GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
גיא גריאני: אני דובר מועצת התלמידים והנוער הארצית, הייתי בכל הדיונים שהתקיימו בנושא עד עתה.
גיא גריאני: אני חייב לציין כמה בעיות שעלו אצלי באופן אישי.
גיא גריאני: אני מבין שיכול להיות שיש פה בעיות שאנחנו צריכים למצוא להן פתרונות אחרים.
גיא גריאני: לדוגמה, עניין החתימה – מי אחראי אם ההורה חותם בלי 50 השעות האלה?
גיא גריאני: האם זה יהיה המשרד?
גיא גריאני: האם זו המשטרה, שלפי הבנתי - - -
עוזי יצחקי: מי שחותם אחראי.
גיא גריאני: איך אני אוכף את זה מבחינת החוק?
גיא גריאני: אני מבין שאנחנו לא יכולים לעמוד עם סטופר - - -
עוזי יצחקי: המשטרה.
גיא גריאני: אני לא יכול לשים לאנשים GPS - - -
עוזי יצחקי: אחריות של המלווה, של ההורים.
גיא גריאני: עברתי בכמה מדינות בשנים האחרונות, יצא לי שיסיעו אותי בני נוער שעברו תקופת מלווה בגרמניה, בארצות-הברית, צרפת.
גיא גריאני: השיטה שם שונה.
גיא גריאני: אני רואה את השיטה במדינה שלנו, ואני מר כרגע על ליווי של שלושה חודשים, אני מר על חברים שלי שהיום לא נוגעים ברכב שלושה חודשים תמימים, מגיעים למצב שאחרי שלושה חודשים עולים בפעם הראשונה לכביש.
גיא גריאני: כמות התאונות שאני הייתי מעורב בהן- - - זה משהו שלא ייפתר עם החתימה הזאת.
עוזי יצחקי: את זה אמרת גם בדיון הקודם וקיבלת תשובות.
עוזי יצחקי: אם אתה רוצה נחזור על זה עוד פעם.
עוזי יצחקי: זו מטרת החוק.
גיא גריאני: כנראה שהתשובות לא סיפקו אותי.
גבי בן הרוש: איך בחו"ל עם הצעירים?
גיא גריאני: בארצות-הברית, בפלורידה יש שנה ליווי בגיל 15, כאשר הנער מסיע את עצמו לבד.
גיא גריאני: במידה שהוא רוצה להסיע עוד חבר צריך מלווה מבוגר שעומד בדרישות התקן האמריקני.
גיא גריאני: בקליפורניה מותר להסיע אדם אחד בלי ליווי.
גיא גריאני: בגרמניה יש שנה עם מלווה, כשהנער יכול להסיע את עצמו.
גיא גריאני: בכל מקום יש את התקנים השונים שלו.
גיא גריאני: אני מבין את הבעיות, אני נותן לכם את הדוגמאות של חברים שלי, ששלושה חודשים לא מוציאים את הרכב.
גיא גריאני: אם היום יש לי מלווה לשישה חודשים, עברתי את השלושה חודשים הראשונים – אמא שלי ואבא שלי עובדים עד השעה 18:00–19:00 - בשעה 21:00 אני כבר לא יכול לנסוע ללא ליווי.
גיא גריאני: יש לי עוד אחים קטנים, שצריך לטפל בהם, יש להכין אוכל, יש את כל הסידורים הקטנים שאין להם זמן לטפל בהם במהלך היום - מתי אקבל את הזמן שלי מאחורי ההגה?
גיא גריאני: שאלה מאוד פשוטה, שעד עכשיו לא שמעתי עליה שום תשובה.
עוזי יצחקי: אם זה מספיק חשוב להורים שלך הם יעשו את זה בזמן שהם צריכים לעשות את זה, ואל תזלזל בבקשה.
גיא גריאני: אני מסכים אתך שאם זה מספיק חשוב ההורים שלי יעשו את זה, אבל גם מאוד חשוב שאח שלי בן השבע ילמד לשחות ויעשה שיעורים ושהאחרים שלי יאכלו.
חמד עמאר: אתן לכם להגיב, תנו לנו לשמוע.
חמד עמאר: זה חוק כבד, באמת חוק טוב, בואו נשמע את כולם וננסה ללמוד.
חמד עמאר: העלית את הנושא של הסעת עוד נוסע.
חמד עמאר: לנהג חדש אסור להסיע נוסעים אצלנו או מותר לו?
חוה ראובני: מותר עם מלווה.
חמד עמאר: אם יש לידו מלווה הוא יכול להסיע שלושה נוסעים מאחור?
חוה ראובני: כן, כן.
גיא גריאני: ההצעה שלי היא, אל"ף, להסתכל על מה שקורה במדינות אחרות.
גיא גריאני: בי"ת, אני מציע לכם ופונה אליכם שתעבדו גם עם הנוער, תשמעו את הדעה של הנוער.
גיא גריאני: אני מבטיח לכם שאם השינוי הזה בתפיסה כוללת לא רק מלמעלה אלא גם מהשטח – אני בטוח שיש לכם נתונים מהשטח, אבל אני אומר לכם שמה שאני רואה בעיניים שלי זה לא מה שאתם רואים בדפים.
גיא גריאני: זאת ההצעה שלי אליכם.
חיליק רוזנבלום: אני מהמכון לחקר הגורם האנושי לתאונות דרכים, פורום העמותות למניעת תאונות דרכים.
חיליק רוזנבלום: למדנו את הנושא של הליווי, גם מה שקורה בארץ וגם מה שקורה בעולם.
חיליק רוזנבלום: נפגשנו עם כל גורמי הליווי באירופה, בארצות-הברית, והכנו ר פשוט שיעקוף את הסכסוך שיכול להיות בבית מחר וימנע את והאחריות שיש להורה מול הבן שלו.
חיליק רוזנבלום: לי יש חמישה ילדים, יגיד לי הבן שלי: אבא, כן למדתי לא למדתי, בוא תחתום.
חיליק רוזנבלום: אני לא יודע עד כמה אני אהיה ישר, ואני פריק של הנושא של בטיחות בדרכים.
חיליק רוזנבלום: מה שעשינו זה ר נורא פשוט, שהכניס את כל ההנחיות שקבעו משרד התחבורה והרשות הלאומית – הנושא של 50 שעות ליווי בעיר ומחוץ לעיר, לילה ויום - לאפליקציה אחת פשוטה, שקיימת היום.
חיליק רוזנבלום: פיתחנו אפליקציה, היא קיימת, והיום סמארטפון כבר יש לכל הילדים, ולמי שאין אפשר יהיה להביא - - -
חמד עמאר: לא תמיד יש לכולם אייפון.
חיליק רוזנבלום: למי שלא יהיה, זאת לא הבעיה.
חמד עמאר: למי שאין, מישהו יספק לו?
חיליק רוזנבלום: שניה אחת - - -
לאה ורון: בסדר, אז סמארטפון נותן חלק - - -
שי ברק: אולי זה יהיה חלק מהערכה ש- - - ?
חיליק רוזנבלום: תנו לי להשלים, רק שניה אחת.
חיליק רוזנבלום: אופציה אחת זו האופציה של חתימה הורים; אופציה שניה זו אופציה טכנולוגית, שאפשר עם טכנולוגיה לראות כמה שעות נעשו ביום, כמה בלילה, עם כל התהליך של זיהוי מלווה.
חיליק רוזנבלום: היא לא מגבילה - - -
לאה ורון: זה לא שמישהו צריך להזין את הרישום?
חיליק רוזנבלום: התלמיד עצמו מזין את זה, ואם יש זמן נוכל להראות את כל הר הזה פה על מסך.
חוה ראובני: הדרך להוכחת ביצוע תוכנית הליווי תיקבע בתקנות.
חוה ראובני: אני מודה שעל האפליקציה הזאת אני שומעת פעם ראשונה.
חוה ראובני: אני לא יוצאת מתוך הנחה שלכל בני ה-17 יש סמרטפונים שמאפשרים את זה, אולי יום אחד יהיו.
חוה ראובני: אני מציעה שזה יוצג בצורה יותר מסודרת בפני גורמי המקצוע, ישקלו את המשמעויות של זה.
חוה ראובני: אם זה יימצא יעיל ואמין, אז אני לא שוללת את זה שהתקנות העתידיות יעגנו גם את זה כאחת האפשרויות להוכחת תוכנית הליווי.
חוה ראובני: אני לא אומרת כן, אני לא אומרת לא, צריך לבדוק מה זה נותן.
שי ברק: קודם כל, אני פונה למשרד התחבורה: אנחנו לא נגד, אנחנו באמת רוצים לקיים דיון ענייני.
שי ברק: אל תסתכלו עלינו שאנחנו מניפים איזה שהם שלטים, שכל מה שאתם אומרים אנחנו נגד.
שי ברק: אנחנו בעד החוק הזה, אנחנו חושבים שהליווי הוא ר טוב, אבל יש בעיות ואנחנו רוצים להציף אותן כדי לפתור רים.
שי ברק: השבוע ישבתי עם תלמיד וניסיתי בכל כוחי לשכנע אותו עד כמה הליווי הוא ר טוב.
שי ברק: ניסיתי לשכנע אותו שבלילה הוא לא חווה רים שהוא חווה איתי, כי הוא לא עושה איתי שיעורי לילה.
שי ברק: עשיתי שמיניות באוויר על מנת לשכנע אותו, והתשובה שלו בסוף שברה אותי.
שי ברק: הוא אמר לי משפט נורא פשוט: נראה לך שאני מסוגל לשבת עם ההורים שלי יותר מחצי שניה באוטו?
שי ברק: תשובה אחת, שברה אותי, פירקה אותי לגמרי.
שי ברק: אז אני לא יודע אם הוא יחפש או לא יחפש.
שי ברק: אני יודע שהיום ילדים בגיל 3 משכנעים את ההורים שלהם לקנות אייפון.
שי ברק: אותי הבן שלי שכנע שאאפשר לו רישיון לאופנוע, כשגם אני פריק, כמוך, בנושא הבטיחות בדרכים.
שי ברק: אנחנו נופלים בפני הילדים, אנחנו לא עומדים בפניהם.
לאה ורון: יש חובה על מורי הנהיגה, כשהם מלמדים לשם קבלת רישיון הנהיגה, ללמד גם בלילה?
אבי גולן: ודאי, ודאי.
שי ברק: כן, יש חובה.
שי ברק: אני לא נגד, אני רק מבקש שלא תגרמו לחצי מהעם הזה להיות עבריינים בעל כורחם.
שי ברק: אם יחוקק חוק של 50 שעות ואנשים יחתמו על הצהרות פיקטיביות, אז אתם גורמים לאנשים לעבור עבירות, זה הכול.
שי ברק: אומרת המשטרה: אנחנו לא יכולים לאכוף את זה, וברור שאי-אפשר לאכוף את זה, אז נמצא איזה פתרון - אולי להשמיט את ה-50 שעות.
שי ברק: אני לא יודע מה הפתרון, באמת אין לי פתרון, אבל בואו לא נגרום בוועדה במסגרת החקיקה הזאת לחצי מהמדינה הזאת להיות עבריינים.
שי ברק: זה לא עובד.
ישראל ספיר: קודם כול, אני מברך על החוק, החוק הוא בריא מאוד.
ישראל ספיר: כמו שאמר ידידי, כולנו עבריינים כי נהג, ברגע שהוא מקבל את הרישיון, עבר טסט לפני חצי שעה, הוא רוצה כבר מחר לנהוג.
ישראל ספיר: הוא מסבן את כולם או, כמו שהבחור אמר, הוא יישב בבית שלושה חודשים.
ישראל ספיר: פה אנחנו מצמצמים את העבריינות, אנחנו נותנים לאחד שיהיה אחראי על כמה נהגים - - -
חמד עמאר: עד עכשיו היה ליווי שלושה חודשים.
חמד עמאר: מה עשה הנהג?
ישראל ספיר: יש כאלה שיש להם רישיון להם בבית ואפילו חצי שנה לא נהגו.
גבי בן הרוש: מה עשה הנהג?
גבי בן הרוש: בא לחופשה מהצבא, הלך למועדון בערב ומישהו ליווה אותו, בזה זה נגמר.
גבי בן הרוש: שלוש שנים הוא בצבא.
גבי בן הרוש: אתם מאמינים לשטויות האלה?
גאנם חמדה: אנחנו רוצים לטפל בכלל, ברוב.
גאנם חמדה: אנחנו לא יכולים לקחת מקרה חריג ולהשליך ממנו.
גאנם חמדה: לכולם יש ילדים, ואנחנו ליווינו את הילדים שלנו.
גאנם חמדה: זה אפקטיבי ומשמעותי.
גאנם חמדה: אז אם יש מקרים כאלה, שלא נוהגים, לא נוכל לתת היתר מוחלט.
גאנם חמדה: אין מה לעשות.
יהונ בר עוז: אבל הרוב לא נוהגים בגלל זה.
גאנם חמדה: נוהגים, נוהגים.
אבי גולן: למחרת הוא כבר רוצה לנהוג.
יהונ בר עוז: אני, כעורך דין, כשמגיע אליי בחור צעיר שהוציא רישיון אני אומר לו: לטובתך, תתרחק מהסכנות האלה ומהספקות האלה, כי המשטרה יושבת ובודקת מכל זווית, וזה לגיטימי, איכותי וחשוב, אבל נהג - - -
לאה ורון: אל תפריעו.
יהונ בר עוז: הטעות הכי קטנה והוא נעשה נהג חדש לעוד שנתיים ולעוד שנתיים.
יהונ בר עוז: אני מכיר אנשים שכבר פעם שניה הם נהגים חדשים והם מיואשים.
יהונ בר עוז: הם אומרים שריבוי האיסורים והקשיים מונע מהם לנהוג.
יהונ בר עוז: עכשיו רוצים לעשות חצי שנה או בלילה, אז יעשו את ה-50 שעות – כי אתם מחייבים לחתום על תצהיר - לא תהיה את השעה ה-51.
יהונ בר עוז: הנהג הזה לא ינהג חצי שנה, ואחרי חצי שנה, שמח וטוב לב, הוא יעלה על הרכב ותהיה תאונה כי הוא לא יודע לנהוג.
יהונ בר עוז: 50 שעות זה המון, מי יעמוד בזה?
יהונ בר עוז: ואם זה לשלם למורה נהיגה, אז אני לא רוצה לדמיין.
יהונ בר עוז: החבר'ה, הרבה מהם במצב כלכלי קשה.
יהונ בר עוז: אין להם סמארטפון, אז יהיו להם 50 שעות לשלם?
יהונ בר עוז: אתם הופכים אנשים לעבריינים.
חוה ראובני: אמרנו במפורש שעם מורים לנהיגה תוכנית הלווי תהיה שונה.
יהונ בר עוז: הערה אחת נוספת.
יהונ בר עוז: אפשר היה לעשות ר אחר – אחרי שבן-אדם עובר את הטסט, לדרוש ממנו נגיד עוד עשרה שיעורי נהיגה - שהם שניים בלילה, למשל - ורק אז הוא מקבל את הרישיון.
יהונ בר עוז: עד אז הוא לא יקבל את הרישיון הנהיגה.
ישראל ספיר: אבל אין שום בעיה בלילה.
יהונ בר עוז: אחרי הטסט ולפני הרישיון הייתה עוד חובה של עשרה שיעורי נהיגה – שניים בלילה, שניים - - -
חמד עמאר: אחרי שיעבור את העשרה שיעורים, ניתן לו עוד חמישה שיעורים, שנהיה בטוחים במאה אחוז.
חוה ראובני: ליווי בחינם לפני רישיון הנהיגה לא עובד; שיעורי נהיגה נוספים - כן.
עוזי יצחקי: עוד שיעורי נהיגה – לזה יש לו כסף.
יהונ בר עוז: חווית הנהיגה אחרי הטסט – כשבן-אדם כבר עבר את הטסט הוא רגוע יותר, הוא יהיה קשוב יותר בשיעורים.
אורי הכהן: אדוני היושב ראש, אני הממונה הארצי על החינוך התעבורתי בתיכונים.
אורי הכהן: אני רוצה לסתור את הבחור ממועצת התלמידים - אלה שהרישיון שלהם במגירה זה אחוז זעיר ביותר.
יהונ בר עוז: זה לא נכון.
אורי הכהן: אני לא מתווכח עם אף אחד פה.
שי ברק: על מה אתה מתבסס?
אורי הכהן: קודם כול, החוק הוא מעולה.
אורי הכהן: כמו כל תוכנית, בואו נריץ את עניין הזה במשך חצי שנה, שנה, שנתיים, נראה מה קורה ונקבל חוות דעת.
אורי הכהן: קודם כול, שיהיה אמון.
אורי הכהן: חבר'ה, ההורים הם אחראים, גם אותו המלווה, שיהיה אחראי, יחתום.
אורי הכהן: בואו נתחיל, שהחוק הזה ייכנס, הגיע הזמן.
אורי הכהן: אני מבקר בבתי-ספר, אני בא במגע עם תלמידים.
אורי הכהן: התלמידים שואלים מתי החוק הזה ייכנס, הם כבר מוכנים לחוק הזה.
אורי הכהן: אז בואו נקצר את העניין, נכניס את זה כבר - - -
שי ברק: מאיפה אתה מביא את זה?
אורי הכהן: סליחה.
אורי הכהן: נכניס את זה ונראה כעבור שנה מה קורה.
לאה ורון: החוק לא נכנס לשנה.
חמד עמאר: אני רוצה לשמוע את ההערות של היועץ המשפטי.
איתי עצמון: בהמשך לרים שנאמרו כאן עכשיו, וגם בדיונים הקודמים, אני רוצה להפנות את תשומת הלב לכך שאכן, כמו שאנחנו יודעים, לא ניתן להטיל אגרות או תשלומים על פעולות שמבצעת המדינה אלא בחוק.
איתי עצמון: אבל, מכיוון ששמענו ואנחנו יכולים לתאר לעצמנו שיש מצבים שבהם לאדם לא יהיה מלווה נגיש – זה יכול להיות חייל בודד, זה יכול להיות אדם שפשוט נמצא כאן בלי משפחה ואני יכול להעלות על דעתי עוד כל מיני מקרים - בסופו של ר, במבחן התוצאה, הוא כן יידרש לשלם עבור ביצוע תוכנית הליווי כתנאי לקבלת רישיון נהיגה.
איתי עצמון: צריך לקחת את זה בחשבון, כיוון שביצוע תוכנית ליווי לפי המתווה המוצע כאן, שייקבע בתקנות, זה תנאי לקבלת רישיון נהיגה.
איתי עצמון: כרגע אין מענה לכך בנוסח של החוק, כפי שהוא מוצע כאן.
חוה ראובני: מי שאין לו מלווה בתוך המשפחה יצטרך להשיג ליווי ממקורות חיצוניים.
חוה ראובני: אפשרות אחת היא מורה נהיגה – וזה בוודאי שיהיה בתשלום.
חוה ראובני: אני בהחלט יכולה לראות התפתחות של סוג של - - -
חמד עמאר: קבעתם כמה שיעורי נהיגה?
חוה ראובני: אמרתי במפורש.
חוה ראובני: אין לי את זה כאן, אבל תוכנית הליווי עם מורה נהיגה תהיה ייעודית, אחרת.
יצחק כהן: רבותי, 50 שעות זה שלוש פעמים רישיון נהיגה.
יצחק כהן: אתם מבינים מה אתם מרים?
חוה ראובני: יכול להיות שיהיו כאלה שיציעו את השירות הזה בתשלום, שהם לא מורי נהיגה אבל הם עומדים בדרישות האלה.
חוה ראובני: זה יפרנס סטודנטים בזמן הלימודים שלהם, להיות מלווים בשכר, לדוגמה.
חמד עמאר: אני חושב שזה לא רציני.
חוה ראובני: מצד שלישי, אני מאוד מקווה - - -
חמד עמאר: אני מקווה שאת לא מרת ברצינות, שסטודנטים יתחילו לעבוד את העבודה הזאת.
יצחק כהן: סטודנט גם לא יכול לעשות את זה, כי אתה מקבל על האוטו כסף בזמן הנסיעה, אסור לו לעשות את זה לפי החוק.
יצחק כהן: אתם הוצאתם את התקנה הזאת, לא אני.
חוה ראובני: זו לא הסעה בשכר, לדעתי.
יצחק כהן: אם אני יושב באוטו זו הסעה בשכר.
עוזי יצחקי: זו לא הסעה בשכר.
חוה ראובני: ר נוסף, אני מאוד מקווה שעמותות שעניינן בקידום בטיחות בדרכים יוכלו לקדם מערך התנותי מסוים לטובת חסרי מלווים.
חמד עמאר: הרשות לאומית לבטיחות בדרכים, אתם - - -?
חוה ראובני: יכולים להיות גם כאלה שלהורים שלהם אין רישיון נהיגה.
חוה ראובני: יש מגזרים שבהם הציבור המבוגר, בני ה-40 וה-50, לאו דווקא יש להם רישיון נהיגה.
חוה ראובני: זה מאוד נפוץ, למשל, אצל יוצאי אתיופיה.
איתי עצמון: אבל המשמעות היא שאתם מטילים כאן באופן עקיף איזשהו מס נוסף על הציבור.
חוה ראובני: אנחנו לא מטילים מס על הציבור.
איתי עצמון: לא מס כמשמעותו בחוק, אבל תשלום נוסף.
חוה ראובני: המשמעות היא שזה עלול לייקר - לא חייב – במידה מסוימת את הליך הוצאת הרישיון.
לאה ורון: דווקא לאוכלוסיות החלשות.
חמד עמאר: אני רוצה לשמוע את הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים, אם היא יכולה להיכנס לנושא הזה ולעזור לנו.
שי סופר: אדוני היושב ראש, השנה חלה עלייה של 12% במעורבות של נהגים צעירים בתאונות קטלניות.
שי סופר: כ-105 נהגים צעירים נפגעו בתאונות קטלניות.
שי סופר: אני חושב שיש תמימות דעים בקרב מומחי בטיחות בדרכים ותחבורה ובקרב אנשי אקדמיה בתחום, שרישיון נהיגה מדורג וחובת ליווי הם הכרח חיוני מאוד, מוכח ואין לגביו מחלוקת.
שי סופר: זה בראש ובראשונה.
שי סופר: לגבי היישום – אני חושב שבסך הכול הצוות המקצועי, בראשותו של סמנכ"ל התנועה מר עוזי יצחקי, עשה עבודה טובה.
לאה ורון: אבל לא זה מה שנשאלתם, דוקטור סופר.
לאה ורון: שואל אותך יושב ראש הוועדה מה הולכת הרשות לבטיחות בדרכים לעשות על מנת לסייע באותם מקרים שבהם לא נמצא מלווה לנהג החדש שקיבל את רישיון הנהיגה.
שי סופר: בסך הכול, הנהג החדש, סביר להניח שיהיה לו מלווה כזה או אחר.
לאה ורון: אז שואל היושב ראש לגבי אותה סיטואציה שתיאר עורך הדין עצמון ואותן שאלות ששאל היושב ראש - האם אתם מרימים את הכפפה ותרכזו אצלכם איזושהי רשימה של מתנים, שאתם תבדקו שהם אכן יכולים לתת ליווי?
לאה ורון: האם תיכנסו לנושא הזה?
שי סופר: הנושא הוא כל כך חשוב, שאנחנו נרים את הכפפה.
חמד עמאר: כי לפי הנתונים שגם אתה אמרת, המעורבות של נהגים חדשים בתאונות דרכים היא - - -
שי סופר: אין לנו שום בעיה.
שי סופר: יש לנו חטיבת בטיחות, יש לנו חטיבת שטח עם 15 מנהלי בטיחות, לא זה העניין.
שי סופר: אנחנו לא ניכנס עכשיו לאותם אחוזים בודדים שאין להם.
לאה ורון: אבל זה מה שמטריד את הוועדה.
לאה ורון: אתה לא יכול לענות על משהו כששואלים אותך משהו אחר.
שי סופר: אני אומר שהנושא כל כך חשוב שאנחנו נידרש גם לאותן מקרים בודדים.
שי סופר: אבל ככלל, אנחנו מאוד תומכים.
שי סופר: אנחנו לא בעד גרירת רגליים בנושא.
שי סופר: אם יהיו מקרים בודדים, אני מבטיח שניתן מענה.
יהונ בר עוז: למה אתה אומר בודדים?
יהונ בר עוז: הם יהיו רבים, הם לא יהיו בודדים.
חמד עמאר: אפשר להכניס בתקנות את הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים?
עוזי יצחקי: בתקנות נבחן את זה.
חוה ראובני: אנחנו נבחן את האפשרויות ונרד לאיזשהו פירוט על האפשרויות השונות.
עוזי יצחקי: אנחנו לא פוסלים את זה, זה בהחלט רעיון טוב.
חוה ראובני: אבל צריך גם לבדוק את סמכויות הרשות.
חמד עמאר: אז מה שאני מבקש זה לא לבחון, להכניס לתקנות, כי זה באישור הוועדה.
איתי עצמון: הדרך שאפשר ליתן מענה למה שמבקש יושב ראש הוועדה היא בסעיף שמסמיך להתקין תקנות.
איתי עצמון: הוא מפרט את הנושאים שחייבים להתייחס אליהם במסגרת התקנות.
איתי עצמון: אפשר לקבוע שהשר יתקין תקנות גם לעניין חלופות לביצוע תוכנית ליווי לגבי מי שהוכיח לרשות הרישוי כי אין בידו אפשרות למצוא מלווה לצורך ביצוע התוכנית.
גבי בן הרוש: בסוף עמותת "אור ירוק" תעשה את זה, כמו שאני מכיר אתכם.
גבי בן הרוש: גם טוב.
עוזי יצחקי: מה רע?
גבי בן הרוש: בשביל זה עמותת "אור ירוק" מנהלת את משרד התחבורה ולא הפוך.
חמד עמאר: תקרא את זה עוד פעם, בבקשה.
איתי עצמון: השאלה היא האם הכוונה בסעיף קטן (ה) פסקה (1): "חלופות לביצוע תוכנית ליווי, לרבות באמצעות הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים, לגבי מי שהוכיח לרשות הרישוי כי אין בידו אפשרות למצוא מלווה לצורך ביצוע התוכנית.
חוה ראובני: הנוסח הזה מטריד אותי.
חוה ראובני: "חלופות לביצוע" זה נשמע כאילו במקום ביצוע משהו אחר.
חוה ראובני: אם בכלל, אז: "חלופות לאופן ביצוע" או משהו מן הסוג הזה.
איתי עצמון: מה ההבדל במשמעות?
חוה ראובני: כי "חלופות לביצוע" אומר משהו במקום ביצוע.
חוה ראובני: יש ביצוע או חלופה אחרת.
לאה ורון: זה מה שאנחנו קוראים: בשלב הנוסח.
לאה ורון: צריך להתייחס למהות.
לאה ורון: ברור שאם עורך הדין עצמון כתב ברגע זה נוסח, אז הנוסח הזה הוא לא עם כל ה-fine tuning.
לאה ורון: בואי תתייחסי למהות.
חמד עמאר: אני מר על המהות של הרים.
חוה ראובני: שיהיה ברור שיהיה ליווי עדיין יהיה.
חוה ראובני: ר שני, אני מוטרדת מאזכור הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים, אני צריכה לבדוק אם זה מתיישב עם הסמכויות והמטרות שלהם בחוק שלהם.
חוה ראובני: אני לא אומרת שלא, אני צריכה לבדוק את זה.
איתי עצמון: בדיוק עכשיו נבדוק את זה.
איתי עצמון: למיטב זכרוני, זה כן עולה בקנה אחד, אבל מיד נבדוק את העניין.
יעקב פוני: אני מעמותת מורי הנהיגה.
יעקב פוני: קודם כול, אני רוצה להתנצל בפני משרד התחבורה על האווירה הלא נעימה שבה נאמרו הרים.
יעקב פוני: אני מצטער שזה נאמר, לא זו רוח הרים של העמותה שלנו.
יעקב פוני: ר שני, לגבי היושב ראש אבי גולן.
יעקב פוני: אני חושב שלפעמים דיון זה ר נורא מפרה, זה עושה טוב לכולם.
יעקב פוני: לא הכול צריך להיות ורוד, לא על הכול צריך להגיד כן ואמן.
יעקב פוני: אני חושב שיש מקום תמיד גם - - -
חמד עמאר: בוא נתייחס לחוק.
יעקב פוני: לגבי החוק עצמו, לדעתי החוק הוא מצוין, החוק הוא מעולה והוא רצוי.
יעקב פוני: אין מחלוקת, כמו שנאמר.
יעקב פוני: אבל אני רוצה להעיר כמה רים לחברי הוועדה, למשרד התחבורה ולנוכחים.
יעקב פוני: אמר מר יצחקי שהליווי צריך להיות בפועל ואפקטיבי.
יעקב פוני: יפה.
יעקב פוני: אני רוצה להגיד בקול רם ר אחד - מטרת הליווי זה לאפשר לנוהג חדש לצבור ניסיון בנהיגה כאשר יושב לימינו נהג בוגר ומנוסה שיכול לאמן, לייעץ ולמתן את אופן הנהיגה, וכמובן, גם להעשיר את הידע שלו.
יעקב פוני: במילים אחרות, כל המטרה של הליווי שזו לא תהיה נסיעת סיבוב אלא נסיעת איכות.
יעקב פוני: זו המטרה שלנו, ובזה אסיים.
יעקב פוני: איך נגיע למצב הזה?
יעקב פוני: יושבים פה אנשים מכובדים ונעשה את זה ביחד.
יעקב פוני: באנו לתמוך ולעזור, ולא אכפת לי שנעשה "וי", שהחוק עבר והכול בסדר.
יעקב פוני: אני אומר עוד פעם: מטרת החוק היא נסיעת איכות ולא נסיעת סיבוב.
לאה ורון: קשה מאוד להבין את המשמעות של מה שאתה אומר כשמול עיניה של הוועדה מונחת הצעת חוק.
לאה ורון: לא ברור המשפטים הכלליים האלה.
יעקב פוני: אסביר.
יעקב פוני: מה זו נסיעת סיבוב?
יעקב פוני: כאשר הנהג המלווה לא מספיק מיומן כדי לשלוט ברכב בעת סכנה, ובנוסף, אין לו אמצעים לביצוע פעולות חירום, אם יידרש.
יעקב פוני: לנהג המלווה אין דוושות ומערכת חשמל כמו למורה נהיגה.
יעקב פוני: הרגלי נהיגה לא נכונים – לאחר שנהג מקבל את רישיון הנהיגה הוא מסגל לעצמו הרגלים אחרים ממה שהוא למד אצל מורה הנהיגה.
יעקב פוני: לכן, נהג מלווה עלול להדריך את הנהג החדש בהרגלי נהיגה לא נכונים.
יעקב פוני: זה חלק מנהיגת סיבוב.
יעקב פוני: יש לפעמים מערכת יחסים לא תקינה בין הנהג החדש לבין המלווה.
יעקב פוני: בתוך הבית עצמו היחסים בין הילד לבין האבא לא תמיד תקינים, אבל האבא הוא המלווה.
יעקב פוני: יוצאים לדרך ויש מתח ביניהם.
יעקב פוני: גם זה לא נקרא ליווי אפקטיבי.
גאנם חמדה: אז מה החלופה לכל הרים שאתה מר עליהם?
גאנם חמדה: אתה מטיף מוסר, אבל אין לך פתרון.
גאנם חמדה: תגיד מה הפתרון.
אורי הכהן: הדוד בן ה-40 צריך להיות מומחה לנהיגה?
אורי הכהן: אני לא מבין.
קריאה: בטח שהוא צריך להיות.
קריאה: ואם הוא עבריין תנועה.
יעקב פוני: אני מדגיש שוב שהליווי הוא מצוין, אני בעד החוק.
לאה ורון: אז תתרום בהצעות שלך איך לשפר אותו.
יעקב פוני: לדעתי, צריך לעשות הכול כדי להרים את הרמה של הנהג, של תלמיד הנהיגה.
יעקב פוני: לעשות לו טסט ראשון בלילה.
יעקב פוני: אם הוא עושה טסט בלילה, זאת אומרת שכל התלמידים מחויבים ללמוד שיעורי לילה - - -
חמד עמאר: אז אתה מציע טסט ביום וטסט בלילה.
אורי הכהן: בקושי יש טסט ביום, איך יהיה בלילה?
חמד עמאר: סליחה, זה לא הנושא.
חמד עמאר: אנחנו מרים על הליווי, לא מרים על לימודי נהיגה.
יעקב פוני: אמרתי שהטסט הראשון שהתלמיד עושה יהיה בלילה.
יעקב פוני: אם נכשל בטסט שני, שלישי ורביעי – הוא יעשה אותו ביום, ואז גרמנו להעלות את הרמה של התלמידים.
יעקב פוני: זה מה שאמרתי לגבי ההצעה שאני חושב עליה.
יעקב פוני: אבל שוב, הליווי הוא ר טוב ואני תומך בו.
חמד עמאר: הערה אחרונה.
חן מעוז: אני סגן נשיא עמותת שולחן עגול, אני נמצא פה במקרה.
חן מעוז: יש לי נגישות גדולה לנוער, ויש לי כמה רעיונות.
חן מעוז: גם כטייס, אני יכול להגיד לכם שלא קיבלתי את האפשרות לטוס בלילה אם לא עשו לי ארבע שעות הכשרה.
חן מעוז: לסטודנטים, ואני מניח שכולם פה מכירים, יש פרויקט פר"ח.
חן מעוז: אמנם לא הנציג של הסטודנטים, אבל אני יכול לומר לכם לפני שטיפלנו בנושא הנוער ועשינו את פרויקט פר"ח שתמורתו קיבלנו מלגת לימודים, הייתה הכשרה של כמעט שבועיים, עם כמה פגישות.
חן מעוז: אם ניקח את הסטודנטים במדינת ישראל שזקוקים למלגות – ויש הרבה כאלה – ומקבלים אותן בפרויקט פר"ח, אפשר לקחת אותם עם ארגון הסטודנטים ולהכשיר אותם כנציגות מלווה, ליצור איזה מוקד.
חן מעוז: אני בטוח שיהיה מספר גדול של סטודנטים, שישמחו ללוות בבוקר, בלילה או בצהרים.
חן מעוז: הם אנשים ישרים ואמינים, הם אנשים שייתנו מענה גם לאלה שאין להם כסף, ולדעתי זה ייתן פתרון יעיל וכמעט ללא עלות כי את המלגה הם מקבלים, בין אם הם יעזרו לילד בשיעורי בית או ילוו בבוקר או בערב נהגים.
לאה ורון: אולי משרד התחבורה יכול לבוא ברים עם מי ש- - -
קריאה: המלווה צריך להיות בן 24 מינימום.
חן מעוז: יש המון סטודנטים כאלה.
חן מעוז: אני הייתי סטודנט מעל גיל 25.
חן מעוז: אין לי בעיה גם ליצור קשר עם יושב ראש אגודת הסטודנטים, לפנות אליהם ולהציע להם את הפרויקט הזה.
חן מעוז: רק שתבינו, יש לי בת זוג בת 25, והיא הוציאה רישיון לפני חצי שנה ואני רואה כמה לא כל כך בא לה לנסוע באוטו.
חן מעוז: אני מספר לכם את זה מביתי.
- אסל: אני מהרשות הלאומית לבטיחות בדרכים.
- אסל: בנוגע לפרויקט הסטודנטים, הרשות מפעילה השנה סטודנטים שמקבלים מלגות מהרשות הלאומית ועוסקים בבטיחות בדרכים בקמפוס.
- אסל: אלה חלק מהרעיונות שעלו גם על-ידי הסטודנטים בנושא הזה.
לאה ורון: והם יוכלו לעסוק בליווי, מבחינת שנות הרישיון, הגיל והוותק?
- אסל: אפשר לבחון את הרים האלה.
- אסל: יש רעיונות ויש אפשרות פעולה.
- אסל: הסטודנטים מקבלים הכשרה בנושא הבטיחות בדרכים והם מחויבים לשעות במשך כל השנה האקדמית.
יוסי רחמני: אני מאיגוד קציני הבטיחות.
יוסי רחמני: אני רוצה להגיד שזו יוזמה מבורכת.
יוסי רחמני: יחד עם זה, מתוך ההבנה שלי שהמטרה הראשונה של הר הזה היא להקנות יותר כלים ומיומנות לנהגים החדשים, אני לא חושב שהמטרה היא להטיל נטל כלכלי על הנהגים הצעירים וההורים שלהם.
יוסי רחמני: אני, כאב לשני נהגים שעברו את תקופת הנהג החדש, לא חשבתי לרגע שהם לא צריכים ליווי נוסף, ואפשרתי להם ליווי נוסף.
יוסי רחמני: אני יכול להגיד שלו לא היה לי רכב של העבודה ולו היה לי רכב פרטי שלי, אני לא בטוח שהייתי מאפשר את זה, ויכולתי לאפשר את זה.
יוסי רחמני: פה מרים ומרים.
יוסי רחמני: אז יביאו סטודנטים, שאני לא בטוח מה המיומנות שלהם וכמה סטודנטים מיומנים לעשות את העבודה הזאת.
חן מעוז: יכשירו אותם.
יוסי רחמני: אני לא בטוח, גם אחרי הכשרה.
יוסי רחמני: מיומנות זה הרבה פרקטיקה, הרבה ניסיון בחיים, יותר מאשר נהיגה עצמה.
יוסי רחמני: ניסיון בחיים על הכביש, ביום-יום.
יוסי רחמני: להגיד שסטודנטים ילוו ולהטיל עוד נטל כלכלי על המשפחות - אני לא חושב שזו מטרת החוק הזה.
יוסי רחמני: זו לא המטרה, להביא למורי הנהיגה עוד שיעורים.
יוסי רחמני: במסגרת העבודה שלי, כשבחנתי הורים שהילדים שלהם היו עברייני תנועה, ביקשתי מהם לקחת עוד עשרה שיעורים.
יוסי רחמני: לפעמים התוצאות היו טובות ולפעמים לא.
יוסי רחמני: אז אי-אפשר להעמיס נטל כלכלי על ההורים ולהגיד שזהו, זה עכשיו ייכנס לחוק וככה זה יצטרך להיות.
יוסי רחמני: זה לא עובד, זו לא המטרה.
יהונ בר עוז: דרך אגב, משרד הרישוי יעמוד בעומס הזה?
יהונ בר עוז: זה משהו שבדקו אותו?
עוזי יצחקי: למשרד הרישוי אני אדאג.
חמד עמאר: לפני שאני עובר להצבעה אני רוצה לשמוע את הערות היועץ המשפטי.
איתי עצמון: בדקנו שוב את ההצעה שעלתה כאן בוועדה.
איתי עצמון: לפי סעיף 6 לחוק הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים יש לרשות תפקידים בנושא של קידום פעולות הסברה, פעולות לתגבור מימון, מערך בקרה, סיוע למערכת החינוך.
איתי עצמון: באותו סעיף 6 אין בסעיף תפקיד שנוגע לחובת ליווי או להכשרת נהגים חדשים.
איתי עצמון: אני מוכן לבדוק את הנושא הזה שוב, מכיוון שאני מבין שהיום לא מסיימים את הליכי החקיקה.
חמד עמאר: אני לא מצביע על סעיף (ה).
איתי עצמון: אם הוועדה מעוניינת בכך, אני מוכן לבדוק את הנושא הזה ואם יהיה צורך ניתן יהיה, כמובן, לתקן בתיקון עקיף את חוק הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים.
עמי רוטמן: יש סמכות שיורית בחוק לגבי סמכויות שהוטלו עליה במפורש לפי חוק זה.
איתי עצמון: לפי חוק זה, אבל אנחנו מרים כאן על פקודת התעבורה.
חמד עמאר: אז אני אצביע על סעיף 12א1, סעיפי משנה (א) עד (ד).
חמד עמאר: את סעיף (ה) נשאיר לפעם הבאה כשנמשיך את הדיון.
חמד עמאר: תבואו עם הצעות בנושא הזה, גם משרד התחבורה, ותבדקו את הנושא של הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים.
חמד עמאר: אני מצביע על הסעיף, כולל כל השינויים שהצענו.
חמד עמאר: סעיף 12א1(א) עד (ד) נתקבל.
חמד עמאר: תודה רבה, הסעיף אושר פה אחד.
דוד אזולאי: רבותיי, אני פותח את ישיבת הוועדה לפניות הציבור.
דוד אזולאי: הנושא שעומד על סדר-היום הוא כרטיס הרב-קו בחברות התחבורה הציבורית.
דוד אזולאי: הישיבה הזו היא ישיבה משותפת של הוועדה לפניות הציבור ושל לוועדת המשנה של ועדת הכלכלה, שעוסקת בנושא התחבורה בכלל, בראשותו של עמיתי, חבר הכנסת הרב אייכלר.
דוד אזולאי: הרב-קו החל לפעול בחודשיים האחרונים.
דוד אזולאי: הרב-קו הוא חידוש שנועד לשרת את הציבור ולהקל עליו.
דוד אזולאי: בתקופה שהרב-קו עובד אנחנו הוצפנו במאות פניות של אזרחים שממשתמשים בו, ועלו טענות קשות.
דוד אזולאי: חלק מהטענות אני אזכיר, ואחר כך אעביר את רשות הדיבור לעמיתי חבר הנסת הרב אייכלר, שגם הוא ירחיב בעניין הזה.
דוד אזולאי: אחד הדברים הוא שאין מספיק נקודות לממכר הרב-קו.
דוד אזולאי: דבר שני, יש טענות שהרב-קו פועל באופן חלקי – הוא לא פועל בכל החברות.
דוד אזולאי: בנוסף, בחלק מהחברות שהוא עובד בהן לא תמיד הוא עובד כשעוברים מחברה לחברה.