GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
קריאות: הנהג יכול לשבת במרחק של 50 או 60 מטר ממנו, בלי לראות אותו בכלל.
קריאות: יש 12 דלתות שדרכן כולם עולים.
קריאות: לכן צריכה להיות הרתעה.
קריאות: אנשים צריכים להבין שמשלמים ברכבת.
קריאות: הקנס אמור להיות מרתיע.
קריאות: אם יש תקלות, אם יש מצבים שבהם הוטל קנס שלא בצדק, אפשר לפנות אלינו.
קריאות: כבר קיבלנו אי אילו פניות, ויש לנו כוונה להתייחס לכל אחת מהפניות בנסיבותיה האישיות.
דוד אזולאי: אבל אדוני, אני שואל: לא נראה לך ש-180 שקל זה סכום גדול?
יעקב כץ: הוא מראה לך שיטה: תיקח פחות כסף, תקנוס יותר.
דוד אזולאי: אל תפרש אותי לא נכון, - - - חוק.
דוד אזולאי: אני זוכר שפעם, ברכבת הישנה, מי שלא קנה כרטיס שילם עוד חמישים אחוז או כפול ממחיר הכרטיס.
דוד אזולאי: 180 שקל?
דוד אזולאי: על עברת חניה אתה משלם 100 שקל.
שלמה כץ: אבל אם ניקח עוד 50%, יהיה שווה להמר: יעלה פקח – אני אשלם עוד 50%; לא יעלה פקח - - -
דוד אזולאי: אז לא 50% – תכפיל את הכרטיס.
דוד אזולאי: מכובדי, אני חושב ש-180 של זה סכום מוגזם.
יעקב כץ: הוא אומר ש-180 זה גם קנס וגם הרתעה.
יעקב כץ: תאמין לי, אנשים חושבים אלף פעמים לפני שהם חונים בחניה אסורה.
דוד אזולאי: איתי עצמון מהלשכה המשפטית של הכנסת, רצית להגיד משהו?
איתי עצמון: סכום הקנס נקבע בתקנות, באישור ועדת הכלכלה, והוא זהה הן לגבי רכבת קלה והן לגבי רכבת כבדה, וכן לגבי אוטובוסים.
יעקב כץ: למי הכסף הולך?
איתי עצמון: אני מניח שהכסף הולך לחברה-מפעיל-זכיין, לפי העניין.
איתי עצמון: דבר שני.
איתי עצמון: נאמר כאן שהגנת הפרטיות היא ערך.
איתי עצמון: היא לא רק ערך, היא זכות יסוד במדינת ישראל.
איתי עצמון: ולכן התעכב תיקון מספר 100 לפקודת התעבורה, תיקון שהגישה הממשלה ועסק בנושא הכרטיס החכם; וגם תיקון מקביל בפקודת מסילות הברזל.
איתי עצמון: היועצת המשפטית של ועדת הכלכלה מטפלת בנושא, והיא מערבת בזה גם את הרשות למשפט וטכנולוגיה, כדי להבטיח שאותן תקנות שייקבעו לפי התיקונים המוצעים, באמת יבטיחו הגנה על הפרטית ושמירה נאותה של פרטים שימסרו הנוסעים.
סלעית קולר: שמסרו כבר.
איתי עצמון: שמסרו ושיימסרו בעתיד.
דוד אזולאי: איתי, האם במסגרת אותן תקנות שנוגעות לקנס של 180 שקל נאמר אם הוא צמוד, אם יש עליו ריביות.
איתי עצמון: סכום הקנס נקבע לפי סעיף 17 לפקודת מסילות הברזל.
איתי עצמון: נקבע שם שנוסע שנסע ללא כרטיס או שלא הציג או מסר את כרטיסו, מחויב לשלם את דמי הנסיעה בעד המרחק שנסע ותוספת פיצוי כספי שקבע שר התחבורה בתקנות.
איתי עצמון: כאמור, הוא קבע שסכום הקנס הוא 180 ש"ח.
איתי עצמון: אם אינני טועה, הסכום הזה גם מוצמד למדד.
סלעית קולר: ומה לגבי אפשרויות הגבייה שלהם?
סלעית קולר: נניח שלא שילמתי.
סלעית קולר: ..
סלעית קולר: סליחה, אני לא מעודדת אנשים לא לשלם, אני חושבת שאנשים צריכים לשלם.
סלעית קולר: גם קנס זה בסדר גמור, ובתנאי שאנשים חייבים לשלם את זה על פי חוק ושלא נתנו להם דוחות על אנשים אחרים שעשו משהו אחר, או כל מיני סיפורים כמו ששמענו.
סלעית קולר: אבל בהנחה שאני עסוק בוויכוח אתם כדי להוכיח להם שאני לא צריך לשלם את זה, מה קורה?
סלעית קולר: הם יכולים להתחיל הליכי גבייה ולעקל לי את חשבון הבנק?
איתי עצמון: הסמכות ניתנה ל"פקידי הרכבת" – זה המונח בפקודה – כלומר, הפקחים של מפעיל הרכבת הקלה.
איתי עצמון: לפי הפקודה הם רשאים לקנוס, אבל השאלה היא איך עושים שימוש בסמכות הזאת.
איתי עצמון: לפי מה ששמענו כאן, אם באמת הדברים נכונים, זה שימוש לרעה בסמכות.
איתי עצמון: אבל הסמכות נתונה להם, והם צריכים להפעיל אותה בצורה סבירה ובהתאם למה שקבוע בפקודה.
עמית אשכנזי: היא שואלת על מנגנון הגבייה.
סלעית קולר: מנגנון הגבייה אחר כך.
סלעית קולר: לא שילמתי.
איתי עצמון: אני חושב שלפי סעיף 17(ד) לפקודת מסילות הברזל, מסירת דרישת התשלום נחשבת כמסירת התראה לפי חוק ההוצאה לפועל.
דוד קשני: זה חוק טורקי , נכון?
איתי עצמון: חוק ההוצאה לפועל?
איתי עצמון: התיקון הוא חדש, מחצי השנה האחרונה.
דוד אזולאי: איתי, תודה רבה לך.
ישראל אייכלר: יש חברות שלוקחות עורכי דין שגובים את הדבר הזה.
שי אייזנברג: עוד הערה אחת.
שי אייזנברג: אמנם חברת הכנסת יוליה שמאלוב-ברקוביץ לא נמצאת פה, אבל ניתנן פה נתון שאיננו מדויק, ולכן חשוב שנדע את הדברים כהווייתם.
שי אייזנברג: בחצות יוצאת רכבת מנקודת הקצה עד לנקודת הקצה השנייה.
שי אייזנברג: כך שהרכבת מסיימת את הפעילות שלה לקראת השעה אחת, ואפילו יש עוד כמה רכבות שנוסעות גם אחרי אחת.
שי אייזנברג: מדובר על שני הקצוות – גם מחיל האוויר ופסגת זאב וגם מהר הרצל.
יהודה אלבז: רכבת אחרונה יוצאת ב-12 לקצה, ויש אחר כך גם רכבות שנוסעות ל"דפו", ובנסיעתן ל"דפו" לוקחות נוסעים.
שלומית אבינח: שי, הדיון משודר.
שלומית אבינח: אני חושבת שאולי זה המקום להגיד איך פונים אליכם כדי לערער על דוחות, ואם אפשר לתת נתונים על מספר הדוחות שהתקבלו ומספר הדוחות שביטלתם.
שי אייזנברג: אין לי עדיין נתונים על הדוחות.
שי אייזנברג: צריך לזכור שהתחלנו להטיל אותם רק באחד בינואר.
שי אייזנברג: אני מבין שזה כואב, אבל חשוב שתבינו: הטלת דוחות וגביית הכסף אינן הפעילויות המרכזיות שלנו.
שי אייזנברג: יכול להשתמע מפה כאילו זו הקופה הגדולה.
שי אייזנברג: לא.
שי אייזנברג: אנחנו נשמח מאוד שכולם ישלמו וייסעו, ושלא יהיו לנו צרות בגלל אי תשלום ברכבת.
שי אייזנברג: זה הכי טוב לנו.
שי אייזנברג: הכי טוב.
שי אייזנברג: שאף אחד לא יטעה ויחשוב אחרת.
שי אייזנברג: לגבי הנתונים שביקשת, אין לי את הנתונים האלה.
שי אייזנברג: אם זה חשוב, אוכל להשלים.
שי אייזנברג: לגבי שהשאלה השנייה, כל פנייה לרכבת - - -
יעקב כץ: אנחנו חושבים שצריכה לצאת מכם הוראה לפקחים, בעניין שחזר ונשנה פה: ברגישות, בעין טובה, בקצת אהבה.
יעקב כץ: הכול חדש.
ישראל אייכלר: לא כולם גנבים.
יעקב כץ: מתקבלת פה התחושה שאנשים לא יודעים, טועים, פועלים בשוגג.
יעקב כץ: מספיק מקרה אחד כזה כדי ליצור אווירה שלילית.
יעקב כץ: שההוראה לפקחים תהיה: תהיו חד-משמעיים אם אתם חושבים שצריך, אבל בעדינות, ברגישות, באהבה.
שי אייזנברג: ראשית, ניתנו, ועדיין ניתנות, הנחיות כאלה.
שי אייזנברג: צריך להבין שלפקחים יש משימה מאוד לא קלה.
שי אייזנברג: כי כל אחד שלא משלם ונתפס - - -
יעקב כץ: יש הרבה כאלה?
שי אייזנברג: לשמחתנו, כרגע התופעה איננה שכיחה, ואנחנו מקווים שכך זה ימשיך.
שי אייזנברג: הבקרה הדוקה יחסית, ואנחנו עושים את זה במכוון.
שי אייזנברג: אבל ניתנות לפקחים הנחיות מתאימות, ואנחנו גם הולכים לכנס אותם בשבוע הקרוב עם מנכ"ל החברה ולהנחות אותם פנים אל פנים.
יעקב כץ: האם מאז שהתחלתם לגבות כסף יש ירידה בכמות הנוסעים?
שי אייזנברג: הייתה ירידה קלה, אבל עדיין יש הרבה מאוד נוסעים ברכבת, וגם הייתה עלייה לא קטנה בשבוע האחרון בעקבות הפעימה הראשונה שבוצעה על ידי משרד התחבורה.
שי אייזנברג: אנחנו שמחים שאנשים עושים שימוש ברכבת.
שי אייזנברג: ביקשת את הפרטים.
שי אייזנברג: אני לא אתחמק.
שי אייזנברג: יש לנו מוקד פניות ציבור טלפוני, כוכבית 3686.
דוד אזולאי: איפה זה מופיע?
דוד אזולאי: זה מופיע גם בפוסטר וגם באתר האינטרנט שלנו.
דוד אזולאי: באתר שלנו יש גם דרכים לפנות אלינו בכתב – אינטרנט, פקס או כל דרך שהיא.
דוד אזולאי: יש לנו גם שלושה מרכזי שירות בירושלים: בפסגת זאב, בהר הרצל ובתחנה המרכזית.
דוד אזולאי: אלה מרכזים שנותנים שירות באמצעות נציגי שירות.
קריאה: יש מספר בתוך הרכבת?
קריאה: יש בתחנות.
דוד אזולאי: נציג "דן", בבקשה.
איציק כהן: אני איציק כהן, החשב הכללי של חברת "דן".
איציק כהן: אין ספק שצריך לטפל בכל התקלות שהועלו פה היום, וגם אין לי ספק שזה ייעשה.
איציק כהן: אבל רציתי לומר שהוצגה פה היום תמונה לחלוטין בלתי מאוזנת בכל הנושא של הרב-קו.
איציק כהן: ההתרשמות שלי היא שניתן משקל של 100% לבעיות כאלה ואחרות של התפעול.
איציק כהן: אני, כנציג חברת "דן", לא אמור להגן על הרב-קו.
איציק כהן: הרי לא אנחנו יצרנו את הרב-קו, אלא רק פעלנו לפי הוראות של משרד התחבורה.
איציק כהן: אבל אני אומר לכם שהרב-קו מביא לגידול משמעותי מאוד ברמת השירות.
איציק כהן: זו בעצם מהפכה ברמת השירות.
דוד אזולאי: אין חולק על כך.
דוד אזולאי: הנושא הוא חשוב.
ישראל אייכלר: הוא אומר שיש שיפור בשירות, אבל השאלה אם האזרחים מאמינים בזה.
איציק כהן: לא רק שהם מאמינים...
איציק כהן: זו מהפכה: באמצעות כרטיס אחד אפשר לנסוע בארבע חברות של תחבורה ציבורית בתל-אביב, ובאמצעות תעריף מאוד סביר, יחסית, לא צריך יותר לעשות טרנספרים ולשלם עבורם.
איציק כהן: אני יודע שיש שביעות רצון גדולה.
איציק כהן: ואני שוב אומר: התפקיד שלי אינו להגן על הרב-קו, אבל אני בעד לתת משקל מאוד כבר לרמת השירות.
איציק כהן: דבר שני, בנושא השירות לציבור.
איציק כהן: לפחות בתל-אביב, כשהוקם הרב-קו הוקמו עשרות אתרים להנפקת הרב-קו.
איציק כהן: בכל אתר הוצבו שלוש עמדות.
איציק כהן: הופעלו עשרות דיילים שממש ביקשו מהציבור להכין את הכרטיסים האלה.
איציק כהן: היום, לאחר שחברת "דן" הנפיקה יותר מ-700,000 כרטיסים, אנחנו עדיין מחזיקים תשעה אתרים ובכל אחד מהם יש שלוש עמדות.
איציק כהן: יותר מזה, אנחנו מפעילים ניידות.
איציק כהן: אנחנו שולחים ניידות להנפקת כרטיסי רב-קו לכל בית-ספר, לכל מפעל, לאן שצריך.
איציק כהן: גם יש לנו מוקד שבו אנחנו מקבלים פניות מהציבור ומטפלים בהן.
איציק כהן: אבל יחסית לכמות הכרטיסים שהונפקו – איך נאמר?
איציק כהן: לא כצעקתה.
איציק כהן: אין לי ספק שבשוליים, כרטיס הרב-קו לא מתאים לאדם כזה או אחר, אבל צריך להתייחס לכך בפרופורציה.
ישראל אייכלר: באופן טבעי אנחנו מטפלים בבעיות.
ישראל אייכלר: אני לא מדבר רק על "דן" בתל-אביב.
ישראל אייכלר: יש בעיות באלעד, יש בבית"ר יש בבית שמש.
איציק כהן: אבל נאמרו פה גם דברים לא נכונים.
איציק כהן: למשל, שכשעולים עם הרב-קו זה מעכב את הנהג.
איציק כהן: אני רוצה לומר לך שהיום, אחרי הנהגת הרב-קו, ההתעסקות של הנהג בכסף היא הרבה יותר קטנה.
שמואל גרוסברד: זה רק בגוש דן, ששם יש ערך צבור.
ישראל אייכלר: זאת הנקודה שרציתי להגיד לך: אתה מדבר בשם "דן".
איציק כהן: אני מדבר גם באופן כללי - - -
קריאה: שהנהג - - -
קריאה: לא, לא, היום הנהג – לא רק ב"דן", גם במקומות אחרים – פחות מתעסק בכסף מאשר לפני שהיה רב-קו.
קריאה: קודם הוא היה צריך למכור את הכול, והיום חלק מהטעינות נעשות בעמדות שירות.
קריאה: נאמר פה שהנהגים לא מכירים.
קריאה: אנחנו עשינו הדרכות ואין לי ספק שגם מפעילים אחרים עשו הדרכות.
קריאה: הנהגים מכירים היטב את הדברים.
ישראל אייכלר: שמעת את הגברת.
איליאיל טיבר: לא מכירים.
איליאיל טיבר: למרות שאתה עושה הדרכות, לא מכירים.
דוד קשני: האם אתה נסעת באחד בחודש באוטובוס "דן"?
איליאיל טיבר: אני אומרת לך באחריות מלאה שלא מכירים.
איציק כהן: אני מרשה לעצמי להתייחס לעוד נושא אחד קטן: התקלות ברב-קו.
איציק כהן: לפי הערכה שלי, תמיד תהיה כמות מסוימת של תקלות בכרטיס אלקטרוני, כמו שיש תקלות כאלה בכרטיסי אשראי ובמקומות אחרים.
איציק כהן: השאלה מה אחוז התקלות האלה ואיך מטפלים בהם.
איציק כהן: זה כל מה שיש לי לומר.
דוד אזולאי: מר כהן, אני רוצה להגיד לך: אולי אתה לא יודע, אבל יש הבדל גדול בין ועדת ככלכלה לבין הוועדה לפניות הציבור.
דוד אזולאי: במקרה אני חבר בשתיהן.
דוד אזולאי: בוועדת הכלכלה מקבלים חוקים ותקנות בבחינת "כזה ראה וקדש".
דוד אזולאי: יש פה ושם ויכוח, ועוברים הלאה.
דוד אזולאי: לעומת זאת, בוועדה לפניות הציבור, המדיד שמודד את הפעילות של כל דבר ודבר – לאו דווקא בנושא הרב-קו, גם בנושאים אחרים – הוא הפניות שאנחנו מקבלים.
דוד אזולאי: עובדה שיש נושאים רבים שאיננו מקיימים עליהם דיון.
דוד אזולאי: כי אין בעיה.
דוד אזולאי: אבל כשמשהו כן מגיע אלינו, זה אומר שיש בעיה.
דוד אזולאי: וכשאנחנו מקיימים הדיון זה אומר שאנחנו מציפים את הבעיה.
דוד אזולאי: וכשאנחנו מציפים את הבעיה, יש לי רק בקשה אחת: שאתם תתייחסו לזה בשיא הרצינות.
דוד אזולאי: הכול בגדר ניסיון, אבל כבר חלף הרבה זמן.
דוד אזולאי: אני אומר בשיא הרצינות ומתכוון לכך: אחרי דיון כזה, אתם, כל הנציגים שיושבים כאן, תתכנסו מחר בבוקר ותשבו ותקבלו החלטות.
דוד אזולאי: זה הדבר הכי חשוב שאתם צריכים לעשות.
דוד אזולאי: אי אפשר להגיד שמתוך שני מיליון יש אחוז כזה וכזה וכזה.
דוד אזולאי: אפילו אם האחוז הזה הוא אחד, מדובר בבני-אדם שסובלים.
דוד אזולאי: אתה צריך לשאוף לכך שיהיו אפס אנשים שסובלים.
דוד אזולאי: זאת המטרה.
איציק כהן: נכון.
דוד אזולאי: תפקידך הוא לתת שירות, ועל זה אתה צריך לעבוד.
דוד אזולאי: אז אפילו אם אדם אחד ישב בוועדה הזאת ויתלונן... כשהמנורה האדומה דולקת ברכב שלך, אתה לא לוקח סיכונים ואומר:
דוד אזולאי: אני אסע עוד כמה קילומטרים ואז אבדוק; אתה עוצר את האוטו ובודק אותו.
דוד אזולאי: פה צריך להתנהג אותו דבר: יש בעיה – צריך לפתור אותה.
דוד אזולאי: אני בהחלט מברך על כך שמר אלבז, נציג משרד התחבורה, לקח את היוזמה.
דוד אזולאי: אני מאוד מבקש גם ממך: קח את היוזמה הזאת ותבדוק את זה.
דוד אזולאי: הרי גם אנחנו רוצים לבוא לפה ולשבח את הנעשה אצלכם.
דוד אזולאי: משרד המשפטים בבקשה.
עמית אשכנזי: תודה, אדוני.
עמית אשכנזי: אני מאוד נהניתי מהדיון היום, דיון שבו נתתם לציבור להישמע.
עמית אשכנזי: אני מברך אתכם על כך.
עמית אשכנזי: אנחנו, כרשות להגנת פרטיות, רואים את עצמנו כמגיני האזרח הפשוט.
עמית אשכנזי: זה כוכב הצפון שלנו.
עמית אשכנזי: נציג הלשכה המשפטית בכנסת – כדרכה של הלשכה המשפטית בכנסת – היה מאוד דיפלומטי כשנתן לממשלה הנחה על משך הזמן שהדבר הזה נמשך.
עמית אשכנזי: אני קורא לך לקיים דיון המשך שבו תקבל את כל התשובות, כולל מאתנו, על שאלות שנשאלו פה.
עמית אשכנזי: נשאלתי פה למה לא עוצרים מחר בבוקר את הנפקת הכרטיסים לילדים, בהתאם לתנאים היום, בהתאם למצב המשפטי.
עמית אשכנזי: והתשובה היא התשובה שעלתה מהצד השני של השולחן.
עמית אשכנזי: אנחנו רואים את התועלות בדבר הזה, אנחנו לא רוצים לשפוך את התינוק עם המים, ואנחנו מנסים להגיע לפתרון שמשקף את כל האינטרסים.
עמית אשכנזי: האם זאת העמדה הנכונה?
עמית אשכנזי: זה צריך לעמוד לדיון ציבורי.
עמית אשכנזי: כשחבר הכנסת אייכלר או כל אחד אחר שואל: "למה אתם צריכים את הכתובת שלי?
עמית אשכנזי: " צריך שהתשובה תהיה ברורה.
עמית אשכנזי: אנחנו לא שמענו פה שום תשובה ברורה.
עמית אשכנזי: לא הייתה פה שום תשובה ברורה.
עמית אשכנזי: אנחנו מחכים לתשובות האלה.
עמית אשכנזי: אנחנו חושבים שחובתן של הוועדה ושל הכנסת לוודא שכשהחוק יוצא תחת ועדת הכלכלה, שיסבירו לכל אדם במדינת ישראל שנדרש למסור פרטים, בשביל מה הוא מוסר אותם.
עמית אשכנזי: לסיכום, אני רוצה להגיד שבעקבות הדיון הקודם, שכונס בוועדת הכלכלה לפני כשבוע, ובו יושב-ראש הוועדה המשותפת קרא לממשלה לשנס את מותניה ואת יתר החלקים שלה ולגמור עם הסיפור הזה, אמורות להתכנס ישיבות דחופות במשרד המשפטים.
עמית אשכנזי: אני מאוד מקווה שנוכל לקדם את הנושא הזה כמה שיותר מהר.
עמית אשכנזי: אבל – ואני אומר בצער – ללא הביקורת של הכנסת על הנושא הזה, ביקורת שגורמת לאנשים להטריח עצמם ולבוא לפה ולהצדיק את הביקורת, הדבר הזה עשוי להיתקע שוב.
עמית אשכנזי: אני מודה לכם על זה שהקדשתם לזה זמן, ואני מודה לאנשים שבאו לפה.
דוד אזולאי: אני מודה לך מאוד על ההערה שלך, ואני מקווה שאתם תהיו לנו לעזר יחד עם הלשכה המשפטית של הכנסת.
דוד אזולאי: אני יודע מקרוב שהמחלקה המשפטית של הכנסת ומחלקת המחקר והמידע של הכנסת עושים עבודה יוצא מן הכלל, והמסמכים המונחים לפניכם מעידים על כך.
דוד אזולאי: מה לעשות שיש החלטות שמתקבלות.
דוד אזולאי: אנחנו מכירים את מציאות.
דוד אזולאי: אני כמעט בטוח שכשחברי הכנסת אישרו את התקנות האלה – ויבדקו את זה בפרוטוקול – לא היו שם מספיק חברי כנסת.
דוד אזולאי: כי אם היו שם מספיק חברי כנסת, אין לי ספק שסכומים כאלה לא היו מתקבלים.
דוד אזולאי: רבותיי, אני רוצה לגשת לסיכום הדיון הזה.
דוד אזולאי: ראשית, אני רוצה להודות לאותם אזרחים טובים שהגיעו על חשבונם הפרטי כדי להגיד את דבריהם.
דוד אזולאי: אני גם מתנצל בפני אותם אזרחים שלצערי הרב, מקוצר הזמן, לא הספקתי לתת להם להתבטא.
דוד אזולאי: אני חושב שצפו כאן בעיות.
דוד אזולאי: הבעיות הללו הן חבלי לידה שצריכים לטפל בהם.
דוד אזולאי: אני מאמין שהצוות המקצועי שיושב כאן – נציגי החברות, נציג משרד התחבורה ונציגי משרדי הממשלה השונים – ישבו, ילמדו את הנושאים האלה, יטפלו בהם ויתנו מענה לאזרחים.
דוד אזולאי: כי לכולנו מטרה אחת: לשפר את השירות הציבורי לאותם אזרחים שמעוניינים לנסוע בתחבורה הציבורית.
דוד אזולאי: על זה אין חילוקי דעות בין אף אחד שיושב סביב השולחן הזה.
דוד אזולאי: אני רוצה להעלות פה כמה נקודות.
דוד אזולאי: דבר ראשון, בנושא הקנס.
דוד אזולאי: אני חושב שצריכה להיעשות מחשבה שנייה.
דוד אזולאי: אני מפנה את זה גם למחלקה המשפטית של ועדת הכלכלה.
דוד אזולאי: צריכה להיות מחשבה חוזרת וצריכה להיות איזושהי פרוצדורה.
דוד אזולאי: קנס של 180 שקל אינו בא בחשבון.
דוד אזולאי: אין דבר כזה.
דוד אזולאי: זה לא יעלה על הדעת.
דוד אזולאי: גם אם הסיבות לקנס מוצדקות.
איתי עצמון: אלה תקנות של שר התחבורה.
איתי עצמון: לנו אין אמירה בעניין.
דוד אזולאי: אדוני, אני מקבל את ההמלצה שלך.
דוד אזולאי: אם צריך שאנחנו נפנה, אז אנחנו נפנה בעניין הזה.
דוד אזולאי: כמו כן, אני מבקש שתוקם איזושהי ועדת ערר על קנסות לא מוצדקים.
דוד אזולאי: צריך למצוא מנגנון שייעל וישפר את זה.
דוד אזולאי: אני לא אומר להוריד את הקנסות, אני בהחלט מסכים עם הגישה הזאת, אבל השאלה כמה ואיך.
דוד אזולאי: הנושא השני הוא הרב-קו המשפחתי.
דוד אזולאי: אני חושב שגם על העניין הזה משרד התחבורה צריך לתת את הדעת.
דוד אזולאי: משפחות ברוכות ילדים שאין להן רכב או שרוצות לנסוע בתחבורה ציבורית – אנא מכם, מצאו את הדרך לענות על בקשותיהן.
יהודה אלבז: אנחנו ביקשנו, אבל יש התנגדות מוחלטת של משרד האוצר.
דוד אזולאי: אז פה צריך למצוא את הדרך - - -
ישראל אייכלר: משרד האוצר חושב שיש יותר מדי ילדים בארץ ישראל.
יעקב כץ: נחליף את שטייניץ.
דוד אזולאי: אני מציע לחבריי חברי הכנסת: זה רעיון שמצריך יוזמת חקיקה.
דוד אזולאי: לא יעלה על הדעת שבמקום לעודד משפחות ברוכות ילדים, אנחנו מכים בהן בצורה כל כך קשה.
ישראל אייכלר: בוא נציע הצעה.
יעקב כץ: הנה – הצעת אייכלר, אזולאי, כצל'ה.
יהודה אלבז: חבר הכנסת אזולאי, אני רוצה לתקן פה משהו.
יהודה אלבז: אנשים אולי לא מודעים – אולי זה נובע מחוסר מידע – שיש אפשרות שבמשפחות ברוכות ילדים, ילד אחד ישלם עבור ילד מתחת לגיל 12.
שרה פרטוש: לא, אין אפשרות כזאת.
קריאה: רק הבוקר שמענו את זה.
סלעית קולר: טוב לדעת.
דוד קשני: אבל שני הילדים לא יכולים לנסוע באותה שעה.
דוד קשני: אם הוא נוסע בשמונה - - - בתשע.
דוד אזולאי: אדוני, אני מבקש ממך לא לקחת את רשות הדיבור.
דוד אזולאי: אבל הוא מטעה אתכם.
יהודה אלבז: מה שנקרא - - -
דוד אזולאי: אל תיכנס עכשיו לפרטים.
דוד אזולאי: הבעיה עלתה, שמעת אותה, בוא תיתן פתרונות.
דוד אזולאי: אני כרגע מסכם את הדיון.
דוד אזולאי: אני מציף את הבעיות שעלו בדיון.
דוד אזולאי: אני גם מציע לבדוק מתן הנחה בכרטיס אנונימי ולא רק בכרטיס המזוהה.
ישראל אייכלר: שיוכלו לקנות חודשי-חופשי.
דוד אזולאי: חבר הכנסת הרב אייכלר העלה פה את הנושא של חופשי-חודשי: שיהיה גם הוא אנונימי.
דוד אזולאי: אתם שומעים את הבעיות, הצפנו אותם, תביאו לנו תשובות.
דוד אזולאי: אני רוצה לשמוע מכם למה לא.
דוד אזולאי: נושא נוסף הוא ההתנהגות של הפקחים והנהגים.
דוד אזולאי: מן הראוי שהעניין הזה ישופר.
דוד אזולאי: יש למצוא את הדרך להכשיר את אותם נהגים.
דוד אזולאי: אולי להעביר אותם קורסים.
דוד אזולאי: אני לא נכנס לזה, אתם מספיק מומחים כדי למצוא את הדרך לפתור את הבעיה הזאת.
קריאה: וליידע את הציבור.
דוד אזולאי: אני מבקש מחברת "סיטיפס": נכון שהתחלתם לתת דוחות רק בתחילת ינואר, אבל זה בהחלט יכול לעזור לנו אם עד סוף החודש נדע כמה דוחות נתתם במשך התקופה הזאת.
דוד אזולאי: דווחו לוועדה.
דוד אזולאי: זה ילמד אתכם ואותנו.
דוד אזולאי: יכול להיות שמדובר במשהו זניח, נניח עשרים קנסות במשך חודש, ואז אולי נרד מהנושא הזה; נמצא מנגנון אחר.
דוד אזולאי: בכל מקרה, אני מאוד מבקש לקבל את הנתון הזה.
דוד אזולאי: לגבי מאגרי המידע.
דוד אזולאי: אני לא רוצה להיכנס לזה, אבל מדובר בנושא בעייתי.
דוד אזולאי: אני יודע שבוועדת המדע של הכנסת היו ויכוחים קשים ביותר בנוגע למסירת פרטים בנושא שהוא הרבה יותר חשוב מהרב-קו, נושא המאגר הביומטרי.
דוד אזולאי: היו דיונים קשים ומסובכים הרבה מאוד זמן.
דוד אזולאי: זה רק פיילוט שיצא לדרך ועדיין אף אחד לא יכול להגיד איך זה מתבצע.
דוד אזולאי: איך אומרים: "סוף מעשה שמחשבה תחילה" – צריך לבדוק את הנושא הזה בזהירות רבה, במיוחד כשמדובר בבני נוער עד גיל 18.
דוד אזולאי: הוועדה תפנה למשרד החינוך כדי לבדוק אם הוא שותף להחלטה הזאת ואם הוא אכן אישר את כניסתן של חברות לתוך כותלי בית-הספר כדי לאסוף פרטים וכדי שירכשו שם את הרב-קו.
דוד אזולאי: אני חושב שאסור לעשות דבר כזה, זה לא נראה לי דבר תקין.
דוד אזולאי: אם משרד החינוך אישר את זה, נצטרך לבדוק את העניין.
דוד אזולאי: פנו אליי בתלונה לגבי הכרטיסיות הישנות.
דוד אזולאי: ביקשנו בישיבה הקודמת לאפשר לאותם אנשים, אם לא להשתמש בהן, לפחות לקבל את ההחזר.
שלמה כץ: ממירים אותן.
דוד אזולאי: אפשר עדיין להמיר אותן?
דוד אזולאי: אני מודה לך, אדוני.
דוד אזולאי: לגבי כביש הטבעת בפסגת זאב.
דוד אזולאי: נמצא פה חבר הכנסת כץ, שהוא חבר בוועדת חוץ וביטחון.
דוד אזולאי: אני מניח שיש להם טיעונים - - -
יעקב כץ: אני לא חבר.
יעקב כץ: הייתי מת להיות חבר.
יעקב כץ: אין לנו מקום, אנחנו באופוזיציה.
דוד אזולאי: בכל אופן, בעניין הזה צריך לפנות לוועדת חוץ וביטחון כדי לקבל תשובות.
דוד אזולאי: יש כביש מוכן, נכון?
דוד אזולאי: כן, יש כביש מוכן.
דוד אזולאי: אבל זה לא המקום לדון בזה.
יהודה אלבז: הבעיה היא מי יאייש את המחסום.
יהודה אלבז: צריך לשים שם מחסום ולהחליט מי יהיה אחראי עליו.
יהודה אלבז: אף אחד לא רוצה - - -
דוד אזולאי: אני לא נכנס לזה.
דוד אזולאי: זה לא תפקידנו.
דוד אזולאי: אלה דברים ברומו של עולם, ואני משאיר אותם לאנשים מקצועיים.
דוד אזולאי: אנחנו עוסקים בענייני "עמך", לא בדברים של גנרלים וכולי.
דוד אזולאי: זה לא בשבילי.
דוד אזולאי: לגבי המוקד הטלפוני, עלתה פה הצעה ראויה, שכדאי שתאמצו אותה: להדפיס את מספר הטלפון על הכרטיס עצמו.
דוד אזולאי: אם תאחדו את כל המוקדים למספר טלפון אחד, זו בכלל תהיה ברכה ותועלת לכלל הציבור.
דוד אזולאי: יש פניות של הציבור הרחב שנשארות ללא מענה.
דוד אזולאי: אני אומר לכם שהוועדה לפניות הציבור, לצערי הרב, לא קיבלה חלק גדול מהפניות.
דוד אזולאי: אני רוצה לחזק את דבריו של חברי, חבר הכנסת כץ: יש לנו הערכה רבה לשר התחבורה, שעושה באמת דברים נפלאים, ומפרגנים לו כמעט מכל קצות הבית.
דוד אזולאי: אין לי ספק שכשהוא ישמע את הדברים האלה זה בוודאי לא יהיה לרוחו.
דוד אזולאי: לכן הייתי מציע לתת פתרון ומענה לנושאים האלה.
דוד אזולאי: הוועדה תקיים סיור מתואם גם באזור המרכז וגם באזור ירושלים.
דוד אזולאי: נתאם את זה עם משרד התחבורה, עם "אגד" ועם "סיטיפס".
קריאה: במנהל הקהילתי פסגת זאב.
דוד אזולאי: שם נאכל את ארוחת הצהריים.
דוד אזולאי: יש בקשה של עמיתי, יושב-ראש הוועדה, חבר הכנסת הרב אייכלר, לגבי שילוב של בית שמש, בית"ר, אלעד, שוהם וכל ערי הפריפריה, וששירותי המוניות יהיו בכרטיס אחד.
ישראל אייכלר: בכרטיס רב-קו.
שמואל גרוסברד: מה עם ערך צבור?
ישראל אייכלר: על זה אנחנו מדברים.
קריאות: לא, זה משהו אחר לגמרי.
דוד אזולאי: רבותיי, אני מודה לכולם, הישיבה נעולה.
כרמל שאמה-הכהן: על סדר היום: הצעת חוק זכויות הסוכן המסחרי ומעמדו, התשע"א-2011, של חבר הכנסת ויו"ר ועדת החינוך, התרבות והספורט אלכס מילר.
כרמל שאמה-הכהן: היא עברה בקריאה ראשונה ב-3.8.11.
כרמל שאמה-הכהן: אנחנו פותחים את ההכנה לקריאה השנייה והשלישית.
כרמל שאמה-הכהן: חבר הכנסת מילר, בבקשה.
אלכס מילר: אנחנו, בגדול, דנו על רוב הסוגיות.
אלכס מילר: אני מתנצל על האיחור.
אלכס מילר: את רוב החוק סיימנו בהכנה לקריאה ראשונה.
אלכס מילר: היו כל מני סוגיות, שאמרנו שנשאיר אותן לקריאה שנייה ושלישית.
אלכס מילר: מבחינתי, הדיון שאני כפוף אליו בוועדת השרים לחקיקה הוא נמצא בחוק, ואנחנו מנסים לעשות את זה בתיאום עם כל המשרדים הרלוונטיים – משפטים, תמ"ת וכו'.
אלכס מילר: אני לא חושב שאנחנו פה יכולים לומר שיש לנו פה משהו שיכול לתקוע את החוק.
אלכס מילר: אני מציע שאם אין משהו מיוחד, נתקדם עם זה.
כרמל שאמה-הכהן: יש הסכמות על הכול?
כרמל שאמה-הכהן: בגדול, התנאי שלי, שהיה לי תיאום עם משרד המשפטים ותמ"ת, בוצע, היו שם כמה דברים שאפילו משרד המשפטים רצה להוסיף בחוק.
כרמל שאמה-הכהן: זה תלוי, כמובן, בשאלה, האם אנחנו יכולים להכניס את זה או לא, אבל מבחינתי, אני חושב שאפשר להתקדם.
רובי גינל: סיכמנו, למיטב ידיעתי, בדיון הקודם, שנעשה את זה בהידברות, ולא נעשתה הידברות כזאת.
רובי גינל: אם החוק בא כפי שהוא, זה מקובל גם על התאחדות התעשיינים, ואם לא, אני מבקש שתיעשה הידברות כזאת.
אוריאל לין: אני מבקש להדגיש – השאלה שמדובר בחוק הזה, זה תיקון של עוול שנגרם לסוכנים בישראל, כשהם בונים נכס, בונים עסק עבור ספק.
אוריאל לין: הבעיה הזו היא חריפה במיוחד ביחסים שבין ספק בחו"ל לבין סוכנים בישראל; זה פוגע קשה מאוד בסוכנים בישראל.
אוריאל לין: אמנם בתי המשפט היום מכירים בזכות הסוכן לפיצוי, כאשר מפסיקים את הסכם הסוכנות, אבל הם לא קובעים קריטריונים חדים וברורים, והחוק שמונח כאן הוא לא המצאה ישראלית; הוא בסך הכול עוקב אחר הדירקטיבה האירופאית, כאשר כבר שורה גדולה של מדינות אירופאיות אימצו את זה בתוך החוק הפנימי שלהן, כמו אוסטריה, בלגיה, צרפת.
אוריאל לין: אנחנו מדברם פה על מצב שסוכן מקבל פיצוי - לא סתם כך כי הוא הפסיק את הסכם הסוכנות, אלא כאשר הוא עומד בתנאים: הוא בנה, הוא הביא לכוחות חדשים, או הוא הגדיל לקוחות קיימים, ואת הנכס הזה הוא מעביר לספק, לאחר שמפסיקים את הסכם הסוכנות, והספק ממשיך ליהנות ולהפיק רווחים מהנכס הזה.
אוריאל לין: מקובל בכל מדינות המערבי – חוק פנימי.
אוריאל לין: מה שההגבלה האמיתית כאן היא הגבלה לשכיר.
אוריאל לין: כשמפטרים שכיר מעבודה, הוא מקבל פיצויי פיטורין.
אוריאל לין: אז כאן האדם הזה הוא לא שכיר אלא סוכן, אבל יחסיו מאוד קרובים, וזו ההגבלה התפישתית והרעיונית שעושים לגבי החוק.
אוריאל לין: לנו אין התנגדות, שלא ייאמר שההוראה היא מחייבת או לא מחייבת, אבל אי-אפשר לומר שהוראות החוק הזה, והזכויות שמעניקות, שאפשר להתנות עליהן, זה אסור שייכתב בחוק.
אוריאל לין: מבחינתנו, יכולים שלא לכתוב בחוק שזה אי-אפשר להתנות, אבל שלא ייכתב בשום אופן שאפשר להתנות, כי אם כתבנו שאפשר להתנות, לא עשינו שום דבר, משום שכל פעם שספק יעשה הסכם סוכנות עם סוכן, יכתוב לו: מוותר על הזכויות האלה, אז לא עשינו שום דבר.
אוריאל לין: אדוני היושב-ראש, החקיקה הזאת כבר נערכת שש שנים – גם בתמ"ת, גם במשרד המשפטים, גם בהצעת חוק פרטית ובכנסת הקודמת, והגיע הזמן להשלים אותה, ואני מאוד מקווה שאנחנו נשלים.
אוריאל לין: חייבת להיות הגינות ביחסים מסחריים, גם בין ספקים וגם לבין סוכנים.
אלכס מילר: אפשר להגיע לנוסח כפי שמציין אוריאל לין?
פרלי שר: אני רוצה להעיר הערה בשם חברת הדואר.
פרלי שר: מעיון בהצעת החוק אנחנו סבורים שיש מקום לסייג בהגדרה או במקום אחר את החוק, כך שיהיה ברור שהוא לא חל על סוכן שנותן שירותים בשם חברת דואר ישראל.
פרלי שר: סעיף 46 - אנחנו חושבים שצריך להיות כאן ברור, שהחוק הזה לא מתייחס למערכת היחסים של חברת דואר ישראל עם סוכן דואר שנותן שירותים במסגרת חוק הדואר.
פרלי שר: סוכן דואר, בין היתר, מוכר מוצרים בשם חברת הדואר, יש לו הסדר מיוחד לפי חוק הדואר, ולכן נדמה לנו שהיות שהחוק הזה ממילא לא התכוון לחול על שירות באמצעות סוכן דואר, שכדי למנוע ספק, כדאי לציין את זה מפורשות.
אלכס מילר: לא זכור לי שאנחנו בחקיקה מתייחסים לחברות כאלה ואחרות.
אלכס מילר: יכול להיות שאתם צריכים להתאים את ההסכמים שלכם.
אלכס מילר: מה, מחר תבוא כל חברה ותבקש לכתוב בחוק: חברה כך וכך בפנים, חברה כך וכך בחוץ?
פרלי שר: לא, פשוט החוק, ההגדרה שלו מאוד כללית, ועלול להשתמע מכך, שהוא חל גם על סוכן דואר.
איתי עצמון: את מכוונת להגדרת ספק?
נילי יבניאלי: האם הכוונה היא שזה חל על יחסים בין סוכן בישראל לספק בחו"ל?
אלכס מילר: בחוק הקודם אמרנו שלא יכול לקרות מצב, שלסוכנים שמייצגים חברות בחו"ל, פתאום מגיע יותר מאשר לסוכנים שעובדים אתם החברות בישראל, אז אמרנו שניישר קו, אז החוק הוא כללי לכולם, אבל אנחנו מנסים לעשות אותו, שייתן מענה לכל הסוגיות שעלו פה בעבר, וזה הגנת אותו עובד או מייצג או עובד אצל ספק, באופן כללי.