GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אייל הנס: אפרופו דיברנו על צפון-באר-שבע – מרכזית המפרץ בחיפה-באר-שבע, מחנה נתן – יצא אוטובוס ב-6:30 בבוקר והגיע ב-9:05; במקביל רכבת יוצאת ב-6:09 דקות, ואמורה להגיע, על-פי הזמנים המפורסמים באתר של הרכבת ב-9:09, ומשם אמור החייל לעלות על הסעה מבאר-שבע למחנה נתן, וזה לוקח לפחות עוד 15 דקות.
אייל הנס: הרכבת ביום א', וזאת עוד אחת מהטענות שהיו לנו כלפיה – לא הצליחה לעמוד בזמני הנסיעה.
אייל הנס: היו איחורים של 10 דקות, 15 דקות.
אייל הנס: לדעתי, אנשי הרכבת שולטים בנתונים הסטטיסטיים יותר ממני.
אייל הנס: גם את זה כדאי שחברי הכנסת יכירו.
אייל הנס: במקרה הזה שסיפרתי עליו יש פער של 40 דקות לטובת האוטובוס.
אייל הנס: מצד שני אנחנו כן ראינו קווים שבהם הנסיעה לקחה יותר זמן, כמו למשל, קו עכו-תל-אביב, שהפער בזמנים היה שעה וחמש דקות.
אייל הנס: אלה בגדול הפרשי הזמנים, ואנחנו עדיין נמצאים בשלב של סיכום הנתונים.
כרמל שאמה-הכהן: האם מעבר לכך שמדדו את הזמנים שאל את החיילים בסוף הנסיעה, האם הם מרוצים?
אייל הנס: שנייה.
אייל הנס: הנחיית סגן הרמטכ"ל היא לעשות סקר בעוד כחודש ימים בקרב כל החיילים שנוסעים ברכבת ביום ראשון וגם במהלך השבוע, כדי לתפוס את כל אותם חיילים ולבדוק את שביעות הרצון.
אייל הנס: יש החלטה כזאת של סגן הרמטכ"ל, ובימים האלה אנחנו נערכים לכך.
כרמל שאמה-הכהן: מתי הסקר הזה אמור להיערך?
אייל הנס: בעוד כחודש ימים.
אייל הנס: למה בעוד כחודש ימים?
אייל הנס: כי יש כאן תהליך של שינוי שדיברתי איתכם אתמול עליו.
אייל הנס: התהליך הוא לא פשוט תודעתית, ולוקח זמן עד שמתרגלים.
אייל הנס: דרך אגב, תסתכלו היום אחרי אתמול מה הם הקולות – הקולות הם פחות נוראיים.
אייל הנס: אנחנו מחזיקים בידינו פניות של הורים למשרד הביטחון שהן אמירות אחרות לגמרי.
אייל הנס: יש אמירות כאלה, אנחנו מכירים אותן, ויש אמירות אחרות לגמרי, על הורים שהביאו את החייל לתחנה וראו שהכול מסודר ומאורגן, האוטובוסים עומדים, והחיילים עולים על האוטובוסים, יושבים בתוך האוטובוסים, ולא כבעבר – שוכבים במסדרונות או יושבים בתאי השירותים.
אייל הנס: כדאי שנכיר את העובדות האלה.
אייל הנס: הסוגיה הבאה שגם אליה התייחסתי אתמול, וצריך לדבר עליה, היא עניין השיקול הכלכלי.
אייל הנס: אני אומר את זה בצורה ברורה: לא השיקול הכלכלי הוא זה שעמד לנו מול העיניים, אלא הפנייה של הרכבת.
אייל הנס: היקף החיסכון, כמו שדיווחתי לפניכם אתמול, ואני מדווח פה גם עכשיו נע סביב 20 מיליון שקל.
כרמל שאמה-הכהן: למה את החיסכון הזה לא מחזירים לחיילים באיזושהי דרך?
אייל הנס: מה זאת אומרת?
כרמל שאמה-הכהן: אם חסכת 20 מיליון שקל כתוצאה מפעולה שמופעלת על החיילים, הזדמנות לשפר להם את השכר.
אייל הנס: כיוון שאינני מוסמך - -
כרמל שאמה-הכהן: זה כסף שלא בנית עליו לכאורה, נכון?
אייל הנס: התשובה היא כזאת: מכיוון שלמערכת הביטחון יש מצוקות ויש פערים, שנדמה לי שנדונו בוועדות השונות, יש למערכת הביטחון לא מעט דברים לעשות בכסף שייחסך בהמשך כי זה חיסכון עתידי.
אייל הנס: הסוגיה הבאה היא סוגית האיחורים שגם אליה אני רוצה להתייחס - -
יואל חסון: עלתה האפשרות לגרום לחיילים להגיע מאוחר יותר?
יואל חסון: לאפשר להם?
אייל הנס: אין צורך לאפשר לחיילים להגיע מאוחר יותר.
אייל הנס: אני אסביר גם למה: במחנה נתן שהוא המחנה הדרומי – דרך אגב, חייל שנוסע מהצפון ומשרת בצאלים, למשל, ונוסע עם הרכבת מנהרייה לבאר-שבע, מבאר-שבע הוא מגיע למחנה נתן, וממחנה נתן יש לו היסעים שלוקחים אותו עוד זמן עד הבסיס שלו – גם את זה כדאי שתדעו.
אייל הנס: הוא לא נוסע ישר ונוחת בבסיס שלו.
אייל הנס: אין סיבה, אם אלה האיחורים, לבצע שינוי בשעון הפעילות של צה"ל.
אייל הנס: שנית, במחנה נתן ההסעות שיוצאות לבסיסי ההדרכה המרכזיים של צה"ל שנמצאים בדרום הארץ יוצאים בשעה 11:00.
אייל הנס: גם את זה כדאי שתכירו.
אייל הנס: הם לא יוצאים בשעה 8:00 בבוקר, אלא בשעה 11:00 - -
אורית זוארץ: אבל דיברנו על איחור של שעה לתל-אביב, ואז מתל-אביב הוא צריך להמשיך דרומה.
אייל הנס: אבל הוא לא צריך, חברת הכנסת.
אייל הנס: אם הוא גר בנהרייה וצריך להגיע למחנה נתן יש לו קו ישיר- -
אורית זוארץ: אבל אם הוא לא גר בנהרייה.
אורית זוארץ: ולא כל החיילים גרים בנהרייה.
אורית זוארץ: ואלה שנסעו באוטובוס לתל-אביב וצריכים להגיע דרומה, והם לא גרים בנהרייה – מה קורה לחיילים בדרך?
יואל חסון: הוא אומר שאין להם סיבה לעבור בתל-אביב.
אורית זוארץ: לא, אלה שעלו בדרך.
אורית זוארץ: נו, בתוך עמנו אנחנו חיים.
אייל הנס: קווי ההיסעים שהעמידה הרכבת בהמשך לבקשה שלנו מתחלקים לשני סוגי קווים: ישנם קווים ישירים שנוסעים מנקודה אחת לנקודה שנייה ולא עוצרים בדרך.
אייל הנס: דרך אגב, אתמול הם עצרו באלונים.
אייל הנס: הייתה עצירה יזומה של רבע שעה שקיבלה אישור של הצבא, לעצור באלונים כדי שהחיילים יתרעננו – גם את זה כדאי שתכירו.
אייל הנס: בשיטה שהייתה לפני כן הם לא התרעננו.
אייל הנס: ישנם גם קווים מאספים.
אייל הנס: הקווים המאספים האלה עוברים בכל התחנות ומגיעים בסופו של דבר לבאר-שבע.
אייל הנס: לכן חייל, למשל, שגר בנתניה עולה על קו מאסף שנוסע לבאר-שבע.
אורית זוארץ: אז כמה זמן?
אורית זוארץ: אלה השאלות שנשאלו.
אורית זוארץ: אני נשאלתי על מקרים שבהם החיילים עולים בין חיפה לתל-אביב על הקווים המאספים ומגיעים לתל-אביב ומשם ממשיכים דרומה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אבל למה לתל-אביב?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: הוא אומר שהם לא צריכים.
אורית זוארץ: זה בדיוק העניין, אין להם ברירה.
אורית זוארץ: בית יהושע, נתניה, בנימינה, עתלית.
אייל הנס: חברת הכנסת.
אייל הנס: בהוד השרון, כפר סבא, פתח-תקווה, באר-שבע, שזה השאטל ההתחלתי, היה פער של 30 דקות בין הרכבת לבין האוטובוס.
כרמל שאמה-הכהן: אני רוצה לדעת, אם הזכרת את ראש העין והוד השרון.
כרמל שאמה-הכהן: ראש-העין-תל-אביב והוד השרון-תל-אביב, חיילים שצריכים את המקטע הזה – הכבישים במקטעים האלה פקוקים בטרוף בפרופורציות לעומת רכבת.
אורית זוארץ: כביש 5 זה משהו לא נגיש.
כרמל שאמה-הכהן: למה אי אפשר לבטל את זה ולהקל בסוגיה הזאת עד להכרעה הסופית בעניין?
אייל הנס: אחד הדברים שבאמת ראינו, ואנחנו מנתחים אותם, ולכן אני לא יודע כרגע לייצר תשובה - -
כרמל שאמה-הכהן: אני לא יודע אם שמת לב, אנחנו קיימנו אחרי זה ישיבה בנושא אחר - -
אייל הנס: שמתי לב לכול.
כרמל שאמה-הכהן: - - עמדה חיילת בצד, אז שאלנו אותה למה היא עומדת בצד בפינה – היא אמרה, שהיא מחכה שתעבור השעה 9:00 כי לא שווה לי לנסוע באוטובוס לתל-אביב כי הפקקים מטורפים.
כרמל שאמה-הכהן: שמעת את זה?
אייל הנס: שמעתי.
אייל הנס: הייתי ערני מאוד אתמול.
אייל הנס: אנחנו מבינים, כתוצאה מאותו ויכוח שאכן באמת ההגעה הזאת לתל-אביב היא בעייתית.
אייל הנס: אנחנו צריכים לייצר ביחד, אני עוד לא יודע איך, איזשהו פתרון לעניין הזה.
אייל הנס: דיברנו עליו, דרך אגב, בבוקר.
אייל הנס: אנחנו מבצעים תהליך משותף, וגם את זה כדאי שתכירו; כל שבוע אנחנו יושבים ביום שני או ביום שלישי עם הרכבת ועושים תהליך של הפקת לקחים, כי בסוף אנחנו לא מתבלבלים – אנחנו מבינים שלנו כמערכת ביטחון יש אחריות על החיילים.
אייל הנס: אחד הנושאים שנמצאים בתחום האחריות הזה הוא נושא ההסעות בתחבורה הציבורית.
אייל הנס: אנחנו מבינים את זה אפרופו - - -
יואל חסון: אז למה החייל שמשלם יכול לנסוע?
יואל חסון: אז תקבעו שאף אחד לא נוסע.
אורית זוארץ: או לחילופין, יש חיילים שמשרתים ביחידות קרביות ומגיעים פעם בשלושה שבועות הביתה, ויש כאלה שנוסעים תל-אביב-עתלית כל יום.
אורית זוארץ: אני לא מזלזלת באלה שנוסעים תל-אביב-עתלית כל יום, אבל יחד עם זאת צריך לגלות קצת יותר רגישות לחיילים שמגיעים פעם בכמה זמן הביתה ורוצים להגיע לבסיס.
אורית זוארץ: אותם חיילים יורדים מהאוטובוס ולא בדיוק הולכים לקנטינה לשתות קפה.
אורית זוארץ: הם יורדים ישר לפעילות מבצעית, אין פה חוכמות.
אייל הנס: חברת הכנסת, אני מכיר את העולם הזה.
אייל הנס: אמנם זה היה קצת לפני הרבה מאוד שנים - -
אורית זוארץ: אני חיה את העולם הזה יום-יום עם בני ועם החברים שלו.
כרמל שאמה-הכהן: תני לו לענות.
אייל הנס: הייתי במקום הזה.
אייל הנס: אבל אני יכול להגיד לאותו חייל קרבי שאתמול הוא נסע בישיבה, הוא יכול היה לישון באוטובוס בצורה נוחה, כי בדרך הוא בדרך כלל ישן.
אייל הנס: הוא ישן בצורה יותר נוחה; הוא לא התעורר כל שנייה ממכה פה, מכה שם – גם את זה צריך לדעת.
אורית זוארץ: הוא הגיע באיחור של שעה כי הוא עלה בעתלית או בבית יהושע או בנתניה.
יואל חסון: מה עם התשלום?
כרמל שאמה-הכהן: חברת הכנסת זוארץ.
אייל הנס: חברת הכנסת זוארץ, אבל מה קרה אם הוא יגיע באיחור?
יואל חסון: ידעתי שתגידו את זה.
אורית זוארץ: את זה תדברו עם מפקדי היחידות שלהם.
אייל הנס: לא קרה שום דבר, וסגן הרמטכ"ל - - -
יואל חסון: שיהיה אזרח, שיוריד את המדים, בסדר?
יואל חסון: היא פשוט לחשה פה, למה אפשרו לחיילים להיכנס.
יואל חסון: היא אומרת, אי אפשר לאכוף את זה כי חייל יוריד את המדים ויהיה על אזרחי.
יואל חסון: נכון, הראש היהודי ממציא פטנטים וגם הדרוזי והצ'רקסי.
יואל חסון: אבל עם כל הכבוד, מי שטורח להוריד את המדים שלו שיטרח.
יואל חסון: אני לא נוגע בחיילים שזה מה שיגרום להם לטרוח ולהוריד את המדים ולהחזיר ולהוסיף כי הם צריכים אחר כך את המדים לכל מיני הנחות אחרות.
יואל חסון: חבר'ה, לפחות את ההחלטה הזאת תבטלו.
יואל חסון: מי שרוצה להוריד מדים ולעלות על אזרחי – אתם יודעים מה?
יואל חסון: לא אכפת לי, לפחות אין מראית עין של חייל עולה וחייל לא עולה.
יואל חסון: אבל במדים הוא עולה בכסף – זה לא מקובל.
יואל חסון: התירוץ הזה לא מקובל.
כרמל שאמה-הכהן: תן לו לסיים את דבריו.
אייל הנס: יש עוד הרבה דברים שעוד לא התייחסתי אליהם.
אייל הנס: תנו לי לסיים.
אורית זוארץ: אנחנו מקשיבות קשב רב.
אייל הנס: העליתם פה את נושא האיחורים – חשוב לדעת שסגן הרמטכ"ל הוציא הנחיה לכל המפקדים בצה"ל להתחשב בעניין הזה, כולל גם בכך שאנחנו מבינים שבמהלך השבועות הראשונים, בעיקר בגלל חששות, ייתכן שיהיו עיכובים מסוימים.
אייל הנס: אנחנו רואים את המספרים: העיכובים הם לא כאלה נוראיים.
אייל הנס: בהמשך לשאלה שנשאלה פה – עניין השוויוניות – גם על זה עניתי אתמול, ואני עונה עכשיו: אנחנו אחראים לשוויוניות מרגע שהחייל נכנס לש.ג.
אייל הנס: של הבסיס.
אייל הנס: אנחנו לא אחראים על השוויוניות לפני זה.
אייל הנס: אנחנו מבטיחים שחייל שנמצא בבסיס יקבל מזון בדיוק כמו החייל האחר.
אייל הנס: גם אצלי במשרד יש חיילת שמצבה הכלכלי - -
חמד עמאר: זה לא קשור למה שדיברנו.
אורית זוארץ: סליחה, ביטול זמן של חייל- -
יואל חסון: סליחה, אני לא באתי אליך בטענה שאם חייל מגיע לשק"ם אז יש חייל שמוציא יותר וחייל שמוציא פחות.
יואל חסון: כאן מדובר על שירות ציבורי, ואני רוצה שבשירות הציבורי בתחבורה הציבורית לא תהיה כאן איפה ואיפה.
יואל חסון: אני לא דיברתי על קניות בשק"ם או בסופר או אם אפילו חייל בא עם רכב או לא בא עם רכב.
יואל חסון: אבל כשאתה בא לקבל שירות ציבורי - -
יואל חסון: - - אם זאת ההחלטה – שחיילים לא עולים בכלל.
יואל חסון: לא יהיה גם וגם.
אורית זוארץ: וגם העניין הזה – האחריות שלך על חיילים זה מהרגע שהם לובשים מדים - -
כרמל שאמה-הכהן: חברת הכנסת זוארץ, פעם ראשונה.
אורית זוארץ: - - זה לא מקובל.
כרמל שאמה-הכהן: אלוף משנה הנס, אם תזהו שההחלטה הזאת הייתה שגויה – מחר, בעוד חודש, בעוד יומיים, כשנצליח לשכנע אתכם או שתשתכנעו קודם – מי הסמכות לשנות את ההחלטה?
כרמל שאמה-הכהן: האם אתם צריכים את ההסכמה של הרכבת או משרד התחבורה או צה"ל לבדו?
אייל הנס: אני מתאר לעצמי שאנחנו צריכים את ההסכמה של הרכבת.
אייל הנס: אנחנו לא יכולים לאכוף על הרכבת להסיע אותנו.
אייל הנס: אנחנו, כנראה, נצטרך לפנות לרכבת ולהגיד לרכבת שאנחנו לא שבעי רצון מהפתרון שניתן לנו על-ידה.
כרמל שאמה-הכהן: איך ההסכם שלכם עובד בשאר הימים עם הרכבת?
כרמל שאמה-הכהן: יש לכם סידור כספי איתם.
אייל הנס: יש לנו סידור כספי איתם.
כרמל שאמה-הכהן: באיזה נימוק יכולים להגיד לחיילים לא לעלות ביום ראשון אם הצבא משלם?
אייל הנס: למרב הבנתי, אין נימוק.
אייל הנס: מכיוון שסוכם סיכום עקרוני בין מערכת הביטחון – לא צה"ל, אלא מערכת ביטחון, כי סיכומים לא מסוכמים על-ידי צה"ל - -
כרמל שאמה-הכהן: זאת הסכמה.
כרמל שאמה-הכהן: עם הסכמה אין בעיה.
כרמל שאמה-הכהן: מאחר שהאינטרסים שלכם קצת שונים, הרכבת, יש לה מצוקה, היא רוצה לתת שירות טוב ומדויק, היא רוצה להוריד לחץ - -
לירן גורדון: חשוב לי להבהיר שיש שיתוף פעולה, ובמידה שנראה - -
כרמל שאמה-הכהן: זה לא אינטרס זר.
אורית זוארץ: מי הדוברת?
כרמל שאמה-הכהן: מרכבת ישראל, אני מניח.
כרמל שאמה-הכהן: הצבא אחראי לרווחת החייל, לכבודו של החייל, לתחושתו של החייל, לכך שהחייל יגיע ממקום למקום בצורה נוחה ובטוחה, וכל מה שקשור בזה.
כרמל שאמה-הכהן: זאת אחריות קודם כול שלו.
כרמל שאמה-הכהן: אני בטוח שגם אתם רוצים בזה, אבל הוא אחראי לזה ואמור לדאוג לזה.
כרמל שאמה-הכהן: לכן אני שואל, כי מבחינתי צריך להיות מצב שלמשרד הביטחון צריך להיות שיקול דעת בלעדי להפסיק את התהליך הזה.
כרמל שאמה-הכהן: אם מישהו יכריח אתכם להפסיק את זה בחוק או שתחליטו לשנות את המצב – זה שאתה אומר שאתה צריך את ההסכמה של משרד התחבורה או של הרכבת זה מדאיג אותי.
אורית זוארץ: אתה קונה שירות.
אורית זוארץ: יכולים להגיד לך לא לקנות שירות?
אורית זוארץ: או לחילופין למצוא איזשהו פתרון - -
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני יכולה לשאול שאלה?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה קשור לזה.
אורלי רכטמן: שמי אורלי רכטמן, ואני ראש מערכת היסעים במשרד הביטחון.
אורלי רכטמן: נעשה הסכם בימים אלו בינינו לבין הרכבת.
אורלי רכטמן: בהסכם יהיה נספח עקרונות לגבי ימי א'.
אורלי רכטמן: במקרה שיום א' לא יצלח מאיזו סיבה – אם בגלל כל הפוליטיקה מסביב או מכיוון שזה לא מתאים לנו מבחינת החיילים – אנחנו נחזור לסטטוס שהיה לפני כן.
אורית זוארץ: או לחילופין למצוא פתרון ביניים.
אורית זוארץ: אם אתה אומר שהקו מנהרייה דרומה עובד - -
יואל חסון: האמירה שלך על הפוליטיקה מסביב היא אמורה חמורה ביותר, את צריכה לחזור במה שאת אומרת.
יואל חסון: דרישות ציבוריות מצד נבחרי ציבור ומורת רוח מהחלטה שלכם היא לא פוליטיקה, גברתי.
יואל חסון: היא הנבחרים והריבון שחושבים אחרת מכם.
יואל חסון: אתם עובדים אצלנו, לא אנחנו עובדים אצלכם.
אורלי רכטמן: אנחנו עובדים יחד.
יואל חסון: אני מבקש ממך לחזור בך מסגנון הדיבור הזה.
יואל חסון: כאן הבית והממשלה.
יואל חסון: הממשלה מקבלת החלטה.
יואל חסון: אם שר הביטחון יקבל החלטה אחרת או מישהו מחברי הכנסת או יהיה פה חוק – זה לא הפוליטיקה, זה הריבון שקיבל החלטה, שאת עובדת אצלו.
אורלי רכטמן: אוקיי, חבר הכנסת חסון, אני חוזרת בי אם זהו רצונך.
אורלי רכטמן: עקב ההחלטה כפי שזה הופץ בהתחלה ולא הגיעו בכלל למינון הנכון שזה היה אמור להיות בין 6:00 ל-9:00 בבוקר, אלא הפיצו שזה יהיה כל השבוע וימי חמישי - -
אורית זוארץ: זה המסר שעבר, לכן אני שואלת.
אורלי רכטמן: - - אף אחד לא נכנס לעומק, ואף אחד לא בירר.
אורלי רכטמן: במקרה שזה לא יצלח מכל סיבה שהיא אנחנו נוריד את הנספח של יום ראשון מ-6:00 עד 9:00 בבוקר.
אורית זוארץ: או לחילופין כמו שאמרתָ, לעשות שילוב.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני רוצה לשאול אותך, אדוני המנכ"ל, בהמשך למה שאמרת שאם יהיה עומס תורידו את החד הוריות ואחר כך את החרדים, אחר כך את האתיופים ואחר כך את העולים וכולי.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני לא מבינה דבר אחד: איך בכלל מבחינה בטיחותית רכבת ישראל מאפשרת העלאת נוסעים עד למצב שהדלתות לא נסגרות, שהם יושבים בשירותים, שהם יושבים אחד על השני.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: הרי אם הייתם עומדים בכללי בטיחות – בוא תסביר לי מה אני לא מבינה – יכול להיות שבכלל לא היה צורך להגיד שחיילים לא, והציבור כן.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: כי מי שהיה מספיק להגיע לרכבת עד שעה מסוים, עד עומס מסוים שאתה מאפשר אותו, לא צריך היה בכלל לעשות אפליה כזאת.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: איך הגענו למצב שאתה לא סוגר דלתות?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה דבר בלתי מתקבל על הדעת, זה לא נשמע דבר בטיחותי.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני מבקשת את תשובתך.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: ייתכן מאוד שאם הייתם עומדים בבטיחות הזאת או היא בכלל הייתה קיימת, לא היינו במצב הזה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: משהגיעה הרכבת, נסגרו הדלתות – זה לא חשוב אם אתה חייל או אזרח – זה לא משנה מי אתה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: איך אתם מגיעים למצב הזה?
בעז צפריר: גברתי, כל מה שאת אומרת זה נכון, ולפיכך היינו חייבים ליצור פתרון שחלק מהנוסעים שאנחנו יכולים לספק להם שירות ראוי ומכובד, חייל צבא ההגנה לישראל, זה חלק מהפתרון לצפיפות הנוראית, המסוכנת והבלתי בטיחותית ברכבת ישראל.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אתה לא עונה לי על השאלה.
בעז צפריר: אני עונה לך - -
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני שואלת, איך אתה מאפשר כמנכ"ל הרכבת שאנחנו יודעים שכבר יש מנכ"ל רכבת אחת שנשפט או יש לו בעיות, כמובן לא מסוג זה – איך אתה כמנכ"ל הרכבת מאפשר?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לא משנה – מחר זה לא חיילי צה"ל, מחר זה הציבור הרחב – איך אתה מגיע למצב הזה?
בעז צפריר: לכן אנחנו נערכים בכמה מישורים: האחד, תחבורה באוטובוסים חילופית לחיילי צה"ל - -
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: עזוב את החיילים, אתה לא עונה לי.
בעז צפריר: אני עונה לך.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני לא מדברת על חיילים, אני מדברת על - - -
אורית זוארץ: היא מדברת על תקינת בטיחות, זה משהו מאוד פשוט - -
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני מדברת על תקינת בטיחות, זה לא קשור לחיילים - -
אורית זוארץ: - - איך אתם אוכפים תקינה של בטיחות?
אורית זוארץ: זה הכול.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: ולמה אתם בכלל צריכים לבקש אישור?
מרינה סולודקין: יוליה, מה את שואלת – אין כאן תרבות של רכבות.
אורית זוארץ: יש תקינת בטיחות?
מרינה סולודקין: אנחנו ממדינה שרכבת לא יכולה לצאת עם דלת פתוחה.
בעז צפריר: אם משתמע שאנחנו נוסעים עם דלתות פתוחות - - -
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אבל אם חייל יושב בשירותים איך אתה מאפשר עומס כזה לא בטיחותי?
יואל חסון: או אזרח.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: כל אזרח, לא חשוב.
בעז צפריר: ולפיכך יצרנו שני פתרונות חילופיים: האחד, הסעת חיילים והשני רכש קרונות מסיבי - -
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: עכשיו אני רוצה להבין - -
כרמל שאמה-הכהן: יוליה, תני לו לענות.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אבל הוא לא עונה לי.
כרמל שאמה-הכהן: הוא אמר שתי מילים וקפצת עליו.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: כי הוא לא עונה לי.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לא מעניין אותי חיילי צה"ל כרגע - -
כרמל שאמה-הכהן: תאפשרי לו לענות.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: - - מעניין אותי לדעת על בטיחות.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: חיילי צה"ל תמיד מעניינים אותי.
בעז צפריר: רכבת ישראל עומדת בכל תקני הבטיחות האירופים המחמירים.
בעז צפריר: לפיכך גם שמעתם הרבה מאוד שבחודש אוגוסט נחתם הסכם בטיחות חדש עם ההסתדרות ועם נציגות העובדים.
בעז צפריר: בעקבות התאונות שציינת ומנכ"לים שעומדים למשפט רכבת ישראל עושה מהלכים מאוד מהותיים בנושא הבטיחות.
בעז צפריר: גם תגבור הציוד, הקטנת הצפיפות, יעילות הרכבות ובטיחותן הם חלק מהותי מהעשייה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: איך זה קשור לחיילים?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: למה חיילים הם הקורבן לכך שיש לכם בעיות בטיחות?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני רוצה להבין, איך הגענו למצב שאתה החלטת – אתה, קודמך, אתה האצת את התהליך.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני לא מקבלת תשובה, אני מצטערת.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני רוצה לקבל תשובה.
כרמל שאמה-הכהן: בסדר, אוקיי.
אורית זוארץ: גם אין כאן תשובה ברורה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני מבקשת לשמוע את המנכ"ל.
כרמל שאמה-הכהן: חברת הכנסת ברקוביץ', בסדר.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לא הבנתי, לא קיבלתי תשובה.
יואל חסון: אנחנו אף פעם לא מקבלים פה תשובות.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני כן רוצה להתעקש על התשובה.
יואל חסון: היושב ראש מנהל פה את הישיבה, לא את.
בעז צפריר: תשובתי היא שהרכבת עומדת בכל תקני הבטיחות.
בעז צפריר: נכון שתשובתי אינה אהודה עלייך, אבל אחד הפתרונות הוא פתרון תחבורה חילופי בשעות העומס בימי ראשון ששם הבעיה העיקרית, לחיילי צה"ל.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: למה לא לאזרחים רגילים אחרים?
כרמל שאמה-הכהן: למה הפתרון הוא לא לכולם?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: למה הפתרון הוא לא לכולם?
אורית זוארץ: למה זה לא עובד בדרך חזרה מתל-אביב בשעות אחר הצהריים - - -
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אל תעזרי לי.
בעז צפריר: מכיוון שבדרך חזרה מתל-אביב – את מתכוונת, כנראה, לפיזור ביום חמישי - -
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: רגע, אורית - -
אורית זוארץ: אני מדברת על תקינה.
כרמל שאמה-הכהן: חברת הכנסת ברקוביץ', אני קורא אותך פעם ראשונה לסדר.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני עוד מעט יוצאת גם ככה.
לירן גורדון: אם זה היה אוכלוסייה אחרת, אגב, לא היו נותנים לי לתת אלטרנטיבה כזאת כמו שאני יכולה לתת לחיילים.
לירן גורדון: זה נורא חבל לי שאתם מסתכלים על זה כאילו אנחנו רואים את החיילים כקורבן או משהו כזה.
לירן גורדון: לגילוי נאות, אני ששירתי בצבא, וזה לא היה עד כדי כך מזמן, נסעתי באוטובוסים ונשארתי בחיים וגם לא חשבתי שהמדינה מפקירה אותי על כך שהיא שלחה אותי לנסוע באוטובוס לבסיס הקרוב- -
כרמל שאמה-הכהן: למה הפתרון לא יכול להיות לכלל האוכלוסייה?
לירן גורדון: הפתרון הוא לא לכלל האוכלוסייה כי האלטרנטיבה שנותנים לי פה לתת לחיילי צה"ל, לא היו נותנים לי לתת אותה לאף ציבור אחר.
לירן גורדון: למה?
לירן גורדון: ככה - -
כרמל שאמה-הכהן: מי לא ייתן לך?
בעז צפריר: כי לחיילי צה"ל אנחנו יכולים לספק הסעה חילופית מכובדת ליעדים מאוד ברורים.
בעז צפריר: 40 אוטובוסים מחיפה-עכו-נהרייה למחנה נתן.
בעז צפריר: האוכלוסייה האזרחית מתפזרת.
בעז צפריר: חיילי צה"ל מאוד ממוקדים בשל שליחותם.
כרמל שאמה-הכהן: האוכלוסייה האזרחית נוסעת אצלך מתחנה לתחנה.
כרמל שאמה-הכהן: לא משנה איזה תחנות, במסלול של תחנות.
כרמל שאמה-הכהן: אוטובוס יכול לעקוב אחרי המסלול הזה.
בעז צפריר: אבל הפיזור של אזרחים הוא הרבה יותר גדול מאשר של חיילי צה"ל.
בעז צפריר: אין הרבה אזרחים שנוסעים למחנה נתן.
בעז צפריר: מחנה נתן זה מסה של חיילים, זה אלפי חיילים ביום א'.
בעז צפריר: לכן "עוקף תל-אביב" הזה מחיפה וצפונה הוא פתרון מאוד מכובד.
יואל חסון: אני רוצה להעיר לנושא הזה, ואני כן מתעקש שחיילים משלמים יכולים לנסוע, ולא משלמים לא נוסעים.
יואל חסון: יש הרבה דברים שיש חיילים יכולים להרשות לעצמם, ויש חיילים שלא יכולים להרשות לעצמם, ובשביל זה קמות כל מיני עמותות שעוזרות לחיילים שלא יכולים לקנות, לדוגמה, מעיל או לא יכולים לקנות כל מיני דברים משלימים לבסיס או לא יכולים לשלם בעבור נעליים – יש כל מיני עמותות שעושות את זה.
יואל חסון: אני כבר רואה איך תקום עוד מעט עמותה שיקראו לה "רכבת לכל חייל".
יואל חסון: ואז עמותות יתחילו לתת חינם לחיילים כרטיסי נסיעה ברכבת.
יואל חסון: ואז מה תעשו?
יואל חסון: אני אומר לכם, זה יקרה.
יואל חסון: אני כבר שמעתי פילנתרופ גדול שאם הוא יחליט לקחת את זה הוא יחלק פה כרטיסים בכמות גדולה מאוד.
יואל חסון: הוא אמר, אני אחלק לחיילים כרטיס חינם ברכבת.
יואל חסון: ואז מה תעשו, לא תכבדו את הכרטיסים האלה?
יואל חסון: לכן אני אומר לכם, אם זאת ההחלטה, ואתם עומדים בה – אני חושב שהיא מוטעית, אבל אם אתם עומדים בה, לפחות תחליטו שאם אף חייל לא יכול לנסוע אז אף חייל לא יכול לנסוע.
יואל חסון: חוסר השוויוניות הזה צועק לשמים, כואב ומפריע.
אייל הנס: שני דברים, חבר הכנסת: דבר ראשון, נתת פה דוגמה של מעיל, אני חייב להגיד שאני לא מכיר אותה, ואחד הדברים שאני אחראי להם - -
יואל חסון: התכוונתי לפליזים האלה.
אייל הנס: צה"ל נותן אותם אם מגיע לחייל פליז; צה"ל נותן מעיל אם מגיע לחייל מעיל.
אייל הנס: חייל קרבי, כנראה, יקבל פליז – חייל עורפי, כנראה, לא יקבל פליז.
אייל הנס: אלה הדברים שקבעה מערכת הביטחון וצה"ל- -
יואל חסון: אז יהיה מי שייתן לו פליז.
אייל הנס: - - ואני חושב שהם בסדר גמור.
אייל הנס: דבר שני, הבנתי מה שאתה אומר, ואנחנו ניקח את זה בחשבון.
אורית זוארץ: אני מאוד מתקוממת על האמירה שלך שאתה אחראי על החייל מרגע שהוא נכנס לבסיס.
אורית זוארץ: כשאנחנו שולחות את הבנים ואת הבנות שלנו לצה"ל הם תורמים מחייהם שלוש שנים.
אורית זוארץ: האחריות שלכם היא מהרגע שהוא לובש מדים ועד הרגע שהוא פושט אותם, וצריך לקחת את האחריות.
אורית זוארץ: אני מאוד מתחברת לדברים שאמר חבר הכנסת חסון על כל מה שקשור להזנה בדרך, כי כשחייל שאין לו בבית מזון כמעט כשהוא מגיע בסוף השבוע צריך להתארגן לארוחה עד הרגע שהוא מגיע לבסיס או לקנות בדרך באיזושהי קנטינה או גזלן – יש חיילים שלא יכולים לעשות את זה.
אורית זוארץ: לגבי הרכבות, אני בהחלט שמעתי וקיבלתי את הדברים שנאמרו כאן שחיילים שמתגוררים באזור הצפון וצריכים להגיע לאזור הדרום, יכול להיות שהפתרון הזה יעיל עבורם.
אורית זוארץ: אני מדברת על אלפי חיילים שגרים בדיוק בתפר הזה שבין חיפה לתל-אביב ועולים על הרכבת בדרך וצריכים להגיע לאותו מחנה בדרום.
אורית זוארץ: להם, לדעתי, הפתרון באוטובוסים יהיה פתרון מזעזע.
אורית זוארץ: אז השילוב של שני הפתרונות יכול לתת מענה.
אורית זוארץ: אגב, יש עוד הצעה: סילבן שלום הציע - יום א' – חופש.
אורית זוארץ: אם אנחנו מאמצים את זה רק חיילי צה"ל ייסעו ביום ראשון.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: הציבור הרגיל לא ייסע לעבודה?
אורית זוארץ: לא, אם יום ראשון הוא יום שבתון - -
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אולי הם דווקא ייסעו לטייל בהמוניהם, דווקא כי יש להם יום לטייל ולקנות.
מרינה סולודקין: אני רוצה לומר שאני מאוד מבקשת להקפיד על בטיחות.
מרינה סולודקין: אני זוכרת את המקרה שקרה לפני חמש שנים כשחיילת נפלה והיא הייתה בבה"ד 1.
מרינה סולודקין: אני הייתי עם ההורים של החיילת הזאת בכל מיני בתי משפט.
מרינה סולודקין: כשאני שומעת עכשיו שדלתות לא סגורות והרכבת נוסעת אני אומרת שזאת בורות טכנולוגית.
מרינה סולודקין: רכבת לא יכולה לצאת מהתחנה - -
בעז צפריר: סליחה על ההפרעה, את לא הבנת.
בעז צפריר: רכבת לא יוצאת עם דלתות לא סגורות.
אורית זוארץ: אבל הם דחוסים בפנים.
יואל חסון: למדנו משהו ממוסקבה.
אורית זוארץ: יש הרבה מה ללמוד, אל תתבלבל.
כרמל שאמה-הכהן: בואו נסכם, חברים.
כרמל שאמה-הכהן: חברי ועדת הכלכלה וחברי הכנסת שהשתתפו בדיון הבהירו היטב שנכון לעכשיו יש התנגדות מוחלטת בכנסת להסדר המוצע.
כרמל שאמה-הכהן: אם צה"ל ורכבת ישראל יודעים להוכיח שההסדר האלטרנטיבי יגרום לכך שחיילי צה"ל יהיו מרוצים ממנו בין על-ידי סקרים ובין על-ידי כך שנבדוק את הנושא, יהיה ניתן לבחון לטווח הארוך את קיום ההסדר כאלטרנטיבה ולא בכפייה.
כרמל שאמה-הכהן: מעבר לכך אנחנו מבקשים עד לקביעה סופית לגבי ההסדר לשמור על רמת ביצוע של ההסדר הקיים על-ידי קביעת מינימום של אוטובוסים שעומדים לטובת חיילים והסדר לביצוע ההסדר ברמה נאותה.
כרמל שאמה-הכהן: לוועדה הגיעו דיווחים על מאבקים גם בתחנות האיסוף בין חיילים לבין - - - וביניהם לבין עצמם.
כרמל שאמה-הכהן: כמו כן הוועדה מבקשת להעביר את תוצאות סקרי שביעות הרצון של החיילים לעיון חברי ועדת הכלכלה - -
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מה עם פרסום?
כרמל שאמה-הכהן: כמו כן ועדת הכלכלה ביום ראשון הקרוב תהיה באחת מתחנות הפריפריה כדי לפגוש שם את החיילים ולבחון את הביצוע שם.
כרמל שאמה-הכהן: זה יהיה או בחיפה או בנהרייה.
כרמל שאמה-הכהן: אנחנו נהיה עם האצבע על הדופק בעניין הזה.
כרמל שאמה-הכהן: זה גם לטובת העניין - -
אורית זוארץ: גם מעבר לשעות האלה.
כרמל שאמה-הכהן: אנחנו רוצים ללמוד, ויכול להיות שאתם תשכנעו אותנו שזה טוב, אולי אנחנו נשכנע אתכם שטעיתם.
כרמל שאמה-הכהן: בסוף אנחנו רוצים בסך הכול לטובת החיילים – זאת הכוונה של כולם.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: הם מפרסמים את התחנות?
אורית זוארץ: לא, לא, יש פרסום מאוד בולט.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לא במקום - -
אורית זוארץ: בתקשורת – יש.
חמד עמאר: על סדר היום הצעת חוק לתיקון פקודת התעבורה (תיקון מס' 102), התשע"א-2011, דיון רביעי.
חמד עמאר: יש אנשים שנרשמו לר.
חמד עמאר: לא אאפשר הערות כלליות, אאפשר הערות בתוך הסעיפים עצמם כי זה דיון רביעי וכבר קיימנו דיונים כלליים בכל הנושא.
חמד עמאר: נעבור להקראה.
חמד עמאר: אנחנו בסעיף 12א1.
לאה ורון: שזה סעיף 3 בהצעת החוק.
חוה ראובני: "נהג חדש צעיר 12א1.
חוה ראובני: (א) נהג חדש צעיר חייב בביצוע תוכנית הליווי שנקבעה לפי סעיף קטן (ה) (בסעיף זה – תוכנית הליווי)".
חוה ראובני: לפי הערה שעלתה בישיבה הקודמת לגבי מי שימלאו לו 24, זאת אומרת ייצא מגדר "צעיר", במהלך תקופת הליווי אז אנחנו מציעים להוסיף את המילים – זה דובר עם היועץ המשפטי אתמול – "בביצוע תוכנית הליווי שנקבעה לפי סעיף קטן (ה) כל עוד לא מלאו לו 24 שנים".
חוה ראובני: זאת אומרת שאם הוא בן 24 בתוך תקופת הליווי, היא נפסקת לגביו ביום הולדת 24.