GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
עליסה בן דוד: אפשר להתייחס רגע?
עליסה בן דוד: הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים.
עליסה בן דוד: הנושא, השאלה שאתה אומר, צומת מסוכן הוא מידע שאתה אומר לנהג או למשתמש הדרך והוא לא יודע מה לעשות איתו.
עליסה בן דוד: מה שאמרת אחר כך, ונתת את הדוגמה שלא לעצור בצידי הדרך זה הסגנון שאנחנו ממליצים לעשות ולהציב את השלטים כיוון שזה אומר פעולות של עשה ואל תעשה.
עליסה בן דוד: זאת אומרת שאם אנחנו נציב על כל מקום באמת - - -
חמד עמאר: לא, אני אמרתי שלא.
עליסה בן דוד: נכון.
עליסה בן דוד: אם זה צומת שהוא מסוכן מאד, או אם זה מוקד סיכון שזה קטע דרך, ממילא הוא נמצא ברשימות לטיפול, ולכן מיד יהיה בו שלט של: אנחנו הולכים לעשות אותו לביצוע, כמו שמע"צ יוצאים.
עליסה בן דוד: אבל אם מדובר במשהו מסוים, שהיא תופעה מסוימת, מבחינתנו עדיף לאתר את התופעה בקטע הזה, ולהגדיר בשלט הזה מה תעשה, או לא תעשה כדי למגר את התופעה.
עליסה בן דוד: מבחינת השיטה של שילוט ומסרים למשתמש.
חמד עמאר: משרד התחבורה.
חמד עמאר: אתה יכול לתת לי, אתם לא רק מטפלים בכבישים של מע"צ, יש לכם באחריות
חמד עמאר: כם גם כבישים ללא אבא, גם כבישים בתוך המועצות המקומיות, רשויות מקומיות, עיריות, כל הנושא הזה.
חמד עמאר: האם יש טיפול מיוחד לנושא ואיך אנחנו מתקדמים בנושא?
ראיק סאלם: קודם כל, המושג הזה: כבישים ללא אבא, מבחינה חוקית זה לא קיים.
חמד עמאר: יש, יש, קיים.
חמד עמאר: ויש אנשים אחראים על הנושא.
חמד עמאר: אני עבדתי במע"צ, אז אל תגיד לי שאין כבישים.
חמד עמאר: גם הייתי במשרד התחבורה.
חמד עמאר: אל תגיד לי: אין מושג כזה.
חמד עמאר: יש מושג כזה.
ראיק סאלם: תן לי להסביר לך מה זה.
חמד עמאר: אז אם אתה לא יודע, אז אני יודע.
ראיק סאלם: תן לי להסביר.
ראיק סאלם: אני יודע בדיוק מה זה.
ראיק סאלם: אני אומר לך, המושג הזה: כבישים ללא אבא, כאילו אין להם מישהו שאחראי עליהם זה לא נכון.
ראיק סאלם: מי שאחראי על הכבישים ללא אבא, על פי החוק, זה רשות התמרור המקומית, שזה המועצות האזוריות שנמצא בתחומם הכביש.
ראיק סאלם: הכביש שנמצא בתחומם הוא באחריותם.
ראיק סאלם: אם הם לא מקבלים אחריות אז שיסגרו את הכביש.
ראיק סאלם: ככה זה עובד.
זידאן בדראן: סליחה היושב ראש, אפשר?
חמד עמאר: רק תציג את השם שלך.
זידאן בדראן: בדראן זידאן, ראש המועצה המקומית בסמ"ה.
זידאן בדראן: המושג של הכביש ללא אבא הוא כביש שאין לו מעמד סטטוטורי.
זידאן בדראן: זאת אומרת, הוא לא שייך לאף מועצה, או חלוק בין 3, 4 מועצות ביחד, ולא יודעים מי יטפל בו.
זידאן בדראן: אבל להיות הוגן ולהיות, מה שנקרא, עם לב טוב, משרד התחבורה והבטיחות בדרכים השנה חילקו הרבה תקציבים למועצות המקומיות ולרשויות המקומיות על מנת לשפר את הבטיחות בתוך המועצות.
זידאן בדראן: אבל לעומת זה, הכבישים ללא אבא עד עכשיו לא טופלו.
חמד עמאר: דו"ח מבקר המדינה אומר אחרת ממה שאתה אומר על המגזר הלא יהודי.
זידאן בדראן: הלא יהודי אני מדבר.
חמד עמאר: דו"ח מבקר המדינה אמר דברים אחרים ממה שאתה אומר.
זידאן בדראן: אני מדבר על שנת תקציב 2011, השנה הזאת, שעברה.
זידאן בדראן: היתה חלוקה תקציבים של בטיחות בדרכים בתוך הכפרים הערביים.
זידאן בדראן: במגזר הלא יהודי אני מדבר.
זידאן בדראן: וזה להיות הוגן ולדבר את האמת.
זידאן בדראן: אבל לגבי כבישים ללא אבא – עד עכשיו הרבה מוקדי סיכון, למשל, אני ראש מועצה מקומית בסמ"ה, שהיא שלושה כפרים: ברטעה, עין א – סהלה ומועאוויה, יש לי כביש ללא אבא שהוא נמצא מחבר בין כביש 6524 וברטעה, שרק בשנה האחרונה שתי תאונות קטלניות, 2 אנשים נהרגו בהם.
זידאן בדראן: לפני שבועיים נהרג לי בחור מג'יסר א – זרקה בכביש הזה, וכמעט כל יום יש תאונה.
זידאן בדראן: קודם כל אני מאשים את עצמי ואחר כך משרד התחבורה כי צריך שזה יטופל לפני זה, ואין מענה ממשרד התחבורה על כבישים ללא אבא בכלל, לצערי הרב.
חמד עמאר: בוא אני אבהיר לכם, סליחה, מי שלא היה אצלי בדיון שיבין, אצלי מדברים רק ברשות ובתור, וככה אני ממצה את הדיון.
חמד עמאר: אני לא נותן לכל אחד להתפרץ על השני, אנחנו לא משחקים כאן משחקים פוליטיים של חברי כנסת.
חמד עמאר: אנחנו יושבים כאן איך אנחנו מקדמים את הנושא, ואני אעקוב אחרי ההתקדמות של הנושא כל עוד אני יושב ראש ועדת המשנה לבטיחות בדרכים ואני נמצא בכנסת, אני רוצה לקדם את כל נושא הבטיחות בדרכים שאזרחי ישראל יהיו בטוחים בכבישים.
חמד עמאר: זה התפקיד שלי.
חמד עמאר: אני אתן לראש המועצה לסיים.
חמד עמאר: בסיכום שני משפטים, ואני חוזר למשרד התחבורה.
זידאן בדראן: זה צריך לצאת עם תכניות ארוכות טווח, או קצרות טווח, לא יודע מה, לטיפול בכבישים האלה.
זידאן בדראן: הכבישים האלה, לצערי הרב, קיימים רובם במגזר הלא יהודי, במגזר הערבי, לטווח 3 שנים, 4 שנים, לא יודע מה זה משרד התחבורה.
זידאן בדראן: ויש גם מועצות שמוכנות להשתתף בתקציב הזה.
זידאן בדראן: להשתתף ולשים "מצ'ינג", מה שנקרא, ולשפר את הגישה הזאת.
ראיק סאלם: אנחנו מטפלים בכבישים האלה.
ראיק סאלם: אני לא רוצה להגיד להם כבישים ללא אבא, אלה כבישים שבאחריות המועצות האזוריות או ברשויות.
חמד עמאר: כמה קילומטר יש במדינת ישראל ללא אבא?
חמד עמאר: יש לך נתון?
ראיק סאלם: כבישים שהם, הרשויות לא מקבלות אחריות עליהם יש כ – .
ראיק סאלם: עכשיו ככה, להגיד שאנחנו לא טיפלנו בכבישים ללא אבא זה - - -
חמד עמאר: שאלה אחרונה: כמה קילומטר טופל בכבישים ללא אבא?
ראיק סאלם: שניה, תן לי להשלים.
חמד עמאר: לא, לא, אני שאלתי.
ראיק סאלם: כמה טופל בכבישים ללא אבא?
חמד עמאר: מה – שאתה דיברת עליהם עכשיו.
ראיק סאלם: אנחנו נטפל בהכל.
ראיק סאלם: תן לי להשלים את הדברים שלי, כבוד היושב ראש.
חמד עמאר: לא, אתה יכול להגיד לי שאין לי נתון.
חמד עמאר: אני לא אכעס.
חמד עמאר: אני אבקש לקבל את הנתון.
ראיק סאלם: אין לי את הנתון הספציפי הזה כמה.
חמד עמאר: אז אני מבקש לקבל כמה כבישים ללא אבא, וכמה כבישים טופל עד עכשיו מתוך ה – .
ראיק סאלם: בסדר.
ראיק סאלם: אז ככה: אנחנו טיפלנו בכבישים האלה בשני כיוונים: בכיוון הראשון משרד האוצר הקצה למשרד התחבורה סכום של כ – 500 מיליון שקל.
ראיק סאלם: סכום חד פעמי לטיפול בכבישים האלה, לפני כ – 4 שנים.
ראיק סאלם: על סמך, כאילו, בדיקת מנ"ם - מערכת ניהול מיסעות – יש מערכת ניהול מיסעות בחברה הלאומית שעוברת על הכבישים האלה, בודקת מה מצבם מבחינה תשתיתית, אם יש בורות, אין בורות, וכמות הנסועה שיש בכביש.
ראיק סאלם: המנ"מ הזה מוציא תוצאות מסויימות שלמעל מספר מסוים, שזה 3, אז הכביש הזה היה מטופל.
ראיק סאלם: לכל מועצה אזורית נתנו את האופציה להציע איזה כבישים מבחינתה היא חושבת שהכי מסוכנים, הכי משרתים את המועצות ואת המוסדות שלה, והיא בחרה בכמה כבישים כאלה, ואנחנו הקצבנו לכל מועצה אזורית בין 2 ל – 3 פרוייקטים שאנחנו נוכל לטפל בהם במסגרת הכבישים ללא אבא.
ראיק סאלם: זה אחד.
ראיק סאלם: דבר שני – אנחנו כבר שנה, שנה וקצת עובדים בשיתוף פעולה ביחד עם האוצר לטפל עקרונית, מהשורש, בכל מה שנקרא: כבישים ללא אבא.
ראיק סאלם: כבישים באחריות המועצות האזוריות, שהם לא מקבלים אחריות עליהם.
ראיק סאלם: נקבעו קריטריונים לעבודה.
ראיק סאלם: במסגרת הקריטריונים האלה כל, אתה רוצה שאני אסביר לך, אני יכול להסביר, במסגרת העבודה שאנחנו מבצעים שהשר מכיר אותה ומגבה אותה מ – א' עד ת'.
ראיק סאלם: בסוף העבודה עוברות בין 800 ל – כביש מהמועצות האזוריות לאחריות החברה הלאומית לדרכים.
ראיק סאלם: מהכבישים האלה.
חמד עמאר: מתי זה אמור לעבור?
ראיק סאלם: אנחנו עובדים על זה כיום, לפי דעתי מספר חודשים במקרה הרע, כמה חודשים אנחנו לקראת הסוף.
ראיק סאלם: אנחנו עושים גם שימוע לכל המועצות האזוריות.
חמד עמאר: אין תאריך לסיום העבודה?
ראיק סאלם: אין תאריך ספציפי, כי זה עבודה שהיא לא, כשאנחנו גומרים את השימוע עם כל הרשויות, מקבלים את כל ההערות מהרשויות על המפות שאנחנו עשינו, שביצענו בהתאם לקריטריונים, יש כבישים שלא בדקנו, כי אנחנו לא מכירים, שהם מכירים, מוסיפים פה הערה, שם הערה.
ראיק סאלם: לאחר איסוף כל ההערות אנחנו נוציא מפות חתומות על ידי הגוף המוסמך.
ראיק סאלם: נעביר את הסמכות של חלק גדול מהכבישים האלה לחברה הלאומית לדרכים ונפתור את הבעיה הזאת, לפי דעתי, מהשורש.
חמד עמאר: והרשויות המקומיות?
ראיק סאלם: שזה כולל גם חלק קטן מהכבישים האלה.
ראיק סאלם: כי רוב הכבישים האלה כבישים ללא אבא, מה שנקרא.
ראיק סאלם: הם בתחומם של הרשויות במועצות האזוריות.
ראיק סאלם: וגם מה שנמצא בתחום הרשויות המקומיות, בתוך הרשויות המקומיות אנחנו בתחום הקו הכחול, מה שנקרא, של הרשות אנחנו גם התחלנו איזה שהוא טיפול, וזה בתחילת הדרך איזה שהיא עבודה עם האוצר, כדי לבדוק איזה שהם קריטריונים על מנת לתקצב את הרשויות באחזקת הכבישים האלה, שעומדים רק בקריטריונים.
ראיק סאלם: לא כל הכבישים שנמצאים ברשויות, אלא כבישים שממש - - -
לאה ורון: ולאחר שכביש כזה עובר לרשות מקומית או מועצה אזורית, מוטל עליה לטפל באחזקה השוטפת שלו?
ראיק סאלם: הפוך.
חמד עמאר: מהרשות רוצים להעביר אותו למע"צ.
לאה ורון: אה! מהרשות למע"צ.
ראיק סאלם: כבישים של מע"צ למשל, שחוצים ערים גדולות שכיום, למשל, מזמן אתה עובר את הכביש אתה רואה שהוא כביש מזמן הפך להיות כביש עירוני לכל דבר.
ראיק סאלם: יש לך חניות משני הצדדים, שיש פיתוח.
ראיק סאלם: פיתחנו גם על ידי מע"צ, או על ידי גורמים אחרים, שיש לו פתרון אחר, שהוא כביש עוקף לכביש הזה, שהוא מזמן לא משמש ככביש עורקי שמשרת את כלל הציבור, אלא משרת רק תושבים של האזור.
ראיק סאלם: כבישים כאלה אנחנו מעבירים לרשויות, אבל אנחנו מקציבים להם, נותנים להם תקציב כדי לטפל באחזקה של הכבישים האלה.
ראיק סאלם: וכבישים כאלה הם לא - - -
לאה ורון: אתה יכול לומר לנו לכמה רשויות הועברו, במהלך 2011, כבישים כאלה?
ראיק סאלם: לא, לא.
חמד עמאר: זה עוד לא עבר.
חמד עמאר: זה בעבודה.
לאה ורון: אף כביש עדיין לא עבר?
ראיק סאלם: תוך כמה חודשים אנחנו גומרים.
לאה ורון: ואיזה תקציב מיועד לאחזקה של הכבישים האלה?
ראיק סאלם: קודם כל הכבישים שעוברים לאחריות החברה הלאומית לדרכים יש תקציב לחברה, תקציבים שמיועדים לאחזקה בחברה הלאומית לדרכים, שבמסגרת התקציב הזה אנחנו גם נטפל בכבישים האלה שעוברים לחברה הלאומית לדרכים.
ראיק סאלם: עכשיו, הכבישים שעוברים מהחברה הלאומית לדרכים לרשויות זה תקציב נפרד.
ראיק סאלם: אנחנו במשא ומתן עם האוצר, בודקים מה צריך, כמה צריך להקציב ובהתאם אנחנו נעבוד.
ראיק סאלם: אנחנו עוד לא גמרנו את העבודה.
ראיק סאלם: תוך כמה חודשים שאנחנו נגמור יהיה לנו גם כן את הנתון הזה של כמה כסף יועבר לרשויות בהתאם.
חמד עמאר: יועד בתקציב 2012 תקציב לנושא, או לא יועד?
ראיק סאלם: בתקציב של 2012 כעת, בחברה הלאומית מוקצה למעלה ממיליארד 200 מיליון שקל לאחזקה.
ראיק סאלם: אז יש להם תקציב.
ראיק סאלם: ואם יהיה צורך אנחנו נגדיל את זה לחברה הלאומית לדרכים.
ראיק סאלם: בקשר לרשויות – לא יועד תקציב, כי אנחנו לא יודעים עדיין כמה אנחנו צריכים, כי אנחנו עושים את העבודה, עושים את התכנון.
ראיק סאלם: אנחנו גומרים את העבודה, יהיה לנו תכנון, יהיה לנו אומדן כמה אנחנו צריכים.
ראיק סאלם: אנחנו ביחד עם האוצר נביא את הכסף הדרוש.
ראיק סאלם: כל עוד אתה לא יודע כמה אתה צריך אתה לא יכול להביא כסף שאתה לא יודע כמה.
ראיק סאלם: כל כביש שהוא עובר לרשויות, שהוא עומד בקריטריונים, אנחנו נתקצב את האחזקה שלו, שזה משהו היסטורי, אף פעם משרד התחבורה לא תיקצב אחזקת כבישים בתוך הרשויות, שזה משהו שהוא רק השנה יקרה.
חמד עמאר: לא, משרד התחבורה עובד בתוך היישובים, לא?
ראיק סאלם: עובד בתוך היישובים כפרויקטי פיתוח.
ראיק סאלם: אבל פרויקטי אחזקה, לא מתחזק כבישים ושכונות, או כבישים.
חמד עמאר: לא, אתה מדבר על כבישי מע"צ שהיו כבישי מע"צ שעוברים לרשויות לתחזק.
חמד עמאר: לא כל הכבישים.
ראיק סאלם: במקביל, אמרתי לך שאנחנו עושים עוד עבודה, במקביל, לכבישים שחוצים יישובים שהם כבישים עורקיים, כבישים בתוך היישובים.
ראיק סאלם: גם כן בודקים אותם מה אפשר לעשות על מנת לתקצב את הרשויות האלה, לעזור להם לתחזק את העורקים החשובים האלה.
חמד עמאר: שאלה אחרונה: לאחר שראינו דו"ח מבקר המדינה, ולא צריך לראות את דו"ח מבקר המדינה, בקשר למצב התשתיות במגזר הלא יהודי.
חמד עמאר: 2 – בגלל התוצאות הקטלניות במגזר הלא יהודי, האם משרד התחבורה נערך להגדיל את התקציב לרשויות המקומיות הערביות על מנת לפתור את הבעיה ולהוריד את מספר ההרוגים במגזר הלא יהודי?
ראיק סאלם: אנחנו עובדים גם כן במגזר המיעוטים.
חמד עמאר: מתקציב 2011 לתקציב 2012, אחרי שראיתם את הנתונים של כמה שנים, אם אנחנו, ואנחנו מדברים על זה גם כשיגיע התור של הרשות הלאומית לבטיחות, אנחנו מדברים על זה שבשנת 2015 אנחנו רוצים להוריד את מספר ההרוגים במדינת ישראל לפחות מ – 300.
חמד עמאר: כאשר אנחנו יודעים היום שמספר ההרוגים בקרב בני המיעוטים הוא מעל הגודל היחסי שלהם במדינת ישראל, שהוא 20 אחוז, והתאונות אצלם, ההרוגים קרוב ל – 37 אחוז.
חמד עמאר: 35 – 37 אחוז.
חמד עמאר: כשאנחנו מדברים על קרוב ל – 70 יותר מהיחס, 70 בני אדם מהיחס שלהם במדינת ישראל.
חמד עמאר: אם נביא אותם ליחס שלהם, לגודל שלהם של 20 אחוז, אנחנו נגיע ל – 300.
חמד עמאר: אז זה צריך לבוא ולהתמקד במגזר הלא יהודי עכשיו.
חמד עמאר: האם משרד התחבורה יש לו את הראייה הזאת עכשיו להגיד: תשמע, אני בתקציבים של 3 שנים קדימה, אני הולך להתמקד במגזר הלא יהודי, כי אני רוצה להוריד את מספר ההרוגים שם?
חמד עמאר: אם נהגים במגזר הערבי מעורבים ב – 44 אחוז בתאונות קטלניות, אם צעירים עד גיל 24 מעורבים 50 אחוז מהמגזר הלא יהודי, אז אני כאן צריך לבוא ולהגיד: יש לי נקודה שאני צריך לטפל בה.
חמד עמאר: האם משרד התחבורה קיים דיון בנושא ובודק את הנושא ומנסה לפתור את הבעיה הזאת?
ראיק סאלם: ברור.
ראיק סאלם: הבעיה במגזר המיעוטים, כמו שאנחנו יודעים, זה התשתיות הלקויות.
ראיק סאלם: אז צריך להשקיע קודם כל, מצד אחד בתשתיות, ומצד שני, שזה יותר דחוף, שזה הבטיחות.
ראיק סאלם: אז בקשר לבטיחות – בשנה האחרונה משרד התחבורה השקיע, במסגרת תכנית שנקראת: דרך חיים, סכום של כ – 100 מיליון שקל במגזר המיעוטים של טיפולים בנקודות תורפה ספציפיות ביישובים של המיעוטים.
ראיק סאלם: 2 – בשנה האחרונה אושרה בממשלה תכנית חומש של פיתוח תשתיות במגזר, גם למגזר הדרוזי, גם למגזר הבדואי, וגם במסגרת התקציב הקצנו גם למגזר הערבי.
ראיק סאלם: אז מבחינת התקציבים – הוקצו תקציבים של עשרות מיליונים לכל מגזר ומגזר.
ראיק סאלם: במסגרת תכנית חומש אנחנו נטפל בתשתיות ביישובים האלה באופן אינטנסיבי, וניתן דגש בטח על הנושא הבטיחותי שהוא מעל הכל, שהוא הדבר שמנחה אותנו לביצוע פרוייקטים ביישובים האלה.
חמד עמאר: בסדר גמור.
ישראל ג'בלי: אני רוצה אולי עוד מילה אחת.
ישראל ג'בלי: לגבי המגזר – מרבית התאונות הקטלניות הם בתחום הבין עירוני ואנחנו רואים בשנים האחרונות וגם עכשיו את הפיתוח בתחום הזה.
ישראל ג'בלי: אם זה כביש 31 בדרום, ואם זה כביש 40 בדרום, ואם זה כביש 79 בצפון ו – 77 שהסתיים וכביש 85 שמטופל.
ישראל ג'בלי: מרבית הכבישים בין הכפרים, בין עירוניים ששם התרחשו תאונות הדרכים יש השקעה רבה.
ישראל ג'בלי: אני מאמין שבהמשך אנחנו גם נראה ירידה בתאונות הדרכים שמעורבים בהם מהמגזר.
חמד עמאר: למה מע"צ בכבישים, במיוחד בנגב, אתה נוסע לשם ואתה רואה פתאום איזה טנדר יוצא לך מתוך המדבר לתוך הכביש.
חמד עמאר: למה מע"צ לא לוקח את הנקודות שהם יכולים לצאת, ואני לא רואה את מע"צ חוסם את היציאות האלה, ואלה היציאות הקטלניות.
חמד עמאר: אנחנו רואים את זה.
ישראל ג'בלי: היושב ראש, אני יכול לתת דוגמה מהחודש האחרון.
ישראל ג'בלי: סגרנו בלקיה מעקה כדי שלא יצאו מהשטח.
קריאה: אחרי כמה זמן פורק.
ישראל ג'בלי: באותו לילה.
ישראל ג'בלי: באותו לילה פורק.
ישראל ג'בלי: עוד פעם.
ישראל ג'בלי: 3 פעמים הרכבנו את זה ובסופו של דבר - - -
חמד עמאר: צריך לשים משהו קשיח שלא יצליחו לפרק.
ישראל ג'בלי: עוד לא נוצר משהו שאי אפשר לפרק אותו.
ישראל ג'בלי: הם באים עם שופל, ואני יכול להגיד לך הבעיה היא שם, ואני באופן אישי הגעתי לכפר שם, ויש שם בעיה של שבטים, ואף אחד לא רוצה לנסוע דרך אותו שבט.
ישראל ג'בלי: יש 3 שבטים, כל אחד רוצה לצאת לבד, והם לא מוכנים כביש אחד.
ישראל ג'בלי: הבעיה היא לא פשוטה.
ישראל ג'בלי: אני רק חייב לציין שהרבה מקומות אנחנו סגרנו.
ישראל ג'בלי: סגרנו בסיוע המשטרה, וישנם מקומות שיש בעיות גם אמיתיות שקשה לטפל בהם.
חמד עמאר: אני רוצה לשמוע את משטרת ישראל.
ראיק סאלם: אפשר להוסיף הערה רק לפני משטרת ישראל.
ראיק סאלם: חוץ ממה שאנחנו משקיעים בבטיחות בתחום הבין עירוני, גם בתחום העירוני בתוך היישובים אנחנו משקיעים בבטיחות.
ראיק סאלם: בשנה שעברה השקענו, בשנה הזאת, כ – 170 מיליון שקל הוקצו לטיפול במוקדי סיכון בתוך הרשויות המקומיות.
ראיק סאלם: גם היה תקציב של כ – 300 מיליון לדרך חיים, לטיפול נקודתי בכל הרשויות שמהם, כאילו, כ – 100 הושקעו במגזר, וכ – 220 בכלל המגזרים.
חמד עמאר: האם יש תיאום, אני יודע שאתם בצוות הבין משרדי, גם משטרת ישראל נמצאים, האם יש תיאום בין משטרת ישראל למע"צ, לרשות הלאומית בקשר למוקדי סיכון וכבישים מסוכנים להקצאת יותר משאבים ויותר ניידות משטרה באותם מקטעים, ואיך התיאום הזה מתבצע?
רוני גיז: אכן אנחנו, אגף התנועה, חברים בצוות הבין משרדי של מוקדי סיכון.
רוני גיז: זה צוות שקיים כבר משנת 2006, 2007, כאשר שלושת הגופים: משרד התחבורה, הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים ואנחנו מנסים, כמובן שיש יותר מהתקציב שיש, ככל שיהיה, וכל שנה לקראת החודשים ספטמבר ואוקטובר האוצר מצליח להביא עוד כסף, יש תמיד בקנה עוד רשימה של מוקדים לטיפול באותה שנה.
רוני גיז: אנחנו, מתוך הסכום הכולל של ה – 200 ומשהו מיליון שקל, חלק מהכסף הזה מוקצה ממש לטיפול בעקבות תאונות דרכים קטלניות בדרכים.
רוני גיז: ממש מופנה לפי ההמלצות של המהנדסים שלנו.
רוני גיז: הצוות הזה רץ טוב כבר 5, 6 שנים.
רוני גיז: רק מהשנה, משנת 2011, לקראת התכניות של 2012 יש צוות גם כן משותף, הרשות הלאומית ומשרד התחבורה ואנחנו, לא רק בכבישי מע"צ, אלא גם ברשויות המקומיות שהם פונות למשרד התחבורה לפי הכללים, נוהל פרט, בבקשה לתיקצוב.
רוני גיז: אנחנו, לפי בקשה של מנכ"ל משרד התחבורה קודם, שכבר עזב, אנחנו חברים בצוות הזה גם כן כדי אכן, שהצוות יבחר את אותם מוקדים לטיפול שבאמת בהם המצב קשה, ומבחינה זאת יש בהחלט שיתוף פעולה מלא בין שלושת הגופים.
חמד עמאר: אני דיברתי גם על נושא האכיפה בתוך המגזר הלא יהודי.
חמד עמאר: למה אין לנו אכיפה בתוך המגזר הלא יהודי?
חמד עמאר: למה אני יכול להרשות לעצמי לצאת מהבית שלי בשפרעם בלי חגורה, ולדעת שאני לא אפגוש שוטר, ואני אומר לך שאני לא פוגש שוטר.
חמד עמאר: גם הילד בן 19 יכול לצאת, לשתות אלכוהול ולצאת, וזה מוקדי סיכון בשבילי, והוא יודע שהוא לא יפגוש משטרה.
חמד עמאר: למה יחד בן 16 יכול לקחת את האוטו של האבא שלו בלי רישיון, כי הוא יודע שאין אכיפה.
חמד עמאר: למה אין אכיפה במגזר הלא יהודי?
רוני גיז: ברשותך לנושא האכיפה במגזר – זה לא המנדט שלי.
רוני גיז: אני מהנדס במקצוע שלי.
רוני גיז: לנושא התשתיות – אני יכול לתת תשובות מה שאני יודע.
רוני גיז: האכיפה במגזר לא במנדט שיש לי, אני לא רוצה להתייחס.
חמד עמאר: זה נקודה מאד חשובה שגם תישמע, אני אומר לכם כמעט ואין אכיפה במגזר הלא יהודי וזה אחת הסיבות שילדים יכולים לשבת בלי חגורה מאחור וההורה לא שם לב, ולא ישים לב, כי אין אף אחד שיעצור אותו ויעשה לו דו"ח.
חמד עמאר: וזה בשבילי גם מוקדי סיכון וחבל שלא הגיעו אנשים שידברו על הנושא.
חמד עמאר: הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים.
שרית לוי: רציתי לציין בקשר לנושא של הפצת הנתונים – משנת 2007 פועלת ברשות הלאומית לבטיחות בדרכים מרכז מידע.
שרית לוי: אנחנו, באופן שוטף, מקבלים נתונים של הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה.
שרית לוי: מעבדים אותם לדו"חות.
שרית לוי: הנתונים פתוחים לקהל הרחב, גם לאנשי מקצוע, גם לכנסת.
שרית לוי: אנחנו מפיצים את הנתונים גם באתר האינטרנט, גם בפרסומים של הרשות.
שרית לוי: אפשר גם לפניות הציבור באמצעות האינטרנט ולבקש נתונים.
שרית לוי: זה השירות שאנחנו נותנים לכלל הציבור בישראל.
לאה ורון: כן, אבל הרשימות אצלכם נכונות ל – 2010, לא ל – 2011.
שרית לוי: לא, אפשר לבקש עדכונים.
שרית לוי: כאן ביד שלי נתונים מעודכנים אוקטובר 2011.
שרית לוי: גם באתר האינטרנט אפשר, זה אתר אינטרנט משותף של הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה ושל הרשות.
שרית לוי: כל חודש הנתונים מעודכנים.
שרית לוי: צריך לעשות עיבודים, טבלאות ומפות, אפשר לקבל.
לאה ורון: אנחנו הצלחנו להוציא, במזכירות הועדה, את הסקר שנכון ל – 2010.
לאה ורון: יכול להיות שאנחנו לא מוכשרים מספיק.
לאה ורון: אבל אנחנו גם ציבור קטן.
לאה ורון: אם אנחנו לא מצאנו, אז אני מניחה שכלל הציבור גם יתקשה למצוא.
שרית לוי: לגבי סקר – אני חושבת שכדאי שאת.
עליסה בן דוד: סקר 2010 זה סקר שנעשה בעצם, תכנית עבודה ל – 2010 וזה בעצם עושים אותו בדרך כלל בסוף 2009.
עליסה בן דוד: אנחנו צריכים לצאת עכשיו עם סקר, או עם תכנית העבודה של 2012.
עליסה בן דוד: התכנית הזאת עדיין בעבודה, וכיוון שהיא עוד לא הסתיימה היא עוד לא מתפרסמת.
עליסה בן דוד: מבחינת נתוני תאונות דרכים – יש נתונים של הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה שאפשר להוציא אותם במיידי דרך האתר שלנו, והם באמת עם קצת אחורה, ויש נתונים של ה – B.I שמעבדים את המידע, מה ששרית התחילה לומר, הרבה יותר מפורט, אבל אלה דברים שאנחנו בעצם מספקים את האפליקציות, כי אנחנו נותנים בעצם את הגדרות הצרכים ואת כל החיתוכים, ולכן צריך לעבור דרכנו, אבל המידע הזה הוא מאד מאד זמין ומאד נגיש.
חמד עמאר: במסגרת הפרסום של הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים, למה אתם לא לוקחים גם כבישים מסוכנים, כבישים מוקדי סיכון, לבוא ולהעלות את זה על סדר היום של הציבור.
חמד עמאר: אתה יכול לפרסם באינטרנט, לא כולם נכנסים לאינטרנט.
חמד עמאר: לא כולם שולחים לכם מכתב ומבקשים מכם איפה, או שולחים לכם אי-מייל ומבקשים את הנתונים.
חמד עמאר: למה, יש לכם תקציב לפרסום, ואני רואה את הפרסום שלכם, למה אתם לא מתמקדים גם בנקודה הזאת של כבישים מסוכנים, של מוקדי סיכון.
חמד עמאר: זה גם יכול לעזור.
שרית לוי: הנתונים מפורסמים גם פר קילומטר, סך הכל התאונות יחסית למספר הקילומטרים של הכבישים, זה מפורסם.
שרית לוי: לגבי הרשימות.
חמד עמאר: לא, אני מתכוון באמצעי תקשורת, לא באתרים, אני אמרתי.
חמד עמאר: אמצעי תקשורת.
חמד עמאר: אתם יוצאים הרבה באמצעי תקשורת.
חמד עמאר: אתם יוצרים פרסום.
חמד עמאר: למה אתם לא מפרסמים את הנקודות האלה?
עליסה בן דוד: האם אתה מתכוון לקמפיין הסברה?
עליסה בן דוד: לנושא?
עליסה בן דוד: בקמפיינים של הסברה אנחנו מתמקדים בנושא הליבה של הרשות, מבחינת התכנית האסטרטגית, וזה דווקא באוכלוסיות ספציפיות.
עליסה בן דוד: זאת אומרת, הולכי רגל, דו גלגלי, וכיוצא בזה, שזה נוגע גם לעירוני וגם לבין עירוני כאחד.
עליסה בן דוד: מה שאנחנו מתכוונים להתעסק זה באמצעות נוהל שנכתב לאחרונה בין הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים לבין מע"צ להתעסק גם בנושא של הסברה, וזה אומר: שילוט בכבישים.
עליסה בן דוד: לא משהו שהוא דווקא בתקשורת, אלא דווקא בשימוש בכבישים עצמם.
עליסה בן דוד: מה שדיברתי קודם על הנושא של מסרים למיניהם.
חמד עמאר: אתם חושבים שזה לא יעזור, אם נגיד שקטע כביש ממקום מסוים עד מקום מסוים הוא מסוכן, זה לא יעזור לנו?
עליסה בן דוד: לא חשבנו בשלב הזה לעשות את זה בטיפול בצורה הזאת, אלא יותר בכיוון של אוכלוסיות בסיכון ובחיתוך אחר.
עליסה בן דוד: אפשר לחשוב על זה.
חמד עמאר: דוגמה של אתמול: העליתם בחדשות את הנושא.
חמד עמאר: אני שומע את כולם מדברים על הנושא.
חמד עמאר: סימן שזה חשוב.
חמד עמאר: אני שומע שכולם מדברים.
חמד עמאר: כבר מהבוקר התקשרו אלי 4, 5 אנשים ואמרו לי: ראית, או לא ראית.
חמד עמאר: אז זה סימן שזה חשוב.
עמי רוטמן: אם יורשה לי לגבי הגדרה של מסוכן, לא מסוכן, מהפן המשפטי, אני חייב לציין שיש לזה השלכות, אם אתה מגדיר קטע כביש שהוא מסוכן, זה אומר שקטע כביש אחר הוא לא מסוכן, ואם תקרה שם תאונה, אז יכולים לבוא בטענה: למה פה לא התרעתם?
עמי רוטמן: זאת אומרת, מה שכן אפשר לתת, וזה מה שאני תמיד אומר.
עמי רוטמן: אפשר לתת בקטע כביש הזה ממוצע, מספר התאונות בשנים האחרונות הוא כך וכך.
עמי רוטמן: ואז הציבור יכול - - -
חמד עמאר: אני לא יכול לשים את זה על שלט.
חמד עמאר: אף אחד לא רוצה.
עמי רוטמן: דרך אגב, פעם היו, לפני שנים, אם אתה זוכר, היו שלטים: בצומת הזאת נהרגו בשנת כך וכך.
חמד עמאר: זה היה בעבר.
עמי רוטמן: כך וכך אנשים.
עמי רוטמן: היו דברים כאלה.
חמד עמאר: גם לקחו מכוניות מרוסקות ושמו בצד הדרך.
עמי רוטמן: היו שיקולים עוד לפני שהרשות הנוכחית קמה.
עמי רוטמן: עכשיו, אפשר להגיד את זה ואפשר איזה שהיא המלצת בטיחות ספציפית ורלוונטית לאותו קטע.
עמי רוטמן: זאת אומרת, אם שם העמידה בשוליים היא מסוכנת, או המהירות מסוכנת, או העקיפה מסוכנת, בכל קטע לראות מה הגורם הרלוונטי יותר.
לאה ורון: מתי נבחנה המדיניות ביחד להצגת כבישים מסוכנים, או קטעי דרך מסוכנים ברשות הלאומית שלכם?
לאה ורון: מתי נבחנה מדיניות כמדיניות?
לאה ורון: כי התשובות שכל אחד נוטה להשיב לועדה זה חשוב וזה נכון, אבל השאלה היא: האם ישבתם לבחון מדיניות לגבי קמפיין הסברה ששואל יושב ראש הועדה?
עליסה בן דוד: כזאת אפשרות של קמפיין הסברה לא עלתה כמדיניות, כיוון שלא היתה כוונה כזאת לעשות.
לאה ורון: אז אני מניחה שבעקבות הדברים - - -
עליסה בן דוד: הכיוון היה אחר, אמרתי, הכיוונים היו אחרים.
חמד עמאר: אני מקווה שתבדקו את זה בעקבות הדברים שעלו כאן.
עליסה בן דוד: אפשר לבחון אותם, אבל הם עלו בצורות אחרות.
עליסה בן דוד: זאת אומרת, אנחנו כן קבענו מדיניות, רק בגישה אחרת.
חמד עמאר: אני אחזור גם לרשות הלאומית.
חמד עמאר: האם יש שינוי עכשיו בעקבות כל הנתונים במגזר הלא יהודי מבחינה תקציבית להסברה?
עליסה בן דוד: התקציבים למגזר בעצם מתחלקים בכמה צורות: התקציבים שלנו עוברים הרי לגופים השונים כדי לטפל בכל מגזר, או בכל נושא ליבה.
עליסה בן דוד: זאת אומרת, אם אנחנו מטפלים בנושא של הולכי רגל אנחנו מטפלים בו בכל מקום, גם בעירוני, וגם - - -
חמד עמאר: אני לא שאלתי את השאלה הזאת.
חמד עמאר: אם אני יודע שמתוך ה – 17 הרוגים ילדים, 16 הרוגים ילדים, יש לי 15 מהמגזר הערבי, סימן אני צריך לטפל בנקודה הזאת בשביל להגיע למצב של שני ילדים.
חמד עמאר: אני לא רוצה תשובה כללית, אני מטפל בכל.
חמד עמאר: אני אמרתי לך, במגזר הערבי יש לי בעיה היום.
חמד עמאר: איך אני מטפל בה?
עליסה בן דוד: אני עונה.
עליסה בן דוד: תכנית התערבות קיימת ויוצאת עכשיו לשטח אחרי הכשרות, לנושא של תאונות חצר.
עליסה בן דוד: היתה תכנית כזאת לפני כשנתיים.
עליסה בן דוד: הצליחה מאד בפזורה.
חמד עמאר: למה הופסקה?
עליסה בן דוד: הופסקה מסיבות של ירידה מאד משמעותית בתאונות.
חמד עמאר: אבל הנתונים של 2010 לקחתי מכם, שמתוך ה – 16, 15 במגזר.
עליסה בן דוד: ב – 2010 היתה עליה, ולכן בעקבות העלייה הזאת אנחנו עושים את העבודה עכשיו.
חמד עמאר: למה לא נעשתה ב – 2011?
חמד עמאר: מחכים ל – 2012?
עליסה בן דוד: התחילה עבודה ב – 2011.
עליסה בן דוד: העבודה של תכנית התערבות ושל הכשרות של כל הגורמים השונים כדי לצאת לפרוייקט הזה, נעשתה ב – 2011, השטח יקבל את התוצאות בתחילת 2012.
עליסה בן דוד: יש כבר עבודה בשטח.
חמד עמאר: אני אומר לכם ואני אומר את זה גם לועדה, אם לא יהיה טיפול נקודתי וטיפול אינטנסיבי לכל הגופים הקשורים לבטיחות בדרכים במגזר הלא יהודי, אנחנו לא נגיע לתוצאות שרוצים להגיע אליהם ב – 2015 ולא ב – 2020.
חמד עמאר: אנחנו יכולים לדבר מעכשיו עד עוד 10 שנים.
חמד עמאר: צריך להיות טיפול נקודתי בנושא, ואם לא יהיה לי טיפול נקודתי, אני לא יכול לרדת במספר ההרוגים מתחת ל – 300.
חמד עמאר: כי כל הנתונים, גם הנתונים של 2011 מראים לי אותה מגמה של 2010.
חמד עמאר: נכון או שאני טועה?
עליסה בן דוד: ככל שאני זוכרת המגמה קצת השתנתה דווקא לאחרונה, אבל השתנתה לרעה לאחרונה, ולכן אנחנו ממקדים יותר.
עליסה בן דוד: היתה ירידה מאד משמעותית.
עליסה בן דוד: רק להסב את תשומת הלב של הועדה, ב – 4 שנים, 4 וחצי שנים אחרונות נעשו תהליכים מאד מאד מעמיקים בתוך המגזר, בין אם זה הקמה של כל מטות הבטיחות שלפני כן לא היו.
חמד עמאר: אבל הנתונים מ – 2006 עד 2010 במגזר הכללי ירידה של 26 אחוז.
חמד עמאר: במגזר הערבי עליה של 18 אחוז.
חמד עמאר: זה אומר לי, מדליק לי נורה אדומה.
עמי רוטמן: דווקא השנה, השנה יש ירידה מאד גדולה במגזר הלא יהודי.
עמי רוטמן: בהרוגים השנה ירידה הרבה יותר גדולה מאשר במגזר היהודי.
עמי רוטמן: שנת 2011.
עמי רוטמן: עכשיו, עוד משהו שאני רוצה לציין, השנה קיבלנו מחקר אחד לגבי מאפייני - - -
לאה ורון: רגע, אולי תציג רגע את הנתונים אם ככה.
לאה ורון: תציג את הנתונים של 2011 בהשוואה ל – 2010.