GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
גבי בן-הרוש: רבותי, מי שאחראי זה מי שמשלם – זה שמזמין מאיתנו את ההובלות, זה שעושה איתנו את התמחור וזה שיודע ביודעין שאנחנו עוברים את העבירות האלה.
גבי בן-הרוש: אתה הזכרת את שטר המטען.
גבי בן-הרוש: במשרד התחבורה ישנם כמה שטרי מטען מאירופה.
גבי בן-הרוש: בשטר המטען היה כתוב שהמכולה שוקלת 18 טון, בפועל כאשר קרה משהו המכולה שקלה 28 טון.
גבי בן-הרוש: אני לא יודע, הנהג לא יודע, אני מסכן את הציבור.
גבי בן-הרוש: דב באסל: המזמין לא ידע.
גבי בן-הרוש: גבי בן-הרוש: מי שהזמין ידע, ואגיד לך גם מהי הטכניקה.
גבי בן-הרוש: שנית, מדברים על תסמונת הש"ג, אנחנו יוצאים מהמפעלים שלכם.
גבי בן-הרוש: המשאיות מורשות להוביל מכולה אחת, מדוע אתם שמים שתיים?
גבי בן-הרוש: מדובר על 50 טון.
גבי בן-הרוש: מדוע?
גבי בן-הרוש: נחמה רונן: מדוע אתה לוקח שתיים?
גבי בן-הרוש: גבי בן-הרוש: לא אני, זו הבעיה.
גבי בן-הרוש: אנחנו מדברים על הבלתי מאורגנים, אנחנו מדברים על העצמאים שרוצים לעבוד ולא עושים רישוי שנתי, ואני חושב שהיושב ראש יודע זאת מוועדות אחרות שהוא יושב בהן, ומכאן הנגע של תאונות הדרכים.
גבי בן-הרוש: הענף כולו נהפך להיות עבריין, ביודעין.
גבי בן-הרוש: החוק בא להעניש אותי כמנהל החברה והנהג – אין לי שום בעיה עם זה, אבל מה עם זה ששלח אותי, מה עם זה שסייע?
גבי בן-הרוש: עליתי על מטוס עם פצצה מתקתקת ותפסו אותי לפני שהתפוצצנו.
גבי בן-הרוש: נענשתי.
גבי בן-הרוש: מה עם זה שהטמין לי את הפצצה?
גבי בן-הרוש: על זה אנחנו מדברים, והתופעה הזאת הולכת מיום ליום ומחריפה.
גבי בן-הרוש: אנחנו לא מסכנים רק את עצמנו.
גבי בן-הרוש: אנחנו מסכנים את הציבור, ואני לא צריך להגיד לך גברתי, חברת הכנסת נחמה רונן, מה קורה מבחינת חומרים מסוכנים ומה קורה עם הכבישים בארץ.
גבי בן-הרוש: הגיע הזמן להפסיק עם תסמונת הש"ג.
גבי בן-הרוש: חיים שייב: חיים שייב, מזכיר חטיבת תחבורה ראשית בהסתדרות.
גבי בן-הרוש: אני רוצה להצטרף בדבריי למר בן-הרוש.
גבי בן-הרוש: אני חושב שכל מי שמעורה בענף הזה ומכיר אותו – כבודו היה חלק מאותה מערכת- למד אותה והבין את החולי הבסיסי שיש במערכת, מבין שבמצב הנתון הקיים היום מי שאמור להיות שומר הסף בקטע הזה זהו הנהג.
גבי בן-הרוש: לצערנו, הנהג לא מסוגל.
גבי בן-הרוש: העבירות שעומדות בפניו והתחרות שקיימת היום – שהיא אולי לגיטימית מבחינה כלכלית, אבל בפועל התוצאות שלה הן תוצאות כאלה שהן לפעמים גורמות לאסונות גדולים – זה הנהג.
גבי בן-הרוש: הנהג לא מסוגל להגיד: אני לא יכול להוביל כי החוק לא מרשה לי.
גבי בן-הרוש: מ"מ היו"ר נחום לנגנטל: חיים, על זה אין לנו מחלוקת.
גבי בן-הרוש: השאלה היא למה אתה רוצה שזה יהיה גם על המזמין ולא רק על שירותי ההובלה.
גבי בן-הרוש: חיים שייב: המזמין הוא חלק מהמערכת.
גבי בן-הרוש: הוא יודע כמה שוקלת אותה מכולה, אני לא מאמין שהוא לא יודע, ובעצם זה שהוא מבקש הזמנה X עבור שירות מסוים, הוא יודע שכדי לבצע אותה צריך לעבור על המשקל המותר.
גבי בן-הרוש: אותו בעל מחצבה הוא גם חלק מהמערכת, זה שמזמין את האבן הוא גם חלק מהמערכת, הוא גם יודע כמה זה שוקל.
גבי בן-הרוש: גם עליו צריכה להיות מוטלת האחריות.
גבי בן-הרוש: שמואל גרוסמן: עורך-דין שמואל גרוסמן, היועץ המשפטי של ארגון התאגידים של סוכני המכס והמשלוחים הבינלאומיים.
גבי בן-הרוש: אחד הדברים המסוכנים בחקיקה מהסוג הזה זה אי בהירות.
גבי בן-הרוש: יש כאן נושא של הטלת אחריות על מזמין שירות ההובלה, כשלי לא ברור מי זה מזמין שירות ההובלה – האם זה היבואן הישראלי?
גבי בן-הרוש: אם זה בהובלה מדלת לדלת, אולי זה בכלל המשגר היצואן בחוץ-לארץ, אולי זה גורם שמטפל כאן עבור הגורמים בכל מה שקשור בשילוח הבינלאומי.
גבי בן-הרוש: אין כאן שום הגדרה ברורה מיהו מזמין שירות ההובלה.
גבי בן-הרוש: דיברתי בנושא הזה עם מר אבישי מיכאלי והצענו להגדיר מי זה מזמין שירות ההובלה.
גבי בן-הרוש: ההגדרה שהצענו היא כך: מזמין ההובלה זה מי שההובלה נעשית לצרכיו, כדי שבאמת יהיה ברור שאם מזמין ההובלה זה היבואן בישראל, אזי זה הוא ועליו מוטלת האחריות.
גבי בן-הרוש: הערה שנייה – החובה שבעינינו נראית החובה העיקרית זה בסעיף 5(ב) לחוק, שאומר שמזמין שירות הובלה צריך לבדוק לפני ההעמסה את התאמת המשקל ולדרוש מהמוביל להפסיק לאלתר את ההעמסה, וכל זה מוטל על מזמין ההובלה.
גבי בן-הרוש: בהנחה שמזמין ההובלה זה היבואן שיושב נניח בבאר-שבע והמטען צריך להגיע מנמל חיפה, התיקון הזה בעצם מתאר מעין הצגה שבעצם הנהג צריך להתקשר למזמין ההובלה – זה הרי לא יעלה על הדעת – הנהג צריך לצלצל ליבואן, להגיד לו: מחר ב- 4:00 בבוקר אני לוקח את המטען שלך מהאונייה, אז היבואן שיושב בבאר-שבע צריך לבוא לנמל בבוקר – כך זה מתואר.
גבי בן-הרוש: הוא צריך לעמוד ליד המשאית, לבדוק מה מותר למשאית להעמיס, לבדוק מה משקל המטען ועוד לדרוש מהמוביל להפסיק אם הוא רואה שהמוביל מעמיס יותר מדי.
גבי בן-הרוש: זה פשוט בלתי ישים, זה לא הגיוני.
גבי בן-הרוש: אם זה יעבור, זה יישאר כאות מתה.
גבי בן-הרוש: זה לא יעלה על הדעת שהיבואן צריך לעמוד ליד המשאית ולדאוג שהמוביל באמת לא מוביל יותר מדי.
גבי בן-הרוש: אני מציע כך – אם באמת רוצים להרחיב את האחריות, צריך להטיל זאת על גורם שמסוגל לבצע, דהיינו אם מדובר ברשות הנמלים שהיא זו שמוסרת את המטען למוביל, יכול להיות שיש מקום שבמסגרת רשות הנמלים, מי שמוסר את המטען, גם יקפיד שהנהג לא יעמיס יותר מדי.
גבי בן-הרוש: מ"מ היו"ר נחום לנגנטל: מה תעשה עם מחצבות?
גבי בן-הרוש: שמואל גרוסמן: לגבי מחצבות אתה בהחלט יכול להטיל את זה על בעל המחצבה – זה בסדר – כי בעל המחצבה נמצא במחצבה, אבל כאן ההוראה הזאת חלה גם על יבואן שיושב במקום אחד ומזמין הובלה מחיפה.
גבי בן-הרוש: גבי בן-הרוש: אבל יש לו נציג.
גבי בן-הרוש: שמואל גרוסמן: עוד משפט אחד, וגם על כך שוחחתי עם מר מיכאלי.
גבי בן-הרוש: ישנה ברשות הנמלים פונקציה, שזה מעין חברות השגחה שדואגות שהפריקה תיעשה כפי שצריך.
גבי בן-הרוש: מ"מ היו"ר נחום לנגנטל: החוק הוא לא רק לרשות הנמלים, בכל הכבוד.
גבי בן-הרוש: שמואל גרוסמן: אני מדבר על ההיבט של רשות הנמלים, זה ההיבט שמעניין אותנו, והחוק חל על רשות הנמלים.
גבי בן-הרוש: אני מציע פתרון לעניין הזה.
גבי בן-הרוש: מבחינתנו – אני נציג המשלחים הבינלאומיים – הבעיה היא במטען שמגיע ונפרק מהאונייה, ולזה אני מציע פתרון.
נחמה רונן: אני רוצה לשאול שאלה – לא להביע דעה – וזו אולי שאלת תם.
נחמה רונן: לגבי מטען אוירי למשל, יכולה להגיע מכולה או יכול להגיע מטען שמצויין עליו משקל X, האחריות לצורך העניין היא על מסוף המטענים לשקול שוב את המטען ולא להעלות אותו על המטוס לפני שמוודאים בדיוק מהו המטען.
נחמה רונן: אף פעם מסוף המטענים לא ייקח כנתון כזה ראה וקדש את מה שכתוב בשטר המטען.
נחמה רונן: על כן אני חוזרת ושואלת – ואולי זה נעשה – אבל האם כל משאית, לפני שהיא מוטענת או אחרי שהיא מוטענת, נשקלת, ולא משנה מהיכן היא יוצאת?
נחמה רונן: גבי בן-הרוש: כן, העברתי לך חומר כרגע.
נחמה רונן: נחמה רונן: אם היא מוטענת, מדוע שהאחריות בעניין הזה לא תהיה על בעל המחצבה, על רשות הנמלים, על הגורם המתאים?
נחמה רונן: גבי בן-הרוש: זה מה שאנחנו מבקשים.
פנינית ברמן: זה לא מה שאתם מבקשים.
פנינית ברמן: יוסי בכור:     	יוסי בכור ממע"צ.
פנינית ברמן: קראתי את הצעת החוק, אני חושב שיש משהו ששכחו להוסיף וזה מאד חשוב.
פנינית ברמן: מדובר  במידות המטען: אורך, רוחב וגובה של המטען, כדי לשמור על מתקני הדרך – אם זה גשרים, אם זה מעקות.
פנינית ברמן: מ"מ היו"ר נחום לנגנטל:     	תודה על ההערה.
פנינית ברמן: שמעון ליאור:     	שמעון ליאור, רשות הנמלים, שכל כך מוזכרת כאן.
פנינית ברמן: עורך-דין גרוסמן פתר את הבעיות של מזמין ההובלה על ידי הטלת האחריות על רשות הנמלים, אבל רשות הנמלים בדרך כלל איננה מזמין ההובלה לרוב המוחלט של המכולות שיוצאות מהנמל, לרוב המטענים שיוצאים מהנמל.
פנינית ברמן: כמו בכל העולם, הנושא של משקל יתר, מאחר שהוא נדון בבית המשפט העליון, לפי דעתי לא מן הראוי שעכשיו נכניס בדלת האחורית כל מיני שיטות ודרכים אחרות להכניס את נושא השקילה, כשזה כבר נדון במישור נפרד – ואתה ודאי יודע גם כן על כל התהליך הזה.
פנינית ברמן: מ"מ היו"ר נחום לנגנטל:     	אני רוצה להסביר לחברת הכנסת רונן.
פנינית ברמן: אחת הבעיות הכי גדולות שהיו – באופן תיאורטי, כשרשות מעין שלטונית כמו רשות הנמלים, שוקלת ורואה שהמשאית – כתוב, אין חולק על כך- לוקחת 40 טון יותר מאשר מותר לה.
פנינית ברמן: כשהייתי בתפקידי הקודם, אמרתי: מה זאת אומרת?
פנינית ברמן: אתם משרד התחבורה, תעצרו, ולא יכולנו לעשות זאת כי לא היתה סמכות.
פנינית ברמן: רשות הנמלים היא לא רשות אוכפת.
פנינית ברמן: היינו צריכים לעשות משקלות – 50 מטר לאחר מכן לשקול שוב את המשאית על ידי המשטרה, ואז לתת את הדו"ח.
פנינית ברמן: באופן עקרוני נעשתה שקילה פעמיים: פעם אחת המדינה עשתה זאת דרך רשות הנמלים לצרכי רשות הנמלים, ו-50 או 100 מטר אחרי כן שקילה נוספת של המדינה מטעם משרד התחבורה, אגף הרכב והמשטרה על מנת לתת את הדו"ח.
פנינית ברמן: נחמה רונן:     	מה ההבדל בין רשות הנמלים לבין ממ"ן?
פנינית ברמן: מ"מ היו"ר נחום לנגנטל:     	בממ"ן צריך לעשות זאת כדי להעלות את זה על המטוס.
פנינית ברמן: יש ביניכם יחסי אמון, את גם משלמת על פי המשקל ואת שוקלת, את לא סומכת על מה שכתוב.
פנינית ברמן: ברשות הנמלים יש בעיה אחרת – זה עניין של תעריפים.
פנינית ברמן: היא לא אוכפת מטעם המדינה על כזה דבר ולא נתנו לה את הסמכויות האלה, וכך המדינה מוציאה על אותו דבר פעמיים.
פנינית ברמן: נחמה רונן:     	שאלה אם לא היה נכון להעביר את הסמכות לרשות הנמלים.
פנינית ברמן: מ"מ היו"ר נחום לנגנטל:     	לא הצלחנו.
פנינית ברמן: זה הגיע עד היועץ המשפטי לממשלה, הוא לא רצה שנעשה את זה.
פנינית ברמן: שמעון ליאור:     	אני רוצה להתייחס לגבי הצעת התיקון של הוראת החוק הזאת.
פנינית ברמן: מאחר שהנמלים הם כן מזמינים שירות הובלה למקרים מסוימים של הובלה בתוך הנמלים – להעביר ממקום למקום – אנחנו בגדר מזמיני שירות הובלה.
פנינית ברמן: אנחנו מציעים להוסיף לסעיף 13(א) – בנושא החובה הקיימת שבה מזמין ההובלה מוסר פרטים בכתב לגבי המטען למוביל, מאחר שמדובר על הוראות מאד קצרות ויש את כל הפרטים בנמל, ואם קורה משהו, מיד או לפני שקורה גם עושים את החוזה עם חברות מורשות ולא "חאפרים" בדרך כלל בתוך הנמל – יתקן אותי גבי אם אני טועה - עושים זאת עם חברות מורשות ומסודרות, ואז גם הבעיה הזאת של עומס יתר איננה קיימת.
פנינית ברמן: מה שנוגע לגבי חומרים מסוכנים, תמיד יש לנו את כל הפרטים במקום.
פנינית ברמן: יש לנו גם צוות חירום.
פנינית ברמן: יש לנו את ההסכמה של משרד התחבורה, קיימנו איתם דיון מוקדם.
פנינית ברמן: עדה וייס:     	לא מחוץ לתחומי הנמל.
פנינית ברמן: מ"מ היו"ר נחום לנגנטל:     	נגיע לזה.
פנינית ברמן: אם תהיה הסכמה, אנחנו תמיד מברכים על הסכמה.
פנינית ברמן: פקד רוני לוינגר:     	אני רוצה להזכיר שמתקיימות הרבה הובלות שהן לא מהנמלים ולא מהמחצבות אלא סתם הובלות של מטען.
פנינית ברמן: אם לי יש חנות אופניים בתל-אביב ואני מבקש להעמיס אופניים לאילת, ואני המזמין – גם חסרה כאן הגדרה – לא סביר שאני אסע לאילת לראות אם המטען של האופניים מתאים למה שהרכב מסוגל לשאת.
פנינית ברמן: לאה ורון:     	זו גם ההערה של המועצה לצרכנות שמציעה לסייג.
פנינית ברמן: מ"מ היו"ר נחום לנגנטל:     	אשר על כן, מה אתה מציע?
פנינית ברמן: פקד רוני לוינגר:     	אני חושב שזה לא סביר להטיל את האחריות.
פנינית ברמן: מ"מ היו"ר נחום לנגנטל:     	הבנתי מה לא סביר.
פנינית ברמן: מה אתה מציע?
פנינית ברמן: פקד רוני לוינגר:     	אני לא רוצה להיכנס לוויכוחים של פעם של משרד התחבורה, אבל אני חושב שצריך להישאר בתחום התנועה והתחבורה על הכביש בלבד ולמצוא את הפתרון.
פנינית ברמן: לאה ורון:     	חבר הכנסת לנגנטל, זו גם ההצעה של המועצה לצרכנות לסייג מוביל פרטי.
פנינית ברמן: פקד רוני לוינגר:     	תסתכל גם בעיניים של המשטרה – קשה לאכוף את זה, זה לא ישים.
פנינית ברמן: מ"מ היו"ר נחום לנגנטל:     	המועצה לצרכנות כותבת: מה לגבי אדם שרוצה להעביר את תכולת הבית שלו?
פנינית ברמן: האם הוא יודע כמה שוקל הפסנתר?
פנינית ברמן: הוא המזמין, ואומרים לו: אתה גם חלק מהמשחק.
פנינית ברמן: יש כאן בעיה.
פנינית ברמן: אבישי מיכאלי:     	לכן המוביל בא הביתה ורואה מה התכולה.
פנינית ברמן: מ"מ היו"ר נחום לנגנטל:     	אני המזמין, אני עובר דירה, אני אומר: תעמיס את הספה, את המקרר וכו'.
פנינית ברמן: פתאום אני מוצא את עצמי במצב שאני מפר חוק, מה אני יכול לעשות?
פנינית ברמן: זו השאלה שאתה שואל, מיד משרד התחבורה ישיב.
פנינית ברמן: אני אומר לכולם – הוויכוח העקרוני כבר מאחורינו.
פנינית ברמן: רוני, אתה כבר עברת למשטרה, כבר לא במשרד התחבורה, והיועץ המשפטי של משרד התחבורה כבר גם לא בתפקידו.
פנינית ברמן: זה כבר מאחורינו כי התזכיר הממשלתי וקריאה ראשונה שעברה אומרת שאנחנו כבר כן רוצים להחיל את זה על המזמין.
פנינית ברמן: עכשיו יש לכם הערות לגבי איך ומה ולגבי יוצאים מן הכלל – תעירו, אבל זה מאחורינו.
פנינית ברמן: פקד רוני לוינגר:     	אני שואל בעיניים משטרתיות איך אפשר לאכוף את זה.
פנינית ברמן: מירב פרץ:     	מירב פרץ, איגוד לשכות המסחר.
פנינית ברמן: קודם כל, האיגוד מתנגד להצעה מכל הטעמים שהוזכרו כאן, ברמה המעשית זה לא ישים.
פנינית ברמן: לגבי דברים ספציפיים, אני מפנה לסעיף 5(א) שאומר: "המפר חובתו, דינו – קנס כאמור בסעיף 61 לחוק העונשין" כאשר בסעיף 61 לחוק העונשין רשום שבית המשפט מוסמך ורשאי להטיל עונש מאסר למעלה משנה ולא יותר משלוש שנים.
פנינית ברמן: דובר:     	זה לא נכון.
פנינית ברמן: מירב פרץ:     	כתוב - כאמור בסעיף 61 (א)(3) לחוק העונשין, כשבסעיף 61 (א) לחוק העונשין רשום: "על אף האמור בכל חוק, מקום שהוסמך בית המשפט בחוק להטיל קנס, רשאי הוא להטיל – (1) אם קבוע לעבירה עונש מאסר למעלה משנה ולא יותר משלוש שנים..."
פנינית ברמן: , זאת אומרת שבעצם שולחים את הצרכן שעבר עבירה לבית הסוהר.
פנינית ברמן: איל מלמוד:     	איל מלמוד, יושב ראש איגוד המשתמשים בהובלה ימית.
פנינית ברמן: אנחנו כאן נכנסים בעיקר בגלל נושא ההובלות מהנמלים.
פנינית ברמן: מ"מ היו"ר נחום לנגנטל:     	זה המכתב שכתב לי המשרד של עורכי הדין?
פנינית ברמן: איל מלמוד:     	גם, וגם המכתב שאנחנו העברנו אתמול אליכם עם העמדה שלנו.
פנינית ברמן: אנחנו מתנגדים לסעיף 20(ב) מכיוון שהפרקטיקה אומרת שמזמין ההובלה איננו נמצא בזמן ההובלה.
פנינית ברמן: הוא מתקשר למשרד הובלה כלשהו, אותו משרד הובלה מגיע לנמל ומשרד ההובלה שולח את הרכב המתאים כפי שהוא רואה לנכון.
פנינית ברמן: אני עולה למונית, הזמנתי הובלה, אני רוצה שיובילו אותי לירושלים – הוא עבר את המשקל המותר כי לא עברתי דיאטה ואני הוספתי משקל מעבר, האם אני גם אחראי על כך?
פנינית ברמן: אני עולה על מטוס – אני דווקא לוקח מתחום התחבורה – ואני עברתי משקל כלשהו, אני אחראי על כך?
פנינית ברמן: הוא נותן לי שירות מקצועי והוא צריך להיות מקצוען.
פנינית ברמן: לא יכול להיות שעבריין, אם זה בנושא התחבורה או בנושא פלילי אחר, יבוא ויגיד: תחזיקו אותי, אני אעבור עבירה אבל הוא גם ראה אותי.
פנינית ברמן: אני נותן למשרד מקצועי – וגם אם זה אדם בודד בעל משאית – הוא אמון כי יש בחוק ובתקנות בדיוק את כל מה שצריך כדי למנוע זאת.
פנינית ברמן: אין אכיפה של משטרת ישראל, אומרים לנו מצב ביטחוני – יפה, אבל אלה סדרי עדיפויות של מדינה, לא בגלל שמשטרת ישראל איננה מסוגלת לאכוף את חוקי מדינת ישראל צריך להתחיל כמו בשיטת הממטרה להרטיב את כולם.
פנינית ברמן: זה לא נכון.
פנינית ברמן: מ"מ היו"ר נחום לנגנטל:     	אשר על כן, מה הצעתך?
פנינית ברמן: איל מלמוד:     	אני לא מבין – בסוף 1999 עברה הצעת החוק.
פנינית ברמן: התקנות עברו, בשנת 2000 נכנסו לתוקף.
פנינית ברמן: אחרי חודש מחזירים לנו את אותו דבר.
פנינית ברמן: לא עשו סקר האם השתנה משהו, האם התקנות השפיעו, לא השפיעו.
פנינית ברמן: גבי בן-הרוש:     	נהרגו יותר אנשים על הכבישים.
פנינית ברמן: פנינית ברמן:     	אתה לא יודע בגלל מה.
פנינית ברמן: איל מלמוד:     	זה מאד פופוליסטי ומאד קשה להתנגד – למעשה, אני כאילו רוצה לגרום להרג אדם.
פנינית ברמן: לא כך הוא.
פנינית ברמן: אני חושב שצריך לאכוף את התקנות הקיימות.
פנינית ברמן: הן נותנות תשובה מלאה לטעמנו.
פנינית ברמן: אם יבואן נתן תצהיר שהוא שקרי – שיענישו אותו, אבל אם הוא נתן תצהיר ונהג לקח זאת על רכב לא מתאים – שיענישו את הנהג על רצח.
פנינית ברמן: מה פתאום היבואן, הוא לא עשה כלום.
פנינית ברמן: הוא לא יודע, הוא לא איש מקצוע בקטע הזה.
פנינית ברמן: רפאל אברג'ל:     	אני כאן מדבר גם כאיגוד קציני בטיחות אבל גם מטעם חברת הובלה שאני עובד בה.
פנינית ברמן: אני מתפלא כאן על כמה תשובות שאני שומע.
פנינית ברמן: לשכות המסחר – זה יקשה עליהן, זה יציק עליהן.
פנינית ברמן: הסוחר נמצא בבאר-שבע והמכולה בחיפה.
פנינית ברמן: חברים, תפסיקו לזרות חול בעיניים לאנשים.
פנינית ברמן: הכוונה של כל מזמיני ההובלה היא להוביל כמה שיותר באותו מחיר הובלה.
פנינית ברמן: הוא רוצה לקחת 50, 60 ו- 70 טון באותו מחיר הובלה והוא נלחם איתך – במקום מכולה אחת, תוביל שתיים באותו מחיר.
פנינית ברמן: אם לא – יש לו כבר את ה"חאפרים" שיעשו את זה.
פנינית ברמן: על מה אנחנו מדברים כאן בכלל?
פנינית ברמן: המשאית עלתה על המשקל, היא חרגה ב- 15% או ב- 20% מהמשקל כשהעמיסו חומר כזה או אחר, אין דבר כזה לשפוך חזרה.
פנינית ברמן: אומרים: סע, חבל על הזמן, ואז הוא מלכלכך את הכביש והורס את הכביש.
פנינית ברמן: מי בעצם עומד כאן חשוף?
פנינית ברמן: זה הנהג כי כך העמיסו אותו.
פנינית ברמן: בעל המפעל אומר: אני אחראי כל עוד אתה אצלי בשער.
פנינית ברמן: אחרי השער אני לא מכיר אותך.
פנינית ברמן: כבר היו דיונים בעבר עם המשטרה והמשטרה לא אכפה את זה כלפי המפעל כי נוח לשוטר לרשום את הדו"ח נגד הנהג ובכך מסתיים העסק.
פנינית ברמן: לכן, לדעתי ההצעה היא במקומה – לחייב את האחריות השילוחית.
פנינית ברמן: ד"ר אלי ריכטר:     	ד"ר אליהו ריכטר, בית ספר לרפואה, יחד עם ד"ר אדלר וד"ר סבג.
פנינית ברמן: בגדול, אי אפשר לנתק את הדיון כאן על עומס משקל מעומס תנאי העבודה של הנהגים.
פנינית ברמן: לפי מחקרים שד"ר סבג ביצעה בזמנו, תנאי עבודה של הנהגים מגלים מצב מאד מאד מסוכן לציבור כולו.
פנינית ברמן: כולנו יודעים שהקטל בתאונות הדרכים לגבי נהגי משאיות הוא בשל ההפרש במשקל.
פנינית ברמן: אנחנו רואים אחוז גדול – מרבית מהם עובדים מעל 12 שעות ביום.
פנינית ברמן: אנחנו יודעים שיש סיכון יתר לתאונות דרכים כאשר עובדים רצוף יותר מארבע שעות.
פנינית ברמן: אנחנו יודעים שיש לחצים של המעסיקים שמענישים את הנהגים אם הם רוצים לקצר.
פנינית ברמן: אנחנו הבנו שיש עכשיו לחצים מהארגונים להאריך את הרף של שעות העבודה המותרות בכבישים בישראל.
פנינית ברמן: ד"ר סבג הפיצה לוועדה המלצות שלנו לגבי קוד אידיאלי שעיקריו הם 12 שעות ליום עבודה ברוטו פלוס 60 שעות מקסימום שבועית, עם פרקי זמן מנוחה.
פנינית ברמן: אלה הן המלצות שנלקחו מהאיגוד האירופאי וה- ILO.
פנינית ברמן: מ"מ היו"ר נחום לנגנטל:     	אין התנגדות של גבי בן-הרוש להכניס את זה לחוק – כמה מקסימום שנהג יכול לנסוע.
פנינית ברמן: גבי בן-הרוש:     	יש הגדרות.
פנינית ברמן: ד"ר אלי ריכטר:     	את ההמלצות שלנו העברנו עכשיו לוועדה.
פנינית ברמן: אני אבקש התייחסות בכתב למה שהעברנו אליכם בכתב.
פנינית ברמן: מ"מ היו"ר נחום לנגנטל:     	ועדה לא עונה בכתב, ועדה מצביעה בכנסת.
פנינית ברמן: אני רוצה להבהיר – הוועדה מדברת רק במסגרת המליאה.
פנינית ברמן: היא מצביעה או לא מצביעה.
פנינית ברמן: אם אתה רוצה לכתוב מכתב לחבר כנסת – הוא יענה לך תשובה אם הוא רוצה.
פנינית ברמן: בכל הכבוד, כל הדברים האלה לא קשורים כרגע לנושא של אחריות המשגר.
פנינית ברמן: זה נושא ארוך ורציני שקשור לסוגיה אחרת לגמרי, שהיא קשורה כאן למעבידים, לעובדים ולנהגים מקצועיים, אבל בנושא התקינה של הנהגים המקצועיים, על כך תעני תשובה, עדה.
פנינית ברמן: עדה וייס:     	יש אחריות המוביל על שעות העבודה.
פנינית ברמן: ד"ר אלי ריכטר:     	זה כן קשור.
פנינית ברמן: המטרה של כל הדיון כאן היא אפס הרוגים.
פנינית ברמן: מ"מ היו"ר נחום לנגנטל:     	לא, זו לא המטרה.
פנינית ברמן: ד"ר אלי ריכטר:     	אז בשביל מה דואגים לגבי עומס יתר?
פנינית ברמן: כרגע ההשערה שלי – אין לי נתונים מדוייקים – שנהרגים מדי שנה מעל 80, אולי יותר, אנשים מתאונות שקשורות עם משאיות.
פנינית ברמן: יש המון אסונות כימיים שפוגעים בסביבה, מי תהום וכולי, ולכן זה כן קשור.
פנינית ברמן: עומס יתר ועומס תנאי עבודה הם כן קשורים.
פנינית ברמן: אגב, אני מציע לתת יותר דגש על הסעה באמצעות רכבות.
פנינית ברמן: מ"מ היו"ר נחום לנגנטל:     	משרד התחבורה, בבקשה.
פנינית ברמן: עדה וייס:     	ההודעה בכתב תהיה חלק משטר המטען – אין בעיה בכך, נאמר במפורש ששטר המטען יכלול את כל הפרטים, וברגע שמזמין ההובלה חותם על שטר המטען, הוא מסר הודעה בכתב.
פנינית ברמן: מזמין המטען זה זה שחותם.
פנינית ברמן: מ"מ היו"ר נחום לנגנטל:     	את מסכימה להערה של דב באסל.
פנינית ברמן: עדה וייס:     	אני חושבת שיש פתרון בחוק, שאין כפילות.
פנינית ברמן: מזמין המטען הוא זה שחותם על שטר המטען לפי החוק, זה נקבע היום בחוק.
פנינית ברמן: לגבי מידות הרכב – הערת מע"צ – משקלו, אנחנו בעניין הזה העתקנו את ההוראות שהיום קבועות בחוק.
פנינית ברמן: אפשר להוסיף הוראות נוספות, אבל אנחנו בעניין הזה לא שינינו.
פנינית ברמן: אנחנו הוצאנו עבירות, ביטלנו עבירות שהיו היום עבירות של המוביל, שאין לו שום שליטה עליהן, כמו מעבר הנהג באור אדום או חציית פס לבן, אבל בשאר העבירות לא שינינו.
פנינית ברמן: כאן מוטל רק קנס על מזמין ההובלה ולא שולחים למאסר.
פנינית ברמן: למאסר הוא יישלח רק אם הוא לא יכול לשלם את הקנס.
פנינית ברמן: הפנייה לסעיף 61 לחוק העונשין מפנה לקביעת הקנס לעניין העבירה הזאת.
פנינית ברמן: נחמה רונן:     	כמה קבוע בחוק לעבירה מסוג כזה?
פנינית ברמן: עדה וייס:     	היום זה 49,800.
פנינית ברמן: נחמה רונן: 	 	כמה נותנים בתי המשפט בדרך כלל?
פנינית ברמן: חזי יהלומי:     	1,000 שקל.
פנינית ברמן: נחמה רונן:     	שזה צחוק, אדוני היושב ראש.
פנינית ברמן: מה אכפת להם להעמיס?
פנינית ברמן: אז הם ישלמו 1,000 שקל לבית משפט.
פנינית ברמן: מ"מ היו"ר נחום לנגנטל:     	לגבי כל הדיון בנושא האכיפה בבית המשפט בנושא תעבורה – בשפה הדתית אומרים: השם ירחם.
פנינית ברמן: ישבנו כאן, במסגרת החדר הזה, פעמים רבות עם הנהלת בתי המשפט והתחננו בפניהם שהם ינחו, שידברו על לבם של השופטים בבתי המשפט לתעבורה שדנים בסוגיות הללו.
פנינית ברמן: הם הבטיחו שיעשו זאת.
פנינית ברמן: עדיין העונשים אינם מרתיעים דיים על מנת להפסיק את הדברים האלה.
פנינית ברמן: עדה וייס:     	שעות העבודה נכללות כבר היום.
פנינית ברמן: עבירה על תקנה 168 לתקנות התעבורה, שעניינה שעות העבודה המותרות לנהג, זה כבר כלול.
פנינית ברמן: מ"מ היו"ר נחום לנגנטל:     	בכמה שעות מדובר?
פנינית ברמן: אבישי מיכאלי:     	12 שעות, ברוטו.
פנינית ברמן: מ"מ היו"ר נחום לנגנטל:     	זה מה שאתם מציעים, ד"ר ריכטר.
פנינית ברמן: עדה וייס:     	כבר קיים היום.
פנינית ברמן: ד"ר אלי ריכטר:     	ומי אחראי?
פנינית ברמן: מ"מ היו"ר נחום לנגנטל:     	עם כל הכבוד, אתה לא שואל כאן שאלות מתי שאתה רוצה.
פנינית ברמן: היא עונה לשאלתך שזה כבר קיים מה שאתם מעירים.
פנינית ברמן: אבישי מיכאלי:     	עלה כאן הנושא של מעביר דירה שרוצה להעביר תכולת דירה – איך המזמין ייתן לו את המשקל?
פנינית ברמן: הרי ברור שמי שרוצה להעביר דירה, בא קודם לדירה ורואה את התכולה.
פנינית ברמן: במקרה זה, ברור שהוא יודע בדיוק מה המשקל ואיזה רכב הוא צריך להתאים לצורך ההובלה.
פנינית ברמן: מ"מ היו"ר נחום לנגנטל:     	בכל הכבוד, אני מעיר הערה למהות.
פנינית ברמן: אתם לא עונים כאן תשובה משכנעת לגבי האדם הפשוט שרוצה להעביר דירה והוא לא יודע מה המשקל של מה שהוא רוצה להעביר.
פנינית ברמן: עדה וייס:     	החוק חל רק על רכב שמשקלו מ- 10 טון ומעלה.
פנינית ברמן: מ"מ היו"ר נחום לנגנטל:     	אנחנו ניגשים לקריאת החוק.
פנינית ברמן: אנחנו נעצור לאחר כל סעיף.
פנינית ברמן: כל מי שירצה לומר משהו לגבי התיקונים – יאמר.
פנינית ברמן: אם נצליח להתאחד על נוסח מוסכם – מה טוב.
פנינית ברמן: אם לא – יהיו כאן שתי גירסאות שיעמדו זו מול זו.
פנינית ברמן: אני מציע שכל מי שמתנגד לנוסח הקיים – יתלכד עם הצעות אחרות, כי אם תהיינה הרבה הסתייגויות, לא תגיעו לשום דבר שיכול לענות.
פנינית ברמן: אני מבקש ממשרד התחבורה – את המכתב שנכתב לנו על ידי הרופאים הנכבדים קחו  אליכם, תלמדו אותו.
פנינית ברמן: אנחנו מעבירים זאת אליכם כי אתם צריכים להתייחס התייחסות ערכית.
פנינית ברמן: אני אשמח מאד לדעת מה קרה אצלכם.
פנינית ברמן: ד"ר אלי ריכטר:     	נשמח לענות על שאלות.
פנינית ברמן: מ"מ היו"ר נחום לנגנטל:     "הצעת חוק שירותי הובלה (תיקון), התשס"א תיקון סעיף 11 בחוק שירותי הובלה, התשנ"ז-1997 (להלן – החוק העיקרי), בסעיף 11(א), אחרי "המנויות" יבוא "בחלק א'".
פנינית ברמן: "     האם יש הערה לסעיף 1 לחוק?
פנינית ברמן: אין הערות.
פנינית ברמן: מי בעד?
פנינית ברמן: הצבעה     בעד – 2 נגד – אין נמנעים – אין סעיף 1 נתקבל.
נחום לנגנטל: סעיף 1 עבר.
נחום לנגנטל: "הוספת סעיף 13א בפרק ד' לחוק העיקרי, לפני סעיף 14 יבוא: הודעת מזמין שירות הובלה 13א.
נחום לנגנטל: מזמין שירות הובלה ימסור למוביל הודעה בכתב ובה פרטים לעניין סוג המטען שהוא מבקש להוביל ומשקלו, ואם המטען הוא חומר מסוכן – גם פרטים לענין זיהויו וסיווגו, הסיכונים הכרוכים בו ובהובלתו ודרכי הטיפול בו.
נחום לנגנטל: " זו ההודעה שתינתן על ידי מזמין השירות.
נחום לנגנטל: רבותי, רק על זה – לא על דברים שמעבר לכך.
נחום לנגנטל: שמעון ליאור: אני מציע לא לשנות דבר ממה שכתוב כאן, אלא להוסיף: הוראה זו לא תחול על מזמין שירות הובלה שהוא מנהל נמל או מי מטעמו לגבי הובלה המבוצעת בתחום נמל בלבד.
נחום לנגנטל: עדה וייס: צריך להוסיף גם נמל תעופה.
נחום לנגנטל: מ"מ היו"ר נחום לנגנטל: את צריכה בסוף להגיד האם את מסכימה כי זו הצעת חוק ממשלתית.
נחום לנגנטל: לאה ורון: מר ליאור, הייתי מבקשת שתגיש את ההצעה שלך בכתב לוועדה.
נחום לנגנטל: יוסי בכור: יש להוסיף: משקלו ומידותיו.
נחום לנגנטל: שמואל גרוסמן: צריך להוסיף הגדרה: לעניין זה, מזמין ההובלה הוא מי שההובלה נעשית לצרכיו.
נחום לנגנטל: דב באסל: יש לנו הצעה חלופית לכל הסעיף: לא יתקשר אדם, בעצמו או באמצעות אחר, עם מוביל הובלת מטען ברכב מסחרי אלא על פי שטר מטען שייערך לפי הוראת פרק זה.
נחום לנגנטל: מירב פרץ: זה לא בהכרח למוביל.
נחום לנגנטל: זו חברת ההובלה, כלומר במקום המוביל, יבוא שירותי ההובלה.
נחום לנגנטל: עדה וייס: למוביל יש הגדרה בחוק.
נחום לנגנטל: מ"מ היו"ר נחום לנגנטל: עדה – יש כאן
נחום לנגנטל: סעיף אחד שאת לא יכולה לחיות איתו ולגבי סעיפים אחרים אני שואל האם את יכולה לחיות איתם.
נחום לנגנטל: ההוספה של נמל – הבנתי שזה בהסכמה איתכם, אתם מוכנים.
נחום לנגנטל: את הוספת על כך לא רק נמל ים אלא גם נמל תעופה – בסדר.
נחום לנגנטל: עדה וייס: בתחומי הנמל.
נחום לנגנטל: מ"מ היו"ר נחום לנגנטל: מוצע להוסיף את המילה מידותיו – בקשת מע"צ.
נחום לנגנטל: תסכימו.
נחום לנגנטל: עדה וייס: בסדר.
נחום לנגנטל: מ"מ היו"ר נחום לנגנטל: תוסיפו גם את זה.
נחום לנגנטל: לגבי ההצעה של "לצרכיו", אני חושב שאת יכולה לחיות עם זה.
נחום לנגנטל: אני פונה אלייך שתסכימו לכך.
נחום לנגנטל: זה מצמצם מעט אבל זה עדיין חי, ואז כולם יכולים להתלכד נגד מה שמציעים התאחדות התעשיינים.
נחום לנגנטל: הם בעצם מציעים הצעה אחרת, אני תיכף אציע לך מה תציע, דב באסל.
נחום לנגנטל: אני אאפשר לחבר כנסת מטעם הוועדה להגיש הסתייגות בשמך, אלא אם כן חברת הכנסת רונן תגיש זאת מטעמך.
נחום לנגנטל: אני מניח שלא.
נחום לנגנטל: עדה, האם את מוכנה לזה?
נחום לנגנטל: עדה וייס: מסכימים.
נחום לנגנטל: שמואל גרוסמן: יש את ההגדרה שהצענו: מזמין שירות ההובלה זה מי שההובלה נעשית לצרכיו.
נחום לנגנטל: גבי בן-הרוש: מה זה לצרכיו?
נחום לנגנטל: ואם מכרת למישהו את הסחורה?
נחום לנגנטל: לגבי שטר המטען, בחוק הזה צריך להיות שטר מטען אחיד, ארצי, כללי, שיש בו את כל הפרטים: המזמין, המוביל וכו'.
נחום לנגנטל: זה קיים בחוק.
נחום לנגנטל: לגבי "לצרכיו", אנחנו נתקלים יומיום בעשרות ובמאות מקרים שבהם מזמין ההובלה בעצם מכר לצד שלישי את ההובלה.
נחום לנגנטל: פשוט מחליפים תעודות וממשיכים ליעד.
נחום לנגנטל: לפי מה שאתה אומר, זה לא לצרכיי.