GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
חוה ראובני: למעשה, הרשויות המקומיות מייעדות להם, על פי בקשה, מקומות חניה ספציפיים.
אברהם פורז: מה לגבי מקום חניה לנכה שכתוב בו: מקום שמור לרכב נכה מספר כך וכך?
חוה ראובני: לפי חוקי עזר עירוניים, העירייה נותנת הקצאה מיוחדת, ואז מדובר בהפרה של הסדר.
רונן ישעיהו: תקנות התעבורה מכירות רק בכיסא הגלגלים.
שולמית שמעון: אבל יש גם חוק חנייה לנכים - -
אברהם פורז: אני מבין, נותנים לנכה מקום חניה כמעט בכל מקום, ואפילו אם יפריע לתנועה.
שולמית שמעון: למעט הפרעה לתנועה, וזה רשום מפורשות בחוק הנכים.
חוה ראובני: הוא למשל יכול להחנות על המדרכה, אם הוא לא מפריע להולכי רגל.
יפעת רווה: יש שם קריטריונים מאד מאד ברורים, מתי נכה יכול לחרוג.
אברהם פורז: אני יודע למה הכוונה.
אברהם פורז: צריך לנהוג כך לגבי הנכים, מתוך הנחה שאין ABUSE.
אברהם פורז: אבל למה אין תקנת תעבורה, שאוסרת חנייה במקום חניה ששמור לרכב נכה?
שולמית שמעון: יש תקנת תעבורה.
אתי בנדלר: למעשה, חנית במקום אסור ללא חומרה מיוחדת.
אברהם פורז: אבל יש הבדל בין זה לבין הנכה שהקצו לו את המקום הזה כי הוא נכה והוא בא הביתה ותפסו לו את מקום החניה.
אברהם פורז: בעיניי, זה דבר חמור.
חוה ראובני: הדבר הזה כרגע לא מטופל בתקנות התעבורה.
חוה ראובני: יש כל מיני דברים שמטופלים בתקנות התעבורה, ואולי לא היו צריכים להיות מטופלים.
רונן ישעיהו: מה לא מטופל?
אברהם פורז: זאת לא עבירה, אם מישהו חונה במקום חניה ששמור לנכה.
שולמית שמעון: לא, זאת בדרך כלל עבירה על חוק עזר עירוני, משום שגם העירייה הציבה תמרורים אפורים עם נקודות בתוכם.
שולמית שמעון: המשטרה לא מבצעת אכיפה, כי אלה תמרורים עירוניים.
שולמית שמעון: כי אלה לא תמרורים על פי פקודת התעבורה והתקנות שלה.
אברהם פורז: אז תתקנו את זה.
רונן ישעיהו: האם אתה רוצה לדעת את האמת שמאחורי הסיפור?
רונן ישעיהו: לצערנו, כמות הנכים אצלנו היא גדולה מאד.
רונן ישעיהו: נכי צה"ל ואחרים שמצבם קשה, קיבלו את התו עם כיסא הגלגלים וכל תשומת הלב מופנית לעזור להם.
רונן ישעיהו: ישנה הקבוצה השנייה שהם המתקשים בהליכה.
רונן ישעיהו: מדרך הטבע, כשהכמויות הן כל כך גדולות, אומרים לך במרכז הערים: אין מקומות.
רונן ישעיהו: כשאתה בא לנציגי ועדת התנועה העירונית, הם מתחילים לגמגם, כי אין להם מקומות.
רונן ישעיהו: מדרך הטבע מתחיל סינון, ובוחרים את המקרים הקשים.
אברהם פורז: משעה שכבר כתוב במקום חניה: המקום שמור לרכב נכה מספר כך וכך, לא אמורים להחנות שם, לא?
אברהם פורז: אבל כשהנכה הזה מגיע הביתה, הוא יכול שלא למצוא מקום חניה.
רונן ישעיהו: לכן אוכפים את זה באמצעות חוק העזר העירוני.
שלמה שביט: אבל הקנס הוא 70 שקל.
חוה ראובני: אישרנו עכשיו קנס על סך 100 שקלים.
אברהם פורז: למה שלא יהיה לזה הסדר בתקנות התעבורה?
רונן ישעיהו: יש הסדר.
אברהם פורז: לא, לגבי בחינת הכללים האלה.
רונן ישעיהו: אני שוב אומר לך שאי אפשר לטפל בכולם, ושאין במרכזי הערים מספיק מקומות חניה.
אברהם פורז: אני לא מתווכח אתך האם צריך להציב את התמרור או לא, והאם להקצות לנכה מסוים מקום חניה או לא, אלא אני מדבר על מה שקורה שעה שכבר ניתן לו המקום וכבר יש שלט.
רונן ישעיהו: אבל זה נעשה היום.
רונן ישעיהו: אם אני אחשוב שמישהו ראוי למקום חניה, יוצב שם תמרור עם כיסא גלגלים.
חוה ראובני: האכיפה על ידי פקחי המשטרה היא אותה אכיפה.
חוה ראובני: דרגות הקנס שהם נותנים הן אותן דרגות קנס.
חוה ראובני: ברגע שמדובר באדם שמבצע חניה אסורה לפי חוקי העזר, הוא יקבל את אותו קנס בדרגה א', וגם אם זה יהיה בתקנות התעבורה הוא יקבל את אותו קנס בדרגה א', כלומר: קנס על סך 100 שקלים.
חוה ראובני: פרקטית, זה לא משנה.
חוה ראובני: הרי המשטרה ממילא לא עוסקת בחניה במרכזי הערים.
רונן ישעיהו: אין מספיק מקומות חניה.
רונן ישעיהו: אתה יכול לשבת בוועדת התנועה העירונית – והיה לי הכבוד לשבת ברוב הוועדות – ולקבל 20-25 בקשות בישיבה, וכל הבקשות נוגעות לאותו ריבוע של מרכז העיר.
אברהם פורז: אבל אנחנו מדברים על דבר אחר, ואומרים שמשעה שהעירייה כבר הקצתה מקום חניה לנכה, שוטר לא יוכל לתת דוח לנהג אחר שיחנה במקום המיועד.
רונן ישעיהו: שוטר לא, אבל הפקח העירוני יכול.
חוה ראובני: זאת עבירה על חוק עזר.
חוה ראובני: בצו אנחנו דואגים לכך שלא יהיה מצב שאם שוטר מגיע תתקבל דרגת קנס אחת, ואם פקח מגיע תתקבל דרגת קנס אחרת.
אברהם פורז: אבל האם זה ברור שבמקומות החניה האלה הקנס לא יהיה 500 שקל?
חוה ראובני: אנחנו מציעים להטיל את הקנס של 500 שקל רק על מי שמחנה במקום חניה של נכים קשים, ועל מי שמחנה במקום חניה של הנכים הפחות קשים יוטל קנס של 100 שקל, כי מדובר באיסור חניה רגיל.
מוטי פלדמן: יש איזושהי תקנה שלא מאפשרת להחנות במקום שמיועד לרכב מסוים, והיום הקנס על עבירה כזאת הוא 190 שקל.
מוטי פלדמן: בדרך כלל מדובר במקומות חניה של שגרירויות וכיוצא בזה.
מוטי פלדמן: מדובר על חניה שסומנה כחניה לרכב מיוחד.
שולמית שמעון: מאיפה אתה "לוקח" את זה?
מוטי פלדמן: האם יש לכם פה חנ"א – חוברת נוסחי אישום עבירות תנועה?
שולמית שמעון: חנ"א זה נוסחי אישום.
מוטי פלדמן: שם אני זוכר איפה זה נמצא.
אברהם פורז: רבותיי, אני רוצה להגיד את דעתי.
אברהם פורז: לגבי מקום של נכה ששמור לו מקום חניה על ידי תמרור, זה בסדר שיוטל קנס של 500 שקל על מי שחונה במקום כזה.
אברהם פורז: לגבי מקומות חניה של נכים רגילים, צריכים להטיל קנס של 250 שקל.
אברהם פורז: אם זה רק בסמכות חוק עזר, צריך להיות ברור שזה סכום הקנס שם.
רונן ישעיהו: אבל איך אתה יכול להכריח את העיריות?
אברהם פורז: אז בואו נקבע תקנה, ובה יהיה כתוב:
אברהם פורז: מקום חניה שניתן כחניה לנכים - -
רונן ישעיהו: יכול להיות שמה שאתה עושה זה בסדר, אבל המשמעות של זה צריכה להיות ברורה.
רונן ישעיהו: אתה בעצם מאחד את כל סוגי הנכים למיניהם.
רונן ישעיהו: זאת המשמעות, ואתה גוזר גזירה שווה.
אברהם פורז: אתה אומר לי שיש הבדל בין מי שיש לו תמרור כיסא גלגלים לבין אחד שיש לו שלוש נקודות.
אברהם פורז: יש חניון בסופרמרקט, וליד הכניסה לסופרמרקט יש כמה מקומות חניה, שמסומן עליהם "חניה לנכים".
אברהם פורז: מה קורה אם אחנה שם?
רונן ישעיהו: לפי התקנות, רשאים לתת לך רפורט על חניה במקום של נכה.
אברהם פורז: האם הקנס יהיה על סך 500 שקל?
אברהם פורז: אז זה לא הגיוני.
רונן ישעיהו: בעיניי כן.
רונן ישעיהו: אי אפשר לגרום לבחור עם כיסא גלגלים להחנות בצד המרוחק של החניון ולגלגל את עצמו למעלית.
מוטי פלדמן: זה לא משנה, אפשר להשתמש במקרה של החניה הזאת כתמרור ד17, שאומר שהחניה מוגבלת לרכב מסוים.
רונן ישעיהו: אתה מערבב בין הדברים.
אברהם פורז: צריכה להיות תקנה או שצריך להיות תמרור - בשונה מכיסא הגלגלים לנכים הקשים - שמקום החניה שמור לנכה רגיל.
אברהם פורז: חניה במקום כזה צריכה להיחשב גם כעבירה של המדינה, מעבר לחוקי עזר.
אברהם פורז: צריכה להיות האחדה וצריך להיות אותו סכום של קנס בכל המדינה, כדי שלא ייווצר מצב שבכל רשות מקומית יוטל סכום שונה.
רונן ישעיהו: בפקודת התעבורה מסמיכים בצורה גורפת את הרשויות המקומיות לנהל את הסדרי החניה בעיר.
רונן ישעיהו: זאת מדיניות.
רונן ישעיהו: בין השאר הם קובעים את הקנסות, איפה משלמים, מה הסכום, וגם את הקצאת המקומות לנכים.
אברהם פורז: אבל למה ששוטר לא יוכל לרשום דוח כזה?
אברהם פורז: אם שוטר יגיע לסופרמרקט ויראה שחונים במקום חניה שמיועד לנכה, למה שלא יוכל לרשום דוח כזה?
רונן ישעיהו: הוא יכול לרשום דוח, למה שלא יוכל לרשום דוח?
אברהם פורז: כי זה לא הגיוני שבמקומות שיש בהם עשרה מקומות חניה לנכים, יהפכו את כל המקומות למקומות חניה שיש להם סימון של כיסא גלגלים.
רונן ישעיהו: זה עניין אחר.
רונן ישעיהו: זה שיקול הדעת של מי שעשה את זה.
אברהם פורז: צריך להיות הבדל בין שלוש נקודות לבין כיסא גלגלים.
רונן ישעיהו: אז קבענו הבדל.
שולמית שמעון: קיים הבדל.
שולמית שמעון: ההבדל קיים בחוק חניה לנכים, משום שגם החוק עצמו מתיר לנכים להחנות במקומות חניה שאסור להם להחנות.
שולמית שמעון: אני חושבת שמרוב הצפה של תמרורים, בסוף באמת לא יישארו מקומות חניה גם לנכים.
אברהם פורז: את מתווכחת אתי על דבר אחד, ואני אומר דבר אחר.
אברהם פורז: אני מדבר על מצב בו העירייה הציבה תמרור, ובו כתוב:
אברהם פורז: מקום זה שמור לרכב נכה מספר כך וכך – האם אנחנו נשאיר את העניין רק לעיריות, וכל עירייה תקבע איזה קנס שהיא רוצה?
רונן ישעיהו: מה רע בזה?
רונן ישעיהו: כל עירייה קובעת מה הקנס על חניה רגילה וקובעת איפה תהיה החניה, כמה פקחים יהיו, ובאיזה שעות מדובר.
אברהם פורז: האם מגיעים לפה נציגי כל העיריות?
יפעת רווה: כשהופכים את זה לעבירת קנס, זה מגיע לוועדת החוקה, חוק ומשפט.
אברהם פורז: כל עירייה לחוד?
יפעת רווה: כל עירייה לחוד.
אברהם פורז: האם ועדת החוקה, חוק ומשפט מאשרת זאת לכל עירייה לחוד?
רונן ישעיהו: כן, כל חוק עזר הוא עצמאי.
לאה ורון: קבעו את זה בין הוועדות, כדי שאף פעם לא תהיה התאמה בין הרשויות לבין משרד התחבורה.
רונן ישעיהו: יש בזה הגיון, מפני שלא יכול להיות שהמחירים בקריית שמונה יהיו כמו בבת-ים, זה לא אותו דבר.
אברהם פורז: רבותיי, אני נכנע לכם, אבל אני חושב שהקנס על חניה רגילה במקום ששמור לנכה צריך להיות 250 שקל ולא 100 שקל, ועכשיו תעשו מה שאתם רוצים.
לאה ורון: בכל אופן, פה אושר הקנס של 500 שקל.
אברהם פורז: מה זה חניית אוטובוס בדרך?
שולמית שמעון: "לא יעמיד אדם ולא יחנה אוטובוס המיועד להסיע עשרים נוסעים או יותר בדרך, אף במקום שבו מותר להעמיד רכב או להחנותו, אלא אם תמרור מורה אחרת.
אברהם פורז: בסדר – מוסכם על קנס על סך 250 שקל.
אברהם פורז: האם אותו דבר חל לגבי חניית רכב מעל 10 טון?
רונן ישעיהו: זה אותו הגיון.
אברהם פורז: אם כך, לגבי חניית רכב מעל 10 טון מאושר קנס על סך 250 שקל.
אברהם פורז: מה לגבי חניית רכב לא בשימוש/למכירה?
אברהם פורז: האם אסור להעמיד בכביש רכב שלא בשימוש?
יפעת רווה: "לא יחנה ולא יעמיד אדם בדרך רכב המוצע למכירה או רכב שרשיונו פקע.
אברהם פורז: אני רואה הרבה מכוניות שיש בהן שלט, ובו כתוב "למכירה".
אברהם פורז: האם זאת עבירה?
חוה ראובני: פורמלית, מותר לנסוע עם שלט כזה, אבל אתה צריך להוריד אותו כשאתה חונה.
חוה ראובני: לא כתוב כאן "לא ייסע", אלא "לא יחנה".
אברהם פורז: קודם כל תתקנו את התקנה.
רונן ישעיהו: תיקנו.
רונן ישעיהו: לפני חצי שנה קיימנו דיון בעניין.
אברהם פורז: בינתיים נקבע קנס על סך 100 שקל.
רונן ישעיהו: הגיוני.
אברהם פורז: אגב, כולם עושים את זה, מה רע בזה?
רונן ישעיהו: התקנה תוקנה, על מנת שהיא תחול על סוחרי רכב ולא על איש פרטי.
אברהם פורז: קנס על סך 100 שקל זה מספיק.
אברהם פורז: מה לגבי אבטחת רכב חונה?
אתי בנדלר: שולמית שמעון, תקראי את התקנה, כי היא כוללת הרבה תקנות משנה והרבה איסורים.
שולמית שמעון: "(א) לא יחנה ולא יעמיד אדם רכב אלא לאחר שנקט באמצעי הזהירות הדרושים כדי להבטיח שהרכב לא יזוז ולא ינוע בהעדר נהג.
שולמית שמעון: (ב) לא יחנה ולא יעמיד אדם רכב בלי השגחה אלא לאחר שהופסקה פעולת המנוע ומנגנון ההדלקה, הוצא מפתח ההצתה והופעלו הבלמים המיועדים לבלימת קבע.
שולמית שמעון: " (ב)(1) על אף האמור בתקנה משנה (ב), מי שמפעיל מנוף או כל כלי אחר המחובר לרכב ומופעל רק באמצעות מנוף, רשאי שלא להפסיק את פעולת המנוע וכו'.
שולמית שמעון: "(ג) נוהג רכב לא יעמידנו, לא יחנהו ולא ישאירנו עומד בדרך בעלת שיפוע, אלא לאחר שבלם את גלגליו כראוי; היה רכב מנועי במורד – יטה הנוהג את הגלגלים הקדמיים לאבן השפה או לשפת הכביש הקרובה אליו וישלב אותו בהילוך אחורי, ואם היה בעליה – יטה את הגלגלים הקדמיים לעבר הכביש כשיש בו אבני שפה, או לשפת הכביש אם אין בו אבני שפה, וישלב אותו בהילוך קדמי; ברכב בעל הילוכים אוטומטיים, ישלב הנוהג את הילוך החניה.
שולמית שמעון: (ד) רכב שחובה לשאת בו נעלי ביטחון שהועמד או הוחנה בדרך משופעת יציב, נהגו גם את נעלי הביטחון מתחת לגלגלים האחוריים.
שולמית שמעון: " כל זאת כדי למנוע תזוזה של הרכב.
אברהם פורז: קנס של 250 שקל מספיק.
אברהם פורז: אגב, זו בכלל לא עבירה שקיימת.
אברהם פורז: אף פעם לא תגלי את העבירה, אלא רק אחרי שהמכונית תתחיל להתדרדר.
אברהם פורז: איך שוטר יידע על קיום העבירה?
שולמית שמעון: כשהרכב מונע, למשל, והנהג עוזב את הרכב.
אברהם פורז: כשאני נוסע עם אשתי ואני נוהג והיא לידי, אם אני פתאום מרגיש עייפות ומציע לה להתחלף אתי בנהיגה, האם את חושבת שאני מכבה את המנוע, מוציא את המפתח, יוצא מצד שני ומבטיח שהיא תיכנס?
אברהם פורז: אני חושב שקנס של 250 שקל מספיק.
יצחק גאגולה: מה המדד של הקנסות היום?
יצחק גאגולה: איך אתה קובע 250 שקל או 300 שקל?
אתי בנדלר: במקום הרבה מאד דרגות שהיו עד עכשיו, אושרו בסך הכל חמש דרגות של חניה, כאשר הדרגה הנמוכה ביותר היא 100 ואחריה 250 שקל.
אברהם פורז: מספר סידורי 104 – אני מבין שמותרת חנייה סמוך לשפת הכביש עד למרחק של 40 סנטימטר.
אברהם פורז: קנס על סך 100 שקל זה בסדר גמור.
חוה ראובני: אגב, זו העבירה היחידה שהקנס עליה היה גם בסיבוב הקודם בדרגה א'.
אברהם פורז: ולמרות הכל הקנס היה 40 שקל.
אתי בנדלר: למרות שהעבירה הזאת כוללת עוד כל מיני אלמנטים.
אתי בנדלר: לגבי נהגים שלא יודעים להחנות את הרכב בצורה ישרה, זו גם עבירה.
אברהם פורז: חניית רכב חומרים מסוכנים באזור מגורים.
אברהם פורז: קנס על סך 250 שקל זה בסדר.
אברהם פורז: מה זה אומר נסיעה בתוך הרכב?
חוה ראובני: לא לנסוע עם הראש בחוץ.
חוה ראובני: חובה לנסוע כשכל הגוף בתוך הרכב.
אתי בנדלר: "(א) לא ייסע אדם ברכב – פרט לאופנוע, תלת אופנוע, אופניים או תלת-אופן – והנוהג בו לא יניח לאדם לנסוע בו, אלא כשגופו כולו בפנים הרכב ובמצב המבטיח את שלומו.
אתי בנדלר: (ב) הנוהג רכב לא יסיע אותו ולא ימשיך בהסעתו, אלא אם דלתותיו סגורות וננקטו כל שאר אמצעי הזהירות להבטחת שלומו של נוסע ושל כל אדם הנמצא בסמוך לרכב.
חוה ראובני: יושב ראש הוועדה הרי מאד דואג לבעלי החיים, אז אני מניחה שהאיסור הזה חל גם עליהם.
יפעת רווה: כתוב פה "לא יניח לאדם לנסוע בו".
אתי בנדלר: אבל תקנת משנה (ב) מדברת על נוסע, לאו דווקא על אדם.
אברהם פורז: בעקרון, האם זאת עבירה אם אני שם יד על החלון?
יפעת רווה: עקרונית כן, כי זה מסוכן.
חוה ראובני: הבעיה היא עם הילדים שקופצים מהחלון בטיולים ובהסעות.
שמעון ולנסקי: אני רוצה להעיר לגבי הנושא של חניית רכב המוביל חומרים מסוכנים.
שמעון ולנסקי: אנחנו מייחסים אותה חשיבות וקובעים את אותו סכום קנס, ולדעתי זה בכלל לא ריאלי.
שמעון ולנסקי: חונות היום מכליות דלק עם חומרים מסוכנים ומכלי גז ליד בתים.
שמעון ולנסקי: אני חושב שסכום הקנס צריך להיות 500 שקל לפחות.
יפעת רווה: זאת הצעה של הממשלה.
שמעון ולנסקי: אני יודע שזאת הצעה של הממשלה.
אברהם פורז: אנחנו עוברים לבטיחות בפתיחת דלתות רכב.
יפעת רווה: "(א) לא יפתח אדם את דלתו של רכב אלא לאחר שנקט כל אמצעי הזהירות הדרושים להבטחת שלומם של עוברי דרך.
אברהם פורז: בעיניי, צריך לתת דוחות על דבר כזה.
רונן ישעיהו: זה מסובך להוכיח את העבירה.
יפעת רווה: "(ב) לא יפתח אדם את דלתו של רכב ולא יניח הנוהג בו לפתוח את דלתו, כל עוד הרכב נע.
אברהם פורז: בסדר, קנס של 250 שקל הוא סביר.
אברהם פורז: אנחנו עוברים לדון בעלייה וירידה מהרכב.
יפעת רווה: "לא יעלה לרכב אדם, למעט הנוהג, ולא ירד ממנו...
יפעת רווה: אלא – כשהרכב עומד; מצדו הימני של הרכב כשהוא עומד בצד ימין של הדרך; מצדו השמאלי של הרכב כשהוא עומד כדין מצד שמאל של הדרך; אולם מי שיושב לצד הנהג רשאי לצאת מצדו הימני של הרכב, לאחר שנקט באמצעי הזהירות הדרושים; במקום המיועד לעלייה ולירידה, אם יש ברכב מקום כזה.
אברהם פורז: האם מי שיושב מאחוריי יכול לצאת מהדלת שמאחוריי?
יפעת רווה: אם אתה חונה בצד ימין – לא.
חוה ראובני: כל אחד צריך לצאת מהצד של המדרכה, והחריג היחיד הוא שאם אתה חונה בצד שמאל, מי שיושב ליד הנהג לא צריך לטפס מעל להגה.
אברהם פורז: אבל האם הנהג עצמו יכול לצאת מהדלת שלו?
שולמית שמעון: זה לא מתייחס לנהג.
חוה ראובני: "למעט הנוהג".
אברהם פורז: קנס על סך 100 שקל מספיק.
אברהם פורז: מה לגבי הסעה לצד הנהג?
יפעת רווה: "(א) נוהג רכב מנועי המסיע לצדו אדם אחר, לא יסיענו אלא לצדו הימני אם ההגה הוא שמאלי, או לצדו השמאלי אם ההגה הוא ימני, ולא יסיע לצדו יותר מאדם אחד, אלא בהיתר מטעם רשות הרישוי ובהתאם לתנאי ההיתר.
חוה ראובני: לגבי המשפט "או לצדו השמאלי אם ההגה הוא ימני", יכול תייר להיכנס לארץ עם רכב כזה.
יפעת רווה: "(ב) רשות הרישוי רשאית לתת היתר להסעת שני נוסעים על גבי טרקטור, מלבד הנהג, ובלבד שיותקנו מקומות ישיבה בצורה המבטיחה את שלום הנוסעים, בהתאם לתנאי ההיתר.
אברהם פורז: במילים אחרות, במקרה בו מכונית מיועדת לשני נוסעים מקדימה ויש נוסע נוסף, אתם רוצים להטיל קנס על סך 500 שקל.
אברהם פורז: זה קצת מוגזם, 250 שקל זה מספיק.
אברהם פורז: תקנה 83 - אי התקנת שלט "ילדים" ואי הסרת שלט "ילדים".
אברהם פורז: קנס של 500 שקל בגלל זה?
שולמית שמעון: לשתי העבירות?
אברהם פורז: כן, מה קרה?
מוטי פלדמן: מה זה מפריע אם לא הוסר השלט "ילדים"?
אברהם פורז: אני מבין שבארצות-הברית יש BUS SCHOOL והוא עוצר בתחנה ואסור לעקוף אותו.
אברהם פורז: האם לאוטובוס שיוצא מתחנה ורוצה להשתלב חזרה בתנועה יש זכות קדימה?
אברהם פורז: למה אתם לא מתקינים תקנה כזאת?
רונן ישעיהו: מפני שאין שום סיכוי שמישהו ייתן לו זכות קדימה.
אברהם פורז: זאת לא תשובה.
רונן ישעיהו: אני לא יכול להתקין תקנות שאין שום סיכוי שיבצעו אותן בשטח.
רונן ישעיהו: אני רק יוצר קונפליקט.
אברהם פורז: יש פה שתי בעיות מצטלבות, שאת שתיהן אפשר לפתור.
אברהם פורז: מאחר שלאוטובוס אין זכות קדימה ביציאה, הוא בכלל לא נכנס לתחנה.
אברהם פורז: פעמים רבות הוא פשוט נשאר בנתיב המרכזי וחוסם את כל התנועה.
אתי בנדלר: על זה קיים איסור, ואת זה לא אוכפים.
אברהם פורז: אני גם יכול להבין את נהג האוטובוס, כי אם הוא נכנס לתחנה, הוא לא ייצא ממנה.
אברהם פורז: מצד אחד, אם הוא לא נכנס לתחנה זו עבירה, ומצד שני צריך לתת לו זכות קדימה ולאפשר לו להשתלב בתנועה, כאשר הוא מאותת ביציאה מהתחנה.
רונן ישעיהו: אבל זה לא יכול להיות, מפני שאם אני נמצא במהירויות מסוימות – בעיקר במהירויות הגבוהות – אני צריך מרחקי תגובה של 150 מטר, ומה אם אני נמצא 30 מטר לפניו והוא התחיל לאותת?
אברהם פורז: ואם אתה מגלה מעבר חצייה, איך אתה עוצר?
רונן ישעיהו: עובדה היא שלא עוצרים, כי יש תאונות במעברי חציה.
אברהם פורז: אני טוען דבר מאד פשוט - ואתה יודע שאני צודק – שצריך לתת לאוטובוס שיוצא מתחנה זכות קדימה כשהוא מאותת.
אברהם פורז: אם אתה רואה אוטובוס מאותת, אתה צריך לעצור ולתת לו להשתלב בתנועה.
מוטי פלדמן: אבל מתי הוא מתחיל לאותת?
מוטי פלדמן: כשהוא נכנס לתחנה, הוא מתחיל לאותת שהוא יוצא.
אברהם פורז: מאחר שלא נותנים לנהג אוטובוס להשתלב בתנועה, הוא גם לא נכנס לתחנה אלא נשאר באמצע הכביש.
רונן ישעיהו: כמי שמוביל מדיניות של בטיחות בתחבורה הציבורית, העניין הזה מאד קוסם לנו.
רונן ישעיהו: יותר ממך אני רוצה לתת לנהג האוטובוס את הכבוד ואת העדיפות, אבל זה בלתי אפשרי פיסיקלית, מפני שאין אפשרות לחייב מישהו שנוסע במהירות של 60, 70, 80 ו-90 קמ"ש לתת לו זכות קדימה.
אברהם פורז: אני מדבר רק על דרך עירונית.
רונן ישעיהו: בדרך עירונית הוא לא צריך את זה.
רונן ישעיהו: הוא צריך את זה במהירויות הגבוהות.
אברהם פורז: לא נותנים לו להשתלב בתנועה.
רונן ישעיהו: בדרך עירונית אין שום בעיה.
רונן ישעיהו: הוא תמיד יותר גדול ויותר חזק מכולם.
אברהם פורז: זה לא נכון, כי בחלק מהמקרים לא נותנים לו להשתלב.
אברהם פורז: גם נהג האוטובוס לא רוצה להיות מעורב בתאונה, מה אכפת לך?
רונן ישעיהו: מה זאת אומרת מה אכפת לי?
רונן ישעיהו: ייכנסו בו.
רונן ישעיהו: הוא אמור לעצור במרחק שהוא קצר מזמן תגובה ועצירה, דבר בלתי אפשרי.
אברהם פורז: למה בארצות-הברית זה אפשרי שיהיה BUS SCHOOL שמוריד את התלמידים, ואז נדלקים אורות האוטובוס, כולם עוצרים ואיש לא עוקף אותו?
אברהם פורז: למה שם זה אפשרי?
אברהם פורז: האם גנטית הם אחרים?
רונן ישעיהו: השוני הוא ברמת הציות ובמשמעת.
אברהם פורז: אז בואו נחנך את העם.
רונן ישעיהו: אני לא אעשה ניסויים על חשבון מישהו.
רונן ישעיהו: אין לי אומץ לעשות ניסוי שאני יודע את התוצאה שלו, ושיהיו X, Y, או Z נפגעים.
אברהם פורז: איזה נפגעים, אם אתה מחליט שלאוטובוס יש זכות קדימה?
אברהם פורז: במקרה הגרוע ביותר לא יתנו לו זכות קדימה.
רונן ישעיהו: אני יכול להחליט דברים רבים, אבל השאלה היא האם יש לזה ישימות פיסיקלית בשטח, כך שיהיה שילוב של הרצון לציית ושל היכולת של רכב לעצור בזמן שהוא פחות מזמן התגובה.
אברהם פורז: אני רואה לא פעם שלא נותנים לאוטובוס להשתלב בתנועה.
אברהם פורז: בואו קודם כל נקבע את הנורמה הזאת.
רונן ישעיהו: לא יכול להיות שאוטובוס ייצא מהתחנה כאשר זכות הקדימה היא שלו ויתעלם ממה שקורה.
רונן ישעיהו: לא יכול להיות שיהיה 15 מטר מאחוריו מישהו שאמור לתת לו זכות קדימה, ופיסיקלית הוא לא יכול לתת לו זכות קדימה.
רונן ישעיהו: אז מה הוא יעשה?
רונן ישעיהו: או שהוא ייכנס בו, או שהוא ייכנס ב"שכן" שלו.
רונן ישעיהו: אני לא יכול ליצור מצב כזה רק בגלל שהוא נשמע נחמד ברמת הניסוח.
אברהם פורז: אבל גם נהג האוטובוס יודע - -
רונן ישעיהו: מה הוא יודע?
רונן ישעיהו: אם הוא יודע שזכות הקדימה היא שלו, הוא יפרוץ.
רונן ישעיהו: למה קיימת זכות קדימה?
רונן ישעיהו: כדי שימתין?
רונן ישעיהו: לא, גם היום הוא ממתין.
רונן ישעיהו: אם אתן לו זכות קדימה, זה כדי שלא ימתין.
רונן ישעיהו: אם אני מאפשר לו לצפצף על כולם, זאת תהיה התוצאה.
רונן ישעיהו: הפיסיקה לא מאפשרת את המצב.
רונן ישעיהו: שאלת לגבי ארצות-הברית.
רונן ישעיהו: בארצות-הברית לא עושים את זה בכל מקום, אלא בשכונות מגורים שם המהירות מוגבלת מראש ל-30 קמ"ש, אבל כאשר מדובר בכביש שנוסעים בו 70 קמ"ש ומעלה, אתה לא מסוגל לעשות זאת.
רונן ישעיהו: זה אפילו לא עניין של רצון טוב.
רונן ישעיהו: דרך אגב, זכות קדימה לאוטובוס ביציאה מתחנה לא קיימת בשום מקום בעולם, אפילו לא בארצות-הברית בקווי שירות, אלא רק ב-BUS SCHOOLS, כאשר הם נמצאים בתוך שכונת המגורים.
אברהם פורז: אבל נהגי האוטובוסים לא נכנסים לתחנות.
רונן ישעיהו: אז הם לא נכנסים לתחנות.
רונן ישעיהו: אני מוכן לסבול את זה.
אברהם פורז: למה שכל פעם התנועה תתעכב, עד שכל הנוסעים ירדו?
רונן ישעיהו: האם אתה מעדיף שהאוטובוס ייצא מהתחנה, והרכב שאחריו ייכנס בו?
רונן ישעיהו: ה-TRADE-OFF הוא מאד ברור ומאד אכזרי.
רונן ישעיהו: אי אפשר לעשות חשבון כזה – אני לא יכול.
רונן ישעיהו: אני בטוח שהרכב שנוסע אחרי האוטובוס ייכנס בו.
אברהם פורז: רק בתוך העיר.
רונן ישעיהו: אבל נהג האוטובוס לא צריך זכות קדימה בעיר.
אברהם פורז: לפעמים כל התנועה פקוקה וגם לא נותנים לו להשתלב בתנועה.
רונן ישעיהו: אז מה זה יעזור לו?
רונן ישעיהו: גם ככה הוא לא יכול להשתלב.
אברהם פורז: יש מצבים שבהם כל הנהגים נוסעים 10-15 קמ"ש, אבל לא נותנים לנהג האוטובוס להיכנס.
רונן ישעיהו: אף זכות קדימה לא פותחת פקק.
רונן ישעיהו: זה מזכיר לי את הוויכוחים שאני שומע לפעמים בעיריות, כאשר אומרים לי: הוא לא נתן זכות קדימה, אז בואו נציב פה תמרור עצור, כי לא רואים דבר בצומת.
רונן ישעיהו: האם אחרי שתציב תמרור עצור יהיה שדה ראייה בצומת?
רונן ישעיהו: אומרים לי: לא, אבל שיהיה, כדי שלא יגידו שאני אשם.
רונן ישעיהו: אז אני שואל: האם הבעיה זה אתה, או התאונה?
רונן ישעיהו: אז מתחיל הגמגום, ויש סבב של שאלות טיפשיות כאלה.
אברהם פורז: מה לא לעשות אני כבר יודע.
אברהם פורז: עכשיו תגיד לי מה אפשר לעשות כדי להקל על אוטובוס לצאת מחניה.
רונן ישעיהו: נת"צים.
רונן ישעיהו: בשבוע שעבר ניסיתי לשכנע אותך להגדיל את הקנס על נסיעה בנת"צ, ואתה לא הסכמת – בסדר, אבל אין הרבה אמצעים מעבר לנימוס.
אברהם פורז: איך עושים את זה?
רונן ישעיהו: אני כבר קיטרתי לך הבוקר שאני לא יודע איך.
רונן ישעיהו: כל התחום הזה הוא אחד התחומים הכי כפויי טובה, כי אתה יודע בדיוק איפה התרחשה התאונה ומי נפגע בה, אבל לעולם לא תדע איזה תאונות מנעת ומי לא נפגע כתוצאה ממה שעשית, ולכן כשאני עומד בסיטואציה כזאת ששואלים מה עשית ומה לא עשית, אין לי שום אפשרות להוכיח מה עשיתי.
רונן ישעיהו: אני כן אמור לעמוד פנים אל פנים מול אותם דברים שבכל זאת קרו, ואין הצלחה במאה אחוז.
אברהם פורז: בואו נתקדם הלאה – מה זה התקני ריסון לילדים.
שמעון ולנסקי: כיסא בטיחות.
אברהם פורז: האם מוטל קנס על מי שנוסע עם ילד בלי כיסא בטיחות?
יפעת רווה: "לא יסיע אדם במושב הקדמי של רכב מנועי ילד שטרם מלאו לו 14 שנים אלא אם כן הילד רתום בהתקן ריסון המתאים לגילו או למשקלו.
שולמית שמעון: התקן ריסון שווה גם לחגורת בטיחות.
שולמית שמעון: אחד מהתקני הריסון זה חגורת בטיחות.
לאה ורון: כלומר, זה איסור נסיעה של ילד מתחת לגיל 14 במושב הקדמי?
שולמית שמעון: שנית, מדובר על ילד מתחת לגיל ארבע במושב האחורי בלי התקן ריסון.
אברהם פורז: בסדר, הקנס על עבירה כזאת יהיה רק 100 שקל.
אברהם פורז: אם הורים רוצים לסכן את הילדים, שיסכנו אותם.
חוה ראובני: אני חושבת שהמדינה צריכה להגן על הילדים.
אברהם פורז: תסלחי לי, עם כל הכבוד, תחנכו את ההורים שזה מסוכן לילד ושההורים ידאגו להם.
חוה ראובני: יש הורים שנוסעים גם אם הילד עומד לידם.
חוה ראובני: אני כבר ראיתי אדם נוהג עם הילד על הברכיים שלו.
אברהם פורז: יש גם הורים שנותנים לילד שלהם לשתות פרתיון.
אברהם פורז: זאת לא בעיה שלכם.
אברהם פורז: צריך לחנך את ההורים שזה מסוכן לילד שלהם, ושזה לא מסוכן לציבור הכללי.
אברהם פורז: אם אדם רוצה לסכן את הילד שלו, שיסכן אותו.
אברהם פורז: הקנס לא ירתיע את המבוגרים מלבצע את העבירה הזאת.
חוה ראובני: אני חושבת שצריך לעשות הבחנה בין להגיד למבוגר "אתה בחרת לעשות זאת לעצמך", לעומת להגיד לו "אתה בחרת לעשות זאת לילדך".
חוה ראובני: אני חושבת שלמדינה יש אחריות על הילדים, כי הם לא יכולים להגן על עצמם.
אברהם פורז: מה שירתיע זה לא העונש.
אתי בנדלר: מה הקנס שאושר על אי חגירת חגורה?
שולמית שמעון: זה אותו הדבר, כי אם הילד הוא בגיל 14 או 15 ואין עליו חגורת בטיחות, לדעתי ההתייחסות צריכה להיות זהה, וקנס של 100 שקל הוא נמוך מאד.
שולמית שמעון: אתה משדר כאן מסר, שאתה בעצם אומר לנסוע בלי חגורות בטיחות.
שולמית שמעון: כשאנחנו מדברים על קנס של 100 שקל, אנחנו מדברים על עבירות טכניות, כמו העבירה שלא שמו שלט בחוץ.
יפעת רווה: הקנס צריך להיות גבוה מהקנס שמוטל על מבוגרים, כי לגבי מבוגרים אפשר להגיד שאנחנו לא רוצים להיות פטרנליסטים לחיים של אחרים, אבל אם מדובר בהורים שהם לא מספיק אחראים לילדיהם, שלפחות ישלמו.
אברהם פורז: אני לא מאמין שזה מה שירתיע.
יפעת רווה: אם פעם אחת הם ישלמו, זה ירתיע.
אברהם פורז: בסדר, שכנעתם אותי להשאיר את הקנס על סך 250 שקל.
אברהם פורז: האם הכוונה בחובת חגורות בטיחות היא לסכום קנס זהה גם על אי חגירה מקדימה וגם מאחורה?
שולמית שמעון: נכון.
אברהם פורז: זה נראה לי קנס מוגזם של 250 שקל על אי חגירת חגורת בטיחות במושב האחורי.
אברהם פורז: האם גם בעיר יש חובת חגורת בטיחות במושב האחורי?
יפעת רווה: כן, רק שקשה יותר לאכוף אותה.
שולמית שמעון: חובת החגורות היא אבסולוטית כיום, מלבד ברכבים הישנים מאד.
אתי בנדלר: הבעיה היא שמה שמאד מטריד אותי בנושא של חגורות בטיחות זה, שבנוסף לכך שמטילים קנס על מי שאיננו חוגר חגורת בטיחות, מטילים חובה או קנס גם על הנהג להיות אחראי לכל הנוסעים האחרים, גם אם הם בגירים.
אברהם פורז: אנחנו נקבע קנס של 250 שקל על חגירת חגורת בטיחות במושבים הקדמיים, ובמושבים האחוריים – 100 שקל.
אתי בנדלר: והאם אתה משאיר את האחריות שתחול גם על הנהג לגבי מי שיושב לצדו, גם אם הוא בגיר?
אברהם פורז: כן, למעט מונית.
אברהם פורז: אפשר להוריד מהרכב את מי שלא מסכים לחגור חגורת בטיחות.
אברהם פורז: מה זה מספר נוסעים?
שולמית שמעון: תקנה 84 מציינת לגבי כל סוגי הרכב את כמות הנוסעים ברכב.
אברהם פורז: למשל שבמושב האחורי מסיעים שלושה נוסעים?
שולמית שמעון: לא כתובה הגבלה על מספר הנוסעים ברכב פרטי.
אברהם פורז: בטח שכתובה.
חוה ראובני: לא, זה כתוב בביטוח שלך.
שולמית שמעון: מספר הנוסעים במושב הקדמי רשום לך, אבל לא במושב האחורי.
אברהם פורז: האם מספר הנוסעים רשום ברשיון הרכב?
חוה ראובני: לא, רק מספר הנוסעים ליד הנהג.
חוה ראובני: הכלל הוא רק כמספר המקומות ברכב.
אברהם פורז: האם זאת שאלת ביטוח?
שולמית שמעון: חובת החגירה היא בהתאם לכמות החגורות.
חוה ראובני: אני אגיד לך מה אני עושה באופן אישי, מכיוון שאני נוסעת עם ארבעה ילדים במושב האחורי.
חוה ראובני: אני חוגרת שני ילדים בחגורה אחת, בחגורת כתפיים.
אברהם פורז: האם זה מותר?
חוה ראובני: זה לא אסור, וכולם יושבים על הספסל.
חוה ראובני: חובת החגירה היא כמספר החגורות, ומספר הנוסעים כמספר המקומות.