GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
ניצן חן: החובות הרגולטוריים של 8% ליצירה הישראלית, בעיקר בתחום הפקות מקור, אלה חובות שאמנם גורמים לחברות הכבלים להשקיע בהפקות מקור אך גם לנזק כלכלי - - -
אסף אמיר: נטל כלכלי.
אסף אמיר: אל תקרא לזה "נזק".
ניצן חן: לנטל כלכלי.
ניצן חן: לא אמרתי "נזק" אלא "נטל".
אסף אמיר: זה לא נזק, זו הסיבה שיש את הערוצים האלה.
ניצן חן: אסף, אתה צריך לתמוך במה שאני אומר.
אסף אמיר: אני תומך בהורדת תמלוגים, אבל לא בלקרוא "נזק" ל - - -
ניצן חן: התכוונתי לומר "נטל", לא "נזק".
רוברט אילטוב: הייתה פליטת פה.
רוברט אילטוב: בואו נמשיך.
ניצן חן: הפחתת התמלוגים גם תאפשר לרגולטור לדרוש מחברות הכבלים והלוויין עוד מטלות בתחום התוכן והיצירה הישראלית.
ניצן חן: אני חושב שזה לא נכון להעביר את זה לאגף התקציבים ולקופת האוצר.
ניצן חן: טוב מאוחר מאשר לעולם לא.
יורם מוקדי: בקצרה, אדוני.
יורם מוקדי: יש פה היסטוריה ארוכה מאוד בנושא התמלוגים.
יורם מוקדי: הייתה ועדת קרול שהמליצה על הפחתתם, הייתה ועדת גרונר שגם המליצה על הפחתתם, וזה כבר הגיע למצב שהיה מתווה שהאוצר ביקש - - -
יצחק וקנין: מזל שאני זוכר את הכול.
יצחק וקנין: עכשיו אנחנו אחרי הסדר פשרה בבג"ץ, ובמצב שבו כולם מסכימים שהתמלוגים האלה צריכים לחלוף מן העולם.
יצחק וקנין: במאמר מוסגר אני אזכיר ש"הוט" משלמת עבור התשתית שלה מעין תמלוגים בהסדר אחר מול האוצר.
יצחק וקנין: היא עדיין משלמת לאוצר תמלוגים על התשתית שלה.
יצחק וקנין: זה אולי הדבר היחיד שהיא אי פעם קיבלה ומצדיק תשלום תמלוגים.
יצחק וקנין: מעבר לזה, התמלוגים האלה עדיין משולמים, לצערי הרב.
יצחק וקנין: עוד משיהו רוצה להתייחס?
יצחק וקנין: אני מבקש להקריא את התקנות.
מוהנד נאסר: אני קורא:
מוהנד נאסר: בתוקף סמכותי לפי סעיפים 6לו(א) ו- 59 לחוק התקשורת (בזק ושידורים), התשמ"ב-1982 (להלן-החוק), לאחר התייעצות עם המועצה לשידורי כבלים ולשידורי לווין שנתמנתה לפי החוק, באישור שר האוצר לפי סעיף 39ב לחוק יסודות התקציב, התשמ"ה-1985, ובאישור ועדת הכלכלה של הכנסת לפי סעיף 6 לח(א) לחוק, אני מתקין תקנות אלה: עם הפרטת חברת בזק, שמו של החוק שונה מ"חוק הבזק" ל"חוק התקשורת".
מוהנד נאסר: כרגע, מאחר שמדובר בשינוי בתקנות הבזק, שינוי שהוא בגופן של התקנות העיקריות, אנחנו מבקשים להתאים את השם מבחינה צורנית – במקום "תקנות הבזק", יהיה " תקנות התקשורת (בזק ושידורים)".
מוהנד נאסר: זה שינוי צורני בלבד.
מוהנד נאסר: הסעיף הבא, סעיף 2, הוא גם שינוי צורני בלבד: התיקון הבא הוא התיקון המהותי לענייננו:
יצחק וקנין: יש סיבה למה אתם רושמים 1% ולא 1.75%?
יצחק וקנין: כן, אני תכף אסביר.
יצחק וקנין: ברשותך, רק אסיים לקרוא את תאריך התחילה, כי גם זה סעיף מהותי: אני אסביר למה ייכתב בתקנות העיקריות 1% בשנים 2012-2010 למרות שבפועל גובים 1.75%.
יצחק וקנין: ההסדר של 1.75% הוא הסדר שמצוי בהוראת-שעה שאמורה לפקוע החל מאחד בינואר 2013.
יצחק וקנין: בנוסף, בהוראת-השעה יש גם תנאי מתלה שבהתקיימותו הוראת-השעה פוקעת אפילו לפני 2013, והוא הרחבת מערך ה-DDT – מערך הטלוויזיה הדיגיטלית, שמנוהל היום על-ידי הרשות השנייה.
יצחק וקנין: וככל שהוא פוקע, אחוז התמלוגים צריך לחזור לפי הקבוע בתקנות העיקריות, קרי – ל- 1%.
יצחק וקנין: גם אם זה קורה לפני 2013.
יצחק וקנין: ולכן חשוב מאוד לעגן את ההוראה שקובעת שבשנים 2012-2010 יהיה כתוב: 1%.
יצחק וקנין: כי היום בתקנה 7, העיקרית בתקנות, כתוב שהחל משנת 2010 אחוז התמלוגים הוא 1% בלבד.
יצחק וקנין: מה שמפריע לי זה שזה עלול להיות פתחון למישהו להגיד: בוא'נה, אתה רשמת 1%, אז אני אשלם 1%.
יצחק וקנין: גם על זה חשבנו, ויש לנו את סעיף התחילה, שבעצם אומר שתיקון הזה ייכנס לתוקף רק מאחד בינואר 2013, התאריך שבו הוראת-השעה תפקע בוודאות ויחול ההסדר החדש שלפיו החל משנת 2013 יהיה 0% תמלוגים.
יורם מוקדי: אנחנו לא נטען את זה כמובן, אדוני.
יורם מוקדי: אנחנו חלק מזה.
יצחק וקנין: אני מבין שאתם חלק מההסכם, אבל זה קצת צורם את האוזן.
יצחק וקנין: אתם, היועצים משפטיים, דווקא אתם אלה שצריכים - - -
מוהנד נאסר: בדיוק בגלל זה ניסחנו את זה איך שזה מנוסח.
מוהנד נאסר: אם יורשה לי עוד שתי דקות, אני אוכל להסביר את זה בצורה יותר מפורטת.
יצחק וקנין: לא צריך, כבר קיבלתי הסבר לפני-כן, וגם הוא לא הניח את דעתי.
יצחק וקנין: אבל אם זה מה שאתם רוצים וזה מקובל עליהם - - -
דנה נויפלד: זה רק עניין של טכניקה.
דנה נויפלד: בהוראה - - -
יצחק וקנין: אני מבין – טכניקה.
יצחק וקנין: אביגל, את רוצה להתייחס?
אביגל כספי: לעניין הטכניקה.
אביגל כספי: אנחנו פוחדים שטכניקה כזאת עלולה ליצור בעיות, אבל משום שמה שנקבע בפועל זה לא מה שכתוב בתקנות אלא רק בהתייחס להוראת-השעה, ומשום שזה עניין של ניסוח – אנחנו משאירים את זה למשרד התקשורת, כל עוד יש אישור של היועץ המשפטי שם שזה - - -
מוהנד נאסר: אני רק אחדד נקודה אחת:
מוהנד נאסר: אנחנו לא קובעים עכשיו 1% בשנים 2012-2010.
מוהנד נאסר: שימו לב בבקשה, לתקנת 42(ג)(7), הקיימת כיום בתקנות.
מוהנד נאסר: הרי התיקון של 1.75% הוא בהוראת-שעה שהיא חיצונית לתקנות.
מוהנד נאסר: זאת אומרת, ש-1% עדיין קבוע כיום בתקנות העיקריות.
מוהנד נאסר: יש לי פה את הנוסח של התקנות העיקריות, וכשנפנה להוראת-השעה אני יכול להניח אותו.
יצחק וקנין: עוד הערות לפני ההצבעה?
יצחק וקנין: מי בעד אישור התקנות?
יצחק וקנין: הצבעה בעד אישור התקנות – פה אחד נגד – אין נמנעים – אין התקנות אושרו.
יצחק וקנין: אני לא יודע מה חברת "יס" תעשה עכשיו.
יצחק וקנין: כנראה שהם יצטרכו להעתיק מפה משהו ולהעביר אותו לשם.
יצחק וקנין: לא יודע מה הם יעשו.
יצחק וקנין: בכל אופן, אנחנו אישרנו את התקנות.
יצחק וקנין: תודה לכולם.
ישראל חסון: שלום לכולם.
ישראל חסון: אני פותח את הישיבה.
ישראל חסון: הנושא זה הצעה לסדר-היום, דיון מהיר של חבר הכנסת שלמה מולה בנוגע לאי שחרור קונטיינרים של קמח טף, ואי חידוש רישיונות יבוא.
שלמה מולה: קודם כול, אני רוצה לדעת אם ישנם נציגי המשרדים.
קריאה: בהרכב מלא.
שלמה מולה: קודם כול אני רוצה להגיד תודה רבה לך, אדוני היושב-ראש, ובמיוחד ללאה, על קביעת הדיון.
שלמה מולה: ביקשתי לקיים את הדיון הזה, חשבתי שזה נושא דחוף.
שלמה מולה: הנושא אושר באמצעות הנשיאות.
שלמה מולה: אני רוצה להציג במה מדובר, ואולי ננסה לפתור את הבעיה, מה שאפשר.
שלמה מולה: למה שלא ניתן, אולי ננסה למצוא איזשהו פתרון.
שלמה מולה: אני רוצה קודם כול להגיד מה זה טף.
שלמה מולה: טף הוא סוג של דגן, שממנו עושים את המאכל את הלאומי של אתיופיה.
שלמה מולה: מאז שקרוב ל-130,000 יהודי אתיופיה נמצאים כאן יש מספר יבואנים, חלקם נמצאים כאן, שמייבאים את המוצר הזה.
שלמה מולה: אני לא רוצה להגזים, אבל יותר מ-95% יוצאי אתיופיה בישראל צורכים את המוצר הזה.
שלמה מולה: כשאני מדבר על צריכת המוצר זאת אומרת שזה משמש אותם כסוג של לחם.
שלמה מולה: זהו מוצר שבו כל משפחה, כולל עבדך הנאמן, אדוני, של עולי אתיופיה – לא רק עולי אתיופיה דרך אגב, אפילו אוכלוסיות נוספות – אוכלת מהמוצר הזה.
שלמה מולה: בשולי הדברים, אדוני היושב-ראש, קהילת עולי אתיופיה שצורכת את המוצר הזה, לצערי הגדול, לפחות על-פי הנתונים הסטטיסטיים, 63% מהמשפחות הן מתחת לקו העוני.
שלמה מולה: אם המוצר הזה לא היה נכנס, איך המשפחה היתה מתקיימת מבחינה כלכלית.
שלמה מולה: אני חושב שבמקום שבו צריכים לקנות מוצרים בסופר-מרקט בעלויות כל כך גדולות ובסכומים כל כך גדולים, אני באמת לא רוצה לתאר אפילו, לאיזו סיטואציה משפחה אתיופית יכלה להגיע.
שלמה מולה: ממה שאנחנו יודעים, ממשלת אתיופיה לפני מספר שנים החליטה לא לייצא את הטף כי יש להם מחסור של המוצר באתיופיה.
שלמה מולה: ואני יודע שגם כאשר ראש ממשלת אתיופיה, מלס זנאווי, ביקר בארץ, גם שר החוץ שלנו היה שם עכשיו לא מזמן, וגם אני באופן אישי, אדוני היושב-ראש, במסגרת משלחת פרלמנטרית, דיברנו עם הגורמים באתיופיה.
שלמה מולה: אני יכול להגיד מה שהם אמרו לנו: אנחנו לא נאסור בצורה מופגנת.
שלמה מולה: אם היבואנים יצליחו להביא בצורה כזאת או אחרת לא נתנגד, אבל לא נוכל להחריג את יהודי אתיופיה בישראל.
שלמה מולה: והם אמרו, שאם המוצר הזה יזלוג למדינות שהם לא ביחסים דיפלומטיים איתם, הם יראו את זה בחומרה רבה.
ישראל חסון: תגיד לי שלמה, זה חיטה?
שלמה מולה: זה סוג של חיטה.
שלמה מולה: מביאים אותו בשני אופנים.
שלמה מולה: אפשר להביא את הגרגר ולגרוס את זה בארץ, לעשות אותו קמח.
שלמה מולה: אפשר להביא אותו כקמח מאתיופיה, אבל זה לא כל כך מומלץ, כי אם אתה מביא קמח הוא יכול להתקלקל בקונטיינרים.
שלמה מולה: הדרך הטובה ביותר היא להביא לכאן את הגרגר, גם מנקים אותו, מסדרים אותו.
שלמה מולה: אני חושב שמשרד החקלאות יודע ומכיר את התהליך הזה.
ישראל חסון: החיטה הזו מיוחדת?
ישראל חסון: זה זן מיוחד?
שלמה מולה: גדל רק באתיופיה.
שלמה מולה: יש כאלה שאומרים שאולי זה גדל בקנדה, אולי זה גדל גם באוסטרליה, אולי קצת עכשיו בהודו.
מרים פרוינד: בהולנד ובדרום אפריקה.
ישראל חסון: זה לא יכול לגדול בארץ?
שלמה מולה: גם אם יגדל בארץ, זה לא יספק.
שלמה מולה: היה ניסיון, זה לא הצליח.
שלמה מולה: אני רוצה להגיד שלרוב היבואנים, תיכף תשמעו אותם, יש רישיונות ייבוא.
שלמה מולה: ומה שהתברר לי באמצעות מר פסהה והקבוצה כאן – גם שלום נמצא כאן – שלפני כשבועיים הגיעו 26 קונטיינרים, והם נתקעו בנמל באשדוד בטענה שמשרד החקלאות לא מרשה לשחרר אותם.
שלמה מולה: אני לא יודע אם זה נכון או לא נכון, אני מקווה שהדברים כרגע יתבררו.
שלמה מולה: אני רוצה להגיד, אדוני היושב-ראש, שזה לחם קיומה של הקהילה הזאת.
שלמה מולה: זה לא משהו שאפשר לבטל ולהגיד זה לא חשוב וכן הלאה.
שלמה מולה: אני גם לא רוצה שנהיה עברייני חוק, חס ושלום, זה לא הכיוון.
שלמה מולה: אני מבקש שבדיון הזה תימצא איזושהי דרך שניתן לפתור את הבעיה הזאת, שהקהילה הזאת תוכל לצרוך את המוצר הבסיסי הזה.
שלמה מולה: מדובר בעצם במוצר יומיומי.
שלמה מולה: לכן הופתעתי לראות שלחלק מהאנשים אפילו יש רישיון ייבוא.
שלמה מולה: אם יש להם רישיון ייבוא, אז למה לא משחררים את הקונטיינר?
שלמה מולה: הקונטיינרים שאוגרים אותם, זה לוקח הרבה זמן וזה עולה גם כסף.
שלמה מולה: היבואנים עצמם רוצים להתקיים מזה שהם סוחרים.
שלמה מולה: הם משלמים גם את המע"מ, משלמים מכס – זה לא פטור ממכס, אני חושב – ואת כל מה שצריך, ובסופו של דבר אנחנו מוצאים את עצמנו בסיטואציה, שאני יודע שהקהילה הזאת גועשת ורועשת.
שלמה מולה: אני לא יודע אם כולם יודעים, בעניין הזה יש געש-רעש סביב האפשרות שלא יביאו.
שלמה מולה: גם אם יביאו מקנדה או מהולנד או ממקומות אחרים, הייבוא של זה לא משתלם, לשנע את זה, להביא את זה לארץ.
שלמה מולה: מאתיופיה לכאן זה מגיע נדמה לי תוך שבועיים או שלושה שבועות או 10 ימים, ולכן התהליך הוא הרבה יותר פשוט, הרבה יותר קל.
שלמה מולה: עד כאן אדוני.
שלמה מולה: אם צריך להוסיף, אני מציע לשאול גם את היבואנים עצמם.
ישראל חסון: מי שמתייחס מהמשרדים, אני מבקש שבהתייחסות שלכם תציינו את הפער שבין ייבוא גרעיני חיטה רגילים לבין ייבוא גרעיני חיטה כאלה.
ישראל חסון: מה הדלתא בעצם?
ישראל חסון: על מה אנחנו עובדים?
מרים פרוינד: אנחנו מודעים לבעיה.
מרים פרוינד: הבעיה היא שאנחנו לא יכולים לשחרר את זה.
מרים פרוינד: אנחנו מודעים לכך שזה דבר מאוד חשוב.
מרים פרוינד: סמנכ"ל סחר חוץ שיושב לידי בטח יעיד.
לאה ורון: אולי תאמרי רגע את העובדות.
לאה ורון: האם יש מכולות שתקועות בנמל אשדוד?
שלמה מולה: לכם אמרו שאין, דרך אגב.
מרים פרוינד: יש.
מרים פרוינד: זה לא קמח, כמו שאמרתי.
שלמה מולה: הנמל אמרו שאין.
מרים פרוינד: מה שתקוע זה גרעינים.
לאה ורון: כמה מכולות?
מרים פרוינד: לדעתנו 11 מכולות.
פסהה יחסקיאס: 26.
קריאה: 28.
ישראל חסון: אם לא תזדרזי זה יהיה 32, אני אומר לך.
מרים פרוינד: הבעיה היא שכל הסחר במוצרים כאלה, כולל חיטה, מגיע עם מה שאנחנו קוראים תעודות מקור או תעודות בריאות לצמח.
מרים פרוינד: הסחר בחיטה שמגיע נניח מארצות-הברית או מאוקראינה או מכל מקום אחר, מגיע עם תעודה של המקום איפה שהחיטה גדלה.
מרים פרוינד: המדינה מאשרת שהחיטה גדלה אצלה והיא שולחת את זה אלינו.
שלמה מולה: אבל יותר מ-20 שנים המוצר הזה, למה התעוררתם עכשיו?
מרים פרוינד: אנחנו מדברים כרגע על המוצרים מאתיופיה.
איציק בן דוד: אתה ציינת את זה.
מרים פרוינד: אתיופיה סגרה את הסחר, ולכן היא גם לא מתעדת את המוצרים האלה.
לאה ורון: מתי היא סגרה את הסחר?
איציק בן דוד: לפני שנתיים בערך.
קריאה: לפני שבע שנים.
מרים פרוינד: ב-2008 הודיעו לנו רשמית על הדבר הזה.
מרים פרוינד: אני מניחה שחלק מזה זולג לקניה.
מרים פרוינד: כמו שהחבר כנסת הנכבד ציין, יש זליגה לקניה, וקיבלנו משלוחים של טף מקניה, עם תעודה קנייתית.
מרים פרוינד: וכשביררנו את זה מול השלטונות בקניה, אמרו לנו: אנחנו מצטערים, אלה לא תעודות שלנו, אלה תעודות מזויפות.
מרים פרוינד: אנחנו לא יכולים לשחרר מהנמל מוצר, שאנחנו יודעים שהתעודה שמצורפת אליו מזויפת.
מרים פרוינד: זאת הבעיה.
ישראל חסון: סליחה רגע.
ישראל חסון: אני מבין שמזה שלוש-ארבע שנים, זה המשלוח הראשון שאתם מעכבים?
מרים פרוינד: השני לדעתי.
ישראל חסון: ועד עכשיו המשלוחים היו בסדר?
מרים פרוינד: לא היינו מודעים לעובדה שהתעודות שזה מגיע איתן, הן תעודות מזויפות.
ישראל חסון: מי הסב את תשומת לבכם לנושא הזה?
מרים פרוינד: העובדים שלנו בנמל, שהתחילו לבדוק תעודות, וראו שלהרבה מאוד משלוחים התעודות זהות לחלוטין, סרוקות.
מרים פרוינד: התעורר חשד, ושלחנו את התעודות לאימות בקניה, וזאת התשובה שקיבלנו.
ישראל חסון: מי היבואן של הקונטיינרים האלה?
מרים פרוינד: הם יושבים פה כולם.
מרים פרוינד: יש הרבה.
ישראל חסון: מי היבואנים?
ישראל חסון: אתם?
פסהה יחסקיאס: רובם לא באו, אבל אנחנו מייצגים אותם.
ישראל חסון: מה זה, כל יבואן מביא קונטיינר?
פסהה יחסקיאס: שלושה-ארבעה קונטיינרים.
פסהה יחסקיאס: יש שמביא קונטיינר אחד, יש שמביאים ארבעה, חמישה.
מרים פרוינד: רק עוד הערה אחת.
מרים פרוינד: אין את הבעיה הזאת בייבוא קמח.
מרים פרוינד: קמח על-פי התקנות לא דורש את התיעוד הזה, ולכן אפשר לייבא קמח באופן חופשי.
איציק בן דוד: אני רק רוצה להשלים את מה שאמר כאן חבר הכנסת מולה, לגבי המגעים שהיו לנו מול גורמים רשמיים באתיופיה.
איציק בן דוד: שרת החקלאות ואני נפגשנו ביוני האחרון ברומא בכנס שרי החקלאות של ה-FAO עם שר החקלאות האתיופי.
איציק בן דוד: העלינו בפניו את הנושא הזה.
איציק בן דוד: הוא אמר לנו בצורה מאוד נחרצת, אם כי אדם מאוד נחמד, שאין שום סיכוי שייצור הטף באתיופיה בשנים הקרובות יגדל, ולכן ההגבלות שאנחנו מטילים על ייצוא הטף יימשכו.
איציק בן דוד: למרות שכל הנושא הזה של הגבלת ייצוא ממדינות למוצרים שהם חיוניים בסחר העולמי נמצא כרגע גם בדיונים בארגון הסחר העולמי, אבל כרגע זו זכות של מדינות.
איציק בן דוד: והוא אמר: אין שום אפשרות שאעשה איזושהי החרגה לטובת יהודי אתיופיה במדינת ישראל, כי יש גם קהילות אתיופיות במערב אירופה, בניו-יורק.
איציק בן דוד: הוא הציע לנו לעבור, כמו שמרים ציינה, לייבוא של קמח, של המוצר הסופי אינג'רה.
איציק בן דוד: הוא אפילו הציע לנסות להפיק את האינג'רה מגרעינים אחרים, הוא אומר שהוא יודע שעושים את זה.
איציק בן דוד: אבל עמדתו היתה נחרצת.
ישראל חסון: הוא מוכן וירצה שייצאו את זה בתצורה של קמח.
ישראל חסון: מה זה משנה לו?
איציק בן דוד: כנראה שהם רוצים לשמור את הערך המוסף אצלם ולא לייצא את הגרעינים.
איציק בן דוד: שוב, זו זכותם.
ישראל חסון: אבל הקמח הוא תוצר ישיר ובלעדי של הגרעינים.
איציק בן דוד: מאה אחוז.
ישראל חסון: איזה דרג ממשלתי מלבדך קיים הידברות עם אתיופיה?
איציק בן דוד: לא אני, הייתי עם שרת החקלאות.
איציק בן דוד: אמר חבר הכנסת מולה, ששר החוץ - - -
שלמה מולה: אני לא רוצה לעשות את זה מאוד לא נעים, אבל אם זה היה בוער לכם הייתם פותרים את הבעיה, אני אומר לך חד-משמעית.
איציק בן דוד: מי זה אתם?
שלמה מולה: משרד החקלאות, משרד החוץ, משרד התמ"ת.
שלמה מולה: שיש פה 130,000 יוצאי אתיופיה, עוד לא ראיתי את שרת החקלאות נוסעת לאתיופיה.
שלמה מולה: הייתי לפני שלושה חודשים באתיופיה.
שלמה מולה: ישבנו במשרד התעשייה ומסחר באתיופיה לקדם הסכם סחר בין אתיופיה וישראל.
שלמה מולה: דרך אגב, הכנסנו את הסעיף הזה של טף גם בהסכם הסחר.
שלמה מולה: התברר לנו שאחרי שהאתיופים העירו את הערותיהם, כאן במשרד התמ"ת זה נשאר שישה חודשים, אפילו לא ידעו.
שלמה מולה: אורי אריאל התקשר למנכ"ל משרד התמ"ת, קדמי, ושאל אותו איך יכול להיות, והנה לך תוך 10 דקות קיבלנו את ההסכם שהיה אמור להיחתם בעצם באתיופיה.
שלמה מולה: עכשיו זה נמצא באתיופיה, האתיופים מתחננים לעשות אתנו הסכם סחר, ישראל מסרבת לחתום על הסכם סחר.
שלמה מולה: אם היו חותמים על הסכם סחר, גם הסיפור הזה היה מוצא את פתרונו.
ישראל חסון: אין פה נציגים של התמ"ת.
יוסף דנקונה: יש.
יוסף דנקונה: אבל לא נציגים מהצד של הסכמים בין-לאומיים.
יוסף דנקונה: אנחנו יותר אחראים לייבוא ולתעשייה המקומית.
ישראל חסון: לי ברורה לגמרי הסיטואציה שאנחנו נמצאים בה.
ישראל חסון: הסיטואציה שאנחנו נמצאים בה היא שהיום מדינת ישראל יודעת שמה שהגיע אלינו זה כנראה תעודות לא אמינות, ולפיכך מדינת ישראל כמדינה לא יכולה.
ישראל חסון: זה הצד של המדינה.
ישראל חסון: הצד השני, יושב פה חבר הכנסת מולה ואומר: תראו, הבנו את הבעיה של הקונטיינרים, אבל מה אתם עושים עם זה?
ישראל חסון: זו בעצם השאלה שלו.
ישראל חסון: אם נקיים את הדיון רק על הבעיה של הקונטיינרים לא עשינו שום דבר כרגע.
שלמה מולה: אני רוצה להגיד לך.
שלמה מולה: אתם שלחתם מכתב אישי לכל היבואנים עם האישורים שיש להם, הודעתם להם: מצאנו כך וכך, לא נוכל?
שלמה מולה: לא יכול להיות שלא תתנו להם התראה.
שלמה מולה: מדובר באנשים קשי יום, שרוצים להתפרנס על קונטיינר אחד.
שלמה מולה: מדינת ישראל תיפול על זה?
אביב אברהם: אני מבקש להעיר הערה.
אביב אברהם: לא מדובר בסדר גודל של יבואנים, שיש לנו כסף מיותר.
אביב אברהם: רובם לקחו הלוואה מבנק, מהמשפחה.
אביב אברהם: ברגע שלא ישחררו את הקונטיינרים שיש פה, אנחנו ניזרק עם הילדים שלנו, ההוצאה לפועל יעכלו לנו את הבית.
אביב אברהם: זה לגבי הקונטיינרים שנמצאים פה.
אביב אברהם: אם ישחררו את הקונטיינרים חד-פעמי זה בעיה של הקהילה.
אביב אברהם: אנחנו לא מייבאים מרצדסים, לא מייבאים משהו גדול, סך הכול אוכל.
אביב אברהם: מביאים אותו, טוחנים אותו ומחלקים אותו.
אביב אברהם: אני בעצמי הבאתי קמח.
אביב אברהם: אם אנחנו מביאים קמח, הבעיה היא שהנפה לא נפה, הניקיון לא ניקיון.
ישראל חסון: אני רוצה לשאול בבקשה שאלה.
ישראל חסון: כמה זמן הקונטיינרים תקועים?
שושנית לב-ארי: ברגע שאין לי רשימון, זאת אומרת שמתחיל תהליך של שחרור, אני לא יכולה לזהות.
ישראל חסון: כמה זמן?
שושנית לב-ארי: לא יודעת.
שושנית לב-ארי: אף אחד מהם לא פנה אלינו בצורה מסודרת עם מספרי קונטיינרים כדי שנוכל לזהות אותם בנמל.
ישראל חסון: זאת אומרת, אף אחד גם לא משלם על האחסנה, או כשהוא ירצה לשחרר הוא יצטרך?
שושנית לב-ארי: זה רק ברגע השחרור.
שושנית לב-ארי: עשיתי חיפוש בכל הנמל, מצאתי שתיים-שלוש מכולות שהן תחת יבואני,ם שראיתי פרט מכר שמזהה פחות או יותר את הדגן הזה.
שושנית לב-ארי: יכול להיות שהמכולות עברו גם למסופים.
שושנית לב-ארי: אנחנו צריכים מספור מדויק של הקונטיינרים כדי שנוכל לאתר.
ישראל חסון: רבותי, מי יש לו פה קונטיינר הכי הרבה זמן?
אביב אברהם: ב-28 לדצמבר נכנס, ב-29 קיבל אישור משרד הבריאות.
ישראל חסון: אביב, תן לי ללכת לאט-לאט.
ישראל חסון: אתה חודש.
אביב אברהם: כן.
ישראל חסון: אדוני סמנכ"ל משרד החקלאות, האם פניתם לממשלת אתיופיה, דיווחתם להם על הנושא של התעודות?
מרים פרוינד: לקניה פנינו.
מרים פרוינד: זה הגיע מקניה.
ישראל חסון: דיווחתם על התעודות.
ישראל חסון: מה ממשלת קניה אמרה?
שלומית ציוני: אישרה לנו שהתעודות מזויפות.
שלומית ציוני: הם מנהלים חקירה אצלם.
ישראל חסון: שעוד לא הסתיימה.
שלומית ציוני: כן.
ישראל חסון: מי שיודע מהיכן הטף הזה יצא זה המזמין שיושב פה מולך.
ישראל חסון: אני לא רוצה לבקש ממנו שיאמר לכם, השאלה אם אתם מוכנים להתחיל לעשות פעולה נמרצת מול ממשלת אתיופיה, לומר זה המצב כרגע, לקבל הכשר.
ישראל חסון: מה אחרי זה ממשלת ישראל צריכה לעשות, אני יכול לסכם עם שלמה.
שלומית ציוני: לא ניתן לעשות הכשר בדיעבד.
איציק בן דוד: הם לא ראו את הסחורה, הם לא יודעים מאיפה זה בא, איך הם יכולים לאשר את זה?
ישראל חסון: אתה היום בסיטואציה כזו – דיווחת לממשלת קניה, ממשלת קניה תחקור בערך כמו שאני אחקור את רצח ארלוזורוב בסוף השבוע הקרוב - -
שלמה מולה: אני מסכים אתך במיליון אחוז.
שלמה מולה: זאת התשובה.
ישראל חסון: - - אני מתחייב שאני לא עוסק בזה, בסדר?
ישראל חסון: עכשיו השאלה היא מה הפתרון.
ישראל חסון: ובשביל הפתרון צריך לצאת רגע מהקופסה.
ישראל חסון: יש לנו פה סיטואציה, שאו שאתם משחררים, או שאתם משחררים בשלב זה ונכנסים לפעילות אינטנסיבית מול ממשלת אתיופיה שתשחרר את הדבר הזה.
ישראל חסון: לא יכול להיות שהממשלה באתיופיה תיתן לממשלת ישראל, עם הקשרים הטובים שיש לממשלת ישראל – והאמן לי, אני יודע מה הקשרים הטובים – היא תגיד: קמח אתה תקבל, אבל גרעינים לא.
ישראל חסון: זה נשמע לי מופרך בעליל.
איציק בן דוד: אני יכול להעיד בשבועה, שזאת התשובה שקיבלתי משר החקלאות.
ישראל חסון: גם אני שומע תשובות של שרים שלנו, וזה נשמע לי מופרך.
ישראל חסון: אתה מבין שאין בזה היגיון, נכון?
איציק בן דוד: יש בזה היגיון של רצון לשמר את הערך המוסף שבין הגרעין לקמח אצל האתיופים ולא אצלנו.
איציק בן דוד: היגיון כלכלי.
ישראל חסון: הם יכולים לפתור את זה בזה שהם משחררים לך את הגרעין עם מס, בסדר?
ישראל חסון: למה את עושה ככה?
מרים פרוינד: לא, בסדר גמור.
ישראל חסון: אני שואל שאלה נורא פשוטה.
ישראל חסון: יש פה סיטואציה, שמצד אחד זה לא להקיא לא לבלוע, ואין להם פתרון.
לאה ורון: אדוני היושב-ראש, סליחה שאני מפריעה לך, ביקשנו וקיבלנו את אישורו של יושב-ראש הכנסת להמשיך את ישיבת הוועדה לעוד איזשהו פרק זמן, בזמן דיוני המליאה.
ישראל חסון: אדוני משרד המסחר והתעשייה, אדוני משרד החקלאות, אם אתם לא יודעים לדבר עם האתיופים יש לי חבר טוב פה בחדר שיודע לדבר.
ישראל חסון: תסמיכו אותו.
ישראל חסון: אני מדבר בכל הרצינות, אבל מישהו צריך לעשות פה פעולה.
שלמה מולה: יש פה שתי סיטואציות, אדוני היושב-ראש.
שלמה מולה: קודם כול, יש סיטואציה שבה הרשות השלטונית שנקראת מדינת ישראל לא הודיעה רשמית לאנשים האלה בכתב – כמו שנתתם להם את האישורים בכתב – שאומר, לא להביא מאתיופיה, יש תהליך כזה וכן הלאה, יש חשדות שבאו מקניה.
שלמה מולה: אף יבואן לא קיבל הודעה רשמית ממדינת ישראל.
שלמה מולה: כל עוד לא שלחתם להם הודעה רשמית, מבחינתי הקונטיינרים שנמצאים עכשיו בנמל אשדוד חייבים להיות משוחררים.
שלמה מולה: נלך לשלב הבא.
שלמה מולה: בשלב הבא אני חושב שאתם – משרד החקלאות, משרד הבריאות, משרד התמ"ת, משרד החוץ – צריכים לשבת, לטכס עצה, איך לא מרעיבים את עולי אתיופיה במדינת ישראל, נקודה.
שלמה מולה: ואם צריך, להגיע לדרג של שרי החוץ, של ראש הממשלה.
שלמה מולה: אני רוצה לדעת מי המשלחת שלכם, של משרד החקלאות, שנסעה לאתיופיה וישבה עם הפקידות.
שלמה מולה: אני אומר לך, שיום אחד לא ישבתם איתם, עם הפקידים באתיופיה.
איציק בן דוד: שר החוץ היה באתיופיה.
איציק בן דוד: זה דרג דיפלומטי יותר בכיר משרת החקלאות.
שלמה מולה: אני חוזר ואומר לך, אפשר לפתור את הבעיה, אתם רק צריכים לרצות לעשות את זה, תאמין לי.
לאה ורון: אתה מדבר על הבעיה בגדול, צריך קודם כול לפתור את - - -
שלמה מולה: לא, אמרתי, את הקונטיינרים צריך לשחרר מיד.
ישראל חסון: חבר הכנסת מולה, אני הולך פה בין הטיפות.
ישראל חסון: אסביר לך למה.
ישראל חסון: אני הולך פה בין הטיפות משום שבמלה אחת לא נכונה, וכל הקונטיינרים האלה הלכו לאיבוד.
ישראל חסון: יש פה איזשהו מצב של חידלון בהתנהלות.
ישראל חסון: יש לכם איזה רעיון, איך אתם מתכוונים לעזור לקהילה הנכבדת הזאת?
ישראל חסון: משרד המסחר והתעשייה, משרד החקלאות.
יוסף דנקונה: אנחנו מעבירים את כל האחריות למשרד החקלאות, שהוא בעצם אחראי.
יוסף דנקונה: לטווח ארוך בהחלט אעביר לשר ולמנכ"ל את העניין הזה של הסכם סחר, ואיפה זה עומד, ואם אפשר לזרז.
יוסף דנקונה: לטווח הקצר הפתרון הוא רק בידי אנשים ממשרד הבריאות ומשרד החקלאות.
ישראל חסון: אני ידוע כמומחה לענייני מצרים, ושם מזה 10 חודשים אם אתה רוצה להשקיע במשהו שאתה רוצה להרוויח בו הרבה כסף, תשקיע בכדורעף.
ישראל חסון: שם כל אחד מעיף את ההחלטה מאחד לשני.
ישראל חסון: אומר לך חבר הכנסת מולה, שבהסכם הסחר יש גרעינים, יש טף.
איציק בן דוד: אין הסכם סחר עם אתיופיה.
שלמה מולה: ההסכם בין שתי המדינות מוכן, רק לא נחתם.
ישראל חסון: אומר משרד החקלאות: מבחינתי זה שקוף.
ישראל חסון: מרגע שהתהליך הוא תהליך תקין, אני מייבא את זה כמו שאני מייבא כל גרעין מכל העולם.
ישראל חסון: זאת אומרת שהיום הבעיה היא לא של משרד החקלאות שיאשר, אלא הבעיה היא שיהיה אישור מאתיופיה בהסכם הסחר בין מדינת ישראל לאתיופיה.
יוסף דנקונה: נכון.
יוסף דנקונה: אבל זה לטווח ארוך.
יוסף דנקונה: צריך לחשוב על זה, ויכול להיות שזה הפתרון.
ישראל חסון: אני ממליץ לכל אלה שיושבים פה, מהצד הזה של השולחן ומהצד הזה של השולחן, אני יכול לשאול עוד שתי שאלות שמתבקשות לגבי הדברים הללו, אני מציע לכם שהשאלות האלה לא יישאלו.
ישראל חסון: לגבי הקונטיינרים, אני ממליץ לשולחן הזה לא להתעסק איתם, שיהיה לכם ברור.
ישראל חסון: ואם אתם רוצים שאסביר את זה בצורה ברורה, אני מוכן להסביר בצורה ברורה.
ישראל חסון: אני מוכן להסביר את זה בצורה ברורה, לא בזמן הדיון.
ישראל חסון: יכבו את הדיון בשידור, נסגור את הישיבה, אני אסביר לכם.
ישראל חסון: אם אפשר לקחת את זה, לאה, שעוד שבוע, עשרה ימים, בגלל דחיפות העניין, יתייצב פה משרד המסחר והתעשייה יחד עם משרד החוץ, ויעדכנו איפה עומד הנושא הזה, הסוגיה של ההסכם.
ישראל חסון: שלמה, זה מקובל עליך?
שלמה מולה: הסכם הסחר, כן.
איציק בן דוד: אפילו אם בהסכם הסחר – אני לא מכיר קיומו של הסכם סחר – ייכתב שטף נכנס בלי מכס, והוא נכנס בלי מכס, עדיין הייבוא הזה כפוף למגבלות של הגנת הצומח.
שלמה מולה: לא, זה ברור.
ישראל חסון: תגיד, המצב לא מספיק קשה?
ישראל חסון: די, אנחנו מבינים, לא נכניס לפה שום גרעין חיטה על הסכמים של אופניים, בסדר?
ישראל חסון: חיטה נכניס על-פי כל הכללים, אמרתי.
ישראל חסון: אני מבקש בגלל דחיפות העניין – ולאה, אני מתנדב להמשיך בטיפול בעניין הזה יחד עם חבר הכנסת מולה, שלא תהיה לך בעיה בשיבוץ של הדיון – שהם יתייצבו פה, יעדכנו אותנו איפה הדבר הזה עומד.
ישראל חסון: אני מבקש שתעביר למשרד, הסיפור הזה דחוף ביותר.
ישראל חסון: אי-אפשר להשית על האוכלוסייה כאן מצב שהם קונים קילו טף במחיר של קילו זהב.
ישראל חסון: הם לא יכולים לעמוד בזה וזה מוצר בסיסי ביותר.
ישראל חסון: אני לא רוצה אחרי זה להרחיב את הדיון, על מה מדינת ישראל צריכה לעשות בטף.
ישראל חסון: אבל זה כבר הדיון הבא.
ישראל חסון: שלמה, בסדר?
שלמה מולה: אתם רוצים להגיד משהו?
שלום מכלוף: אני רוצה להגיד משהו.
שלום מכלוף: אני לא אתיופי, גם אם אני קצת דומה בצבע.
שלום מכלוף: אני גם לא יבואן.
שלום מכלוף: מתוך כאב הצטרפתי לעניין הזה, כי אלה חברים מקורבים אלי.
שלום מכלוף: כשראיתי את הבעיה מאוד הופתעתי.
שלום מכלוף: כאזרח אני חושב שלאוכלוסיה הזאת יש מספיק בעיות במדינה הזאת, ואנחנו לא מתכוונים להרחיב עליהן.
שלום מכלוף: שומעים יבואנים, יש לנו רושם שמדובר באיזה שהם "תותחים" כאלה.
שלום מכלוף: היבואנים הגדולים האלה מייבאים קונטיינר.
שלום מכלוף: בשביל זה יש פה מספר כל כך גדול של יבואנים, בשביל כמה קונטיינרים שאתה שומע פה.
שלום מכלוף: מביאים קונטיינר כזה ב-40-30 אלף שקל, רוצים להרוויח עליו עוד 5,000 שקל או 10,000 שקל במספר חודשים.
ישראל חסון: מה הטענה שלך?
לאה ורון: מה אתה רוצה להציע?
שלום מכלוף: אגיד לך מה אני רוצה להציע, אבל אני רוצה לתת טיפה רקע כדי שתבין על מה אני מדבר.
שלום מכלוף: היבואנים האלה עבדו 20 שנה, עד לפני כמעט שנה או שמונה חודשים.
שלום מכלוף: למרבה הפלא, לפני שמונה חודשים אמרו להם שאי-אפשר לייבא את הטף.
שלום מכלוף: אבל מסתבר שיבואן אחד בישראל, שהוא לא אתיופי דרך אגב, ממשיך לייבא את הטף, ואישרו לו את זה.
שלום מכלוף: משרד החקלאות אישר לו.
שלום מכלוף: כן, מה שאתה שומע.
שלומית ציוני: הוא מייבא אותו מהולנד.
ישראל חסון: תן לי רגע לסכם את מה שאתה טוען.
ישראל חסון: אתה אומר שמייבאים טף, רק העבירו את זה דרך מונופול אחד.
ישראל חסון: זאת הטענה שלך?
שלום מכלוף: כן.
ישראל חסון: משרד החקלאות, יש יבואן אחד שמייבא מהולנד.
ישראל חסון: בדיקת המסמכים שלו נעשתה כמו שנעשתה לאחרים?
ישראל חסון: נעשתה מול הולנד?