: זה תלוי בסכום, זה תלוי בתקופה, וזה נגזר מכל מיני נהלים.
יוליה מרוז: יש פער של זמן שבו הוא יכול לצבור חוב.
יוליה מרוז: בהחלט.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זאת אומרת שההצעה הזו מאד נכונה ומאד חשובה לחברות הסלולר, כי אם באמת חייבים לכם כסף, אתם צריכים - -
יוליה מרוז: יש לנו מערכי גביה שמטפלים בזה מצוין.
יוליה מרוז: אנחנו לא מדברים, לא על הגביה ולא על ההיבט המשפטי של הדבר הזה.
יוליה מרוז: אנחנו לא רואים שזה מוסיף תועלת בכלל, בהיבטים האלה.
יוליה מרוז: אנחנו מדברים על בעיה שירותית שזה יוצר, ואנחנו מדברים על כך שזה בעצם הטעיה של הלקוח.
יוליה מרוז: אנחנו מכירים את האינטראקציה שלנו עם הלקוחות.
יוליה מרוז: אנחנו לפעמים אומרים דברים שאנחנו חושבים שהם מאד ברורים והם לא תמיד מבינים אותם.
יוליה מרוז: אז פה אנחנו אומרים מראש משהו שהוא מטעה ולא ברור.
יוליה מרוז: אנחנו מודיעים במרץ על חוב קיים שנכון לדצמבר.
יוליה מרוז: החלופה שאנחנו מציעים – יקבל פירוט מסודר ויפה של כל החיובים שהוא נדרש לשלם במהלך שנת כספים מסוימת.
יוליה מרוז: בסופה של אותה טבלה מסודרת, יקבל הערה: דע לך שבגין החיובים הנ"ל קיים לך חוב בחברה.