GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
איילת כהן מעגן: אני חושבת שדי בו, אבל הדבר המרכזי והעיקרי זה הגדרה מאוד רחבה של תוכנית הטבות באופן שאף אחד לא התכוון לה, לדעתי.
איתן כבל: הקראת הצעת החוק:
כרמל שאמה-הכהן: נתחיל בהערות לסעיף 16א(א).
שוש רבינוביץ': הדבר הראשון זה באמת להגדיר מה זה תכנית הטבות, שזה בעצם הסיפא של כל הסעיף.
שוש רבינוביץ': אבל צריך להגדיר את זה כדי להבין את כל הסעיף.
כרמל שאמה-הכהן: נעבור לסעיף (ג) שהוא סעיף ההגדרות.
כרמל שאמה-הכהן: להגדרה "מידע פרסומי" יש הערות?
כרמל שאמה-הכהן: מי בעד ההגדרה ל"מידע פרסומי" כפי שהוקראה?
כרמל שאמה-הכהן: בעד ההגדרה – רוב
כרמל שאמה-הכהן: הערות להגדרה "תוכנית הטבות".
חנה טירי וינשטוק: לדעתי, צריך לצמצם את ההגדרה.
חנה טירי וינשטוק: הכוונה של חבר הכנסת המציע היא שזה יחול על תוכנית הטבות שזאת תוכנית מתמשכת.
חנה טירי וינשטוק: אני מצטרפת ובאופן מתמשך אני זכאית לאותה הנחה או לאותה הטבה.
חנה טירי וינשטוק: לדעתי, צריך לומר אולי: "תוכנית שבמסגרתה מוצעות לצרכן באופן מתמשך הטבות", וגם לסייג: "ובלבד שלא מדובר במכירה מיוחדת כהגדרתה בחוק הגנת הצרכן", כש"מכירה מיוחדת" בחוק הגנת הצרכן מוגדרת כמכירת סוף עונה, מכירת חיסול, מכירה לרגל אירוע כלשהו.
חנה טירי וינשטוק: בכל מקרה, זה מכירה לתקופה מסוימת שלא בדרך מתן הנחה לצרכן פלוני.
חנה טירי וינשטוק: כל המבצעים שעושים לתקופה מסוימת צריך להחריג ולומר את זה במפורש בהגדרה.
אברהם מיכאלי: אם זה תוכנית לשנתיים?
חנה טירי וינשטוק: אז יכול להיות שאפשר לראות בזה עסקה מתמשכת לתקופה קצובה.
איתן כבל: אני רוצה לאתגר אותך: כשאתה חבר במועדון לקוחות – אם ככה חובת ההגדרה מראש נהיית עוד יותר מחודדת מחובת הכניסה, כשאתה מקבל את אותו כרטיס.
איתן כבל: זה אפרופו מה שאמרתי, שבסוף בערוץ 5 מראים תחרויות דוק בשידור ישיר.
איתן כבל: בסופו של עניין אתה מתחיל כניסה לתהליך מסוים שאתה חושב שיש לך את הכרטיס עם כל מה שמשת
איתן כבל: מע מכך, ועכשיו פתאום אומרים לך, לא, זה משהו אחר, זה מבצע שלא קשור לכרטיס.
איתן כבל: אם את כבר רוצה להכניס את זה אז שיהיה מובהר מראש, כי אם אתה מפתה את הלקוח, ובסוף מסתבר שמבצעי סוף עונה לא כלולים – הגיעה מכולה מיוחדת של ציורים, למשל, וזה לא כלול.
איתן כבל: זאת אומרת בסוף זה "לא כלול".
איתן כבל: אז שאני אדע בדיוק; נכנסתי לתהליך של עסקה, שבסוף היא מרוקנת מתוכן.
חנה טירי וינשטוק: לפי מה שאני מבינה זאת הכוונה.
איתן כבל: בשביל זה אנחנו פה, כדי שנבין.
חנה טירי וינשטוק: אני מקבלת איזשהו כרטיס שמקנה לי הנחות באופן מתמשך.
חנה טירי וינשטוק: נגיד אומרים לי, יש לך 20 אחוז הנחה בכל פעם שאת מתדלקת בתחנה מסוימת; או שיש לך הנחה כל פעם כשאת קונה ברשת מסוימת.
חנה טירי וינשטוק: זאת תוכנית הטבות באופן מתמשך, לא לתקופה מוגבלת.
חנה טירי וינשטוק: מעצם זה שאני מחזיקה את הכרטיס והצטרפתי מראש, כמובן, בתור צרכן אני רואה אם ההנחה הזאת שווה לי או לא, האם אני באמת קונה, ולפי זה אני מחליטה אם אני מצטרפת לתוכנית.
חנה טירי וינשטוק: אבל התוכנית היא תוכנית מתמשכת, ההנחה ניתנת כל זמן שאני מחזיקה בכרטיס - -
איתן כבל: אני איתך.
איתן כבל: רק צריך לכתוב גם מה לא.
חנה טירי וינשטוק: אז אני חושבת שצריך להגיד: "ובלבד שלא מדובר במכירה מיוחדת כפי שהיא מוגדרת בחוק להגנת הצרכן".
אתי בנדלר: אני רוצה להקריא את ההגדרה כי את ציטטת חלק קטן מההגדרה של "מכירה מיוחדת".
אתי בנדלר: תרשו לי לקרוא את ההגדרה כולה: "מכירה מיוחדת" – "מכירת סוף עונה" – בסדר, אני מקבלת את עמדתה של חנה.
אתי בנדלר: "מכירת חיסול מלא או חלקי" – בהנחה שבאמת מדובר במכירת חיסול כי יש כאלה שהחנות שלהם זאת חנות של מכירות חיסול.
אתי בנדלר: "מכירה לרגל אירוע כלשהו" – אוקיי, חנוכה, הנחות מיוחדות.
אתי בנדלר: אבל שימו לב: "מכירה שבה מוצעת לצרכן הטבה נוסף על הטובין או על השירותים שבעבורן שילם".
אתי בנדלר: כל מועדוני הלקוחות בעצם מציעים הטבה.
אתי בנדלר: אם את כותבת "למעט מכירה מיוחדת" – הרסת את ההגדרה, ואין לזה טעם.
חנה טירי וינשטוק: אבל זה הכול לתקופה מסוימת.
אתי בנדלר: שימי לב, יש פסיק, ואחר כך אפשרות נוספת: "או כל מכירה אחרת שבה מוצעים הטובים או השירותים של העסק, כולם או חלקם, במחירים מוזלים לתקופה מסוימת.
אתי בנדלר: זה סוג נוסף של מכירה מיוחדת, וגם כאן יש לנו בעיה משום שהתקופה המסוימת איננה מוגדרת כאן, והתקופה המסוימת יכולה להיות גם לחמש שנים.
אתי בנדלר: חברות במועדון לקוחות מספיק לשנתיים, למה ללכת לחמש שנים?
אתי בנדלר: אז אם את כל אלה את ממעטת מההגדרה של תוכנית הטבות את בעצם די מעקרת את כל הצעת החוק.
אתי בנדלר: אני מסכימה איתך שמכירת סוף עונה, מכירת חיסול מלא או חלקי או מכירה לרגל אירוע כלשהו אכן לא צריכים להיות כלולים בהגדרה של תוכנית הטבות.
אתי בנדלר: אני גם מסכימה איתך שמדובר על מתן הטבות באופן מתמשך.
אתי בנדלר: גם זה נכון – כדי למעט את המבצעים הנקודתיים.
איתן כבל: בסוף הכרטיס יהיה רק ליום ראשון בצהריים בשעה 12:00.
נתי ביאליסטוק: אנחנו הצענו להחריג או לקבוע שבתוכנית הטבות מדובר על תוכנית שלא נקצב לה זמן או שהזמן שנקצב לה עולה על שנה.
אתי בנדלר: זה רעיון נחמד, מר ביאליסטוק, למעט העובדה שאם כך תראה מהר מאוד שכל תוכניות ההטבות יהיו לשנה עם אפשרות להאריך.
אתי בנדלר: יאריכו כל פעם בעוד שנה ובעוד שנה.
שוש רבינוביץ': אבל מה זה רע?
שוש רבינוביץ': אני מסכימה שהצרכן צריך לדעת שזה לשנה, ויש אפשרות להאריך.
שוש רבינוביץ': כל עוד הוא יודע, וכבר היום בחוק הגנת הצרכן יש חובת גילוי, אז אני לא חושבת שברגע שזה קצוב בזמן יש צורך בכלל בהצעה הזאת.
אתי בנדלר: השאלה מהו הזמן הקצוב.
נתי ביאליסטוק: מדובר על תוכנית ולא על הטבה.
אתי בנדלר: הבנתי – ואני חושבת שההערות מאוד צודקות, ואני רשמתי לעצמי עוד כשהתכוננתי לישיבה – החוק הזה לא אמור לכלול הטבות נקודתיות.
אתי בנדלר: השאלה היא כיצד להגדיר ועד כמה אפשר למשוך את הנושא הזה של החרגת ההטבות הנקודתיות.
חנה טירי וינשטוק: לדעתי, הכוונה היא שהחברות במועדון היא חברות מתמשכת.
חנה טירי וינשטוק: יכול להיות שבמסגרת החברות במועדון הנחות הוא מציע - -
אתי בנדלר: חברות מתמשכת, לאיזו תקופה?
אתי בנדלר: כאן מציעים להגביל גם את התקופה, ואומרים, לתקופה שאינה עולה על שנה.
אתי בנדלר: לדעתי, זה רעיון לא רע, ובלבד שייאמר מפורשות שלעניין זה יראו הארכה של תוכנית הטבות לתקופה העולה על שנה או אופציה הנשמרת למעסיק להאריך את התקופה הזאת כתקופה העולה על שנה.
אתי בנדלר: זאת אומרת לעניין זה יובאו גם תקופות הארכה, במילים אחרות.
אברהם מיכאלי: גברתי היועצת המשפטית, בואי נחזור רגע למטרת החוק.
אברהם מיכאלי: אם מדובר במטרת החוק, מניעת פיתוי, או אם הבטחת משהו שהלקוח לא ייפגע מזה, ההגדרה - -
אתי בנדלר: סליחה, לא מניעת פיתוי.
אתי בנדלר: פיתוי זה בסדר גמור, ובלבד שהפיתוי יהיה הגון.
אברהם מיכאלי: ההגדרה שמועצת על-ידינו פה בהצעת החוק היא שאם העוסק או עוסק אחר הבטיחו הטבה מסוימת.
אברהם מיכאלי: כשלא יבטיחו הטבות אנשים יידעו שהם לא קונים שום דבר באותן הנחות.
אברהם מיכאלי: אם הם רוצים להחריג א', ב', ג', ד' – בסוף תמיד נמצא פתח לכך שאנשים כן ייכנסו לאותם מבצעים, ובסוף לא יקבלו שום דבר.
נתי ביאליסטוק: אנחנו לא רוצים למנוע מהעוסקים להציע הטבות ללקוחות.
אתי בנדלר: חבר הכנסת מיכאלי, נניח שאנחנו הולכים לרכוש דברים בחנויות שיש להם מבצעי סוף עונה.
אתי בנדלר: אנחנו הרי לא רוצים לדרוש שעל סיום המבצע של מכירת סוף עונה ייתנו הודעה של שנה מראש.
אתי בנדלר: צריכים לראות מה ההוראות האופרטיביות.
אברהם מיכאלי: אין הכוונה למבצעים כאלה.
אתי בנדלר: לכן מדובר על מועדוני - -
אברהם מיכאלי: אבל אם יתנו שנה, אז בסוף רוב המבצעים יהיו לשנה, כפי שאמרת, ובסוף שנה יפסיקו ויתחילו מחדש בשנה הבאה, ואנשים לא ייהנו.
מיכל פליישר: אני מ"הוט".
מיכל פליישר: גם אנחנו מצטרפים לחשש שהציגה חברתי מבזק.
מיכל פליישר: אנחנו באים לדיון הזה, מבינים את הנושא של מועדון לקוחות, שדרך אגב לא נוגע לענייננו, במקרה, אז היינו שמחים גם לא להגיע.
מיכל פליישר: אבל חוששים שמתעורר דיון שמעלה כולו סוגיות נכונות – ערוץ הספורט מרגיז אותי כשמשתנים התכנים, זאת סוגיה נכונה – כל הסוגיות הן נכונות ברמה הצרכנית והאישית.
מיכל פליישר: אבל לא בטוח שאת כולן בא החוק הזה להסדיר.
מיכל פליישר: אז "תפסת מרובה, לא תפסת", ונוצרים כל מיני בלבולים.
מיכל פליישר: לכן אני מציע להיצמד לעניין של "תוכנית הטבה" ולמצוא אפילו את הדרך להגדיר אותה.
מיכל פליישר: למשל, טריפל ל-18 חודשים במחיר מסוים זאת עסקה קצובה – וזה לא שבעסקה קצובה לא חייבים לגלות מה היא כוללת, ולא צריך לאפשר לבטל אותה, ולא צריך להודיע מראש שהיא עומדת להיגמר, ולא צריך לתאם מראש את המחיר אחרי כן - הכול קיים תחת תיקון מלפני שנתיים, שנקרא "חוק עסקאות קצובות".
מיכל פליישר: אז אם ניקח את התיקון הזה, ואני פונה פה גם למשרד התמ"ת שאני רואה אותו כשליח שלנו לרצות שתהיה לנו חקיקה הומוגנית ואחידה, שכל פרק יעסוק בנושא המתאים לו.
מיכל פליישר: עכשיו אם אני קוראת את החוק הזה ומנסה להיות לוגית, ואני חושבת שאני מאוד מתקרבת למוטיבציה של כבל להגיע לכאן.
מיכל פליישר: הוא בא ואמר – יש דבר אחר, זה לא הטריפל של "הוט" ל-18 חודשים.
מיכל פליישר: אגב, אני גם לא חושבת שזה ערוץ הספורט – נניח, אם אני מכרתי למישהו חבילה של תכנים או "ידיעות אחרונות" לבית, השאלה אם המדור משתנה או לא משתנה בעיתון, השאלה אם התכנים משתנים או לא ב"הוט", מה החובה לשמור על מסגרת שדומה להצעה – שוב, זה נושאים חשובים, אבל הם נושאים אחרים.
מיכל פליישר: ואם באים לבודד את המוטיבציה של החוק הזה אין ברירה, אלא לשים את הכוכבים לנגד עינינו כי הם היו הסיבה, והם היו הנושא – ולבוא ולהתייחס פה רק למועדוני לקוחות שהם באמת לתקופה בלתי מוגבלת.
מיכל פליישר: צודקת חברתי שהיא אומרת שכשהיא קוראת את הסעיף שאומר, תודיעו שנה מראש שזה נגמר, למה אם אני מוכרת 18 חודשים, אני צריכה להודיע שנה מראש שזה נגמר?
מיכל פליישר: לא, אם אני מוכרת מבצע טריפל ל-18 חודשים, בהתאם לחוק עסקאות קצובות, אני מודיעה תוך 60 יום על הסיום.
מיכל פליישר: יש לי הוראות מדויקות מתי אני מודיעה על הסיום, ואיך אני פונה ללקוח ומתקשרת איתו מחדש.
מיכל פליישר: וזה נכון שההוראות האלה יחולו כי ההוראות האלה לא רלוונטיות.
מיכל פליישר: כך שנושא ההגדרה פה הוא מאוד חשוב, והוא חייב להתייחס, לדעתי, למועדוני הטבות לתקופה בלתי מוגבלת.
מיכל פליישר: מאיפה בא הנושא של שנה מראש?
מיכל פליישר: זה מי שהוא חבר במועדון עם הטבה בלתי מוגבלת, ופתאום מחליטים שסוגרים את המועדון.
מיכל פליישר: אז אומר חבר הכנסת כבל, תודיעו מראש שאתם סוגרים את המועדון כדי שאני בשנה הזאת אכלכל את צעדיי.
מיכל פליישר: אבל בשביל זה ההגדרה חייבת להיצמד לנושא הזה.
מיכל פליישר: לכן אני כן מציעה שזה יהיה רק לתוכניות הטבה בלתי מוגבלות בזמן, ולא כל כך לחשוש מהנושא הזה שיבואו אחר כך ויגידו שמועדון ההטבות הוא ל-18 חודשים.
מיכל פליישר: אם הוא ל-18 חודשים הוא עסקה קצובה.
מיכל פליישר: לדעתי, בתוכנית הטבות אין להסתפק במילה "מתמשכת", אלא להגיד "בלתי מוגבלת בזמן", והעסקאות שצריכות להיות ממחוץ לחוק הזה הן אותן עסקאות קצובות.
אתי בנדלר: ואז החברות בכל מועדוני הלקוחות תהיה מוגבלת בזמן.
כרמל שאמה-הכהן: לעוד חמש שנים, ויפסיקו מתי שרוצים; לעוד 10 שנים, ויפסיקו מתי שרוצים.
אתי בנדלר: אפילו דברים שאת מסכימה שאיתם הצעת החוק באה להתמודד - -
מיכל פליישר: מה זה "מועדון לקוחות"?
מיכל פליישר: אולי נעשה עוד חשיבה איך מגדירים "מועדון לקוחות" ואיך מוציאים ממנו את כל אותם מקרים שכולנו סבורים שיש חקיקה אחרת שעוסקת בהם.
מיכל פליישר: יש פה אינטרס מובהק, גם של משרד המשפטים וגם של משרד התמ"ת – לא שלא תחול עלינו חקיקה, אלא שתחול חקיקה אחת ומתאימה.
כרמל שאמה-הכהן: מה הפתרון?
איתן כבל: אני ברשותך, רוצה לומר את זה ככה; לשמחתי, מתפתחת חקיקה צרכנית בישראל אחרי שנות עושק.
איתן כבל: היום כל אבן שאנחנו מרימים, מסתבר שיש עוד חלוקי נחל מתחת, וזה לא נגמר.
איתן כבל: אני יודע למה התכוונתי.
איתן כבל: אם היינו בעולם דמיוני שבו יש מערכת יחסים כל כך אוהבת בין הצרכן לבין העוסק, אז לא היינו יושבים פה.
איתן כבל: אני אפילו לא רוצה להציף מקרים, כי בסוף החיים הם גם מקרים אישיים.
איתן כבל: הרי לא יודעים שזה מגיע לחבר הכנסת כבל – שולחים.
איתן כבל: אתה מקבל כל מיני דברים שאתה אומר, אל אלוהים, מה קורה פה.
איתן כבל: אני רוצה לעשת אנחנו לא רוצים לסגור דלת ולפתוח ויטרינה ממקום אחר.
איתן כבל: אני קודם כול רוצה לנסות להסדיר את מערכת היחסים המתקיימת בין לקוח לבין עוסק כך שבהתקשרות כלשהי ייקבעו כללי משחק ברורים שלקוח יודע מתי הוא נכנס, הוא יוצא, מה קורה לו בדרך.
שוש רבינוביץ': זה קיים גם היום.
הילה דוידוביץ: זה מוסדר כבר היום.
איתן כבל: אני מודה לכם על המקהלה.
איתן כבל: זה נשמע נהדר, אבל לא משכנע אותי.
איתן כבל: החוק הזה בא כצורך, לא כגחמה.
איתן כבל: תתפלאו - כמו בחוקים צרכניים אחרים שישבנו פה עליהם, הסתבר שהשמים לא רק שלא נפלו, אלא השמש זרחה.
איתן כבל: לכן אני מנסה לומר שלא רק שהשמים לא נפלו, אלא השמש זרחה.
איתן כבל: לכן אני מנסה לומר בלשון שלי הציורית – בואו נלך יחד.
איתן כבל: אני לא באתי כדי לפגוע באף אחד.
איתן כבל: אני מאמין באמונה שלמה, ואני לא ציני, בזכותו של העוסק להרוויח ולהרוויח טוב.
איתן כבל: אני לא רוצה לעשות עסקים עם מישהו שאני מכשיל אותו או מפיל אותו, זאת לא הכוונה.
איתן כבל: אבל אני רוצה שבמידה רבה תיווצר אותה מערכת יחסים הוגנת כלפינו.
איתן כבל: לכן אני אומר לך, גברתי היועצת המשפטית, אני לא עושה הבחנות עכשיו – קצוב או לא קצוב – כי בלי מיסים אני סוטה מהמקום שכיוונתי- -
אברהם מיכאלי: מפספס את המטרה של החוק.
איתן כבל: מפספס את המטרה של החוק.
איתן כבל: יוזמי החוק אמרו, אנחנו מדברים על התקשרות, נתווכח על הדברים שעורכת הדין חנה טירי אומרת – האם זה כולל את זה, לא כולל את זה, האם הסעיף שהקריאה היועצת המשפטית של הוועדה באמת הכול בו צריך להיכנס פנימה או לא.
איתן כבל: אבל אני רוצה שקודם כול נבין בינינו את מערכת היחסים.
איתן כבל: כל מערכת יחסים שמתפתחת שהיא מעבר לקנייה אקראית, שכשאתה נכנס לחנות, ויש מבצע – קנית, תודה רבה, הלכת – או שתחזור או שלא תחזור.
איתן כבל: אני מדבר על יצירת מערכת יחסים ארוכת טווח.
איתן כבל: היא יכולה להיות לחצי שנה, היא יכולה להיות מבחינתי גם לחודש, מה זה משנה?
נתי ביאליסטוק: חבר הכנסת כבל, זה משנה, מפני שאתה יכול ליצור עיוותים שגם אתה לא מתכוון להם.
נתי ביאליסטוק: לצורך העניין, אני אתן לך דוגמה על חברה שיוצאת במסע פרסום שכל מי שהצטרף במהלך החודש הקרוב ייהנה מכרטיס ללונה גל.
איתן כבל: אני בטוח שעל כל דבר שאגיד אני עצמי יכול לתת הסברים הפוכים.
איתן כבל: אבל תנו לי קודם כול להציב את הכוונה.
איתן כבל: בסוף כל חוק יש לו החיים שלו.
איתן כבל: בסוף אם אני יוצא עם חוק אחר שלא התכוונתי אליו, אז תודה רבה, אני לא פה.
איתן כבל: אני לא רוצה להיכנס לדקדוקי עניות - -
נתי ביאליסטוק: בשביל זה ועדת השרים ביקשה לתאם את החוק.
איתן כבל: עשה לי טובה, אל תכדרר אותי.
נתי ביאליסטוק: חבר הכנסת כבל, אני מכדרר אותך?
נתי ביאליסטוק: אני תמיד זמין לרשותך ותמיד מסייע.
איתן כבל: לא, כשמתחילים להגיד לי "תיאום" זה אומר שמישהו לחוץ.
איתן כבל: לא, סליחה.
נתי ביאליסטוק: שייצא חוק טוב - - -
איתן כבל: התיאום היחיד שהתחייבתי עליו בגדול זה ההתחייבות שלי לבנק ישראל, ועמדתי בו אחת לאחת כאן לפני כולם.
נתי ביאליסטוק: אני מדבר על - - - ועדת השרים.
איתן כבל: סליחה, ועדת השרים תמיד אומרת "בתיאום".
איתן כבל: תיאום זה לא סירוס.
נתי ביאליסטוק: לא סירוס.
איתן כבל: אז קודם כול בוא נגדיר אחד את השני – יש הבדל בין תיאום לבין סירוס.
נתי ביאליסטוק: חלילה וחס, אין לי שום כוונה לסרס.
נתי ביאליסטוק: כשהממשלה תומכת בהצעת חוק היא רוצה שהיא תעבור באותה רוח שהיא הוגשה, אבל שלא יהיו בה אותן טעויות קטנות שבגלל הגדרה אתה מכניס לשם דברים שלא רצית להכניס, לא אתה ולא - - -
איתן כבל: אנחנו לא מתווכחים, אנחנו בסך הכול בדיון הראשון.
איתן כבל: כשמעלים לי את הטיעון של "תיאום" בדיון הראשון זה לא מתאים לי.
איתן כבל: זאת אומרת כשאתה מתקדם ואתה כבר רואה כיוון אחר אתה אומר, אוקיי, יש תיאום.
איתן כבל: אבל אנחנו רק עוד מדברים על זה, מדברים בקול, ומישהו כבר נלחץ.
איתן כבל: הלוואי שהייתי יודע שבשבוע הבא אני כבר מביא את זה לקריאה ראשונה, ושבועיים אחרי זה לקריאה שנייה ושלישית.
איתן כבל: אבל אתה יודע שזה לא המצב.
איתן כבל: לכן אני אומר לך, אדוני היושב ראש, לכם, חברי הכנסת, לכם הנהלת הוועדה והיועצת המשפטית: הכוונה שלי ושל המחוקק הייתה כאן להציג ולהגדיר כל מערכת יחסים.
איתן כבל: נתווכח בשלב הבא אם זה חודש או האם זה מוגבל או לא מוגבל.
איתן כבל: אבל אני רוצה שיהיה ברור שהתקשרות של מערכת יחסים מתמשכת - -
חנה טירי וינשטוק: זה מאוד רחב, זה מה שאני אומרת.
חנה טירי וינשטוק: כרגע נובע מההצעה שלך שאתה רוצה להחיל אותה על כל עסקה מתמשכת.
חנה טירי וינשטוק: אנחנו לא הבנו את ההצעה כך.
חנה טירי וינשטוק: אנחנו הבנו שזה לא כל עסקה מתמשכת; זאת עסקה מתמשכת אבל מסוג של חברות במועדון.
חנה טירי וינשטוק: סוג מסוים של עסקה מתמשכת, לא כל עסקה מתמשכת.
איתן כבל: סליחה, לא צריך לפרשן אותי, אני פה.
איתן כבל: אני מנסה לחשוב מה אתן אומרות.
איתן כבל: הרי מה מפריע לי גם כן – יש מישהו שאמור להגן על הצרכן; על העוסקים יש מספיק מי שמגן, גם מחוקקים.
איתן כבל: אבל אני בא ממקום להגן עליהם.
איתן כבל: יש פה הצעת חוק שחטפתי עליה בראש, כל העניין להוריד את עניין דמי שימוש קבועים למרות ההתנגדות של החברים שלי ולמרות הכול כי אני יודע מה זה אמור לעשות למערכת.
איתן כבל: אבל אני אומר לך, זה לא גורף עכשיו.
איתן כבל: בעניין הספציפי הזה אני רוצה שאת תגדירי לי בתפקידך כאחראית לשמור על הצרכן, מה פירוש שזה גורף מדי.
איתן כבל: אני יודע להגיד שכל מערכת יחסים – אני בעדה.
איתן כבל: שלא תבינו לא נכון – אני בעד ההטבות, אני בעד מערכת היחסים הזאת.
איתן כבל: אני לא אומר של"הוט" אין זכות לעשות את ה"טריפל-דאבל" ואת ה"דאבל-טריפל" ולנסוע עד אפגניסטן.
איתן כבל: אני לא נגד, באמת שלא.
איתן כבל: אני אומר את זה ממקום אחר, מהמקום הכי הגון: אני רוצה שתהיה מערכת יחסים ברורה שלא מתקיימת.
איתן כבל: אני לא רוצה שכל הזמן לוקחים אותי למקומות שעסקה כזאת לא, עסקה כזאת לא, עסקה כזאת לא – בסוף מסתבר שהעוסק היחיד שאני צריך לריב איתו זה אני עצמי.
מיכל פליישר: בוא לא נגיד מה לא, בוא נגיד מה כן.
מיכל פליישר: אני מציעה לדבר על מה שכן.
עדי ויינברג: אני מחברת מירס תקשורת.
עדי ויינברג: חברת מירס פורסת עכשיו רשת סלולרית דור שלישי, ואנחנו ניכנס לשוק בשנה הקרובה.
עדי ויינברג: אני מניחה שנרצה להציע הטבות, מבצעים, וזה לא רק אנחנו – יש מפעילים וירטואליים שייכנסו לשוק בשנה הקרובה, יש מפעיל נוסף שייכנס – גולן טלקום.
עדי ויינברג: אני לא מבינה מהחוק הזה מה נוכל ומה לא, ואני גם לא מבינה למה להגביל.
עדי ויינברג: לפי החוק היום, לא נוכל לתת הטבות שהן לפחות משנה, לא נוכל לעשות התאמות בין הטבות לתוכניות מסוימות.
עדי ויינברג: אם לא משלמים עבור ההטבה כי זה משהו שאנחנו עושים בהתנדבות, ואם אין פה שום עניין של צבירה ומימוש, שבאמת צריך לאפשר ללקוחות לממש את מה שהם צברו, לתת להם מספיק זמן מראש אם עושים איזשהו שינוי.
עדי ויינברג: אני לא מבינה למה להגביל.
עדי ויינברג: חשוב לי רק באמת שאם מחליטים על זה שלא ניפגע כי חבל.
כרמל שאמה-הכהן: תני לי דוגמה להגבלה מעשית.
עדי ויינברג: לא הבנתי את השאלה.
כרמל שאמה-הכהן: משהו מעשי, מפורט יותר.
כרמל שאמה-הכהן: מה הייתם רוצים לעשות, והחוק הזה יגביל אתכם?
מי טל נעים: אני יכולה לתת דוגמה, אם אני מבינה נכון.
מי טל נעים: אני מ-"YES".
מי טל נעים: אם במהלך חג פותחים ללקוחות "YES" ערוצי פרימיום שהם ערוצים בתוספת תשלום, ואומרים להם שהם יכולים לבחור איזה ערוץ הם רוצים, והוא יהיה פתוח להם בכל החג.
מי טל נעים: על פניו נראה שאנחנו פה, ואני לא יכולה לתת הטבות.
מי טל נעים: אני צריכה להודיע ב-2011 שב-2012 נסגור.
מי טל נעים: הרעיון הוא שאם הלקוחות איתי בעסקה מתמשכת, והחברה מחליטה לתת להם משהו אקסטרה – למה היא צריכה להיות פה?
מי טל נעים: נראה לי שזאת גם לא הכוונה של חבר הכנסת כבל.
אתי בנדלר: תוכנית ההטבות היא באופן מתמשך, לא החברות.
מי טל נעים: אבל עצם העובדה שלי יש לקוח, ואני נתתי לו את כל מסמך הפרטים, והוא יודע מה זה להיות אצלי, ועל האקסטרה אני מודיעה לו ואומרת לו שיש לו עוד הטבה, הוא לא צריך לצרוך עוד משהו.
מי טל נעים: אני לא פה.
אברהם מיכאלי: זה לא כתוב בחוק הזה.
מי טל נעים: זה כתוב.
אברהם מיכאלי: אנחנו יודעים לקרוא כמוך, זה לא כתוב בחוק הזה.
אברהם מיכאלי: שנית, אם אתם פוחדים ממשהו שאתם פוחדים, אתם תשימו על השולחן החרגה סבירה, לא להגיד שזה מוגבל בזמן ולכן -.
אברהם מיכאלי: אם לקוח יתקשר אליכם בשביל ההטבה שהזכרתם אני מבין, אבל את אומרת שזה לא המקרה – הלקוח ממילא קשור אליכם, ואת מוסיפה לא אקסטרה.
מי טל נעים: אז אולי נחריג פה שמי שהוא כבר בעסקה מתמשכת עם חברה לא צריך להיות פה - -
אברהם מיכאלי: אבל זה לא כתוב בחוק.
מי טל נעים: - - הרעיון היה הכניסה החד פעמית לחנות.
אברהם מיכאלי: אבל זה לא כתוב בחוק, זאת לא התוכנית בעצם.
אברהם מיכאלי: את אומרת שזאת תוכנית שלקוח כבר מחובר איתך, את מוסיפה לו משהו אקסטרה - -
מי טל נעים: נכון.
אברהם מיכאלי: אז הלקוח הזה לא משנה את דעתו באותו יום כשהוא מקבל את האקסטרה הזה.
שוש רבינוביץ': כרגע לא יודעים.
אברהם מיכאלי: תסלחו לי, תקראו את ההגדרה.
אברהם מיכאלי: ההגדרה מדברת על תוכנית הטבה שלקוח מתקשר אליכם בגינה.
אברהם מיכאלי: במקרה שלך זה לא.
אברהם מיכאלי: אל תפחידו אותנו, באמת.
מי טל נעים: תוכניות שבמסגרתן מוצעות לצרכן הטבות.
מי טל נעים: למה?
מי טל נעים: אין בעיה, אם אתם אומרים שזה לא אנחנו - -
אברהם מיכאלי: זה כתוב, תקראו את ההגדרה.
אברהם מיכאלי: כתוב: "מוצעות לצרכן הטבות שיינתנו בין אם על-ידי עוסק".
אברהם מיכאלי: אבל זאת תוכנית שבמסגרתה הוא מתחבר איתכם.
שוש רבינוביץ': לא.
אברהם מיכאלי: במקרה שלך, לא?
אברהם מיכאלי: במקרה שלך זה משהו שאת נותנת לו אקסטרה על משהו שהוא ממילא כבר מקבל.
קריאה: כתוב: "תוכנית שבמסגרתה מוצעות לצרכן הטבות".
נתי ביאליסטוק: יש תוכנית רגילה, ובמסגרתה מפעם לפעם מציעים לך - -
אברהם מיכאלי: אבל זה לא מה שכתוב פה.
נתי ביאליסטוק: זה מה שכתוב.
אתי בנדלר: חבר הכנסת מיכאלי, אתה צודק, זאת לא הכוונה, אבל אפשר לקרוא לתוך ההגדרה המוצעת את הדברים שלהם.
אברהם מיכאלי: אפשר לקרוא הכול, אבל לעשות לנו "שחור" ולהפחיד אותנו?
אברהם מיכאלי: לא לדבר במקהלה.
אברהם מיכאלי: כשאנחנו באים להציע משהו ולהפחיד, ובכך כביכול משתקים את המשק, זאת הפחדה.
אברהם מיכאלי: לכן הכוונה בחוק ברורה.
אברהם מיכאלי: יכול להיות שצריך ניסוח כזה או אחר כדי להגיע לאותה כוונה ולא לגלוש.
אברהם מיכאלי: אבל חבר הכנסת כבל לא אומר שאנחנו נסגור את כל חברות הכבלים שכולן יתייצבו פה.
איתן כבל: ברשותך, אדוני היושב ראש, אני רוצה לומר פה משהו לנציגי הממשלה.
איתן כבל: בכל הכבוד לכם, אתם לא פוליטיקאים.
איתן כבל: אני רוצה להגיד משהו לפרוטוקול, ואני מתכוון לזה: לא מקובל עליי, ובוודאי לא בדיון ראשון, שנציגי ממשלה מתקשרים להנהלת קואליציה כדי להגיד שמצביעים בניגוד להסכמות או דברים מן הסוג הזה.
איתן כבל: אני לא יודע מי עשה את זה, זה גם לא מעניין אותי.
איתן כבל: לא רק שזה לא מפחיד אותי, זה נותן מוטיבציות הרבה יותר גדולות.
איתן כבל: מי שנמצא כאן, חלקו לפחות יודע, שאני פועל בתיאום מלא בדרך כלל או ברוב המקרים, אם לא בכל המקרים, ומקיים דיונים אצלי במשרד, כולל משרד התקשורת, כולל כל המשרדים, כדי להביא דברים לכאן בהסכמה.
לאה ורון: ובסוף זוכר שהכנסת היא הריבון.
איתן כבל: ובסוף זוכר בדיוק שגם כשאני מקבל החלטות פה, ובא היושב ראש ורוצה להוסיף משהו, זאת זכותו המלאה כריבון לקבל את ההחלטות.
איתן כבל: לכן אני אומר את זה כאן.
איתן כבל: זה לא מכובד, בוודאי לא בדיון ראשון שאנחנו בכלל עוד משוחחים עם עצמנו ומדברים בקול.
איתן כבל: אז נא להירגע.
איתן כבל: אותי זה בוודאי לא מפחיד.
נתי ביאליסטוק: חבר הכנסת כבל - -
איתן כבל: לא פניתי אליך.
נתי ביאליסטוק: לא הרמתי את הטלפון ולא יצאתי מהחדר הזה כל הישיבה.
איתן כבל: סליחה, אני לא אמרתי את זה עליך.
איתן כבל: בחיי שלא.
איתן כבל: אין לי מושג.
איתן כבל: אם הייתה לי קרן לייזר הייתי אומר.
איתן כבל: אין לי, לא יודע.
איתן כבל: אני אומר את זה כאמירה באמת כוללת.
איתן כבל: אני גם לא הולך להקים ועדת חקירה.
איתן כבל: אני רק אומר את זה בקול רם כפי שאני אומר את הדברים.
איתן כבל: אנחנו בסך הכול בישיבה ראשונה, מה הלחץ?
נתי ביאליסטוק: מצד הממשלה אין שום לחץ.
איתן כבל: אני רק אמרתי את הדברים לפרוטוקול, כי אלקין כבר עשה לי מקדחה בראש.
כרמל שאמה-הכהן: אלקין, רוחו בכל מקום בבניין הזה.
כרמל שאמה-הכהן: יכול להיות שאף אחד מהממשלה לא דיווח כלום.
כרמל שאמה-הכהן: תאמין לי
איתן כבל: אני רוצה להציע הצעה, אדוני, ברשותך, כי נראה לי שאנחנו, כמו שאני אוהב לומר, מכדררים ברחבה - -
כרמל שאמה-הכהן: - - - אתה במרכז המגרש.
איתן כבל: אני מציע, גברתי היועצת, שאנחנו נתכנס בתוכנו כמו שעשינו במקרים אחרים כי פה אנחנו תקועים עם העניין הזה.
איתן כבל: נשב לא בפורום הזה וננסה להביא מחשבה יצירתית שתיתן מענה למה שאנחנו מתכוונים.
איתן כבל: אין לנו כוונה מצד אחד שהטריפל לא ייצא - -
מי טל נעים: נותנים לך ערוץ חינם לחג.
אתי בנדלר: אנחנו נעודד אתכם ולא נדכא אתכם.
מי טל נעים: בדיוק.
איתן כבל: נמצא את הדרך הנכונה כדי שהכוונה של המחוקק בעניין הזה תהיה ברורה.
אתי בנדלר: ברשותך, אם זאת הכוונה שמתגבשת כאן אני מאוד מבקשת להעביר אלינו נוסחים מוצעים שיביאו לידי ביטוי את התיקונים שאתם מבקשים.
אתי בנדלר: אני רק מראש אומרת שהצעות שיועברו אלינו שלא ישקפו את רוח הדברים של מציעי ההצעה, ברור שאנחנו אפילו לא נביא אותם לפני הוועדה.
חנה טירי וינשטוק: אפשר להציע הצעה או שכבר נשב?
לאה ורון: לא, תעבירי כבר בכתב.
חמד עמאר: בוקר טוב לכולם, אני פותח את ישיבת ועדת הכלכלה.
חמד עמאר: הנושא הוא: הצעת חוק לתיקון פקודת התעבורה (חובת התקנת חיישנים), התשע"א-2010, של חברי הכנסת אורי מקלב ומשה גפני, שעברה בקריאה טרומית ב-23.6.2010 ואנחנו מכינים אותה לקריאה ראשונה.
חמד עמאר: מציע הצעת החוק, אני מבקש להציג את ההצעה.
אורי מקלב: תודה רבה לך, אדוני היושב ראש, תודה רבה גם להנהלת הוועדה שהכניסה את הדיון לסדר היום העמוס.
אורי מקלב: הצעת החוק פשוטה מאוד, היא תחייב את יבואני הרכב החדש להתקין מערכת של התראה – חיישנים בנסיעה לאחור.
אורי מקלב: החיישן הזה חשוב משתי סיבות.
אורי מקלב: קודם כול, ודאי שהוא יכול להציל נפשות, יכול למנוע פגיעה בילדים או באנשים בנסיעה לאחור, כפי שאנחנו שומעים מפעם לפעם שבנסיעה לאחור יש פגיעות בהולכי רגל – ילדים, מבוגרים, אנשים שלא שומעים.
אורי מקלב: בנוסף, יש גם פגיעה ברכוש, וחביב ממונם של ישראל לא פחות מגופם.
אורי מקלב: אפשר למנוע פגיעה של רכב ברכב או בעצם אחר, זה אמור למנוע את זה.
אורי מקלב: מי שמותקן לו כזה חיישן אומר שהוא לא יודע איך אפשר להסתדר בלי זה.
אורי מקלב: לא מדובר כאן במוצר יקר מאוד.
אורי מקלב: מדובר במוצר מאוד זול, שלא אמור להשפיע כהוא זה על מחיר הרכב ואם כן, אז משהו בשוליים.
אורי מקלב: מדובר על חיישן שהעלות הקמעונאית שלו היא כמה עשרות שקלים אז העלות הסיטונאית היא ודאי וודאי מאוד נמוכה.
אורי מקלב: חשוב לי לציין, במיוחד שכבר דיברו על כך, שזה לא מונע משום אינטרסים.
אורי מקלב: הייתה כתבה בעיתון, אדוני היושב ראש וחברי חבר הכנסת טיבייב, שיש כאן אולי לחץ של יבואנים של חיישנים כאלה, שרוצים להטיל חובה על כל הרכבים להתקין כזה חיישן ושמדובר כאן על אינטרסים כלכליים - חד-משמעית לא.
אורי מקלב: אני לא מדבר על רכבים שכבר נמצאים בארץ, הצעת החוק מדברת רק רכבים שהיבואן יביא וכל יבואן ימצא לנכון להתקין אצל כל מי שהוא חושב שנכון לו, קל לו וזול לו להתקין.
אורי מקלב: אני חושב שזה ממצה את הצעת החוק.
אורי מקלב: שמעתי שחברי, חבר הכנסת טיבייב, הגיש הצעת חוק דומה.
אורי מקלב: אני לא מכיר את זה, אבל שמעתי עכשיו מעוזרי.
חמד עמאר: נעשתה בדיקה בכמה זה ייקר את כלי הרכב?
אורי מקלב: החיישן עצמו הוא כמה מאות שקלים.
חמד עמאר: כשאתה קונה רכב מתקינים לך את החיישן בחברה.
אורי מקלב: זה מגיע כבר מהחברה.
קריאה: לא מדויק.
אורי מקלב: היום כשאנחנו באים לקנות זה כמה עשרות שקלים – אנחנו לא מדברים כולל ההרכבה, זה קצת יותר יקר.