GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
מיכאל איתן: אם אני הייתי לוקח פה לחם אז אולי זה היה שווה לכולם, או שהעשירונים התחתונים היו אף קצת גבוהים יותר.
מיכאל איתן: אני רוצה להמחיש שיש לנו בעיה במוצר הזה ששמו חיבור לאינטרנט.
מיכאל איתן: הפערים כאן הם הגדולים ביותר בסדרי גודל לעומת המוצרים האחרים.
מיכאל איתן: ניסיתי לבדוק מה קורה בארצות-הברית (שם הנתונים הם בחמישונים ולפיכך עשיתי התאמה בחישובים).
מיכאל איתן: אחוז המחוברים לאינטרנט בישראל בחמישון התחתון הוא 3.9% ואילו בארצות-הברית בשנת 1999 - 15%.
מיכאל איתן: בחמישון העליון - 55.8% בישראל ו-72% בארצות-הברית.
מיכאל איתן: הטבלה הזאת לא באה להראות רק שאנחנו מפגרים אחרי ארצות-הברית אלא היא באה להראות דבר מוזר, שבישראל הפער בין התחתון לעליון הוא בין 3.9% ל-55.8% ואילו בארצות הברית הפער הוא בין 15% ל-72%.
מיכאל איתן: כלומר, בין התחתון לעליון בארצות-הברית ב-1999 הפער הוא בערך פי 5.
מיכאל איתן: בישראל הפער הוא פי 13-14.
מיכאל איתן: מה שאתם רואים כאן הוא רק בגלל סיבה פשוטה: בארצות-הברית הנשיא "הסוציאליסט" במדינה "הסוציאליסטית" הזאת עובר ממקום למקום.
מיכאל איתן: לא עובר שבוע-שבועיים שהוא או סגנו לא מדברים על הצורך בהחדרת הטכנולוגיה, בהכנסתה לכל בית, בהתערבות ובטיפול לטובת השכבות החלשות.
מיכאל איתן: פערים בחדירת האינטרנט: אם אנחנו מסתכלים על מה שקורה בישראל, הטור מצד ימין מראה לכם את הנפות בשיעור חדירה נמוך, מתחת לממוצע.
מיכאל איתן: מצד שמאל - אלה שמעל הממוצע.
מיכאל איתן: שימו לב שיש קורלציה בין הריחוק הגיאוגרפי לבין שיעור החדירה.
מיכאל איתן: ככל שמתמקדים יותר במרכז רואים שבנפות המרכזיות שיעור החדירה הוא מעל הממוצע.
מיכאל איתן: ירושלים היא מעל הממוצע כי בירושלים יש אוכלוסיה חרדית גדולה ואוכלוסיית מיעוטים שמשפיעה על השיעור.
מיכאל איתן: אם תנטרלו בירושלים את האלמנט של האוכלוסיה החרדית תמצאו שירושלים היא גבוה מאוד מעל הממוצע.
מיכאל איתן: כאן אותו נתון, דירוג של אחוז חדירה לערים מול הדירוג הסוציו-כלכלי.
מיכאל איתן: רואים קורלציה בין הדירוג הסוציו-כלכלי לבין שיעור החדירה.
מיכאל איתן: זה דבר טבעי ומובן.
מיכאל איתן: מה שמפחיד זה מימדי הפערים.
מיכאל איתן: אני לוקח עיר כמו בת-ים, שאין בה אוכלוסיה של חרדים וגם אין בה מיעוטים - 7.8%, לעומת שיעור בעיר כמו ראשון-לציון - 31%, שהיא ממש עיר שכנה.
מיכאל איתן: אני רוצה לציין את העובדה שאנחנו לא רואים שיפור.
מיכאל איתן: אמנם זה לא מגמה, כי זה בסך הכל שנתיים וזה יכול להיות מקרי אבל אני רוצה שתיראו מה קורה.
מיכאל איתן: בשיעור חדירת מחשבים אנחנו רואים גידול בעשירונים העליונים ואין גידול בעשירונים התחתונים, ששם הדרישה צריכה להיות יותר גדולה והנפח הוא יותר גדול.
מיכאל איתן: מה שיותר חמור הוא נושא הילדים.
מיכאל איתן: אנחנו רואים בטבלה שבעשירון העליון אחוז משקי הבית שיש בהם ילדים עד גיל 17 הוא רק 23% ואילו בעשירון התחתון ל-53.4% יש ילדים עד גיל 17.
מיכאל איתן: אנחנו רואים שבמשקי בית שבהם יש ילדים אחוז רכישת המחשבים הוא יותר גבוה.
מיכאל איתן: בעשירון העליון יש משקי בית שאין בהם ילדים, שם גם לא רוכשים מחשבים בכמות המאפיינת את כל העשירון.
מיכאל איתן: אנחנו רואים שבעשירון העליון במשקי הבית שיש בהם ילדים - ל-92% מהילדים יש מחשבים בבית, ואילו בעשירון התחתון - רק ל-19% מהילדים יש מחשבים בבית.
יגאל ביבי: מה עם ההבטחה של מר אהוד ברק, מחשב לכל ילד?
מיכאל איתן: אני מבקש להראות את המצב בעולם.
מיכאל איתן: באדיבותה של חברת "אדקיט" מר חזי לביא יציג מצגת על מה שקורה בעולם על מנת שאנחנו נראה שהתופעה הזאת מותקפת על-ידי ממשלות ועל-ידי חברות בעולם.
חזי לביא: אני מנכ"ל חברת "אדקיט".
חזי לביא: אנחנו עוסקים במידע בינלאומי.
חזי לביא: נתבקשנו על-ידי עמותת "תפוח" להכין תמונת מצב עולמית.
חזי לביא: החומר הוא רב.
חזי לביא: שירות קמ"ן - זה על בסיס קצין מודיעין.
חזי לביא: יש לנו חבר'ה שהם כולם בוגרי צבא.
חזי לביא: אחד מהם נמצא פה, מר אסף אוני, שעבד ימים רבים על כל החומר הזה.
חזי לביא: השירות הזה מיועד למנכ"לים של חברות מאוד גדולות במשק, שבא לסכם להם בחצי שעה עד שעה תמונת מצב על מה קורה בעולם.
חזי לביא: אנחנו עובדים בעיקר עם חברות עסקיות ומסחריות מאוד גדולות בישראל.
חזי לביא: מר אסף אוני ידבר על תמונת המצב לפי החומר שאספנו.
אסף אוני: אני אציג תמונת מצב עולמית.
אסף אוני: נעשה את זה בשני חתכים: אחד של המדינות המפותחות, מדינות שמשקיעות הרבה מאוד תקציבים בנושא, ולאחר מכן נראה דוגמאות גם ממדינות לא מפותחות וניראה שגם הן נותנות לנושא תשומת לב מאוד גדולה.
אסף אוני: המדינה שמובילה את הטיפול בנושא צמצום הפער הדיגיטלי היא ארצות-הברית, באימוצה את תוכנית E-Rate.
אסף אוני: תוכנית E-Rate גובשה ב-1995 על-ידי סגן הנשיא לשעבר, מר אל גור, והיא מבוססת על חוק תקשורת מ-34 שמאפשר גישה שווה למידע לכל האזרחים בארצות-הברית.
אסף אוני: תחת הכותרת הזאת הרשות האמריקאית למעשה מסבסדת במיליארדי דולרים - עוד מעט נראה סטטיסטיקות - אוכלוסיות חלשות בתחום האינטרנט והמיחשוב.
אסף אוני: הנתונים שנלקחו מפרסומים של תוכנית ה- E-Rate מראים ב-3 השנים האחרונות הקצבה של מעל 9 מיליארד דולר.
אסף אוני: עשינו חישוב קל, שמקביל את זה למצב בארץ.
אסף אוני: לפי חישובנו זה 220 מיליון דולר ל-6 מיליון תושבים, כמובן יחסית.
מיכאל איתן: התוכנית של ה- E-Rateהיא תוכנית של רשות התקשורת.
מיכאל איתן: הכסף עובר מרשות התקשורת, מצרכני הטלפון, ישירות אל הנצרכים.
מיכאל איתן: הוא לא עובר דרך התקציב ולא בשום מקום אחר.
מיכאל איתן: מהמשתמשים שמשלמים עבור השירות לאלה שנזקקים לו על מנת להיות במצב של שירות שווה.
מיכאל איתן: הסובסידיה שניתנת כאן לצרכים האלה היא רק חלק מהסובסידיות שהממשל האמריקאי נותן.
מיכאל איתן: גם במשרד החינוך, גם במשרד המסחר, גם ברמה המקומית וגם בהתגייסות של הסקטור הפרטי זורמים שם כספים אדירים.
ראובן ריבלין: בלי שחוק ההסדרים מוציא את זה.
ראובן ריבלין: אצלנו יש חוק דומה לזה, חוק הקולנוע, אך חוק ההסדרים כל פעם פוגע בו.
אסף אוני: בנוסף למה שחבר הכנסת איתן הזכיר, יש אלפי מענקים נדיבים שונים לחיבור לאינטרנט, חקיקה ייעודית בנושא ושיתופי פעולה נרחבים עם חברות מסחריות, דוגמת "סיסקו" או "AOL", שמאפשרים העברת ציוד לבתי-ספר וכדומה.
אסף אוני: בשבדיה עבר חוק IT שמדבר על חברה שוות מידע לכל.
אסף אוני: הושקעו כ-290 מיליון דולר, מרביתם בתחום ה-IT, בשנים 95-97.
אסף אוני: בשבדיה הם עשו איזה חוק, שהוא נחמד מבחינה רעיונית, שבו נותנים הקלות מס לחברות שמממנות הצבת מחשב בבית-העובד ולא בעבודה.
אסף אוני: כך כל המשפחה בעצם יכולה ליהנות מהשירותים שהמחשב הזה נותן.
אסף אוני: כמו כן עשו פרוייקט לחינוך טכנולוגי של מורים ותלמידים בבתי-ספר.
אסף אוני: בקוריאה, שהיא מן המובילות בעולם בחדירת אינטרנט, עם קצב של 50%, מיחשבו כ-10,000 בתי-ספר וחיברו אותם לאינטרנט בקצב גבוה ברשתות אופטיות.
אסף אוני: הם מתכננים לחנך כ-10 מיליון איש בתחום טכנולוגיית המידע עד שנת 2002.
אסף אוני: על-פי התחזיות, בשנה-שנתיים האחרונות נוספו כ-3.5 מיליון איש בתחום הטכנולוגיות מתוך סך הכל 40 מיליון איש שחיים בקוריאה.
אסף אוני: אלה המדינות המפותחות.
אסף אוני: אפשר לראות שהן משקיעות משאבים רבים.
אסף אוני: גם מדינות מתפתחות משקיעות בתחום.
אסף אוני: לדוגמא הבאנו פרסומת מהטלוויזיה בקולומביה, בחסות הממשלה, שמדברת על הילדים הקטנים כחתולים ששואפים ללמוד ויש להם אינטרנט בבתי-הספר.
אסף אוני: התמונה הזאת בקולומביה היא מאוד אופטימית.
אסף אוני: התוכנית היא למחשבים וחינוך.
אסף אוני: נראה דוגמא קצרה מסעודיה.
אסף אוני: אפשר לראות שכל המדינות המתפתחות הללו נותנות תשומת לב מאוד גדולה לתחום של המידע.
אסף אוני: בפרסומת הזאת מדברים על ההתקדמות של סעודיה לעידן המידע ועל כך שהמידע הוא הנשק, במובן הלא מיליטנטי, החשוב ביותר של המדינה.
אסף אוני: אני רוצה להראות טבלה מארגון המדינות לשיתוף פעולה כלכלי ופיתוח (OECD) שמסכמת את כל הדברים.
אסף אוני: טבלה זו הוצגה לפני חודשיים בבריסל במפגש מדינות ה-OECD.
אסף אוני: היא מראה שכל מדינה מבצעת סך מסויים של פעילויות מאוד מרכזיות בתחום צמצום הפער הדיגיטלי.
אסף אוני: רוב המרכיבים מצד שמאל עוסקים בצמצום הפער הדיגיטלי, בין אם מבחינת תקשורת בסיס ובין אם מבחינת חינוך תלמידים לאינטרנט.
מיכאל איתן: בכל אופן מה נעשה?
מיכאל איתן: את זה תציג גברת יפה ויגוצקי, מנהלת המינהל למדע וטכנולוגיה במשרד החינוך.
מיכאל איתן: תודה רבה על העבודה המאומצת.
יפה ויגוצקי: מערכת החינוך של מדינת ישראל יצאה לתוכנית מיחשוב לאומית בשנת 1994.
יפה ויגוצקי: היא הציבה לעצמה 3 יעדים מרכזיים, שמופיעים כאן בשקף: לפתח הון אנושי, לצמצם פערים, להעניק הזדמנות שווה לכל תלמיד, לגשר בין תרבויות ולחזק את אחדות העם.
יפה ויגוצקי: מדובר על תוכנית מובנית שיש לה 3 שותפים: משרד החינוך, השלטון המקומי ומפעל הפיס.
יפה ויגוצקי: דרך אגב, אלה שותפויות שמופיעות בהרבה מאוד מדינות בעולם, אבל כמובן עם השקעות לגמרי שונות.
יפה ויגוצקי: התוכנית נבנתה על בסיס תוכנית אחרת שהוגשה למשרד ב-1992, שהיתה תוכנית מאוד אופרטיבית, תוכנית של ועדת פלד.
יפה ויגוצקי: מה שבעצם עזר לנו לצאת לדרך זה אותו דוח מפורסם של "קידום החינוך המדעי והטכנולוגי", דוח הררי.
יפה ויגוצקי: לטובת העניין גם הוקצבו תקציבים יעודיים ל-5 שנים.
יפה ויגוצקי: אנחנו נמצאים היום בעצם בשלב ב' של התוכנית.
יפה ויגוצקי: ההסכם בינינו לבין השותפים האחרים נחתם ב-1998 ויסתיים בשנת 2002.
יפה ויגוצקי: התקציב שלנו נכון להיום עומד באופן תיאורטי על כ-180 מיליון שקל לשנה.
יפה ויגוצקי: באופן מעשי אנחנו מדברים על כ-150 מיליון שקל לשנה.
יפה ויגוצקי: כאשר המערכת הציבה לעצמה את היעדים העיקריים היא ביקשה להחדיר את הטכנולוגיה הזאת לכל מוסדות החינוך.
יפה ויגוצקי: אנחנו מדברים על יחס של 1:10, כלומר מחשב לכל עשרה תלמידים, יחס שאנחנו יודעים שהיום הוא כבר לא רלוונטי.
יפה ויגוצקי: ברוב מדינות העולם השאיפה היא ל-1:4 או ל-1:5.
יפה ויגוצקי: אני חוזרת כעת מכנס בינלאומי של האיחוד האירופאי בשבדיה.
יפה ויגוצקי: ההצהרה של שבדיה היא רצונה להגיע למחשב אחד לכל תלמיד.
יפה ויגוצקי: לקחנו על עצמנו להכשיר את המורים והתלמידים להשתמש בטכנולוגיות האלה וכמובן, שזה מבחינתנו העיקר, לשלב אותן בכל תהליכי ההוראה והלמידה.
יפה ויגוצקי: לא להפוך את המחשב לישות עצמאית אלא להפוך אותו לכלי שצריך בעצם לשנות את כל תהליכי ההוראה והלמידה במערכת החינוך.
יפה ויגוצקי: מבחינתי, לשנות את כל מבנה הלימודים במערכת החינוך של מדינת ישראל.
יפה ויגוצקי: במסגרת היעדים החינוכיים אמרנו שאנחנו רוצים קודם כל להקנות לכל התלמידים אוריינות מיחשוב, לספק להם סביבת למידה אחרת.
יפה ויגוצקי: ביקשנו לשנות את סביבת הלמידה השמרנית קונבנציונלית של מערכת החינוך ולעבור לסביבה שהיא עתירת טכנולוגיה.
יפה ויגוצקי: רצינו להכשיר את התלמיד למערכת של מיומנויות וכישורים אחרים ממה שהוא קיבל עד לאותה תקופה.
יפה ויגוצקי: כמו כן, ביקשנו לצמצם את הפער בין מה שקורה בבית-הספר, שהיא מערכת מאוד שמרנית, לבין המערכות האחרות בעולם בעידן המדע או בעולם של מהפיכת המידע.
יפה ויגוצקי: תמונת מצב נכון להיום: יש כאן חתך של כל שכבות הגיל במערכת החינוך.
יפה ויגוצקי: כדי לסכם את הדברים, אנחנו מדברים היום על 86,000 עמדות מחשב שסופקו לבתי-הספר אך ורק במסגרת התוכנית הזאת.
יפה ויגוצקי: אני רוצה לציין שבמקביל לתוכנית של מערכת החינוך, התוכנית המובנית, ישנן תוכניות נוספות של קרנות, כמו קרן רש"י וקרנות אחרות, שציידו מוסדות חינוך, בעיקר בפריפריה, וכמובן ועדי הורים ורשויות מקומיות שהוסיפו.
יפה ויגוצקי: אנחנו מדברים היום על כ-100,000 עמדות מחשב שהותקנו בתוך מוסדות החינוך.
יפה ויגוצקי: נתתי כאן איזה פריסה של מה שאנחנו עשינו בצד של הכשרת המורים.
יפה ויגוצקי: כפי שרואים בשקף, אנחנו מדברים על כל סגל ההוראה, גם על המורים וגם על הסגל הניהולי של בתי-ספר.
יפה ויגוצקי: פיתחנו תפקידים חדשים בבתי-ספר, כמו רכזי מיחשוב ורכזי מקצוע, ופיתחנו מנגנון חדש של מנחים לתוכנית התקשוב, שנמצאים בכל מוסדות החינוך.
יפה ויגוצקי: כפי שאמרתי, בנינו איזה מנגנון שתומך בכל בתי-הספר, כאשר לכל בית-ספר מוצמד מנחה לתקופה של שנתיים כדי שיעזור לסגל הבית-ספרי.
יפה ויגוצקי: כל קבוצה של בתי-ספר הופכת להיות אשכול בתי-ספר, כשבקודקוד נמצא איש מקצוע מיומן יותר שהוא רכז האשכול.
יפה ויגוצקי: ממצאי סקר שעשינו בתום 6 שנים של התוכנית מראים ש-68% מהמורים משלבים את המחשב במגוון גדול של מקצועות.
יפה ויגוצקי: למעלה מ-65% מהתלמידים דיווחו שהם משתמשים במחשב במהלך הלימודים שלהם ולמעלה מ-55% מהתלמידים שמשתמשים במחשב בבית-הספר סבורים שהוא גם עזר להם להתקדם בלימודים.
יפה ויגוצקי: למעלה מ-95% מן המורים שבתי-הספר שלהם התמחשבו השתתפו בהשתלמויות.
יפה ויגוצקי: המורים טוענים שעצם החדרת המחשב לבית-הספר גרמה להם להשתמש יותר במחשב גם בביתם לצורך הכנת השיעורים ולצורך הקשר שלהם עם תלמידים.
יפה ויגוצקי: כרבע מן המורים שמשתמשים במחשבים מאפשרים לתלמידים שלהם למידה אוטונומית, כלומר עבודת חקר ופרוייקטים עצמאיים.
יפה ויגוצקי: יש טענה, בעיקר של המורים, שהחשש שלהם מאותו גולם שנקרא "מחשב" הולך ופג במהלך השנים.
אברהם פורז: האם זה משפר גם את המיומנות באנגלית?
יפה ויגוצקי: זה משפר את המיומנות באנגלית, גם לתלמידים וגם למורים, אין ספק בכך.
יפה ויגוצקי: יש כאן הצגה לגבי סוגים שונים של שימושים בכיתות השונות.
יפה ויגוצקי: השקף הראשון הוא לגבי המורים והשקף השני הוא לגבי התלמידים.
יפה ויגוצקי: אם אנחנו חוזרים לנושא של האינטרנט אז בכתות ו' אנחנו מדברים על 32%-33% בלבד שמשתמשים באינטרנט.
יפה ויגוצקי: תמונת המצב של תקשורת באינטרנט היא תמונה מאוד קשה.
יפה ויגוצקי: יש לנו היום כ-3,400 מוסדות חינוך ומתוכם רק כ-1,200 מוסדות חינוך מקושרים לאינטרנט.
אברהם פורז: האם בסוף הסקירה תוכלי לתת לנו העתק של השקפים?
אברהם פורז: יש לך את זה מודפס?
יפה ויגוצקי: כן.
יפה ויגוצקי: אני מצטערת אם הדברים לא היו ברורים.
יפה ויגוצקי: האחוזים של שימוש באינטרנט הם לגבי אותם מוסדות חינוך שמקושרים לאינטרנט.
מיכאל איתן: זאת אומרת שזה שליש מתוך השליש שמחוברים.
קריאה: אבל רק 3% בדואר האלקטרוני.
יפה ויגוצקי: אנחנו מדברים היום על סיטואציה שרק כ-1,200 מוסדות חינוך, מתוך כ-3,400 מוסדות חינוך, מקושרים לאינטרנט.
יפה ויגוצקי: כשאני מדברת על קישור לאינטרנט אני מדברת על מעבדות.
יפה ויגוצקי: לא על עמדה שהיא Stand alone שלגביה אין תוחלת לדבר בכלל.
מיכאל איתן: המשמעות של המספרים שאתם רואים כאן היא שבדרך כלל אותו ילד שאין לו מחשב בבית, כשהוא יגיע לבית-הספר הסיכוי שלו לקבל שם יותר שעות הוא יותר נמוך.
מיכאל איתן: כלומר, זה שסובל מהחסך בבית יסבול גם בבית-הספר מאותו חסך.
יפה ויגוצקי: אני תיכף אראה את זה.
יפה ויגוצקי: אני מראה את התמונה העגומה של הילדים בעלי החסכים בנושא הזה.
ראובן ריבלין: איך מתחלקים בתי-הספר על-פי המיקום שלהם בארץ, זאת אומרת בפריפריה לעומת המרכז, או צפון מול דרום, וערים מול כפרים?
יפה ויגוצקי: אם אתה מדבר על התוכנית המובנית של מערכת החינוך, החלוקה היא על-פי אחוזים של תלמידים, כלומר החלוקה היא שוויונית.
יפה ויגוצקי: אבל צריך לקחת בחשבון שבמרכז הארץ וברשויות חזקות ישנם גורמים נוספים שתומכים במוסדות החינוך, כמו הרשויות המקומיות.
מיכאל איתן: למשל עיריית רמת-גן התקינה מחשבים בכל בתי-הספר ואילו ירוחם לא.
יפה ויגוצקי: רעננה לא חיכתה למערכת החינוך ומיחשבה את בתי-הספר.
ראובן ריבלין: "בזק" עוזרת רבות לכל מיני מקומות בארץ, כולל לירוחם, וגם גופים אחרים עוזרים.
יפה ויגוצקי: יש הרבה רשויות שלא חיכו למערכת החינוך ומיחשבו את בתי-הספר.
יפה ויגוצקי: ראש עיריית חיפה, מר עמרם מצנע, חיבר את כל בתי-הספר היסודיים עוד לפני שאנחנו הגענו, עם איזה הסדר שיש לו בתוך הרשות עצמה.
יפה ויגוצקי: רשויות חזקות כמובן עושות את זה בנוסף למערכת החינוך.
יפה ויגוצקי: אני מבקשת שתיקחו בחשבון שאם אתם מדברים על פערים, גם במרכז הארץ ישנם איזורי מצוקה.
יפה ויגוצקי: בת-ים למשל היא רשות מקומית שלא מצליחה לשלוף את המחשבים שמגיעים לה בתוכנית שלנו.
יפה ויגוצקי: המצב שציין חבר הכנסת איתן לגבי ההתקשרות לאינטרנט הוא נכון בבת-ים גם לגבי הנושא שלנו.
יפה ויגוצקי: אם אתם קצת מתרחקים ומגיעים ללוד, המצב הוא קשה יותר מאשר בבאר-שבע.
דורית ענבר: למה הם לא מצליחים לשלוף את המחשבים המוקצים להם?
יפה ויגוצקי: יש בעיה של רשויות מקומיות גם במרכז הארץ.
דורית ענבר: אם זה נכון אז מה יעזור הכסף הזה?
יפה ויגוצקי: לרשות אין כסף להקים תשתיות ולכן היא לא שולפת את המחשבים.
ראובן ריבלין: בסדרי העדיפויות שלה בת-ים לא יכולה להשתמש בזה.
דורית ענבר: זה לא קשור לתקשורת.
מיכאל איתן: זה קשור כי לרשות - גם אם נותנים לה את המחשב, את המורה ואת התוכנה - אין תקציב לשלם את חשבון הטלפון החודשי בשביל לחבר את המחשבים.
דורית ענבר: השאלה היא מי אחראי לזה.
דורית ענבר: אין בחדר הזה חולק על המטרות ועל כך שצריך לחבר את בתי-הספר.
דורית ענבר: השאלה היא רק מאיפה זה צריך להגיע.
מיכאל איתן: את שולחת אותי עכשיו למקום אחר.
מיכאל איתן: אנחנו באנו לקחת מכאן.
דורית ענבר: השאלה היא האם זה צריך באמת לצאת מכאן.
ראובן ריבלין: מה זה "מכאן"?
ראובן ריבלין: אם יחליט האוצר שהוא מוכן לוותר ---
מיכאל איתן: אנחנו יודעים יפה מאוד שאם אתם תשלחו אותנו לתקציב המדינה, אנחנו לא נקבל משם אף אגורה, וכאן יש הזדמנות שהכנסת תאמר את דברה.
מיכאל איתן: אם היא לא רוצה, שתגיד לא.
מיכאל איתן: אבל אל תאמרו לנו כעת: לכו לאוצר, לכו לתקציב המדינה וקחו משם, כי משם לא נקבל, זאת המציאות.
מיכאל איתן: זה לא צודק, זה לא הוגן ולא הגיוני.
מיכאל איתן: אם ארצות-הברית הגדולה יודעת לעשות את זה בלי ללכת לתקציב, אנחנו יכולים לעשות את זה כאן גם כן.
ראובן ריבלין: חבר הכנסת מיכאל איתן, קודם כל אתה צודק.
ראובן ריבלין: הטוב ביותר הוא שזה ילך ישר מתמלוגים, לצורך עצמו, בלי שזה יכנס לתקציב המדינה.
ראובן ריבלין: כך נחסוך בעיות רבות.
ראובן ריבלין: יחד עם זה, בתקציב המדינה מחושבים גם אותם כספים שהמדינה ---
מיכאל איתן: נגיע לזה אחר-כך.
מיכאל איתן: למה להיכנס עכשיו?
מיכאל איתן: יהיה על זה הרי עוד ויכוח.
מיכאל איתן: זה לא יגמר כאן היום.
ראובן ריבלין: בסופו של דבר המדינה צריכה לקחת על עצמה חלק מהדבר.
ראובן ריבלין: אני מסכים איתך במאה אחוז אבל תשכנע את שר האוצר.
ראובן ריבלין: בחוק הקולנוע הכנסת הביעה את דעתה.
מיכאל איתן: זה יותר חשוב מקולנוע לדעתי, עם כל הכבוד, ומעוד כמה דברים חשובים.
יפה ויגוצקי: קצת דילגנו בגלל קוצר הזמן.
יפה ויגוצקי: כדי לממש את היעדים שהצבנו מערכת החינוך זקוקה לאינטרנט מהיר, זול וזמין לכל, כולל כמובן תשתיות פיסיות ואמצעים לתקשורת חפשית.
יפה ויגוצקי: מערכת החינוך תיקח על עצמה לעשות ארגון מחדש של הלימודים, בתרבות למידה שונה לגמרי בבתי-הספר.
יפה ויגוצקי: אנחנו רוצים לפתח ספריות דיגיטליות.
יפה ויגוצקי: חבר הכנסת מיכאל איתן טען, ובצדק, שגם אם יש קישוריות אין מספיק חומרים.
יפה ויגוצקי: אנחנו לוקחים על עצמנו חינוך נכון ונבון והחדרת כללי אתיקה ומוסר לתלמידים כדי שיוכלו להשתמש באינטרנט.
יפה ויגוצקי: אנחנו כמובן זקוקים לתקציב כדי לצמצם את הפער הדיגיטלי.
יפה ויגוצקי: בתוכנית המקורית שלנו, במצב הטוב לתלמיד יש נגישות של כשעתיים בשבוע למחשב בבית-הספר.
יפה ויגוצקי: אם הוא מחובר לאינטרנט אז יש לו בערך שעתיים בשבוע אינטרנט בבית-הספר.
יפה ויגוצקי: אם אנחנו מדברים על תלמידים שיש להם מחשב בבית, אנחנו מדברים על פי 6-7, כלומר 12-14 שעות שלתלמיד יש נגישות לאינטרנט (זה על-פי סקר שלנו).
יפה ויגוצקי: ברור מאליו שאנחנו מדברים כאן על פער שהולך וגדל.
יפה ויגוצקי: אם דיברנו בשנות ה-50 על ביעור הבערות, אנחנו בהחלט חושבים שאנחנו הולכים להגיע לתקופה דומה, כי הפער הדיגיטלי בהחלט יביא לבערות נוראית ופערים בין אוכלוסיית תלמידים שמסוגלת להגיע אל אותה תקשורת ומסוגלת לתפקד בה לבין קבוצה אחרת שלא יכולה להגיע וכמובן לא מגיעה אל אותם מאגרי מידע ואין לה יכולת להשתמש בהם כמו אחרים.
אברהם פורז: לאיזה סדרי גודל של תקציב את חושבת שאתם זקוקים?
יפה ויגוצקי: אנחנו פיתחנו מודל כלכלי במשרד.
יפה ויגוצקי: אני לא רוצה אפילו לומר את הסכומים שהגענו אליהם כדי לממש את התוכנית, שנראית לנו כתוכנית אידיאלית, שהיא ברורה מאליה בהרבה מאוד מדינות בעולם, באירופה ובארצות-הברית.
יפה ויגוצקי: אנחנו למדנו הרבה מאוד על מה שקורה שם.
יפה ויגוצקי: צמצמנו את התוכנית עד למינימום ואנחנו זקוקים לפחות לעוד כ-150 מיליון שקלים לשנה כדי לתת את הדברים המאוד בסיסיים.
אברהם פורז: מה אתם תעשו ב-150 מיליון שקל בשנה?
יפה ויגוצקי: ב-150 מיליון שקלים לשנה אנחנו נאפשר לתלמידים גישה חופשית לאינטרנט, מעבר לשעות ההוראה.
יפה ויגוצקי: זה אומר פתיחת מעבדות בתי-הספר.
יפה ויגוצקי: אנחנו מדברים על הקמת מרכזי אינטרנט קהילתיים כדי להוות מוקד לבתי-הספר ולתגבר את התלמידים וגם את אוכלוסיית המבוגרים.
יפה ויגוצקי: אין ספק שאם אתה מדבר על הכשרה, על חינוך, אם אתה לא תעשה את זה לכלל המשפחה לא עשית בעצם שום דבר כי לא יכול להיווצר פער בין התלמיד לבין הוריו שלא מבינים שום דבר בתחומים של עידן המידע.
יפה ויגוצקי: אנחנו רוצים להשאיל מחשבים לתלמידים שאין להם מחשבים בבית כדי לאפשר להם את הנגישות הזאת.
יפה ויגוצקי: אנחנו רוצים לגייס אוכלוסיה גדולה יותר של מדריכים כדי לאפשר שימוש נכון בטכנולוגיה הזאת.
מיכאל איתן: למרות שאנחנו נמצאים במקומות שונים, אנחנו עובדים בתיאום עם גברת יפה ויגוצקי ועם משרד החינוך ואנחנו רואים עין בעין את מרבית הבעיות וגם את הפתרונות.
מיכאל איתן: יש כאן נייר, שכל מי שיהיה מעוניין יוכל לקחת אותו אחר-כך.
מיכאל איתן: ישנה כאן תוכנית שכוללת פירוט תקציבי ופריסה של מערך מרכזי מחשבים קהילתיים על מנת שילדים וחברים בקהילה יוכלו להגיע.
מיכאל איתן: התוכנית שאני מציע היא לא תוכנית שהומצאה מאיזה חלל ריק.
מיכאל איתן: היא התחילה כאשר הייתי שר המדע, אז הרצנו אותה בקטן במספר מוקדים והיא הוכיחה הצלחה.
מיכאל איתן: לצערי כשעזבתי את משרד המדע העניין ננטש ואז באה עמותת "תפוח", בראשות מר ליאון רקנאטי, והם המשיכו ביוזמה פרטית והרחיבו אותה.
מיכאל איתן: כשהממשלה לא עשתה כלום, הם עשו.
מיכאל איתן: הם יסבירו כעת מה ניתן לעשות ומה הם עושים בשטח ביוזמה פרטית אישית.
מיכאל איתן: מר רקנאטי נרתם באופן אישי ולקח איתו אחר-כך עוד גורמים בסקטור הפרטי.
ליאון רקנאטי: אני שמח מאוד על הדיון הנערך כאן היום.
ליאון רקנאטי: הייתי בוועדת העבודה והרווחה ב-4.1.2000, כשהיה יום האינטרנט בכנסת, וסיפרתי אז שאנחנו הולכים להקים עמותה, לא פרטית אלא ציבורית, שמטרתה להקים 30 מרכזי אינטרנט בפריפריה.
ליאון רקנאטי: קיבלנו את כל האהדה והתמיכה.
ליאון רקנאטי: אני רוצה להראות לכם מה בעצם נעשה בשנה וחמישה חודשים שחלפו מאז.
בני מורן: העמותה קמה מתוך הבנת המטרות והמצוקות שדנו עליהן כאן קודם.
בני מורן: עקב כך קבוצת "אי.
בני מורן: די.
בני מורן: בי" והחברות המסחריות הקשורות אליה החליטו להקים את העמותה.
בני מורן: בנוסף לנושא האינטרנט, נושא האנגלית הוא מאוד חשוב.
בני מורן: גילינו שהפער הדיגיטלי קיים באמת בפריפריה.
בני מורן: גם במרכז יש קשיים באנגלית אך על אחת כמה וכמה בפריפריה, כך שאחד הדברים שאנחנו עושים הוא ללמד גם אנגלית.
בני מורן: בינואר 2000 קמה העמותה.
בני מורן: עברנו את התהליכים של הקמת עמותה במהירות רבה למדי וגם השפענו על שינוי תקרת המס לעמותות.
בני מורן: המרכז הראשון שהקמנו היה במצפה רמון, באוגוסט 2000.
בני מורן: כרגע יש לנו 22 מרכזים פעילים.
בני מורן: בימים אלה ממש אנחנו פותחים עוד 3 מרכזים, כך שיהיו 25 מרכזים.
בני מורן: המדריכים שלנו פעילים, בשיתוף עם משרד החינוך, עם גברת יפה ויגוצקי, מ-8 בבוקר ועד 10 בלילה.
בני מורן: בשעות הבוקר מלמדים בחינוך הפורמלי את התלמידים שמגיעים למרכזים בצורה מסודרת דרך הרשות המקומית ולומדים עד 2 בצהרים.
בני מורן: לאחר מכן כלל האוכלוסיה מגיעה ולומדת.
בני מורן: דהיינו, ילד שהוא בוגר הקורס שאותו אנחנו פיתחנו מביא את ההורים שלו, יושב עם הוריו ומלמד אותם בעצם את הקורס שהוא למד.
בני מורן: על-ידי כך אנחנו מגרים ומושכים את ההורים גם כן להגיע למרכזים.
בני מורן: אל המרכזים מגיעים גם בני גיל הזהב ועובדי תעשיות לואו-טק.
בני מורן: מאחר והרשות המקומית מעורבת מאוד בפעילות, גם גופים שונים כמו "נערות במצוקה", או אנשים בעלי בעיות סוציאליות כאלה או אחרות, או מובטלים, מגיעים בצורה סדורה למרכזים ולומדים.
בני מורן: אחד הדברים שאנחנו זקוקים להם ביותר היום הוא הגברת העשרת התכנים שאותם אנחנו מלמדים.
בני מורן: למשל אנחנו מקימים היום עם מתפרת "עצמאות" במצפה רמון E-commerce.
בני מורן: הן מאוד זקוקות לזה ואנחנו מסוגלים היום להעביר להן את קורס הזה.
בני מורן: אם היו לנו תקציבים גדולים יותר היינו מתמודדים גם עם קורסים של משרד העבודה והרווחה לאוכלוסיה במקום.
בני מורן: מודל שיתוף הפעולה שלנו הוא כזה שאנחנו יוזמים את הפנייה לרשות המקומית.
בני מורן: אנחנו עובדים בתיאום עם משרדי הממשלה - משרד התעשיה והמסחר, משרד החינוך, ומשרד המדע, התרבות והספורט.
בני מורן: אנחנו מזהים את המקומות, כמובן אותם 11 ישובים נקודתיים.
בני מורן: אני רוצה להגיד שלוד נמצאת תחת ועדה קרואה, אין להם אפילו את היכולת להעמיד את המתקן, לבטח אותו ובוודאי שלא לעשות הסעות.
בני מורן: לפיכך בלוד, באופן חריג, אנחנו מממנים את הכל: שכירת האתר והביטוח, כולל גם הסעות התלמידים, בשיתוף פעולה עם אגד.
בני מורן: אנחנו יוזמים את הקמת המרכז, אנחנו מקימים את התשתיות, רוכשים את המחשבים, מכשירים את המדריכים.
בני מורן: כמו שאמרתי קודם, משרד החינוך מסייע לנו בעניין הזה.
בני מורן: הדברים עוד לא סגורים אבל אנחנו מקווים שייסגרו בהקדם.
מיכאל איתן: משרד החינוך הבטיח לסייע והוא יעמוד בהבטחותיו.
בני מורן: ההבטחות של משרד החינוך הן בעייתיות, אבל ההבטחות של האגף בראשות גברת יפה ויגוצקי הן יותר אמינות.
בני מורן: אנחנו מלמדים אנגלית.
בני מורן: היתרון הגדול של הפלטפורמה שאנחנו מדברים עליה כאן הוא טכנולוגיה ברמה מאוד גבוהה.
בני מורן: קיבלנו תוכנת ניטור ובקרה מחברת CA ואנחנו מפעילים אותה.
בני מורן: התוכנה הזאת מאפשרת לנו לשלוט בכל המרכזים, מעין "האח הגדול" שיושב מלמעלה ורואה מה קורה בכל מרכז ומרכז On line.
בני מורן: אם עמדה 4 בירוחם לא פועלת, אנחנו יודעים על כך מיידית, מתקשרים אל התלמיד הביתה ומוודאים למה יעקב לא הגיע היום לשיעור.
מיכאל איתן: פחות או יותר.
מיכאל איתן: רכז הטלפון לא עובד.
בני מורן: אלה התפוקות שהשגנו עד אפריל 2001, מבחינת כמות השעות וההדרכות שבצענו במרכזים עצמם.
בני מורן: הקמנו מרכזים גם במגזר הדרוזי, במגזר המוסלמי, במגזר הבדואי ובשטחים.
בני מורן: אלה מרכזים שאנחנו עומדים להקים.
בני מורן: אם יהיה לנו כסף וימשיך שיתוף הפעולה שלנו עם מפעל הפיס ועם קרן רש"י אנחנו נוכל להקים עוד 12 מרכזים נוספים.
בני מורן: קרן רש"י פעילה מאוד בתחום החינוך הטכנולוגי בישראל.
בני מורן: יש תורם מאוד גדול מחוץ-לארץ, ששומר על צניעות, לא לוחץ ידיים לאף ראש ממשלה ותורם הרבה מאוד כסף.
בני מורן: מפעל הפיס משתף איתנו גם כן פעולה.
בני מורן: אנחנו נמצאים בסך הכל מ-1.8.2000.
בני מורן: הצורך מהשטח הוא עצום, יש דרישה עצומה.
בני מורן: יש מקומות, כמו באר-שבע ומקומות אחרים, שם המרכז פעיל בתפוקה כל-כך גבוהה שאנחנו חייבים להקים באותה עיר מרכזים נוספים, כי לא כל האוכלוסיה שמעוניינת מסוגלת לקבל שירות.
בני מורן: אפשר על הפלטפורמה הזאת שלנו - שאנחנו רוצים לתרגם אותם לאמהרית, לרוסית ולערבית - להעביר מסרים של חינוך.
בני מורן: אפשר על הפלטפורמה הזאת להתגבר על רתיעה פסיכולוגית במפגשים שקיימים בין אוכלוסיות שונות.
בני מורן: אפשר על הפלטפורמה הזאת להפגיש בין מגזרים שונים בחברה הישראלית.
בני מורן: על-ידי האינטרנט הם יכולים להתכתב ולעשות עבודה למשל על הנחליאלי.
בני מורן: לא יקרה כלום אם ילד מבית-ג'אן יעבוד עם ילד מאופקים - ואגב, דברים כאלה קורים - ויעשו עבודה על הנחליאלי.
בני מורן: זה יוצר ביניהם קשר.
בני מורן: אנחנו עובדים בשיתוף פעולה עם עמותות נוספות שפועלות בשטח בתחום קידום עידן המידע, עם ארגונים שונים שפועלים בתחום הזה באופן וולונטרי.
בני מורן: עם כולם אנחנו משתפים פעולה.
בני מורן: אנחנו מרכז קהילתי ולפיכך אנחנו מסוגלים לתת תמיכה לארגונים אחרים שנמצאים בשטח.
בני מורן: אנחנו פרוסים על פני כל הארץ, כמו שציינתי קודם, עם יכולת הדרכה.
בני מורן: אנחנו מעוניינים להגביר את כמות ההדרכות ואת כמות התכנים שאנחנו מקנים בכל אחד מהמרכזים.
בני מורן: לסיום, התשתית שאנחנו נותנים - בחרנו 30 מרכזים.