GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
כרמל שאמה-הכהן: יוליה שמאלוב-ברקוביץ', בבקשה.
ישראל חסון: לפי הנתון שנמסר לוועדת חוץ וביטחון, זה יותר.
כרמל שאמה-הכהן: יותר?
ישראל חסון: הוא אומר שלא, הוא מוסמך.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אדוני היושב ראש, היינו איתך אתמול בבוקר מוקדם בתחנת ראש העין.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני לא יודעת למה החלטנו בסוף להגיע לשם, אבל זאת הייתה תחנה מאוד רגועה, מאוד שקטה, והייתה תחושה שבעצם אין כזאת בעיה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אבל התברר לי אחרי שבדקתי שחברינו האחרים היו בתחנות אחרות - -
אורית זוארץ: בתל-אביב.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: - - והיה עומס הרבה יותר גדול.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אמרתי את מה שאמרתי אתמול, ואני אחזור על כך, שההחלטה הזאת היא החלטה שאי אפשר לקבל אותה מסיבה מאוד פשוטה: כל אמא כאן שולחת את הילד שלה, כל אבא שולח את הילד שלו.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אין ספק שההסברה שלכם, כפי שדיברנו אתמול, לא הייתה מספיק נכונה ומספיק טובה כי בעצם גרמתם לתחושה שמדובר כאן בהרבה כסף.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אתמול בדקנו, וזה היה בין 30-20 מיליון.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: היה פה win-win situation – הרכבת הרוויחה 30 מיליון יותר כי ציבור יותר גדול ייסע ברכבת, והצבא הרוויח כסף, חסך כסף.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני רוצה לשאול שאלה את הרכבת, בבקשה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: המנכ"ל?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה שמפוטר?
בעז צפריר: זה שמפוטר, כן.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני רוצה לשאול אותך שאלה: יש משהו מאוד חיובי שקרה ברכבת – לא ציפיתם לעומס כזה ולא ציפיתם שהרכבת תהיה כל כך נחשקת – מה אתה עושה מחר אם ציבור לא של חיילים ממשיך לנהור לרכבת ויש עומס כבד מאוד ברכבת?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מה תגידו?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: חיילים – הוצאנו; עכשיו נגיד שנוציא חד הוריות, ובעוד שלושה חודשים נגיד שנוציא עכשיו את החרדים כי אוהבים להתנפל עליהם – בסוף נגיע למצב - -
כרמל שאמה-הכהן: יוציאו גם חברי כנסת.
כרמל שאמה-הכהן: גם לך יש נסיעה חינם.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: א', יש לנו נסיעה חינם.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: הם יודעים למי לתת, כן?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: הם נותנים לאלה שלא נוסעים חינם.
יואל חסון: בואו נגיד שהעומס הוא לא בגללנו.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני פשוט רוצה שתיתן לי תשובה איך אתה מתכוון להתמודד לפני אותן שלוש שנים, ומי באמת הקהל הראשון שתחליטו להוציא ולתת הסעות.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: יש כאן גם חברת הסעות שאולי תיתן פתרון.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: יכול להיות שיהיה חייל אחד או שניים שיהיו מבסוטים מהמצב אף על פי שאתמול ניסינו לבדוק בעומס הבלתי לא עמוס שהיה שם – היו בסך הכול שלושה חיילים שמצאנו שם – ושני אוטובוסים - -
כרמל שאמה-הכהן: לא, היו כמה עשרות חיילים.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אז היו יותר, בסדר.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: כמה עשרות – אני מגזימה בכוונה כדי להראות את הבעיה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אפילו אותם כמה עשרות אמרו שיש להם בעיה, לא נוח להם.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: הייתה חיילת שלקח לה שעתיים-שלוש.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אתמול שמעתי אתמול ברדיו הרבה מאוד אנשים שיצאו דווקא להגנת הרכבת וצה"ל בטענה שכשהם היו חיילים הם היו יוצאים ב-5:00 בבוקר – הייתה מין תחושה של "מפונקים", הם יכולים להסתדר.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: ויש עוד משהו שאני פשוט לא מקבלת בשום פנים ואופן: לבוא ולומר, אז יאחרו רבע שעה לצבא.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אפשר לאחר רבע שעה לצבא?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: איך אפשר בכלל לחשוב על זה?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: הרי יש משמעת בלתי רגילה בצבא, מה קרה שפתאום הם יאחרו רבע שעה?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אתה לא נתת לי להגיד את הפאנצ'-ליין.
כרמל שאמה-הכהן: כולם לעצור נשימה – פאנצ'-ליין, בבקשה.
כרמל שאמה-הכהן: עכשיו אין לך סיכוי לתת פאנצ'-ליין.
כרמל שאמה-הכהן: עם כזה בילד-אפ שעשינו לך.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני אגיד לך מה הפאנצ'-ליין: בואו תשבו אחד עם השני, תתחילו לחשוב איפה לחסוך כסף ותשחררו, בבקשה, את החיילים לדרכם בעומס שהם מאוד אוהבים – לא להיכנס אחד מאחורה, אחד מקדימה – אלא כולם יחד.
יואל חסון: את אומרת, תוותרו על משלחת רכש אחת.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: נניח.
אורית זוארץ: ואיזה אירוח אחד של שר הביטחון בפריס, נניח- -
כרמל שאמה-הכהן: חברים, אל תרדו - - -
אורית זוארץ: סליחה, מה זה?
אורית זוארץ: זה הכסף שלנו.
כרמל שאמה-הכהן: אל תרדו, זה לא בעיה של כסף.
דליה איציק: זאת לא בעיה של כסף.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לא ידעתי שיש לנו כל כך הרבה כסף.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: בכל מקום כסף.
אורית זוארץ: תאמיני לי, יש הרבה כסף.
דליה איציק: הם מסכסכים בין חיילים לבין - - -
כרמל שאמה-הכהן: אם היינו יודעים שזאת בעיה של כסף היינו יודעים איך לטפל בה.
כרמל שאמה-הכהן: זאת בעיה של תפיסה.
אורית זוארץ: בגלל זה אני אומרת – פוליטיקה קטנה על חשבון החיילים והחיילות.
אורית זוארץ: על המעט שנשארו.
ישראל חסון: אדוני היושב ראש, תודה.
ישראל חסון: אני חושב שמרוב הנוכחים פה, כנראה, אני היחיד שיש לו בן חייל שגר בצפון ומשרת ליד אילת.
ישראל חסון: בחודשיים וחצי שהוא בצבא אני נסעתי שלוש פעמים לבאר-שבע כדי להסיע אותו לטבעון ולחזור לירושלים ולהפך.
ישראל חסון: כולכם הלכתם לראש-העין-תל-אביב, ואף אחד לא לקחת את עצמו לצפון או לפריפריה.
ישראל חסון: אני הייתי במחזה של יום שישי שמוציאים את החיילים מהדרום לתחנת באר-שבע ולתחנת אגד.
ישראל חסון: אני אומר לך, זה מכות.
ישראל חסון: אני הייתי שם.
ישראל חסון: אני קם בשעה 5:00 בבוקר, נוסע לבאר-שבע בשביל להעמיס אותו ולהקפיץ אותו לטבעון, אחרת האלטרנטיבה שלו – אם הוא לא עולה על רכבת – ותכף אני אגיד לך איפה הפתרון, לטעמי.
ישראל חסון: אני הייתי שם, אני ראיתי את זה, ואני לא מאחל לאף הורה לראות את הדבר הזה.
ישראל חסון: הם יוצאים ליד אילת ב-4:30 בבוקר, וכשהרכבת הייתה בשיפוצים במשך שבועיים הם היו צריכים לנסוע באוטובוסים.
ישראל חסון: הצבא לא דאג לרכב אחד, אגד לא שם תגבור באוטובוס לחיפה.
ישראל חסון: הוא לקח אוטובוס מאסף – יצא ב-4:30 בבוקר, והגיע ב-15:00 אחרי הצהריים לטבעון.
ישראל חסון: גם בדרך לשם – הם מחויבים להגיע ב-9:30 בבוקר למחנה דרומית לבאר-שבע; הם נדרשים לצאת בשעה 5:00 בבוקר מהבית, ומגיעים לבסיס בסביבות 18:00 בערב.
ישראל חסון: באמצע צה"ל לא נותן להם סנדביץ'.
ישראל חסון: יש חיילים שלא יורדים מהאוטובוס כי אין להם כסף לקנות סנדביץ'.
ישראל חסון: יש חיילים כאלה.
ישראל חסון: השאלה היא הרי לא כספית.
ישראל חסון: יש פה בעיה פיזיקלית נתונה: כמה אנשים אתה יכול להכניס לקרון בשעה נתונה – זאת הבעיה.
ישראל חסון: הבעיה היא לא כסף.
ישראל חסון: חבר'ה, אם הבעיה הייתה 20 מיליון, היא הייתה נפתרת.
ישראל חסון: הבעיה היא לא כספית.
ישראל חסון: נקלענו לשבר.
ישראל חסון: עכשיו בשרשרת הזאת, מי צריך בעצם לייצר את הפתרון?
ישראל חסון: כנראה, אין פתרון בנקודה אחת, אלא צריך להיות מדרג של פתרונות.
ישראל חסון: הצבא, בעיניי, צריך להוציא לעצמו תעודת עניות אדירה.
ישראל חסון: אין סרט כזה שאתה אומר לחייל, תעלה על אוטובוס, ואתה לא מראש אומר לו, תגיע עד השעה 12:00-11:00.
ישראל חסון: אין סרט כזה, שחייל יוצא מהצפון בשעה 5:00 בבוקר ומגיע לבסיס ב-18:00-17:00 בערב, ובאמצע אתה לא דואג לו לאכול.
ישראל חסון: אין סרט כזה.
ישראל חסון: זה לקוח שבוי.
ישראל חסון: פה אנחנו יושבים ומדברים מיליון פעם על לקוחות – הצבא לא רגיש לנושא הזה, שלא תהיה לכם טעות.
ישראל חסון: הם מגיעים ב-9:30 בבוקר למחנה דרומית לבאר-שבע, ויוצאים משם ב-12:30 - -
כרמל שאמה-הכהן: נא לסכם, חבר הכנסת חסון.
ישראל חסון: מה שאני מנסה לומר הוא שמאחר שיש פה בעיה פיזית, והבעיה היא לא תקציבית.
ישראל חסון: היא לא כספית, שאף אחד לא יזרוק אותנו לשם – בואו, בבקשה, ותגידו לנו איך אתם מתארגנים בצורה אנושית עם הכול: מ"תגיע יותר מאוחר" ל"בדרך אני נותן לך לאכול", ל"אני מסיע אותך בצורה מכובדת".
ישראל חסון: תגידו לנו איך אתם עושים את זה.
ישראל חסון: עזוב אותי, - - - הרכבת הוא לא נשוא הדיון פה.
ישראל חסון: זאת תקלה שאני לא יודע לתקן אותה בשנתיים הקרובות.
ישראל חסון: מה אני עושה?
ישראל חסון: מה הצבא עושה?
כרמל שאמה-הכהן: מנכ"ל הרכבת, בבקשה.
כרמל שאמה-הכהן: לפני שאתה מתחיל לדבר אני חייב לשאול אותך שאלה: הישיבה הזאת הייתה אמורה להיערך אתמול בתום הסיור, וביקשנו מרכבת ישראל, כפי שנעשה בעבר, לקיים את הדיון במשרדי רכבת ישראל.
כרמל שאמה-הכהן: קיבלנו סירוב.
כרמל שאמה-הכהן: אני יכול לשמוע נימוק, למה רכבת ישראל סירבה לארח את ועדת הכלכלה כדיון המשך לסיור?
בעז צפריר: אני מבקש לא להגיב על השאלה.
בעז צפריר: אני מבקש לא לענות על השאלה.
כרמל שאמה-הכהן: אני אמרתי עובדה שהיא לא נכונה?
כרמל שאמה-הכהן: כי זה מה שדווח לי מהנהלת הוועדה.
כרמל שאמה-הכהן: מה שדווח זה נכון - -
כרמל שאמה-הכהן: ואתה מנוע מלהגיב.
בעז צפריר: אני מנוע מלענות.
כרמל שאמה-הכהן: אני יכול להכריח אותו בכוח לענות?
כרמל שאמה-הכהן: שאלתי אותו שאלה.
יואל חסון: הוא חייב לדווח לוועדה.
יואל חסון: הרי מישהו קיבל את ההחלטה הזאת.
יואל חסון: אתה יודע מי קיבל את ההחלטה הזאת, צריך לשתף את הוועדה.
יואל חסון: אתה לא יכול - - - את הוועדה.
יואל חסון: אלא אם כן תגיד שאתה לא יודע מי קיבל את ההחלטה.
ישראל חסון: יואל, הוא הונחה.
ישראל חסון: כנראה, יש שני אנשים שיכולים להנחות אותו.
יואל חסון: שיגיד מי הנחה אותו.
יואל חסון: הוא יודע מי הנחה אותו.
ישראל חסון: תרביץ לשניהם.
ישראל חסון: יש שניים שיכולים להנחות אותו – אחד יושב ראש, אחד שר.
יואל חסון: שיגיד.
כרמל שאמה-הכהן: בכל מקרה, מתשובתו ברור שזאת לא החלטה שלו.
כרמל שאמה-הכהן: כך אני מבין.
כרמל שאמה-הכהן: בזה נניח לעניין.
כרמל שאמה-הכהן: זאת לא החלטה שלו אין מה - -
ישראל חסון: אם הוא קיבל את ההחלטה ואומר שהוא מנוע מלהגיב - -
כרמל שאמה-הכהן: לא, זאת לא הכוונה.
ישראל חסון: - - אז הוא לא קיבל את ההחלטה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: בסוף באמת יפטרו אותו על מה שאתם עושים לו.
בעז רקוץ': שלום, שמי בעז מהמשמר החברתי.
בעז רקוץ': אפשר להעיר הערה?
לאה ורון: אבל מנכ"ל הרכבת קיבל רשות דיבור.
כרמל שאמה-הכהן: הוא ביקש הערה.
בעז רקוץ': יש כאן דוגמה להיעדר הסמכויות של ועדות הכנסת.
בעז רקוץ': למעשה, דוגמה מצערת לכך שהכול פרוץ.
בעז רקוץ': האורח המכובד נשאל שאלה מהיושב ראש, ולמעשה, צריך לפתוח במסע ניחושים מי הנחה אותו, מי נתן את ההוראה.
בעז רקוץ': הדבר הזה - -
לאה ורון: לוועדה ידוע מי נתן את ההוראה.
בעז רקוץ': אז אני מבקש, לאלה שאינם יודעים, והם אורחים בדיון, שלפחות יגידו מאיזה טעם האדון המכובד לא מוסר את תשובתו.
כרמל שאמה-הכהן: השאלות האלה עומדות באוויר, וכל מי ששמע את השאלה ואת התשובה שואל את השאלות האלה.
כרמל שאמה-הכהן: אבל אי אפשר להפעיל עליו יותר משאלה ברורה שחזרה על עצמה.
כרמל שאמה-הכהן: בכל זאת מדובר במנכ"ל של חברה ממשלתית.
כרמל שאמה-הכהן: יש לו השיקולים והאילוצים שלו למה לא לענות.
כרמל שאמה-הכהן: זה נראה לא טוב, זה נשמע לא טוב – אני מסכים איתך.
כרמל שאמה-הכהן: אבל לא אצלו הבעיה.
כרמל שאמה-הכהן: אם אצלו הייתה הבעיה לא הייתי מרפה ממנו.
כרמל שאמה-הכהן: לכן נניח לזה בזה.
כרמל שאמה-הכהן: הפנמנו את המסר מכיוון אלה שנתנו לו את ההנחיה, והנושא יילקח בחשבון.
בעז רקוץ': תודה רבה.
יואל חסון: אני רוצה להעיר הערה - -
כרמל שאמה-הכהן: אבל תיתנו לו לדבר.
יואל חסון: זה חשוב מה שהעלית, כי אני קצת המום.
יואל חסון: אני אולי קצת בראש של ראש הוועדה לביקורת המדינה לשעבר, ובוועדה לביקורת המדינה אף פקיד לא היה עונה תשובה כזאת.
יואל חסון: אבל בסדר, אני קצת המום מהתשובה, אבל אני אומר- -
כרמל שאמה-הכהן: חברים, יש לכם עוד שאלה בעניין, אז בבקשה.
יואל חסון: אז אני רוצה להגיד, חוק החסינות – הרי אם כקבוצה של חברי כנסת היינו מגיעים לבניין רכבת ישראל ומבקשים להיכנס פנימה, אף אחד לא היה יכול לעצור מאתנו מלהיכנס למתקן ממשלתי - -
כרמל שאמה-הכהן: כן, אבל אנחנו לא עושים דברים בכוח.
יואל חסון: לכן אני אומר, של מי התעוזה להגיד לוועדת הכלכלה – "לא".
יואל חסון: זה לא שמעתי עד היום, וזאת תעוזה.
יואל חסון: אני לא הייתי עובר על זה לסדר היום, כולל ייעוץ משפטי וכולל לדעת של מי הייתה התעוזה.
יואל חסון: הציבור צריך לדעת את זה.
יואל חסון: הציבור צריך לדעת של מי התעוזה הזאת.
כרמל שאמה-הכהן: אין ספק שיש פה צעד לא ברור, ואני גם לא מבין את הסיבות או את החשש מקיום ישיבה, כי אז קיימנו את הישיבה יום אחרי.
כרמל שאמה-הכהן: פשוט כשהתייעצתי עם מנהלת הוועדה איפה אפשר לקיים את הישיבה, היא אמרה שהרכבת תשמח לארח אותנו, מניסיון העבר.
כרמל שאמה-הכהן: אמרתי, בבקשה, בשמחה, נתארח אצל הרכבת.
כרמל שאמה-הכהן: כי אני זוכר גם בתקופתי הקצרה כבר קיימנו ישיבה אחת במשרדי הרכבת בתקופת המנכ"ל הקודם.
כרמל שאמה-הכהן: לתדהמתי, לילה אחרי זה קיבלנו תשובה שיש סירוב לקיום הישיבה, ולכן במקום לשכור אולם בעלות לכנסת החלטנו לדחות את הישיבה להיום, ועובדה שהישיבה מתקיימת.
כרמל שאמה-הכהן: אם זה היה עוצר, אם זה היה פוגע במהות של הדיון של הוועדה, אם היה צורך הכרחי לקיים שם – תאמינו לי, היינו הופכים את המדינה; הייתי מגיע עד ראש הממשלה כדי שינער את מי שקיבל את מי שקיבל את ההחלטה ההזויה הזאת, לבטל את האפשרות להתארח.
כרמל שאמה-הכהן: אבל מאחר שבסך הכול מדובר בדחייה של 24 שעות, וברור לנו מה עומד מאחורי זה ומי עומד מאחורי הנושא הזה – אף על פי שמי שעמד מאחורי הנושא הזה עמד מעל דוכן הנואמים בכנסת ואמר, ועדת הכלכלה, מבחינתי, יכולה לקיים כמה דיונים שהיא רוצה, בכל מקום שהיא רוצה – אני לא אשנה את החלטתי.
כרמל שאמה-הכהן: אבל כנראה, שמישהו חושש מהדיונים בוועדת הכלכלה.
כרמל שאמה-הכהן: אנחנו התחלנו מסע שאני מקווה שלא יהיה ארוך, ובסוף נוכיח שהכנסת היא הריבון.
יואל חסון: זה יהיה מסע "חוצה ישראל"?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אדוני היושב ראש, יכול להיות שהם סירבו כי זה היה יום ראשון, והיה להם עומס?
רוברט טיבייב: את יודעת על מי מדובר, יוליה?
כרמל שאמה-הכהן: בבקשה, כבוד המנכ"ל.
חמד עמאר: זה ברור ליושב הראש, שלא צריך לנחש.
בעז צפריר: אני מדבר כמנכ"ל רכבת ישראל, אבל גם כאב לחייל ולחיילים וגם כמילואימניק ותיק מאוד.
בעז צפריר: אז בבקשה, אם הדברים שאני אומר לא בדיוק אהודים אז יש לי גם הצד - -
כרמל שאמה-הכהן: רק הבהרה אחת: אתה היית שותף מתחילת התהליך?
בעז צפריר: אני הייתי שותף מהאצת התהליך.
כרמל שאמה-הכהן: נכנסת לתוך התהליך.
בעז צפריר: התהליך היה בהפסקה.
בעז צפריר: לפני שלושה חודשים - -
כרמל שאמה-הכהן: תן לנו סקירה של כל מה שידוע לך בעניין.
בעז צפריר: ברכבת ישראל ביום א' בשעות השיא משתמשים כ-50 אלף נוסעים.
בעז צפריר: היצע המושבים ברכבת ישראל, נכון לימים אלה, הוא 35 אלף מושבים בלבד.
בעז צפריר: בשעות מסוימות תפוסת הרכבות מגיעה ל-200%.
בעז צפריר: ביום חול רגיל בשעות העומס אנחנו בערך 120%.
בעז צפריר: לפיכך הגענו למצב שאם אנחנו מדברים על כבודם של החיילים, כמו גם כבודם של האזרחים – לראות תופעות של חיילים יושבים אחד על השני על הקיטבגים, על המזוודות של החיילות המכובדות, כמו מזוודות לאמריקה, חיילים רובצים בשירותים, דלתות של הרכבות אינן נסגרות, צריכים להוריד נוסעים בין אם הם חיילים, בין אם הם אזרחים מהרכבות כי יש לנו סוג מסוים של רכבות בעומס יתר ואי אפשר להמשיך בנסיעה, הדלת לא נסגרת.
בעז צפריר: צריך להוריד נוסעים – חיילים ואזרחים – מהרכבת.
בעז צפריר: אנחנו בהנהלת הרכבת הגענו למסקנה שצריך לחדש את התהליך שהתחיל בעבר ולמצוא פתרון הולם לרווחתם של הנוסעים – החיילים והאזרחים.
בעז צפריר: הפתרון שגיבשנו יחד עם צה"ל הוא פתרון כזה ששומר על כבודם ועל רווחתם של החיילים.
בעז צפריר: מי שראה בשבועות האחרונים, בחודשים ובשנים האחרונות את החיילים ברביצה הזאת – ואני ממש קורא לזה "רביצה" – ובהידחסות הזאת, זה לא לכבוד של אף אב, אף אם, אף אחד מאזרחי מדינת ישראל.
בעז צפריר: הפתרון שאנחנו יצרנו יחד עם הצבא בהעמדה של 300 אוטובוסים, קרי – 15 אלף מקומות ישיבה לחיילים מכל הנקודות הצפוניות לתל-אביב, ומכל הנקודות מתל-אביב וצפונה - -
ישראל חסון: בכמה זה מאריך לחייל?
בעז צפריר: אני אשיב.
בעז צפריר: כל החיילים יושבים, אף אחד לא רובץ.
בעז צפריר: כל המטען של החיילים בתאי מטען ייעודיים – לא על הברכיים, לא על הראש, לא בשירותים, אלא הכול בתאי המטען הייעודיים.
בעז צפריר: מערך ההסעות שהופעל היה מאוד יעיל מצפון ועד לבאר שבע, כפי שחבר הכנסת תיאר.
בעז צפריר: שירות ההסעות המיועד לחיילים בלבד מחיפה וצפונה, שנסעה דרך מנהרות הכרמל ובכביש מס' 6 והגיע לבאר-שבע, ויתרה מכך – גם למחנה נתן; מי שיודע, מחנה נתן הוא מרכז ההובלה והפיזור של חיילים לבסיסים.
בעז צפריר: הם יכלו לחסוך את מוניות ה"חאפרים" שהחיילים מדלגים כשהם מגיעים לבאר-שבע בעומס נוראי.
בעז צפריר: אין מקום באוטובוסים, ויש שאטלים של מוניות ביום ראשון.
בעז צפריר: בתור אב לחייל שנמצא כמוך הרבה פעמים בבאר-שבע, כמוך, חבר הכנסת חסון, הם עושים הון מהנסיעה הזאת – חמישה שקלים, חמישה שקלים, חמישה שקלים - -
אורית זוארץ: זה עוד כשל של מערכת הביטחון.
בעז צפריר: ההסעה שלנו לחיילים הביאה את משרתי הצבא עד למחנה נתן.
בעז צפריר: בסיבוב "עוקף תל-אביב", אני אקרא לו, זמן הנסיעה היה בדיוק כמו רכבת, פלוס-מינוס רבע שעה-20 דקות, חלק קצת יותר, חלק קצת פחות.
ישראל חסון: זניח.
בעז צפריר: חיילים שהיו צריכים לנסוע לתל-אביב – משך הנסיעה הוא ארוך יותר – אין מה להסתיר כי יש פקקי תנועה בכניסה לתל-אביב.
בעז צפריר: כל החיילים שכמו תמיד היו צריכים לנסוע מתל-אביב ודרומה יכלו להשתמש בשירותי הרכבת, וכך היה אתמול - -
רוברט טיבייב: תרשה לי, אדוני, רק שאלה אחת: מתי התעוררה הבעיה ברכבת ישראל?
בעז צפריר: הרבה זמן.
רוברט טיבייב: אז הרבה זמן היו החלטות?
בעז צפריר: אני אשיב גם על זה.
בעז צפריר: אתמול נסעו בשירותי ההסעה באוטובוסים שהרכבת העמידה לטובת החיילים 9,500 חיילים.
בעז צפריר: אנחנו הכנו את התוכנית ל-12 אלף חיילים, שכרנו מושבים במקביל ל-15.
בעז צפריר: השתמשו 9,500 חיילים – רובם מהצפון הרחוק לדרום הרחוק, ולהם הייתה נוחות נסיעה הרבה יותר טובה, הפרשי זמן מזעריים, מיעוטם לתל-אביב.
בעז צפריר: נוחות נסיעה טובה – זמן קצת יותר ארוך.
בעז צפריר: רכבת ישראל בשנתיים האחרונות ביצעה הזמנות ענק שלא בוצעו שנים רבות, לציוד נייד – קטרים ורכבות.
בעז צפריר: בסך הכול החל מדצמבר 2011 ועד יולי 2013 יגיעו 24 רכבות חדשות לרכבת ישראל עם היצע מושבים של 22 אלף מושבים.
כרמל שאמה-הכהן: תוספת.
בעז צפריר: תוספת לקיים.
בעז צפריר: אבל זה לא ייתן רווחה מספקת כי אנחנו גם פותחים קווים חדשים.
בעז צפריר: בעיית הקו שנסגר לעיתים כל כך תכופות בשנים האחרונות בבאר-שבע – החל ממאי תהיה יותר - -
רוברט טיבייב: ההזמנות החדשות רק לקווים החדשים?
בעז צפריר: לא.
כרמל שאמה-הכהן: מערכת.
בעז צפריר: לא, זה גם יוסיף.
בעז צפריר: למשל, הקו לבאר-שבע שכל כך הרבה חיילים משתמשים בו בימי ראשון – תהיינה שתי רכבות בשעה ארוכות יותר ממה שקיימות היום.
בעז צפריר: הקו הזה ייפתח במחצית השנייה של שנה זו.
בעז צפריר: הקווים לדרום ישופרו – יש הרבה מאוד חיילים שנוסעים תל-אביב-דרומה לכיוון אשקלון-עוטף עזה.
בעז צפריר: הקו שלנו מגיע בשלב זה רק עד אשקלון, ובהמשך יגיע לשדרות-נתיבות שחיילים משתמשים בו.
בעז צפריר: הקו הזה גם יתוגבר בשנה הקרובה, וגם לשם חלק מהציוד הנייד מיועד.
בעז צפריר: כמובן, להקטנת הצפיפות שמצויה היום כל כך ברכבת.
מרינה סולודקין: מאיזה מדינות הזמנתם קרונות?
בעז צפריר: מגרמניה.
כרמל שאמה-הכהן: היה על זה דיון בוועדת הכלכלה.
יואל חסון: הם מתמחים ברכבות.
ישראל חסון: ההיסעים מהצפון לדרום – איפה יש נקודות איסוף?
ישראל חסון: זאת אומרת הבחור שיוצא מנהרייה - -
בעז צפריר: הוא יכול לנסוע או לתל-אביב או לחיפה או למחנה נתן.
ישראל חסון: מנהרייה ישירות למחנה נתן?
בעז צפריר: כן.
בעז צפריר: זאת אחת ההצלחות של יום אתמול.
בעז צפריר: הביקוש לקווים הארוכים מאוד, "עוקפי תל-אביב", נקרא להם - -
ישראל חסון: היה גדול יותר.
בעז צפריר: היה הרבה יותר גדול.
בעז צפריר: הייתה לנו יתירות של 50% בהיצע המושבים, ואוטובוסים שחיכו בנקודות רזרבה, התחנות תוגברו בעכו, בנהרייה, שתי תחנות מרכזיות בחיפה.
בעז צפריר: והאוטובוסים האלה "עוקפי תל-אביב", כפי שאני קורא להם - -
כרמל שאמה-הכהן: כבוד המנכ"ל, אם התפיסה היא כזאת, וזאת התחושה שלכם, ואני לא פוסל אותה – למה בכפייה?
כרמל שאמה-הכהן: למה לא לתת לחיילים את האופציה לעלות לאוטובוס, ומי שרוצה וחשוב לו לנסוע ברכבת – יעלה ברכבת?
כרמל שאמה-הכהן: אם אתם מאמינים ומרגישים שהאופציה הזאת היא טובה לפחות כמו הרכבת.
אורית זוארץ: ברשותך, אדוני היושב ראש, אני רוצה להוסיף שאלה.
ישראל חסון: זה יפגע בהם.
כרמל שאמה-הכהן: במי יפגע?
כרמל שאמה-הכהן: אם אני נותן לאדם לבחור?
ישראל חסון: קודם כול באוכלוסייה חלשה.
ישראל חסון: חייל, בהתמודדות על לשים את הרגל על הקרון של הרכבת הוא יותר טוב ממך וממני.
ישראל חסון: אתה אומר, תפתח את זה – הראשון עולה, השני עולה על האוטובוס - -
ישראל חסון: אני אומר לך, אתה תפגע יותר באזרחים.
כרמל שאמה-הכהן: אין סדרנים במדינה הזאת?
כרמל שאמה-הכהן: אין מאבטחים?
ישראל חסון: לא, אין סדרנים בסיטואציה הזאת.
כרמל שאמה-הכהן: אין שוטרים צבאיים?
ישראל חסון: אין סדרנים.
כרמל שאמה-הכהן: לא, אני לא מקבל שאין סדרנים.
אורית זוארץ: יושב הראש, ההתייחסות הייתה על השעות 9:00-6:00.
אורית זוארץ: אני אשמח לשמוע מה היה אחרי 9:00.
אורית זוארץ: אנחנו קיבלנו טלפונים מהורים, וזה לא בדיוק התיאור שאתה מתאר פה.
כרמל שאמה-הכהן: אחרי 9:00 אין שום בעיה.
אורית זוארץ: אתה יודע איזה בלגן היה שם אחרי 9:00?
אורית זוארץ: כולם חיכו ל-9:00.
אורית זוארץ: פנתה אליי אמא שיש לה ילד שמשרת בצאלים, סיפרה על החוויה של כל החברים שלו.
בעז צפריר: ביום ראשון רגיל אחרי שעה 9:00 ולפני שעות השיא של אחרי הצהריים נוסעים כ-6,700 חיילים.
בעז צפריר: אתמול, ביום ראשון, נסעו 9,700 חיילים.
בעז צפריר: כלומר אחרי השעה 9:00 הייתה תוספת של 3,000 חיילים שזאת הייתה הסטה של הגעתם לבסיס.
בעז צפריר: זה נכון ליום ראשון כמו אתמול שאולי הצבא היה ליברלי יותר.
בעז צפריר: אנחנו מעריכים, ונעשה מקצה שיפורים – גם אנחנו, גם עם הצבא, אנחנו נבחן את עצמנו.
בעז צפריר: יש כמה נקודות שאנחנו יכולים לשפר, להסיט אוטובוסים במקום שהיה לנו יתירות רבה יותר, נעביר למקומות אחרים.
בעז צפריר: כבוד חברי הכנסת, דיברתם הרבה מאוד על החיילים שיכולים להרשות לעצמם לרכוש כרטיסים.
בעז צפריר: אנחנו היינו פרוסים בכל התחנות.
בעז צפריר: אין לנו יכולת לבדוק בדיוק כמה קנו, אבל אנחנו יודעים להעריך את זה מהאנשים שהיו בקופות במאות בודדות של חיילים שרכשו כרטיס בכסף.
בעז צפריר: 9,500 חיילים נסעו בהסעה חינמית ליעדים שלהם.
אורית זוארץ: מה זה "חינם"?
אורית זוארץ: למי עולה ההסעה הזאת?
אורית זוארץ: מי משלם אותה?
אורית זוארץ: מי מממן אותה?
בעז צפריר: - - -
אורית זוארץ: אבל על חשבון מי זה?
אורית זוארץ: על חשבון משרד הביטחון או על חשבון הרכבת?
רוברט טיבייב: עכשיו עשית טעות; שנכנסת לזה עשית טעות ענקית.
אורית זוארץ: לא, אין חינם.
אורית זוארץ: הרי מישהו משלם את האוטובוסים האלה, ומישהו מרוויח.
בעז צפריר: החייל אינו משלם על הנסיעה.
אורית זוארץ: לא החייל, אני מדברת על המדינה.
אורית זוארץ: הרי מנסים לקצץ ולייעל את ההוצאות של המדינה, אז מממן את האוטובוסים?
אורית זוארץ: ממי הם מקבלים את הכסף?
יואל חסון: כמה עולים האוטובוסים האלה?
קריאה: משרד הביטחון משלם.
אורית זוארץ: ולמי הוא משלם?
יואל חסון: בסדר, אבל כמה עולים האוטובוסים האלה?
בעז צפריר: אנחנו עוד לא יודעים.
אורית זוארץ: מה זה "לא יודעים"?
אורית זוארץ: איזה מין דבר זה?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אבל זה לא רלוונטי מה ששואלים.
אורית זוארץ: אתם מנסים לחסוך 20 מיליון, ואתם לא יודעים כמה האוטובוסים עולים?
חמד עמאר: אתם נכנסים לתוכנית כזאת, מזמינים 300 אוטובוסים, ואתם לא יודעים כמה זה עולה?
בעז צפריר: סליחה, לא הבנתי את השאלה.
חמד עמאר: לא, היא שאלה ברור – כמה זה עולה.
בעז צפריר: אז אני אומר – בין 20 ל-30 מיליון שקל במונחים שנתיים.
בעז צפריר: אתמול שכרנו 300 אוטובוסים שזה היקף גדול מאוד - -
אורית זוארץ: הרכבת שכרה?
בעז צפריר: הרכבת שכרה.
אורית זוארץ: צה"ל לא משלם על זה?
אורית זוארץ: משרד הביטחון?
אורית זוארץ: אתם הולכים לספוג את זה?
בעז צפריר: אנחנו שכרנו את זה, אנחנו מגובים על-ידי משרד האוצר.
בעז צפריר: כל הארגון - -
אורית זוארץ: שאלתי הייתה ברורה: האם אתם הולכים לספוג את זה על ציר של זמן, ב-long run.
בעז צפריר: אמרתי שאנחנו ממומנים על ידי - - -
יואל חסון: האוצר, שיפצה - - -
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אבל אני לא מבינה, אנחנו צריכים לחשוב - -
יואל חסון: אוצר המדינה יספוג את זה, חברים.
יואל חסון: זה מה שיקרה.
אורית זוארץ: יש פה נציג אוצר?
אריאל אבלין: יש.
אורית זוארץ: אתה הולך לממן את זה?
אורית זוארץ: יש סעיף תקציבי?
כרמל שאמה-הכהן: בואו נעבור לנציג צה"ל.
חמד עמאר: לכן אני אומר, העניין לא כספי.
אורית זוארץ: בחייך, כבר היינו בישיבות ובוועדות.
אורית זוארץ: ראינו את הסרטים האלה, "האוצר יספוג".
אורית זוארץ: אחרי זה הוא יקיא.
יואל חסון: האם באיזשהו זמן בדיון עלה הרעיון או עלתה האופציה שהחיילים יגיעו מאוחר לבסיס, שהחיילים יעלו על הרכבת ב-10:00 ולא ב-6:00.
כרמל שאמה-הכהן: זה נציג צה"ל יענה לך.
יואל חסון: אבל אני רוצה לדעת אם זה עלה בדיונים, אם הוא שמע את זה.
בעז צפריר: בחודשים האחרונים הנושא הזה לא עלה לדיון.
אורית זוארץ: החבר'ה הקרביים יורדים מהאוטובוס ומתחילים לרוץ.
אורית זוארץ: נראה לך שהם יושבים ושותים קפה?
כרמל שאמה-הכהן: חברים, רגע.
כרמל שאמה-הכהן: נשמע את נציג צה"ל, ואחרי זה נחזור לשאלות לשניהם.
אייל הנס: אני ראש מחלקת תכנון ותקציבים באגף טכנולוגיה ולוגיסטיקה.
אייל הנס: אני אנסה להתייחס לכל הדברים שעלו פה.
אייל הנס: קודם כול אני רוצה להודות ליושב ראש הוועדה ולחברת הכנסת שהיו אתמול בביקור ברכבת, ביקור מקצועי וענייני.
אייל הנס: ראיתם בעין את מה שאנחנו ראינו, ולצורך העניין סיירנו יחד כדי לראות שהרכבת אכן עומדת בדרישות שלנו.
אייל הנס: התהליך שאנחנו מדברים עליו הוא תהליך שיזמה אותו חברת רכבת ישראל.
אייל הנס: רכבת ישראל פנתה למערכת הביטחון וביקשה ממערכת הביטחון לסייע לה להתמודד עם בעיית הצפיפות ועם ביקושי השיא ביום א', ודיבר על זה מנכ"ל הרכבת, אז אני לא אמשיך לפרט על זה.
אייל הנס: צריך להגיד בהקשר הזה שאנחנו לא היינו שבעי רצון מתנאי ההסעה של החיילים ביום ראשון בבוקר, וראיתם לצורך העניין בעיתונים תמונות של חיילים שיושבים בתאי השירותים; ראיתם בכתבות בטלוויזיה חיילים שישבו במסדרונות עם הקיטבגים עליהם; ראיתם את החיילים שנדרשים לשיח עם הציבור על הקת של ה-M-16 או של הגלילון שנתקע באישה או באיש שיושבים.
אייל הנס: ואנחנו חושבים שלחיילי צה"ל מגיעים תנאים טובים יותר בנסיעה בבוקר.
אייל הנס: מהסיבה הזאת אנחנו נענינו לבקשת הרכבת.
אייל הנס: ביקשנו מהרכבת, ועדיין אנחנו מבקשים מהרכבת לייצר בעבורנו מענה הולם לנסיעת חיילי צה"ל ביום ראשון בבוקר.
אייל הנס: מעט נתונים כדי שתכירו אותם.
אייל הנס: אתמול ראינו חלק מהנתונים בתחנה, והיום אנחנו נמצאים אחרי סיכומי ביניים שגם עשתה חברת רכבת ישראל וגם שעשה צה"ל שמפקח אחר המהלך.
אייל הנס: אני אציג את הנתונים כדי שתכירו אותם: דבר ראשון מנתוני העבר: בימי ראשון בשעות 9:00-6:00 נסעו כ-12 אלף חיילים ברכבת.
אייל הנס: אתמול, ביום הראשון, אנחנו יודעים לדווח על כ-9,000 חיילים שנסעו בהסדר ההיסעים החילופי שהעמידה הרכבת.
אייל הנס: זה אומר שמספר נכבד של חיילים אכן השתמשו בהסדר ההסעות - -
לאה ורון: 9,000 או 7,900?
אייל הנס: נכון לאתמול הרכבת דיווחה על 10,000.
אייל הנס: אנחנו דיווחנו על מספר בין 6,000 ל-7,000- -
רוברט טיבייב: כמה נסעו בטרמפים, אין לך נתון, נכון?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אסור לנסוע בטרמפים.
אורית זוארץ: אסור.
יואל חסון: אסור לנסוע בטרמפים.
רוברט טיבייב: גם אני יודע שאסור לנסוע בטרמפים.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אבל זה אתה לא יכול למנוע, זה לא קשור לבעיה.
אייל הנס: כבוד חבר הכנסת, אני תכף אתייחס לנושא הטרמפים.
אייל הנס: רשמתי את זה לפניי, אני אתייחס לסוגיה הזאת.
אייל הנס: 9,000 חיילים נסעו ביום ראשון האחרון.
אייל הנס: הרכבת העמידה 243 אוטובוסים שנסעו בפועל בקווים השונים, וזה מתוך צי של כ-300 אוטובוסים שהיא תכננה להעמיד.
אייל הנס: באשר לזמני הנסיעה – אנחנו נמצאים עדיין בשלב של סיכום זמני הנסיעה.
אייל הנס: אבל אני יכול להגיד לכם שבחלק מהקווים אנחנו ראינו שזמני הנסיעה אפילו התקצרו.