GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אריאל אטיאס: - - ולהלן השקר: השקר שאומר שהקריטריונים ל"מחיר למשתכן", ולא כולם פה מבינים למה אני מתכוון – אנחנו רוצים לתת הנחה של 50% בקרקעות במחיר השמאי, ואחרי זה, באותה הנחה, עושים תחרות הפוכה שהמכרז הוא לא הקבלן שמציע את מחיר הדירה הגבוה ביותר, את מחיר הקרקע, ואז ממקסמים את הרווחים של הקרקע, אלא עושים מכרז הפוך: הקבלן שמתחייב לדירה, למטר בנייה הנמוך ביותר – זה מושך את המחיר כלפי מטה – הוא שזוכה במכרז.
אריאל אטיאס: איך אנחנו יודעים שזה יגיע לצרכן ולא לקבלן?
אריאל אטיאס: על-ידי זה שעושים קריטריונים.
אריאל אטיאס: קריטריון הסף הוא מי שלא היתה ברשותו דירה מעולם – לא למשקיעים ולא למשפרי דיור.
אריאל אטיאס: קוראים לזה "זוגות צעירים", אבל זה לא רק זוגות צעירים.
אריאל אטיאס: כל מי שלא היתה ברשותו דירה, הוא תנאי סף להיכנס לדבר הזה.
אריאל אטיאס: זאת אומרת, אנחנו מכווצים משני הצדדים: אנחנו עושים מכרז של כל המנמיך במחיר, ולא של כל המרבה במחיר, ואנחנו מורידים בחצי את מחיר הקרקע, שבמקומות מסוימים הגיע ל-400,000 שקל מחיר שומה.
אריאל אטיאס: אנחנו חושבים שזה יכול לתת שינוי לאותו אזור.
אריאל אטיאס: זה לא בא ככה.
אריאל אטיאס: היה על זה קרב רחוב, שנעשה בשנתיים האחרונות – דיברו על זה בוועדה הזאת ובוועדת הכספים – שהקרקע לא נועדה לשרת את הרווחים, אלא את האזרחים.
אריאל אטיאס: עכשיו השקר: זה התחיל מגורם בכיר באוצר, שלא עובד היום באוצר, ש"תידלק" את העסק הזה, שכל המאבק של שר הבינוי והשיכון לתת 50% הנחה בקרקע זה לדאוג לאנשי שלומו, החרדים.
אריאל אטיאס: אז כמה עובדות: ראשית, אנשי שלומנו הם לא רק החרדים – אם אין פה פוליטיקה, אז אתן כמה גרם פוליטיקה – יש לנו 10, 11, 12 מנדטים שרובם לא חרדים, בסדר?
אריאל אטיאס: תרגיעו.
אריאל אטיאס: אז אנחנו לא דואגים רק לחרדים, אלא לכולם.
אריאל אטיאס: אבל כשחוזרים על השקר הזה עוד פעם, שזה נועד רק לחרדים, אז אמרו: נעשה קריטריון – מתי אתה מקבל הנחה בקרקע?
אריאל אטיאס: ריבונו של עולם, מה אנחנו מבקשים?
אריאל אטיאס: שהמדינה לא תעשה כל היום כסף על האזרחים שלה.
אריאל אטיאס: היא לא מביאה לך כסף ביד.
אריאל אטיאס: בדיור ציבורי – אם אתה לא עובד, לא מממש כושר השתכרות, אומרים לך: אתה רוצה דירה מהמדינה בחינם?
אריאל אטיאס: תתאמץ.
אריאל אטיאס: אתה מקבל סיוע בשכר-דירה, אתה רוצה צ'ק מהמדינה?
אריאל אטיאס: מה אומרים כאן?
אריאל אטיאס: אנחנו רוצים לתת הנחות בקרקעות, ובלבד שזה מגיע לזוג צעיר.
אריאל אטיאס: עכשיו, אם הייתי יודע שזה אחד הנושאים המרכזיים, הלא פוליטיים, שעולים בוועדה, היינו מכינים על זה מצגת, אבל אני אגיד בעל-פה כי זה אצלי בראש.
אריאל אטיאס: הצגתי את זה במסיבת עיתונאים באוגוסט האחרון, עשרה ימים אחרי תחילת המחאה, אני בקולי עומד מול המצלמות ליד ראש הממשלה ושר האוצר ואומר את הדבר הבא: לא יהיה יותר קריטריון של כל המרבה בילדים.
אריאל אטיאס: לא יהיה.
אריאל אטיאס: אמרתי את זה פעם, פעמיים, שלוש, ארבע.
אריאל אטיאס: לא מעניין.
מירי רגב: - - - מצוין.
אריאל אטיאס: - - מי שהמציא את הקריטריון, שככל שיש לך יותר ילדים אתה זוכה יותר, הוא שר הבינוי והשיכון לשעבר בנימין בן אליעזר בממשלת רבין.
אריאל אטיאס: אז זה התחיל.
אריאל אטיאס: הרעיון אמר שאם יש מלאי דירות מצומצם, אז ככל שהמשפחה גדולה יותר, כנראה קשה יותר להיות בלי דירה.
אריאל אטיאס: מזה זה הגיע.
אריאל אטיאס: הראשון ששינה את זה, זה השר הצעיר בממשלה שעומד לפניכם, וקיבלתי פניות מראשי ערים ב-2010 ושיניתי את זה.
אריאל אטיאס: זה דבר אחד.
איתן כבל: אין את מי לשאול – אחד נרצח ואחד לא פה.
קריאה: - - - רק השר הצעיר - - -
אריאל אטיאס: האחד הזה, ידידי חבר הכנסת איתן כבל, - -
איתן כבל: אני - - -, בסדר.
איתן כבל: אני לא מנהל איתך דיון עכשיו.
יצחק הרצוג: - - - זה היה עוזר של - - -
אריאל אטיאס: - - האחד הזה, סיפר לי את זה והתגאה בזה, וזה לא הוויכוח כרגע.
איתן כבל: שר הבינוי והשיכון אריאל אטיאס, אני לא התחלתי, אני רק אומר לך שאני זוכר איך התמודדנו אז בבעיה יותר גדולה מהיום.
אריאל אטיאס: אוקיי, זה לא הנושא כרגע.
אריאל אטיאס: אני רוצה פעם אחת לחדד את זה בגלל שנאמרו פה - - -
ישראל אייכלר: אני רוצה לעדכן אתכם כמי שקנה דירה לפני 35 שנה, לפני ראש הממשלה רבין ושר הבינוי והשיכון בן אליעזר; מדינת ישראל, כשעוד רצתה ילדים בארץ ישראל, נתנה ניקוד לפי מספר הילדים במשפחה.
יצחק הרצוג: סיבסדה - - -
מירי רגב: גם היום אנחנו רוצים ילדים - - -
ישראל אייכלר: זה היה לפני 40 שנה - - -.
קריאה: לא, חס ושלום.
ישראל אייכלר: היום יש מלחמה נגד ילודת ילדים יהודים בארץ ישראל.
מירי רגב: לא, חס וחלילה, ההיפך.
מירי רגב: אנחנו גם רוצים - - -
ישראל אייכלר: אגב, זה היה שלטון מפא"י.
אריאל אטיאס: חבר הכנסת אייכלר, אתה לא עוזר לי.
אריאל אטיאס: אני יעריך את זה שתיתנו לי לסיים פעם אחת את הדבר הזה, כי השקר הזה "מפומפם" וחוזר על עצמו.
אריאל אטיאס: חלק מהעיתונים משתתפים בקמפיין הזה, כולל אנשים שאני, באופן אישי, מתקשר אליהם, מתדרך ואומר להם: חברים, זה שקר.
אריאל אטיאס: זו לא טעות.
אריאל אטיאס: זה שקר.
אריאל אטיאס: עוד פעם ועוד פעם חוזרים על אותו שקר, כדי לייצר הסתה.
אריאל אטיאס: אני אומר לכם מה אנחנו המלצנו – אמרתי את זה מול כל מי שרצה לשמוע: הקריטריון החדש שאנחנו מציעים, זה עד שלושה ילדים.
אריאל אטיאס: לא תינתן עדיפות מעל שלושה ילדים.
אריאל אטיאס: יהיו quotas לאפס, לילד אחד, לשני ילדים, עד שלושה ילדים – אם זה עדיין בסדר להוליד כאן שלושה ילדים.
אריאל אטיאס: אז עד שלושה ילדים יהיה יתרון.
אריאל אטיאס: לא תהיה קבוצה לארבע, חמש, שש, שבע שמונה.
אריאל אטיאס: דבר נוסף, המלצנו שאנחנו רוצים לתת ניקוד ליוצאי צבא.
אריאל אטיאס: מי ששירת, המדינה תתאמץ בשבילו ותחזיר לו בניקוד.
אריאל אטיאס: לא תנאי סף.
אריאל אטיאס: ניקוד.
אריאל אטיאס: אלה ההמלצות שלנו.
אריאל אטיאס: משרד האוצר אמר:
אריאל אטיאס: תנאי הסף הוא ששני בני הזוג מממשים כושר השתכרות.
אריאל אטיאס: כי הם חשבו שזה יוריד אותי מהמאבק של ה-50% בקרקע; שאם זה יפגע באנשים שהם חושבים שזה פוגע בהם, אולי אני ירד מזה.
אריאל אטיאס: אז יש לי חדשות בשבילם: הנפגעים המרכזיים – לפי דו"ח שהוצאנו מהמוסד לביטוח לאומי – הם השכבות החלשות שעומדים מתחת לשכר המינימום, ולהלן המספרים: 160,000 משפחות שאין להן דירה ברשותן היום, שזה תנאי סף לזכאות; ב-160,000 משפחות, לא שני בני-הזוג עובדים, מה לעשות?
אריאל אטיאס: לא שפר עליהם גורלם – את האחד פיטרו מהדואר, את השני פיטרו מהעירייה ולאחר יש ילד חולה וחייבים לקחת אותו בכל יום לדיאליזה.
אריאל אטיאס: אלה האנשים שייפגעו.
אריאל אטיאס: מי ירוויח?
מירי רגב: שוב, מי שעובד - - -
אריאל אטיאס: - - היותר שבעים, ששפר עליהם גורלם.
אריאל אטיאס: אבל מה זה "שני בני הזוג"?
אריאל אטיאס: למה לא אומרים תעבוד?
אריאל אטיאס: העיקר תעבוד?
אריאל אטיאס: מה עומד מאחורי האמירה "שני בני הזוג"?
אריאל אטיאס: מי ששבע ושפר עליו גורלו, אנחנו נרים אותו עוד טיפה, כי זה מעמד הביניים.
אריאל אטיאס: זה להסתכל למחאה בין העיניים.
מירב כהן: זה לא נכון.
אריאל אטיאס: - - אבל לחלשים - - -
אריאל אטיאס: אני לא מתווכח איתך עכשיו.
מירב כהן: יש הבדל בין - - -
אריאל אטיאס: סליחה, אני לא מסכים לדבר הזה.
מירב כהן: - - -
כרמל שאמה-הכהן: גברת כהן, נא לא להפריע.
איתן כבל: צודקת לחלוטין.
אריאל אטיאס: את יכולה לשבת גם שעתיים, הדיון לא מולך.
אריאל אטיאס: אני מדבר עכשיו לחברי הכנסת ששומעים - - -
מירב כהן: זאת דמגוגיה.
מירב כהן: מה שאתה אומר לא נכון - - -
כרמל שאמה-הכהן: שנייה, ניתן לך זכות דיבור.
כרמל שאמה-הכהן: אל תפריעי לו בבקשה.
מירי רגב: - - - גם וגם - - - דיור בר השגה.
כרמל שאמה-הכהן: מה סלע המחלוקת?
אריאל אטיאס: סלע המחלוקת – אני אומר עוד פעם - -
כרמל שאמה-הכהן: בקריטריונים.
אריאל אטיאס: - - שיחזרו עוד פעם על זה: חרדים, חרדים, ילדים - -
מירי רגב: שיקבלו רק קריטריונים של שר הבינוי והשיכון.
אריאל אטיאס: - - אין יותר הטבה מעל שלושה ילדים.
אריאל אטיאס: תרדו מהשקר הזה.
אריאל אטיאס: נמצאים פה כלי-תקשורת שחלקם כתבו את זה 100 פעמים שזה קשור לחרדים.
אריאל אטיאס: לא קשור לחרדים.
ישראל אייכלר: הם ימשיכו לכתוב.
אריאל אטיאס: - - אין יותר העדפה מעל שלושה ילדים.
אריאל אטיאס: המלצתנו לתת עדיפות למי שעשה צבא.
אריאל אטיאס: אנחנו מתנגדים שיהיה תנאי סף של שני בני הזוג, בגלל שזה פוגע - - -
אורלי לוי אבקסיס: לא, - - - בוא נסביר - - -
אריאל אטיאס: רגע, אני מסיים.
אריאל אטיאס: אני אגיד לכם במי זה פוגע.
אורלי לוי אבקסיס: אדוני השר, יש פה - - -
אריאל אטיאס: אל תפריעו לי.
אריאל אטיאס: הקטע הזה הכי חשוב.
אורלי לוי אבקסיס: אני אשמח להתייחס.
אריאל אטיאס: מי שנפגע מזה, הם 30% מסך הזכאים שתנאי הסף הוא שלא היתה ברשותם דירה – 30% מהם ב-total, שני בני-הזוג לא עובדים.
אריאל אטיאס: בתוך השכבה הזאת – ירדנו עוד רזולוציה – 49% מהאנשים שחיים מתחת לקו העוני ואין ברשותם דירה, אין להם שני בני-זוג עובדים.
אריאל אטיאס: אין להם מימוש כושר השתכרות של שני בני-הזוג ובהם הולכים לירות בין העיניים, וזו השערורייה.
אריאל אטיאס: הכול בשם ההסתה שאולי זה יוציא את החרדים - - -.
אריאל אטיאס: כמה החרדים מהווים מתוך כלל האוכלוסייה?
אריאל אטיאס: 8%.
אריאל אטיאס: לכמה מתוך ה-8% אין דירות?
אריאל אטיאס: פחות מאחוז.
אריאל אטיאס: הבנתם?
אריאל אטיאס: אז בשביל לדפוק - -
מירב כהן: כמה מ"מחיר למשתכן" הלך לחרדים?
מירב כהן: 80%, נכון?
אריאל אטיאס: - - את הפרומיל הקטן הזה של החרדים – שאוי ואבוי, יש להם קצת יותר ילדים, הם משפיעים על המאזן הדמוגראפי – אז מתחילים הסתה - - -
אורלי לוי אבקסיס: אדוני, הרפרנט של המשרד שלך אמר לי, ואני רוצה להגיד לך: אני לא מבינה ולא אוהבת את הרעיון הזה שעושים על גב ילדים את המלחמה הזו.
אורלי לוי אבקסיס: אני במקומך לא הייתי מציגה את זה כאיזה שהוא הישג שלך.
אורלי לוי אבקסיס: הרפרנט של המשרד שלך אמר לי אצלי במשרד שזה פשע להביא יותר מילד אחד, ומי שהביא למעלה מארבעה ילדים, צריך לשלם את המחיר.
כרמל שאמה-הכהן: כך הוא אמר?
אורלי לוי אבקסיס: במילים האלה.
אורלי לוי אבקסיס: אמרתי לו: אתה מבין מול מי אתה יושב?
אורלי לוי אבקסיס: אני הילדה מספר תשע, במשפחה של שנים-עשר ילדים.
אורלי לוי אבקסיס: לפי זה, אני לא אמורה לשבת פה.
אורלי לוי אבקסיס: זה הרפרנט של המשרד שלך, אצלי בארבע עיניים.
כרמל שאמה-הכהן: שלו, או של משרד האוצר?
קריאות: של משרד האוצר.
אורלי לוי אבקסיס: של משרד האוצר במשרד הבינוי והשיכון.
אורלי לוי אבקסיס: זו התפיסה ולה אני לא אסכים – חרדים או לא חרדים.
אורלי לוי אבקסיס: אני חייתי בבית שבה גדלנו שנים-עשר ילדים עם שמחה גדולה ואהבה גדולה.
אורלי לוי אבקסיס: זה שאנחנו מורידים את הראש, לא מעניין אותי – חרדי או לא חרדי.
אורלי לוי אבקסיס: בוא לא ננצל את העניין של המאבקים הפוליטיים כדי לפגוע בילדים.
אורלי לוי אבקסיס: יש היום ילדים רעבים במדינת ישראל.
אורלי לוי אבקסיס: יש היום למעלה מ-180,000 ילדים מתחת לקו העוני.
אורלי לוי אבקסיס: איך מטפלים בזה?
אורלי לוי אבקסיס: בזה שאנחנו אומרים שאם מישהו חושב שאחד השיקולים של הורים להביא או להביא ילדים לעולם, זו ההטבה או חוסר ההטבה שהוא מקבל ממשרד השיכון, אז אני אגיד לכם: אתם חיים בעולם דמיוני.
קריאה: בעולם אחר.
אריאל אטיאס: נכון.
אריאל אטיאס: אני מסכים עם כל מה שאמרת.
אורלי לוי אבקסיס: זה לא יחנך, ואנחנו לא צריכים להעניש את הילדים בגלל שאנחנו לא מסכימים עם תפיסת העולם של ההורים שלהם.
אורלי לוי אבקסיס: - - אנחנו צריכים לראות איך אנחנו מתקנים את העיוות הזה.
כרמל שאמה-הכהן: - - - הוא היה באמצע דבריו.
אריאל אטיאס: ראשית, אני מסכים עם מה שאת אומרת.
אריאל אטיאס: אבל לפני זה – ואני לא רוצה לעשות לך שריפה במפלגה – עמד פה מישהו מהמפלגה שלך והתגאה שהוא עומד על זה שיהיו קריטריונים - -
אורלי לוי אבקסיס: הוא לא דיבר על ילדים.
אריאל אטיאס: - - שייפגעו באוכלוסייה הכי חלשה, שלא שפר עליה גורלה – אנשים מתחת לקו העוני.
אריאל אטיאס: 49% מהאנשים שחיים מתחת לקו העוני ואין ברשותם דירה, הם אלה שייפגעו מההחלטה, לפי איך שרוצים להעביר אותה - - -
אורלי לוי אבקסיס: אתה לא מדבר על הדיור הציבורי, אלא על דיור בר השגה.
אריאל אטיאס: רגע, אני הקשבתי לך.
אורלי לוי אבקסיס: בנושא של דיור בר השגה - - -
אריאל אטיאס: חברת הכנסת לוי, עניתי לך.
אורלי לוי אבקסיס: לא, אנחנו מערבבים דברים ויש פה מצג שווא, ומחובתי לתקן את מצג השווא.
אורלי לוי אבקסיס: אתה מדבר על "מחיר למשתכן", ולא על הדיור הציבורי.
כרמל שאמה-הכהן: חברת הכנסת לוי, מספיק.
אורלי לוי אבקסיס: אבל אדוני, צריך לתקן את העיוות הזה.
כרמל שאמה-הכהן: הכול צריך לתקן.
כרמל שאמה-הכהן: אל תפריעי לו לדבר.
אריאל אטיאס: אני לא מדבר כרגע על הדיור הציבורי, ויהיה לי הרבה מה להגיד על הדיור הציבורי ואני לא מבלבל את העובדות – אני שר אותן.
אריאל אטיאס: אני אומר כך: דיור ציבורי זה דירות של המדינה, בבעלות המדינה, שמשכירים אותן במחירי אפס, או ב-20% עלות ממה שעולה בשוק החופשי – לא קשור לזה.
אריאל אטיאס: אנחנו מדברים על דירות שמינהל מקרקעי ישראל או משרד הבינוי והשיכון מוציא במכרזים, לא לכל המרבה במחיר אלא לכל המנמיך במחיר – מי שמציע את מחיר הדירה הנמוך ביותר, והמחיר הקבוע הוא 50% מערך הקרקע בקרקעות של עד 400,000 שקל.
אריאל אטיאס: על זה המאבק.
אריאל אטיאס: אני מסכים, חברת הכנסת לוי, עם כל מה שאמרת ואני האחרון שצריך להסביר לו מה זה ילדים.
אריאל אטיאס: כאבא לשישה ילדים אני יודע כמה זה דבר מבורך, וזה לא הנושא.
אריאל אטיאס: אני דיברתי על הסטה, ואני רוצה להגיד לכם שזה הנושא המרכזי שמנסים לעשות ממנו התנגחות פוליטית, לייצר שנאה בין אוכלוסיות, להגיד, שכאילו, החרדים מקבלים הטבות.
אריאל אטיאס: לא מיני ולא מקצתי, החרדים אכן סובלים ממצוקת דיור קשה, כי 15 שנה לא בנו עבורם יחידות דיור ואז הם הלכו לגור או במחסנים או בשכונות חילוניות שזה מאד מטריף חלק מהציבור שהולכים לגור בשכונותיו.
אריאל אטיאס: לכן, אנחנו מגדילים את היצע הקרקעות גם לציבור הזה.
אריאל אטיאס: אין הטבות מיוחדות לאף-אחד - -
מירי רגב: צריך להיות - - - גם לחילונים וגם לחרדים.
אריאל אטיאס: - - ולכן אמרתי שאנחנו מתנגדים לתנאי של כושר השתכרות בגלל שזה פוגע בדיוק - - -
כרמל שאמה-הכהן: זו המחלוקת כרגע?
אריאל אטיאס: זה סלע המחלוקת.
מירי רגב: זו המחלוקת.
כרמל שאמה-הכהן: על כל השאר יש הסכמה?
אריאל אטיאס: על הכול יש הסכמה.
יצחק הרצוג: לא, ועל התקציב של הדיור הציבורי.
כרמל שאמה-הכהן: לא, זה - - -
מירי רגב: לא, אבל לא דיברנו - - - הדיור הציבורי.
מירי רגב: אתם כל הזמן - - -
אריאל אטיאס: לא, זה - - - מדבר על הקריטריונים.
אריאל אטיאס: עוד שנייה נדבר על הדיור הציבורי.
אריאל אטיאס: הקריטריונים הם סלע המחלוקת.
אריאל אטיאס: התפיסה של חלק מאנשי משרד האוצר ושל החברים הנכבדים שישבו בוועדת טרכטנברג, שאני אומר בצניעות: אנחנו הבאנו להם 90% מהדו"ח, as is, גזור הדבק, והדברים כבר מבוצעים.
אריאל אטיאס: באו ואמרו נשים חרב, שאולי יגרום לאחד מהשניים: או שנפסיק את ה-50% הנחה, או שנגרום להם לאלה שלא עובדים לצאת לעבוד.
אריאל אטיאס: אבל יש כאלה שמתים לעבוד ואין להם עבודה, שלא שפר עליהם גורלם.
מירי רגב: לא יכולים לעבוד.
כרמל שאמה-הכהן: אי-אפשר להבדיל בין האוכלוסיות האלה?
אריאל אטיאס: לא, הם רוצים שני בני-זוג עובדים - -
לורה ורטון: בטח שאפשר להבדיל.
אריאל אטיאס: - - שים לב, מה אמר הפרופסור: אנחנו רוצים לכוון למעמד הביניים שיש להם ילדים.
אריאל אטיאס: עכשיו, תקשיבו מה המשמעות: כשאתה אומר שאין כושר השתכרות, אתה לא פוגע במישהו, אתה לא מתעדף – כולם שווים.
אריאל אטיאס: כשאתה אומר שמי שלא שני בני הזוג עובדים, אתה מוציא אותו, אתה פוגע בו.
אריאל אטיאס: אתה פשוט לקחת קבוצה, הזזת אותה הצידה, אמרת: אני נותן את זה לך - - -
אורלי לוי אבקסיס: לא, לא, זה גם לא שני בני הזוג במשרה מלאה.
אורלי לוי אבקסיס: יש פה גם אפשרות - - -
אריאל אטיאס: את לא יכולה להפריע לי בכל משפט.
אורלי לוי אבקסיס: אני מנסה - - -.
אורלי לוי אבקסיס: לא, זה לא בסדר.
אריאל אטיאס: את לא מנסה, את מפריעה לי.
כרמל שאמה-הכהן: חברת הכנסת לוי, את דיברת.
ישראל אייכלר: סליחה, עקרת בית שמגדלת עשרה ילדים זה לא נקרא?
אריאל אטיאס: לא, זה לא נקרא.
אריאל אטיאס: אני רוצה להגיד לכם למה ובזה אני מסיים את הקטע, כי זה נושא שעלה על סדר היום הציבורי עם הרבה שקרים הסתה.
אריאל אטיאס: כשאומרים שיש תנאי סף שמוציא 49% מהאוכלוסייה שמתחת לקו העוני; שמוציא ב-total 30% ממשקי הבית שלא שני בני הזוג עובדים וזה לא חשוב מאיזו סיבה: נכים, רתוקים, מפוטרים, אנשים שעבדו בחברות הסלולר ו-1,000 איש הולכים עכשיו הביתה, אז למישהו מהם אין עכשיו כושר השתכרות של שני בני הזוג – בעצם נתת קריטריון, כיוונת לאוכלוסייה מסוימת ופגעת באחרים.
אריאל אטיאס: כשאתה לא אומר כושר השתכרות.
אריאל אטיאס: הרי אם אתה לא עובד, הבנק לא ייתן לך משכנתה – זה לא גמילות חסדים.
אריאל אטיאס: אם אין לך כושר השתכרות והבנק לא רואה יכולת החזר, הבנק לא ייתן לך כלום.
אריאל אטיאס: לכן, מה אני אומר?
אריאל אטיאס: במקום להגיד שעושים תנאי, שתפקידו הוא לקחת את האוכלוסייה הכי חלשה, לדפוק אותה ולהוציא אותה החוצה, וכמו שאמר הפרופסור הנכבד: אנחנו מכוונים למעמד הביניים העובד.
אריאל אטיאס: אנחנו לא פוגעים במעמד הביניים העובד כשאנחנו לא עושים את זה, אנחנו לא נותנים לו העדפה על פני אחרים.
אריאל אטיאס: גם מעמד הביניים שעובד ושיש לו עד שלושה ילדים, יכול לקבל את אותה דירה.
אריאל אטיאס: משפט אחרון, אנחנו לא מוגבלים במספרים.
אריאל אטיאס: אתם תשמעו 5,000 – אין 5,000.
אריאל אטיאס: החלטת המועצה לא מגבילה אותי במספרים.
אריאל אטיאס: כל דירה שעומדת ב-100 מטר עיקרי, אני יכול להוציא אותה ב"מחיר למשתכן", נקודה.
אריאל אטיאס: לא 5,000, לא 10,000, אין לנו מגבלה במספרים.
אורלי לוי אבקסיס: אז אולי צריכה להיות הגבלת מינימום.
אריאל אטיאס: - - בזה רציתי לעשות סדר בשקר שחזרו עליו עשרות פעמים.
כרמל שאמה-הכהן: איך פותרים את הפלונטר מול משרד האוצר?
כרמל שאמה-הכהן: בינתיים אנשים סובלים.
אריאל אטיאס: הפלונטר הזה, זה לא משרד האוצר.
אריאל אטיאס: שר האוצר היה בדיונים ואמר שעמדתו העקרונית – אני לא מדבר על אגף התקציבים, שר האוצר – שלא נכון להפלות ולהוציא אוכלוסייה חלשה החוצה, ונכון לא לעמוד על הדבר הזה.
אריאל אטיאס: איך זה ייפתר?
אריאל אטיאס: תאמין לי שזה ייפתר, בקרוב.
ישראל אייכלר: השאלה מתי, כי כבר חודש ימים - - -
אריאל אטיאס: אני הייתי חייב להבהיר כי חזרו על השקר הזה פעם ועוד פעם ועוד פעם.
אריאל אטיאס: אז חידדנו את זה ואני חושב שהגיע הזמן שנדון בנושא הדיור הציבורי.
מירב כהן: אפשר להגיב על השקר, כבוד היושב-ראש?
כרמל שאמה-הכהן: כן, אני אתן לך זכות תגובה.
כרמל שאמה-הכהן: בבקשה, הגברת כהן.
מירב כהן: אני חייבת להגיד שהדברים מוצגים בצורה לא הוגנת.
מירב כהן: אני והקבוצה שאני מייצגת חושבים שצריך לתת יותר לאלה שבאמת מסכנים, ונגזר עליהם שהם לא יכולים לעבוד.
מירב כהן: צריך לתת להם יותר, גם בדיור ציבורי וגם ב"מחיר למשתכן".
מירב כהן: מי שהולך ולא יכול פיזית, או מחפש עבודה ולא מוצא, צריך לתת לו יותר.
מירב כהן: צריך לתת יותר למי שעובד ומקבל מעט כסף ולא מצליח לסגור את החודש.
מירב כהן: צריך לתת הרבה פחות למי שמתוך בחירה מחליט שלא לעבוד, גם אם יש לו הרבה ילדים – זה בסדר, אנחנו בעד ילדים, ילדים זה שמחה.
מירב כהן: - -
אריאל אטיאס: רואים איך שאתם בעד ילדים.
מירב כהן: - - לי אין שום בעיה עם ילדים, אני בעד ילדים ואל תנסו לעשות את הדיון הזה על הגב שלהם.
אריאל אטיאס: רואים את זה.
מירב כהן: - - זה לא קשור, אני בעד ילדים.
מירב כהן: אבל אדם שמביא הרבה ילדים צריך לקחת על זה אחריות, ובסופו של דבר יש עוגה נתונה וצריך לתת יותר למי שעובד קשה ולא מצליח לסגור את החודש; מנסה לעזור לעצמו ולא מצליח; צריך לתת יותר למי שלא מסוגל לעבוד, וצריך לתת פחות – מה לעשות?
מירב כהן: פחות – למי שבוחר מרצונו החופשי, מתוך תפיסת עולמו שלא לעבוד.
מירב כהן: לא צריך להגיד שאנחנו נגד המסכנים.
מירב כהן: אני מוכנה שיתנו יותר גם על חשבוני למסכנים, אבל מי שלא מוכן לעזור לעצמו זה לא צריך לבוא על חשבוני.
קריאה: מה עם הילדים שלו?
דוד אזולאי: הם לא ילדים, הם לא בני-אדם.
מירב כהן: לא, לא, אין בעיה - -
דוד אזולאי: - - - בן-אדם בכלל.
דוד אזולאי: חשב שהוא בא לעולם.
מירב כהן: - - סליחה, אני חושבת הרבה פעמים אם להביא ילד או לא, כי אני צריכה לפרנס אותו בכבוד.
מירב כהן: יש לי אחריות כבן-אדם.
מירב כהן: אז אני מצפה שיהיה את זה לכל אחד בארץ.
מירי רגב: אבל זה לא קשור לעניין.
מירב כהן: שלא יגידו שאנחנו נגד ילדים, אנחנו בעד ילדים.
כרמל שאמה-הכהן: סליחה, מספיק.
כרמל שאמה-הכהן: אנחנו עוברים לדון בדיור הציבורי והדברים, ממילא, קשורים דבר בדבר והדוברים בוחרים למה להתייחס.
מגלי והבה: אדוני, נרשמו חברי כנסת - -
כרמל שאמה-הכהן: לפי הסדר.
מגלי והבה: - - להתייחס.
כרמל שאמה-הכהן: אבל אני צריך להתקדם.
מגלי והבה: אבל לא יכול להיות – אתה מחליט מי ידבר ומי לא, ואתה גם קובע מי מהציבור ידבר ומי לא.
מגלי והבה: - -
כרמל שאמה-הכהן: אני היושב-ראש.
מגלי והבה: - - אני עזבתי את ועדת הכספים בשביל להגיד כמה דברים לשר הבינוי והשיכון.
כרמל שאמה-הכהן: הוא פה.
אריאל אטיאס: אני לא הולך.
כרמל שאמה-הכהן: הוא פה, אל תדאג.
כרמל שאמה-הכהן: אתה תגיד.
אריאל אטיאס: רק הגבתי לשקרים שחזרו כמה פעמים.
כרמל שאמה-הכהן: מאחר והדברים התערבבו ממילא, והדוברים לא הקפידו לדבר לפי - - -.
כרמל שאמה-הכהן: בשעה 11 היינו צריכים להתחיל את הדיון בנושא "לאן נעלמו כספי הדיור הציבורי"?
כרמל שאמה-הכהן: חבר הכנסת שלמה מולה, אתה אחד היוזמים, בבקשה.
שלמה מולה: תודה רבה אדוני היושב-ראש.
שלמה מולה: אדוני השר, בנושא הדיור הציבורי אני מסכים איתך וגם עם חלק מהדוברים – אני לא השתתפתי מתחילת הדיון, הייתי בדיון אחר – וברור לנו שהפתרון למצוקת האוכלוסיות, במיוחד החלשות, הוא הדיור הציבורי.
שלמה מולה: כשהיה דיור ציבורי, אוכלוסיות קיבלו אותן וחלקן יצאו מהמצוקה שלהן.
שלמה מולה: אבל אני גם מבין את הצעת החוק ואת החקיקה שהיתה: משפחות שהיו בדירותיהן יותר מ-20 שנה, 30 שנה, 40 שנה, אם הם רוצים לרכוש אותן, טוב שהחקיקה באה לסייע.
שלמה מולה: אבל מה שקרה זה שמשרד האוצר ניצל את ההזדמנות שנחקק חוק, והיתה להם מטרה שלא תהיינה דירות ציבוריות במדינת ישראל, כיוון שזה מייצר קשיים ובעיות.
שלמה מולה: כתוצאה מכך, דירות רבות התרוקנו ומי שנפגע מכך במיוחד הן האוכלוסיות החלשות, ואני חושב שהמסלול שהחקיקה התוותה שלכספי הדירות שנמכרו משרד האוצר יוסיף כסף ויקנו דירות, פשוט לא קרה.
שלמה מולה: אדוני השר, קיבלתי את המצגת של המשרד שלך, עברתי על המצגת.
שלמה מולה: קראתי גם את הדיון הראשון וגם את הדיון השני.
שלמה מולה: ראיתי את הנתונים ונהייתי חרד.
אריאל אטיאס: למה נהיית חרד?
שלמה מולה: אני אגיד לך: מכל הנתונים במצגת שראיתי, רק 9% מסך-כל הכסף הלך לשימוש ישיר לנושא הדיור הציבורי.
אריאל אטיאס: רק בתקופה שלי – תלמד את זה.
מירי רגב: מצוין, אבל אנחנו מדברים על כל התקופה.
שלמה מולה: אדוני, אני אמרתי שראיתי את המצגת שלך.
שלמה מולה: במצגת לא כתוב שזה בתקופה שלך, דרך אגב.
שלמה מולה: לא כתוב.
שלמה מולה: אז איך אני יכול לדעת?
שלמה מולה: אתה הממונה בעיניי.
אריאל אטיאס: אני אגיד לך.
אריאל אטיאס: עוד מעט תדע.
שלמה מולה: אדוני השר, אני רוצה שתבין:
שלמה מולה: אנחנו לא מכוונים את המחדלים שהיו כלפיך.
אריאל אטיאס: ברור.
שלמה מולה: אנחנו מדברים על השיטה של משרד האוצר, שנישל את כספי הציבור והסיטו תקציבים למקומות שלא היו צריכים ללכת לשם.
שלמה מולה: התוצאה היא: תורים ארוכים של אנשים שמגיע להם דיור ציבורי שממתינים שנה, שנתיים, ארבע וחמש שנים, חלקם אפילו עד מוות.
שלמה מולה: אני לא רוצה להיכנס לסיכומים שהיו בין דירות "עמיגור", דירות "עמידר" - - -
אריאל אטיאס: תיכנס, זה הנושא.
מירי רגב: - - - "פרזות", "עמידר", איפה הכסף?
שלמה מולה: רגע, אני אכנס.
מירי רגב: את מי רוצים לסגור?
מירי רגב: למה רוצים לסגור את "פרזות"?
מירי רגב: על זה צריך לדבר, אז על מה נדבר?
לילה שוורץ: - - - על "עמידר".
כרמל שאמה-הכהן: חבר הכנסת מולה, נא לסכם.
שלמה מולה: אני רוצה להגיד שלא יעלה על הדעת שבמשך שנים הכספים שהיו אמורים לשמש לרכישת דירות חדשות הלכו ליעדים אחרים, כולם העלימו עין והמצוקה היום אמיתית וזועקת לשמיים.
כרמל שאמה-הכהן: חברת הכנסת אורלי לוי אבקסיס, בבקשה.
כרמל שאמה-הכהן: גם יוזמת של - - -
אורלי לוי אבקסיס: אדוני היושב-ראש, קודם-כל אני מודה לשר שנשאר גם לדיון הזה ואני יודעת כמה הנושא חשוב לו.
אורלי לוי אבקסיס: ערכנו מחקר, ביחד עם מרכז המחקר והמידע של הכנסת, במשך כמעט שנה עם שאלות שמתווספות כל הזמן.
אורלי לוי אבקסיס: אני רוצה להגיד שגם המחקר שערך מר איתי פידלמן, ממרכז המחקר והמידע של הכנסת, אינו סוף פסוק.
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו כל הזמן חוזרים ובודקים, ולראיה יש תיקון נוסף, או תוספת לאותו מחקר שיצא לפני למעלה מחודש או חודשיים, ובתוספת יש משהו שצריך להדאיג את כולנו; אז דיברנו על השני מיליארד ו-700 מיליון השקל שנכנסו ממבצעי המכר, שהיו אמורים להוסיף למלאי הדיור הציבורי ולא הגיעו ליעדם.
אורלי לוי אבקסיס: הכסף היה אמור להיות צבוע, ומשום מה אפילו הקרן לא קמה.
אורלי לוי אבקסיס: אני חושבת, אדוני השר, שיש גם מחדל במשרד שלך.
אורלי לוי אבקסיס: אני יודעת שזה לא בתקופתך; אני יודעת שזה לא נופל במשמרת שלך; אני יודעת שאת הדברים קיבלת בירושה;
אריאל אטיאס: - - - צריך להגיד את זה.
אריאל אטיאס: זה לא אומר שאת יודעת.
אורלי לוי אבקסיס: עצם זה שאני אומרת שאני יודעת, אני בעצם כך אומרת את הדברים.
אורלי לוי אבקסיס: יותר מכך אני לא יודעת מה עוד נשאר, ואני אומרת.
אריאל אטיאס: למה אני אומר - - - לפני שתגידי?
אריאל אטיאס: לפני זה בלבלת בין העוזר הבכיר של שר האוצר שאמר את המשפט שמי שמביא ילד אחד, כמו באירופה - -
כרמל שאמה-הכהן: יותר מילד אחד.
אריאל אטיאס: - - עוזרו של שר האוצר אמר את זה והדבקת את זה על נציג - -
אורלי לוי אבקסיס: שנמצא במשרדך.
אורלי לוי אבקסיס: שקשור למשרדך.
אורלי לוי אבקסיס: רפרנט של משרד הבינוי והשיכון.
אריאל אטיאס: הוא לא נמצא במשרדי.
אריאל אטיאס: הוא יושב בלשכתו של השר שטייניץ – רק לידיעה.
קריאה: הוא לא קשור אליו.
אריאל אטיאס: הוא לא קשור אליי.
אורלי לוי אבקסיס: הרפרנט האחראי על השיכון, ואני אמרתי הרפרנט של - - -.
אורלי לוי אבקסיס: חברים, למי שלא מבין, בכל משרד מצוותים פקידים ממשרד האוצר שתפקידם לבדוק ולראות את הניוד של הכספים, האם לאשר או לא לאשר.
אורלי לוי אבקסיס: הוא לא איש אמונך, אבל כשאני אומרת: נופלת טעות, או נפלה טעות, או איזשהו מחדל במשרדך אני תיכף אסביר למה.
אורלי לוי אבקסיס: כאשר משרד יודע שבעקבות מבצע כזה או אחר אמורים להיכנס כספים לאותו משרד, הוא צריך להיערך לשם כך, בעיקר מאחר שיש החלטת ממשלה שהכסף אמור להיות מיועד להגדלת מלאי הדירות.
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו מדברים על 38,000 דירות שנמכרו במבצעי המכר.
אורלי לוי אבקסיס: 38,000 דירות שיצאו ממלאי הדיור הציבורי.
אורלי לוי אבקסיס: מה נכנס בחזרה?
אורלי לוי אבקסיס: כמעט וכלום.
ישראל אייכלר: את יודעת שרוב הכסף הלך לסוכנות היהודית.
לילה שוורץ: - - - החברה הכי מושחתת במדינה.
לילה שוורץ: - - - אין חברה יותר מושחתת מזו.
כרמל שאמה-הכהן: גברתי, נא לא להפריע.
כרמל שאמה-הכהן: חברת הכנסת לוי, נא לסיים.
אורלי לוי אבקסיס: מה לסיים?
אורלי לוי אבקסיס: אני מתחילה לדבר על המסמך שבגינו התכנסנו.
כרמל שאמה-הכהן: אנחנו רוצים שהשר יציג את המצגת.
אורלי לוי אבקסיס: צריך להבין משהו: כאשר משרד יודע שאמור להיכנס כסף המיועד לדבר מסוים, הוא צריך להכין תכניות.
אורלי לוי אבקסיס: איך הוא יעקוב אם הכסף נכנס או לא?
אורלי לוי אבקסיס: הוא עומד באיזשהו יעד – אני צריך להתארגן לרכישת מלאי נוסף:
אורלי לוי אבקסיס: אם זה בבנייה, אם זה בקנייה או בצורה אחרת.
אורלי לוי אבקסיס: ברגע שהכסף לא מגיע, הוא צריך ללכת למשרד האוצר ולדרוש את הכסף ואז הוא יודע שהכסף נעלם.
אורלי לוי אבקסיס: אבל עוברים יותר מעשר שנים ואף-אחד במשרד השיכון לא זועק איפה הכסף הזה: הפקידים שמנהלים, השרים שמתחלפים חדשות לבקרים.
אורלי לוי אבקסיס: אדוני השר, אני לא מאשימה אותך אבל מישהו במשרד שלך נרדם.
אורלי לוי אבקסיס: כנראה שזה לא היה מספיק חשוב לו, או כנראה שיש הסכמים כאלה ואחרים.