GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
שמעון בן חמו: יש לנו בערבה הרבה מתקנים, יש לנו מתקנים בכל המקומות שבהם אין נגישות למים אחרים ולא חיבור למערכת הארצית: ב"להט", ב"גרנות", בערבה יש לנו הרבה מאוד מתקנים, במקומות שבהם אין חיבור למערכת המים הארצית.
עמיר פרץ: איך אתם מתמודדים עם השאלה של רמת האורניום הטבעי שיש במים?
דני סופר: - - - זה מעטים.
שמעון בן חמו: אנחנו בהחלט מטפלים בנושא הזה, זה נושא שמטופל.
שמעון בן חמו: אספקת המים שלנו עומדת בכל התקנים.
עמיר פרץ: לא, ברור.
שמעון בן חמו: נבדק, אנחנו תחת פיקוח ובקרה מאוד הדוקים של משרד הבריאות.
שמעון בן חמו: כל מה שאנחנו מספקים עומד בכל הסטנדרטים בארץ והבין-לאומיים.
עמיר פרץ: לא, חלק גדול ממתקני המים המליחים לא משמשים לשתייה בגלל הסוגיה הזאת ומשמשים רק להשקיה חקלאית ולדברים אחרים.
עמיר פרץ: בזמנו, אני קיימתי דיון עם מנכ"ל "מקורות" והיה איזה רעיון להביא איזה מתקן טיהור שמטהר את היתרה, מתקן שהיה בהולנד או משהו כזה, ואמרו שיבדקו, אין לי מושג מה עשו עם זה הלאה.
דני סופר: יש לנו פיילוט היום שמטפל בזה.
דני סופר: דווקא הבעיה היא במי הגלם שמכילים מספיק אורניום שמתרכז מאוד בבוצה - -
דני סופר: - - בבוצה עצמה, את הרכז עצמו אנחנו היום יש לנו - - -
עמיר פרץ: שנאים.
דני סופר: בשלב זה לא, אבל יש לנו פיילוט לראות איך אנחנו מקטינים מאוד את הרמות הרדיואקטיביות במים האלה.
דני סופר: בקציעות בזמנו ניסו לעשות, אם אתה זוכר - -
דני סופר: - - מתקן איוד, בזמנו דיברו על מתקן שיגדל דגים, כי המים האלה מספיקים - -
עמיר פרץ: נכון מאוד, בגלל זה אני שואל.
דני סופר: - - אפילו לגדל דגים, וזה נפסל בגלל רמות הרדיואקטיביות.
דני סופר: נכון להיום זה מתקן שרק מבצע איוד של המים והרכז נשאר במקום מסוים ואותו - -
דני סופר: - - ישלחו לרמת חובב.
נחמן שי: אפשר להשתמש בזה להעשרת אורניום?
רוברט אילטוב: זה דיון לוועדת משנה אחרת.
לאה ורון: זה בארצות אחרות.
נחמן שי: ועדת משנה סודית שאנחנו לא נדבר עליה.
עמיר פרץ: גם אני חושב - - -
שמעון בן חמו: הנושא הראשון שאמרתי שאנחנו רוצים להציג זה כל נושא הקולחים והקמת מערכת ארצית לקולחים.
שמעון בן חמו: כמות הקולחים לשנת 2050 צפויה להיות מעל 90 מ"ק.
שמעון בן חמו: נכון להיום היקף הקולחים בארץ הוא כ-470 מיליון מ"ק.
שמעון בן חמו: ישראל מובילה בעולם בטיפול בנושא של שפכים וגם בנושא של קולחים ואספקתם לחקלאות.
שמעון בן חמו: הקולחים הם מים לכל דבר ועניין - כשהם עוברים את הטיפול הנכון הם יכולים לספק את צורכי החקלאות לכל סוגי הגידולים - לאחר טיפולים שלנו כמו לדוגמה טיפול בשפד"ן, טיפול רבעוני, ולכן, הם גורם שהוא בהחלט תחליפי לכל נושא המים השפירים.
שמעון בן חמו: אנחנו רואים, בגרפים שמוצגים כאן, לאורך ה-15 שנים האחרונות מגמה מאוד-מאוד ברורה של הקטנת השימוש במים שפירים בחקלאות ועלייה באספקת מי קולחים לחקלאות.
שמעון בן חמו: בנוסף, אנחנו רואים גם שימוש שהולך וגדל במים מליחים, אבל בעיקר בקולחים.
שמעון בן חמו: ואנחנו חושבים שבהיקפים כאלה נכון לראות כבר היום מערכת בנויה ממערכות ממפעלים מקומיים וממפעלים אזוריים, שהם בעיקר מפעלים אזוריים שלנו: השפד"ן, הקישון.
שמעון בן חמו: אנחנו חושבים היום שצריך להסתכל על כל מערכת הקולחים בראייה יותר אינטגרטיבית ולייצר תפיסה של מערכת ארצית לקולחים.
שמעון בן חמו: צריך לזכור שהשפכים נוצרים בריכוזי אוכלוסיות בעיקר במרכז.
שמעון בן חמו: השפיכה של הקולחים נעשית באזורים יותר מרוחקים בעיקר בדרום - אזורים מרוחקים יותר שצריך גם לטפל בהם וגם לשנע אותם.
שמעון בן חמו: ישנם אזורים שיש בהם עודפים, אזורים שיש בהם חסר, וצריך לתפיסתנו לייצר תפיסה של מובל ארצי ולשנע את אותם עודפים מאזור לאזור.
שמעון בן חמו: הקולחים הם באיכות גבוהה ויש להם ביקוש גדול מאוד על-ידי החקלאים.
שמעון בן חמו: ואנחנו חושבים שצריך לייצר את אותה תפיסה, לבנות ולחבר מפעלים אזוריים ומפעלים מקומיים במקום שבו ניתן ויש את ההיגיון הכלכלי לבצע את זה, ולייצר תפיסה כזאת וניהול של מערכת קולחים ארצית.
חמד עמאר: איזה מחיר יש למי הקולחים?
חמד עמאר: למים האלה?
שמעון בן חמו: של הקולחים?
שמעון בן חמו: בערך 0.7 שקל לקוב - זה נע בין 0.7 שקל לבין 0.9 שקל.
נחמן שי: זה טוב להשקיית גינות ודברים כאלה.
שמעון בן חמו: לא, זה לחקלאות.
דני סופר: לחקלאות.
נחמן שי: רק לחקלאות?
שמעון בן חמו: רק לחקלאות.
שמעון בן חמו: ניתן גם בעתיד - - -
רוברט אילטוב: כי להביא את זה לבית זה עלויות יקרות, זה תשתיות.
נחמן שי: זה מה שאני אומר, אבל בעיקרון היית מעדיף שיש פה גינות ופארקים וכל מיני מרחבים ציבוריים.
שמעון בן חמו: זה לאט-לאט מגיע וזה יגיע גם בעתיד - - -
נחמן שי: תהיה מערכת חליפית ליד - - -
שמעון בן חמו: זה גם יגיע לעניין הזה.
שמעון בן חמו: לדוגמה, כל נושא של "גאולת הירקון" - אנחנו מטפלים בכל נושא "גאולת הירקון", לאחר טיפול, כשיהיה אפשר להביא את המים לרמה רבעונית, אפשר יהיה לספק גם את הקולחים האלה לכל הגינון של פארק הירקון, ואז אפשר יהיה לעשות את זה.
שמעון בן חמו: זה בהחלט יחליף מים שפירים גם לנושא הגינון, זה תהליך שנעשה, אבל צריך להביא את המים לרמה כזאת שאפשר יהיה לעשות את זה.
שמעון בן חמו: צריך לזכור שבגינון ילדים יכולים ללחך את הדשא - -
שמעון בן חמו: - - אז הרמה צריכה להיות הרבה יותר גבוהה, ולכן אחרי שהמים האלה עוברים טיפול כזה ניתן לספק אותם גם לגינון.
שמעון בן חמו: ואנחנו רואים בגרפים האלה את המגמה שתיארנו לאורך ה-15 שנה, מגמה מאוד ברורה של הקטנת השימוש במים שפירים לחקלאות והגדלת אספקת מי הקולחים לחקלאות.
לאה ורון: למה שיניתם את השם ממוביל ארצי למובל ארצי?
לאה ורון: איך זה השתנה בעקבות השנים?
שמעון בן חמו: אנחנו מדברים כרגע על מובל לקולחים.
דני סופר: המוביל הארצי נשאר המוביל הארצי.
שמעון בן חמו: המוביל הארצי זה מים שפירים.
לאה ורון: הבנתי, להבדיל מהמוביל הארצי, יש מובל למי קולחים.
נחמן שי: זה על קוצו של יוד.
לאה ורון: איכות המים עומדת על קוצו של יוד.
שמעון בן חמו: דרך אגב, אנחנו בהחלט רואים הרבה מאוד סינרגיה בין ניהול המוביל הארצי למים שפירים ביחד עם מובל הקולחים הארצי, הרבה מאוד סינרגיה - -
שמעון בן חמו: - - עם אותם מערכות, אותם חדרי בקרה, אותם אנשים שעובדים - - -
חמד עמאר: איך מובילים את זה?
שמעון בן חמו: כרגע זה בעיקר, כמו שאמרתי, מבוסס על מפעלים מקומיים או אזוריים שלנו.
שמעון בן חמו: אנחנו חושבים שצריך לחבר את המפעלים האזוריים ולייצר מערכת הולכה שתוליך - במקום שעדיין אין את זה - את מי הקולחים מאזור לאזור, ממקום שבו יש עודף לאזורים שיש בהם חסר.
שמעון בן חמו: קולחים הם חלק ממאזן המים הלאומי של מדינת ישראל, ויש להתייחס אליהם כאל נכס אסטרטגי.
שמעון בן חמו: מערכת הקולחים הארצית, שתנהל בראייה לאומית את משאב מי הקולחים, תאפשר את יישום מדיניות הממשלה לפיתוח וקידום ההתיישבות והחקלאות.
שמעון בן חמו: אתם רואים גם כמובן ששימוש בקולחים חייב להיות משולב בתפיסה הכוללת של שמירה על מקורות המים הטבעיים, ולכן יש להתאים לכל אזור את איכות הקולחים המתאימה לו.
שמעון בן חמו: צריך לזכור שהנושא הזה רגיש - הרבה פעמים מערכת הקולחים עוברת על אקוויפרים שונים, וצריך שהנושא הזה יטופל ברמה גבוהה על מנת למנוע פגיעה באזורים רגישים במערכת הארצית.
שמעון בן חמו: לכן לטיפול נכון וברמה גבוהה ואיכותית יש חשיבות גבוהה מאוד לטיפול במערכת הקולחים.
חמד עמאר: מי חוץ מ"מקורות" מטפל היום במי קולחים?
חמד עמאר: יש עוד חברה?
שמעון בן חמו: יש מפעלים אזוריים, אגודות חקלאיות בעיקר מטפלות - - -
חמד עמאר: שהם עושים את העבודה לבד.
שמעון בן חמו: הם עושים את העבודה לבד לעצמם.
שמעון בן חמו: ואנחנו באים ואומרים: כל מי שעושה לעצמו בסדר גמור, אבל אם ישנם עודפים צריך לנייד את העודפים, ומי שצריך לראות את זה בראייה ארצית כוללת - שהוא גם לא אינטרסנטי לעניין אלא הוא גם רואה ראייה כוללת - צריך להיות גוף כמו מקורות חברת המים הלאומית שתטפל בראייה ארצית.
שמעון בן חמו: כל מפעל שיש לו את המערכת שלו יישאר עם המפעל שלו ויפעיל את המערך שלו.
שמעון בן חמו: אנחנו מדברים רק על המקום שבו יש עודפים ואפשר לנייד אותם, וצריך לראות את זה בראייה כוללת.
חמד עמאר: יש עודפים היום?
שמעון בן חמו: יש, בהחלט, באזורים מסוימים יש בהחלט, ובהחלט יש היגיון כלכלי לתפיסתנו לייצר תפיסה כזאת של מובל ארצי לקולחים ולאפשר את הניוד של הקולחים.
שמעון בן חמו: נושא יתרונות למערכת קולחים ארצית זה גם שוויון בין כלל צרכני המים לחקלאות במדינה, ניהול יעיל ונכון של משאבי קרקע לטובת הקמת מאגרים לקליטת מי הקולחים, שילוב של מקורות מים שוליים נוספים במערכות הקולחים, ויצירת מערכת בעלת גמישות תפעולית גבוהה לכלל המערכת.
שמעון בן חמו: אנחנו חושבים שמישהו צריך להקים את המערכת - באותם מקומות תבוצע ההקמה ויבוצעו החיבורים בין המפעלים האזוריים - צריכה להיות חברת המים הלאומית על בסיס המקצועיות, אמינות ואחריות לאומית.
שמעון בן חמו: ל"מקורות" יש ניסיון רב בהקמה, בניהול ובתפעול מיטבי של מערכות אספקת מים גדולות ומורכבות, ידע רב בשמירה ובניהול מאגרי - - -
לאה ורון: איפה עומד כל הנושא הזה של מערכת קולחים היום?
לאה ורון: יש שיקולים האם להעביר את זה לחברה זו או אחרת?
לאה ורון: אולי תפרט איפה עומד כל הנושא הזה.
שמעון בן חמו: כרגע, כמו שאמרתי, התפיסה היתה יותר תפיסה מקומית ואזורית.
שמעון בן חמו: כל התפיסה הארצית פחות נשקלה, לדעתנו.
שמעון בן חמו: אנחנו מציגים כאן את כל התפיסה הזאת ל"רשות המים" ממש החודש, לקראת סוף החודש אנחנו מציגים את כל התפיסה הזאת ל"רשות המים", היא הגורם הרגולטורי שאחראי לנושא הזה.
שמעון בן חמו: במקביל, אנחנו מציגים את זה גם לשר האנרגיה והמים לדיון, ואנחנו בעצם מייצרים תפיסה ומביאים אותה לדיון.
חמד עמאר: ומי אמור להחליט?
שמעון בן חמו: "רשות המים", בחלק מהמקרים שר האנרגיה והמים, בחלק מהמקרים הממשלה, כל אחד בתחומו, בהתאם לאחריות של הגורמים השונים לעניין הזה.
שמעון בן חמו: ואנחנו מביאים תפיסה - אנחנו חושבים שצריך להסתכל קדימה וכל הראייה שלנו היא ראייה ארוכת טווח.
שמעון בן חמו: אנחנו רואים מגמות וחושבים שצריכים לייצר תפיסה יותר נכונה לטווח הארוך, ולכן אנחנו מביאים מגמות, תפיסות שונות בתחומים שונים בתחום המים לדיון וקבלת החלטות בראייה ארוכת טווח, וזה בהחלט נושא שאנחנו חושבים שצריך לראות אותו בראייה ארוכת טווח.
שמעון בן חמו: היקף הקולחים הולך וגדל וצריך לייצר את אותה ראייה לשימוש טוב יותר ומוגבר יותר בתחום הקולחים.
שמעון בן חמו: שוב, בנושא של ניהול מערכת הקולחים בראייה לאומית: ראייה לאומית ושמירה על עיקרון השוויון בין כלל הצרכנים, ניצול תשתיות קיימות, חוסן פיננסי שישמור על אמינות ורציפות תפעולית ויכולת גיוס הון לפיתוח - הזכרתי ש"מקורות" היא חברה מדורגת בדירוג הגבוה ביותר היום בשוק ההון, ויש לה יכולת גיוס מאוד טובה ועלויות מאוד נמוכות, שמאפשרות הקמת כל המערכות האלה בעלויות המינימאליות שניתנות לביצוע, וכמובן ראייה ארוכת טווח.
רוברט אילטוב: איפה אתם מגייסים הון?
שמעון בן חמו: אנחנו מגייסים בשוק ההון, בעיקר דרך הנפקות אג"ח פרטיות מהגופים המוסדיים.
שמעון בן חמו: "מקורות" גייסה בחמש שנים האחרונות כ-6 מיליארד שקלים בשוק ההון מאותם גופים פרטיים, וזה נחשב הצלחה גדולה מאוד.
שמעון בן חמו: לכל הנפקה שאנחנו מבצעים יש ביקוש מאוד-מאוד גדול בשוק ההון, ובהחלט אנחנו נהנים מהיכולת הזאת של שוק ההון, ושוק ההון נהנה מהאג"חים שלנו.
שמעון בן חמו: הנושא של היתרונות הנוספים שנגעתי בהם תוך כדי המצגת, זה הנושא של הקמת והפעלת המערכת הזאת בראייה כוללת שמאפשרת גם – צריך להזכיר של"מקורות" יש גם פריסה ארצית של חדרי בקרה מאוישים כבר היום כל שעות היממה, כדי להפעיל את מערכת המים השפירים.
שמעון בן חמו: עם אותם חדרי בקרה נוכל לנהל גם את המערכת של הקולחים.
שמעון בן חמו: ל"מקורות" פריסה ארצית של בעלי מקצוע, אמצעים וציוד, כשכבר היום המערכת הזאת קיימת לצורך ניהול כל מערך המים השפירים, וניתן להשתמש באותם אנשים, באותם יכולות, באותו ציוד ואמצעים על מנת לבצע את אותה פעילות גם של מערך הקולחים הארצי, וכמובן שזה יוצר אופטימיזציה של ניהול ועלויות.
שמעון בן חמו: ל"מקורות" ניסיון בפיתוח ותפעול של מודלים תפעוליים אופטימליים.
שמעון בן חמו: מערכת כזאת צריכה ניהול אופטימלי, והיכולת הזאת קיימת בצורה מאוד-מאוד גבוהה ב"מקורות".
שמעון בן חמו: וכמובן, הכשרת עובדים בכל התחומים שנדרשים על-פי חוק.
שמעון בן חמו: היום, לעסוק התחום הזה נדרשים הרבה מאוד מיומנויות, החקיקה, התקנות והרגולציה הן מאוד-מאוד חמורות לכל הנושא של טיפול בקולחים ושפכים, וגוף כמו "מקורות" יכול לעמוד בכל התקנות הללו בצורה הטובה ביותר.
שמעון בן חמו: עד כאן הנושא של מערכת קולחים ארצית, אני עובר לנושא השני, שאנחנו רוצים להעלות לדיון, זה כל הנושא של עידן ההתפלה, ניהול משק המים השפירים בתקופת העודפים – ניהול העודפים.
שמעון בן חמו: אנחנו רואים מעבר מסיבי להתבססות על מי ים מותפלים לאספקת מי שתייה, שמחייב השקעה כספית גדולה במתקני התפלה ובמערך קליטת המים המותפלים, שניהולה וטיפולה הופך למורכב יותר.
שמעון בן חמו: היתה שאלה לגבי הנושא של ההתפלה.
שמעון בן חמו: אנחנו רואים את מתקני ההתפלה למי ים הגדולים השונים, שנמצאים בתהליך ההקמה שלהם מ-2010 ובהמשך.
שמעון בן חמו: רואים שכבר בתחילת 2014 אנחנו כבר נראה היקף התפלה של כ-620 מיליון מ"ק לשנה, עם השלמת המתקן שלנו באשדוד, עם השלמת המתקן ב"שורק".
שמעון בן חמו: לאחר מכן זה מתייצב וקצת עלייה לקראת 2017.
שמעון בן חמו: עד להגעה להיקף תפוקה כזה של כ-620 מיליון מ"ק אנחנו נתחיל לראות עודפים תפעוליים שוטפים בהיקף המים השנתי.
רוברט אילטוב: מה יהיה העודף?
שמעון בן חמו: תלוי מאוד בהיקף הצריכה.
שמעון בן חמו: אנחנו נראה את זה בהמשך במודלים השונים שאנחנו מציגים.
שמעון בן חמו: ואני מזכיר שוב, שהיום משק המים נמצא בגירעון של כ-1.5 מיליארד מ"ק בכל מאגרי המים, לכן בשלב הראשון העודפים בעיקר ישמשו למילוי האוגר, שנמצא בחסר, ולאחר מכן ישנו כמובן כל הנושא של ניהול מערך המים השפירים בתקופת העודפים.
רוברט אילטוב: תוך כמה זמן אתם מעריכים לאזן את הגירעון?
שמעון בן חמו: יש לנו תשובה טובה כיוון שיש לנו שקף בעניין, בדיוק לגבי מה ששאלת.
שמעון בן חמו: אנחנו רואים כאן בשקף שלוש עקומות שמייצגות ביקושים שונים למים.
שמעון בן חמו: ואנחנו מציגים בעצם – אנחנו נמצאים היום ב-2012 – חסר של, כמו שאמרתי, כ-1.6 מיליארד מ"ק, אנחנו רואים כאן את האופטימום שהאוגרים צריכים להיות.
שמעון בן חמו: אנחנו רואים שבסצנריו שונה של ביקושים: ביקוש גבוה, בינוני או נמוך, אנחנו רואים איך נעשה מילוי האוגר.
שמעון בן חמו: אנחנו רואים שאם יהיה ביקוש נמוך, אז האוגר יתמלא מהר מאוד, נראה את זה כבר בסביבות 2019, 2020, נראה את מילוי החסר שבאוגרים עד למקסימום אוגר; ובביקוש גבוה אנחנו נראה את זה בתקופה הרבה יותר ארוכה, לקראת 2030-2028.
שמעון בן חמו: שוב, תלוי כמובן בתחזית הביקוש, תחזית הביקוש היא מאוד מורכבת, כמה כל משפחה תצרוך, כמובן זה קשור לרמת חיים, קשור לגידול הטבעי שיש באוכלוסייה וכו'.
שמעון בן חמו: בסצנריומים שונים אנחנו רואים כאן בעצם את המילוי של החוסר.
חמד עמאר: לא נלקח בחשבון כל הנושא של הגשם?
שמעון בן חמו: הכול נלקח בחשבון - -
דני סופר: זה נלקח.
שמעון בן חמו: - - בהחלט, כמובן.
שמעון בן חמו: נלקח בחשבון הממוצע הרב-שנתי.
שמעון בן חמו: מעבר מניהול בחוסר לניהול בעודף, כמו שאנחנו רואים, כבר ב-2014, כפי שאמרנו.
רוברט אילטוב: עוד 20 שנה.
שמעון בן חמו: בעידן ההתפלה אנחנו נראה תפעול הרבה יותר מורכב בראייה לאומית.
שמעון בן חמו: אנחנו רואים בשקף הימני בגדול סכימה מאוד-מאוד כללית של מערך אספקת המים הארצית.
שמעון בן חמו: אם בעבר כל המערך הארצי היה מבוסס על המוביל הארצי שהעביר מים מהכנרת דרומה, אנחנו נראה עכשיו ביחד עם אותו מובל ארצי שממשיך, גם חיבור של חמישה מתקני התפלה על חוף הים בצד המערבי ובעצם אספקה גם מהכנרת, גם מהאקוויפרים, גם מהקידוחים, כל מה שקיים היום.
שמעון בן חמו: בנוסף לזה עוד חמישה מתקני התפלה מאוד גדולים שיספקו מים בהיקפים מאוד גבוהים, בקצבים מאוד גבוהים, בזמן מאוד-מאוד קצר.
חמד עמאר: לרשות הפלסטינית ולירדנים אתם מספקים מים מותפלים או מים - - - ?
שמעון בן חמו: אנחנו מספקים לירדנים מהכנרת, ואנחנו מספקים לרשות הפלסטינית מים – חשוב מאוד להבין שאנחנו מקבלים מים מכל מיני סוגים ומספקים אותם ביחד.
שמעון בן חמו: כלומר, לעיתים אתה יכול לומר שאלה מים ממתקן כזה או אחר, אבל אנחנו מקבלים את זה למערכת – מים מפה, מים – כל מיני סוגי מים , מספקים מים שהם איזשהו תמהיל של מקורות המים.
שמעון בן חמו: לכן, אנחנו מספקים שם לרשות הפלסטינית תמהיל כמו כל אוכלוסייה אחרת.
חמד עמאר: ולירדנים?
שמעון בן חמו: לירדנים מהכנרת.
נחמן שי: ישר ל - - - ?
שמעון בן חמו: לירדנים מהכנרת אנחנו מספקים שם דרך - - -
לאה ורון: כחלק מההסכם עם הירדנים.
דני סופר: כן, נכון.
חמד עמאר: כמה אנחנו צריכים לספק לירדנים?
נחמן שי: 30 מיליון - - -
שמעון בן חמו: אנחנו מספקים היום כ-51 מיליון מ"ק בשנה, משהו כזה.
נחמן שי: זה בהתאם למסגרת הסכם השלום?
שמעון בן חמו: הסכם השלום היה יותר נמוך, עם השנים הגדילו את זה.
שמעון בן חמו: הסכם השלום היה 20 מיליון מ"ק, היום זה כבר כ-51 מ"ק.
נחמן שי: לא, אבל את לא יכולה לא לתת להם את המים האלה, את יודעת למה זה חשוב.
נחמן שי: תציע רוברט, תעביר הצעת חוק - - -
רוברט אילטוב: נחמן, אל תכעס.
רוברט אילטוב: לאה לא אשמה בזה, היא לא עשתה את ההסכם.
נחמן שי: לא, חס וחלילה אני חושב שזה - - -
רוברט אילטוב: אם אתה מציע זה משהו אחר.
נחמן שי: אני חושב שזה חשוב מאוד, זה חשוב מאוד, זה אחד האדנים של הסדר השלום, אסור לגעת בו.
רוברט אילטוב: אם אסור לגעת, אז צריך להחזיר את זה ל-20 מיליון מ"ק.
נחמן שי: לא, טוב שיעלו קצת כל פעם - - -
רוברט אילטוב: אז בסדר, אני מסכים אתך, בוא נמשיך.
שמעון בן חמו: אני מדבר על תפעול הרבה יותר מורכב בתקופת ההתפלה - אם המים הגיעו בעבר רק מצפון לדרום, היום המים יגיעו גם מצפון לדרום וגם ממערב למזרח למערכת שלנו, ומשם יסופקו גם צפונה, ואנחנו כבר רואים עכשיו יכולת אספקה צפונה ודרומה ומזרחה לכל הארץ - יכולת בהיקפים הרבה יותר גדולים, בקצבים הרבה יותר גבוהים, ולכן ניהול המערכת הופך להיות הרבה-הרבה יותר מורכב.
שמעון בן חמו: אם בעבר במקור המים ב"אשכול" – "אשכול" זה המאגר שקולט את המים מהכנרת, עובר טיפול שם מהכנרת, לאחר מכן מסופק דרומה – מחזור המים היה חמישה ימים, היום במתפילים מחזור המים יורד לכ-6 שעות ואפילו מתחת לכך, וזמן התגובה מרגע יצירת המים ועד אספקה ממש בברזים לבתים יורד משבעה ימים לשלוש שעות ומטה.
שמעון בן חמו: כלומר, כל הטיפול, הניתור, אבטחת המים, האיכות, היכולת להגיב במקרה שיש תקלה, כל העסק הזה הופך להיות הרבה-הרבה יותר מורכב ודורש היערכות הרבה-הרבה יותר מורכבת לכל העניין.
שמעון בן חמו: ב"שורק" לדוגמה יתפילו את המים ומייד אנחנו נספק את זה לבתים בטווח אפס ממש.
שמעון בן חמו: לכן, כל הנושא של זמני התגובה הקצרים מחייבים תפעול מיטבי ו"מקורות" מקימה מרכז תיאום ובקרה ארצי, שמשלב מודלים לאופטימיזציה, טיפולים בזמן אמת על מנת לנהל את המערך הזה בצורה המיטבית בתפוקה של אספקת מים הרבה-הרבה יותר מורכבת.
שמעון בן חמו: היתרונות בניהול החוץ של מערך ההפקה והמערכת הארצית על-ידי חברת "מקורות": ניהול אינטגרטיבי יביא לתכנון, לפיתוח ולתפעול אופטימליים של מערכות המים; הוזלת העלויות כתוצאה מניהול מיטבי ויכולת מימון הרבה יותר טובה; התמודדות מקצועית עם אירועי חירום וכשלים, כשיש כשל צריך יכולת הרבה יותר מורכבת - תגובה בזמן אמת, פריסה ברמה הארצית, וכל זה יש ל"מקורות".
שמעון בן חמו: שמירה על המים כנכס אסטרטגי של המדינה, צריך בהחלט לראות את כלל מקורות המים, צריך לזכור שרוב המים יגיעו – כ-75% מאספקת מי השתייה – ממתקני ההתפלה, יהיה צורך לתחזק את כל המאגרים האחרים כדי - אנחנו נראה את זה גם בהמשך - שבעת כשל של אחד ממתקני ההתפלה הגדולים יהיה צורך מייד להגיב ולהכניס לפעולה את המאגרים, את הקידוחים, אספקה כמובן מהכנרת ומכל המקומות על מנת להגיב בזמן ברגע שיש כשל של מתקן מאוד גדול; כמובן שחלוקה הוגנת של משאב חיוני; מקצועיות וידע שמאפשרים הובלה וחדשנות טכנולוגית במשק המים בארץ ובעולם.
שמעון בן חמו: דיברנו על הנושא של ניהול אחוד לצורך תגובה מהירה במקרי חירום.
שמעון בן חמו: אנחנו רואים בסכימה השמאלית את המתקנים: פלמחים, אשקלון - מתקן אשקלון אחד המתקנים הגדולים, הראשון שהוקם כמתקן התפלה גדול של התפלת מי ים.
שמעון בן חמו: זו הדוגמה: אם מתקן ההתפלה באשקלון נופל מאיזושהי סיבה – דרושים בקיץ 36% מקידוחי ההר או לחילופין כל קידוחי החוף בתוספת 10% של קידוחים מההר לגיבוי כשל רק של המתפיל הזה.
שמעון בן חמו: בחורף זה פחות, בחורף דרושים 46% מקידוחי ההר, או 83% מקידוחי החוף לגיבוי רק של כשל של המתפיל.
שמעון בן חמו: זה אומר שאתה צריך לתחזק כל הזמן את כל הקידוחים, את כל המאגרים, בצורה כזאת שהם יוכלו להגיב מייד ברגע שיש כשל, ורק מי שמסוגל לנהל ראייה - - -
חמד עמאר: כמה זמן המתקן פועל?
שמעון בן חמו: המתקן של אשקלון פועל מ-2005.
חמד עמאר: בדרך כלל כשל - כל כמה זמן יכול לקרות?
שמעון בן חמו: יש כשלים כל הזמן של שעה-שעתיים-שלוש, אבל אנחנו מדברים על כשלים יותר משמעותיים שאתה לא יודע - יכול לנבוע מזה שפתאום אשקלון כבר ראינו שאין - יש שם נפילה של כל מיני פצצות ודברים מהסוג הזה או כשל תפעולי, תקלה או כל דבר שהוא, אם מערך המים יתבסס בעיקר על זה ומדובר על מתקנים מאוד-מאוד גדולים, יש צורך בגיבוי מאוד משמעותי על מנת להגיב ולטפל במקרה הזה.
דני סופר: גם נפילה של שעה אחת דורשת להפעיל את כל הקידוחים האלה, כי זה מים שחסרים במערכת אז שעה אחת זה גם קורה.
שמעון בן חמו: גם שעה-שעתיים ושלוש זה קורה היום כבר.
שמעון בן חמו: אתם לא מרגישים את זה, אנחנו מייד מתחילים להפעיל מהכנרת, מכל מיני קידוחים, מעבירים מייד ומגבים מייד את המתקן הזה שנופל, אבל זה קורה כבר גם היום.
דני סופר: בקיץ שעבר במתקן חדרה נכנסו הרבה מאוד מדוזות, בזמן המדוזות הגדולות ביוני לתוך ה-inlet, מתקן כניסה של מתקן התפלה בחדרה - הושבת לשלושה ימים, אי-אפשר היה לעבוד אתו, כי היתה שם כמות מדוזות אין-סופית כבר.
רוברט אילטוב: זה מים עם בשר.
דני סופר: לא, זה פשוט סתם את המסננות, כן.
שמעון בן חמו: אני רוצה להתייחס עכשיו לעניין של תפעול אחוד של משאבי המים וכל הנושא של הקידוחים.
שמעון בן חמו: אתם רואים בשני השקפים הימניים בעצם את מצב האקוויפר באזורים בהם השאיבה נעשית על-ידי מפיקים פרטיים ולמטה מצב האקוויפר התקין במקום שרוב השאיבה נעשית על-ידי חברת "מקורות".
שמעון בן חמו: אנחנו רואים למעלה ממש נוצרים שקעים הידרולוגיים בהרצלייה, רמת-גן ובבת-ים, ממש שקעים הידרולוגיים כתוצאה משאיבת יתר.
שמעון בן חמו: כל באר פרטית כזאת, אותו גורם שיש לו זיכיון לשאוב - שואב ושואב ושואב גם ביתר.
שמעון בן חמו: "מקורות" יודעים לווסת את הדברים ודואגים שלא יהיה עודף.
חמד עמאר: מי נותן להם את האישורים ומי עוקב אחרי העבודה שלהם?
שמעון בן חמו: אמרתי, "רשות המים" היא הגורם שאחראי, הרגולטור של כל מערך המים.
חמד עמאר: "רשות המים" נמצאים כאן?
זאב אחיפז: אני אתייחס - - -
חמד עמאר: איך נותנים להם להגיע למצב כזה?
זאב אחיפז: אני אתייחס לזה, יש לי הרבה מה להגיד לאור הזה - אז אני - בסדר?
שמעון בן חמו: בנוסף לזה אנחנו רואים בשקף השמאלי מצב בארות שזוהמו.
שמעון בן חמו: אנחנו רואים שם בארות בכחול זה בארות של "מקורות", בירוק בארות בבעלות פרטית, אנחנו רואים בשחור את הבארות של חברת "מקורות" שהושבתו ובאדום בארות של גורמים פרטיים שהושבתו.
שמעון בן חמו: אנחנו רואים שמתוך 404 בארות פרטיות – 135 בארות נסגרו כתוצאה מזיהומי הבארות, כאשר ב"מקורות" מדובר ב-21 בארות שהושבתו מתוך כ-302 קידוחים.
שמעון בן חמו: כלומר, מצב נושא של ניהול הקידוחים, הבארות בארץ גם הוא חשוב מאוד בראייה כללית וראייה לאומית.
שמעון בן חמו: שוב פעם, אנחנו לא אומרים שאנחנו צריכים לקחת ולעשות משהו שאחרים עושים, אנחנו אומרים שצריך ראייה כוללת, ולטפל בכל הנושא בראייה כוללת, כי משאבי המים הם משאבים לאומיים והתפיסה צריכה להיות יותר תפיסה לאומית ופחות תפיסה מקומית.
שמעון בן חמו: בכל הנושא של תפעול "מקורות" מהווה פלטפורמה יעילה לקביעת תעריף אחיד לצרכנים באזורים השונים.
שמעון בן חמו: אנחנו רואים בנושא של הפקה, שבאזורים מבודדים כמו עוטף עזה, יו"ש, הנגב והערבה עלויות ההפקה הם הרבה-הרבה יותר גבוהות, הם מגיעות גם עד ל-13-12 שקלים למ"ק בממוצע, כאשר באזור המרכז ובצפון עלויות ההפקה הרבה יותר נמוכות, כי הם יושבים ממש על מקורות המים, ולכן פלטפורמה כמו "מקורות" מאפשרת ליצור סבסוד צולב בעניין הזה ולמצע את המחיר לכל הגורמים בארץ, כך שהמחיר הממוצע שבסופו של דבר משולם עבור המים ש"מקורות" מספקת הוא כ-2.29 שקלים למ"ק.
חמד עמאר: באחוזים איך זה בעזה ובעוטף עזה?
שמעון בן חמו: אתם רואים את כל הצד הימני זה יותר האזור של עוטף עזה, יו"ש, הנגב והערבה, אתם רואים את זה בכל האזור - - -
חמד עמאר: באחוזים במים כמה – מעזה אתה מוציא מים כאן, כי כאן אתה אומר שהמחיר יותר זול, כמה אחוזים כאן וכמה אחוזים כאן?
דני סופר: זה אספקה לאזור הזה, כמה עולה לספק - עלות לספק מים לאזורים המרוחקים - - -
חמד עמאר: כן, כמה אתה מספק באחוזים?
דני סופר: באחוזים של מים?
דני סופר: כמה מספקים לאן?
חמד עמאר: לאזור גוש עוטף עזה, יו"ש, הנגב והערבה מאחוזי המים שלנו.
שמעון בן חמו: הרוב באופן טבעי מאזור המרכז, שם רוב האוכלוסייה - - -
חמד עמאר: כן, כי כאן עולה 12 שקלים, כאן עולה 2.29 שקלים.
שמעון בן חמו: לא, זה לא עולה 2.29 שקלים.
שמעון בן חמו: לנו זה עולה, העלות בפועל, אחר כך יש מיצוע של המחיר.
חמד עמאר: כן, אני מבין את זה, העלות.
חמד עמאר: כמה אחוזים כאן אתה אמור לספק וכמה אחוזים כאן אתה מספק?
שמעון בן חמו: בהתאם לביקושים, בהתאם לאוכלוסייה אנחנו מספקים.
דני סופר: אזור ההר הגבוה, ירושלים, יו"ש - כל אזור ההר הגבוה וירושלים בסביבות 180 מיליון מ"ק בשנה.
חמד עמאר: והשאר?
דני סופר: בערך 12%.
דני סופר: יש גם את אזור חיפה שהוא אזור גדול, גוש-דן זה אזור ענק ואזור חקלאי.
שמעון בן חמו: אמרנו שסך הכול "מקורות" מספקת כ-1.5 מיליון מ"ק, זה הסך הכול, וכל אזור בהתאם לביקוש שישנו שם ולתוכניות המאושרות לכל אזור ואזור.
רוברט אילטוב: אני מבקש תוך שלוש דקות לסכם את הדברים.
שמעון בן חמו: עברנו את הנושא הזה, אני כבר מסיים, שני שקפים אחרונים.
שמעון בן חמו: הנושא השלישי זה הנושא של הרחבת הפעילות הבין-לאומית של "מקורות": "מקורות" מדורגת בין עשר החברות המובילות בעולם בתחום המים, בכל הדירוגים שנעשים, ואנחנו מכירים היום בעולם דירוג של חברות מים בעולם.
שמעון בן חמו: פרויקטים שמקדמת "מקורות" בעולם תורמים לחוסנה הכלכלי והמדיני של ישראל; "מקורות" מקדמת השנה קשרי עבודה עם מדינות נדרשות לפרויקטים בתחומי המים לסוגיהם, לצורך הקמת מיזמי מים רחבי היקף במדינות שונות - הזכרתי קפריסין, ארגנטינה, דרום אמריקה, אפריקה, ומדינות רבות שאנחנו פועלים בהם; ישנו ביקוש גדול מאוד לידע וליכולות של "מקורות" בעולם הרחב, אנחנו גם מבצעים שיתופי פעולה של מחקר ופיתוח עם גופים שונים בעולם וכל נושא הפיתוח העסקי בחוץ-לארץ, אנחנו רואים בזה פוטנציאל מאוד גדול של המדינה, אנחנו, כמו שאמרתי, חושבים שצריך לייצר מסלול ירוק לפיתוח העסקי הזה בעולם, באמצעות אותו מסלול ירוק, כפי שנעשה בתעשיות הביטחוניות.
שמעון בן חמו: אלה הנושאים שרצינו להציג.
רוברט אילטוב: חברי ועדה, יש שאלות?
זאב אחיפז: אני רוצה להצטרף לברכות לחברת "מקורות" על 75 שנים של עשייה מבריקה בתחום המים.
זאב אחיפז: יש לי להציע לכם כמה תובנות מההסתכלות שלנו על נושאים שהועלו פה על-ידי "מקורות".
זאב אחיפז: אנחנו גם חושבים שצריך לראות את משק הקולחים בראייה מערכתית, אבל מההיכרות שלנו, של המאזן ושל המקורות ושל התשתיות שקיימות, אנחנו רואים את היישום של משק הקולחים הארצי בצורה של ארבע מערכות על אזוריות של קולחים, שאחת חברת "מקורות" כבר ביצעה, זה השפד"ן, שלוקחת את כל הקולחים של גוש דן לאזור הנגב.
זאב אחיפז: יש עוד שלוש מערכות על אזוריות: אחת מתחילה בגבול הצפון ונגמרת בעמקים מזרחיים – עמק חרוד, עמק בית-שאן, עמק הירדן, השנייה, מתחילה מהירקון מהמרכז, כמו שנאמר, הקולחים מיוצרים במרכז, ומסתיימת בחוף כרמל, באזור חיפה, ואחת מתחילה מהירקון ונגמרת באזור לכיש, ובזה אנחנו מקבלים כיסוי ארצי של כל משק הקולחים, אבל באמצעות ארבע תתי-אזורים.
זאב אחיפז: המערכת הזאת בעצם נמצאת בהליכי הקמה.
זאב אחיפז: אנחנו היום כבר מניידים קולחים, מעבירים עודפים מאזור נתניה עד חוף כרמל או מאזור רמלה לוד, מת"ש איילון ועד אזור לכיש.