GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
בני מורן: אנחנו כרגע חורגים מזה ונגיע בתחילת חודש אוגוסט ל-35 מרכזים, אבל עדיין זה טיפה בים ביחס למה שניתן וצריך לעשות.
מיכאל איתן: בקייץ הנוכחי מתפרסמת רשימה של 20,000 נקודות ברחבי ארצות-הברית אליהן ילדים ונוער יכולים להגיע ולהיכנס לספריות, למרכזים קהילתיים, לגלישה ללא תשלום.
ראובן ריבלין: באור-עקיבא יש דוגמא כזאת.
ראובן ריבלין: יש שם כ-40 עמדות.
ראובן ריבלין: באמת ההתפתחות של ילדי אור-עקיבא היא מדהימה.
בני מורן: סתם כאנקדוטה, מנכ"ל חברת קומפקט, שהוא עצמו יליד אור-עקיבא והוריו לא יודעים קרוא וכתוב, הגיע לאן שהגיע ותרם כסף ל"תפוח" כדי להקים את המרכז באור-עקיבא.
בני מורן: המרכזים פתוחים מ-8 בבוקר ועד 10 בלילה.
בני מורן: יש מקומות שהחליטו על דעת עצמם לפתוח את המרכזים יותר שעות, בגלל הדרישה של הציבור, בעיקר גיל הזהב.
בני מורן: שם, כמו בארצות-הברית, הספריות פתוחות 24 שעות ביממה, מכיוון שגיל הזהב לא ישן בלילה.
ליאון רקנאטי: לא צריך רק להגיד שאנחנו מפגרים.
ליאון רקנאטי: נכון שאנחנו מפגרים אבל אני חושב שעשינו לא מעט, גם בחינוך הפורמלי וגם בחינוך הא-פורמלי.
ליאון רקנאטי: אני חושב שלחבר הכנסת מיכאל איתן מגיעים הרבה שבחים על הפעולה הנחושה שלו כדי לקדם את העניין.
ליאון רקנאטי: אני חושב שיש לנושא שאנחנו מדברים בו אספקטים חברתיים רציניים - אני לא צריך להכביר מלים - וגם אספקטים כלכליים.
ליאון רקנאטי: אין לי ספק שנושא הפריון במשק הוא נושא משמעותי.
ליאון רקנאטי: ההון האנושי הוא המשאב הכי יקר שיש לנו.
ליאון רקנאטי: אם יותר אנשים יידעו להשתמש באינטרנט כשפה יהיה לנו אחוז משמעותי יותר של השתתפות בכוח העבודה.
ליאון רקנאטי: מדובר על פרנסות של אנשים, מדובר בעצם על איכות חיים לעתיד.
ליאון רקנאטי: אנחנו רוצים לשלב את האוכלוסיות מבחינה חברתית.
ליאון רקנאטי: אתם יודעים שהאינטרנט יכול להרחיק את הקרובים, כמו שנאמר פה, אבל הוא יכול גם לקרב רחוקים.
ליאון רקנאטי: היום כל ילד בפריפריה, או בלוד, יכול להגיע בדיוק לאותה רמה ולאותם דברים שיכול להגיע ילד בארצות-הברית או ילד במרכז סביון.
ליאון רקנאטי: ההתנדבות וההשתתפות בעמותת "תפוח" מחממת את הלב ומראה שיש רגישות לעניין, שזה נושא שמדבר אל אנשים, שאנשים ערים לכך, שזה אחת המשימות הלאומיות החשובות שלנו.
ליאון רקנאטי: לכן יש הצדקה לא לראות את זה כחלק מהפעולה התקציבית הרגילה אלא כאיזה מטרה, שהכנסת ממקדת את תשומת הלב ומחליטה שאת זה היא רוצה לעשות.
ליאון רקנאטי: בארצות אחרות המנהיגים - סגן הנשיא אל גור בארצות-הברית ואחרים במדינות אחרות - לקחו את זה כמשימה.
ליאון רקנאטי: מדובר על האצת התהליך ועל כך שיותר אנשים יזכו בגיל הנכון לקבל את הכלים הבסיסיים הללו.
ליאון רקנאטי: בשקף הזה אתם רואים את השותפים לעשייה: כל חברות התקשורת, הכבלים, "בזק" עשה פעולה מאוד יפה, "ברק", "מקמילן"(?) ואחרים.
ליאון רקנאטי: אנחנו מנסים לגרום לכך שכמעט כל מרכז יאומץ על-ידי חברה שהיא רלוונטית.
ליאון רקנאטי: למשל בירוחם פועלת "האגיס", באור עקיבא פועלת "קומפאק", בקריית גת פועלת "בגיר".
ליאון רקנאטי: מדובר על חברות מחתך כלל ארצי, חברות כלכליות.
ליאון רקנאטי: כולם מבינים שבסופו של דבר אוכלוסיה שהיא יותר משכילה ויכולה לעבוד בעידן המידע הדיגיטלי תוכל גם להיות יותר יעילה ויותר פוריה.
ליאון רקנאטי: אתם רואים את רשימת השותפים, בעצם חתך של כלכלה ישנה וכלכלה חדשה.
ליאון רקנאטי: כמעט כל חברה שאנחנו פונים אליה נענית ברצון ומשתתפת בעניין.
ליאון רקנאטי: אני חושב שהסקטור העסקי בארץ מתגייס, מגוייס וימשיך לפעול.
ליאון רקנאטי: חשוב לו לראות את הדחיפה ואת האמונה של הכנסת ושל הנבחרים במשימה הלאומית הזאת.
ליאון רקנאטי: אם גברת יפה ויגוצקי דיברה על 150 מיליון שקל בחינוך הפורמלי, אנחנו נהיה יותר צנועים ונדבר על 50 מיליון שקל בחינוך הא-פורמלי.
ליאון רקנאטי: אני חושב שאנחנו יכולים להעמיק ולהרחיב בצורה מאוד משמעותית: יותר קורסים, יותר מדריכים, יותר אנגלית, יותר תכנים ויותר מקומות.
ליאון רקנאטי: אנחנו היום עובדים בתקציב שנתי של בערך 13 מיליון שקל.
ליאון רקנאטי: מדובר על 3 שנים שבהן אנחנו מתכוונים להנחיל את האינטרנט ל-400,000 איש.
ליאון רקנאטי: לא מספיק שיש לך מחשב או שיש אינטרנט בבית-הספר, איפה שיש.
ליאון רקנאטי: זה כלום יחסית.
ליאון רקנאטי: אנחנו רוצים להרחיב ולהעמיק את זה הרבה יותר.
ליאון רקנאטי: ב-50 מיליון שקל, בתשתית הארגונית ובפלטפורמה שכבר יש לנו ויצרנו, עם כל רשת העמותות המתנדבות שפועלות באותו כיוון, אנחנו יכולים לעשות פלאים ויכולים לקדם את המטרה בצורה טובה, יד ביד עם משרד החינוך ועם כל חברות התקשורת.
ליאון רקנאטי: חברות התקשורת שמשלמות תמלוגים היו רוצות לראות שהאוכלוסיה תהיה מסוגלת להשתמש בכספי התמלוגים וליהנות משירותים שמציעים להם.
ליאון רקנאטי: אני חושב בהחלט שאנחנו יכולים לעשות דבר בעיתו, להפגין את האחריות הלאומית שמצפים מאיתנו ולהחליט על זה.
ליאון רקנאטי: תודה רבה.
מיכאל איתן: אני משיג על הדברים שאמרת.
מיכאל איתן: אני חושב שאי אפשר 400,000 איש להכשיר לאינטרנט בסכום של 13 מיליון שקל כפול 3 שנים.
מיכאל איתן: זה בלתי אפשרי.
מיכאל איתן: עד כה אנחנו מדברים מהצד של הממשלה, של הממסד.
מיכאל איתן: ביקשתי מאיש שכונות לבוא הנה.
מיכאל איתן: הוא נדבק לרעיון וכל הזמן שואל אותי מתי העניין יעלה בוועדה.
מיכאל איתן: נראה איך הדברים נראים מזווית הראייה שלו.
אלי נאגר: אני מהוד השרון.
אלי נאגר: לפני חודשיים שמעתי על הרעיון של חבר הכנסת מיכאל איתן.
אלי נאגר: מאוד התרגשתי משום שאני פגוע ומושפל ממשרד החינוך ומבתי-הספר.
אלי נאגר: יש לי 6 ילדים.
אלי נאגר: באחד השיעורים בלימודי מחשב המורה שאלה למי יש מחשב בבית.
אלי נאגר: 10 ילדים הצביעו ו-30 ילדים לא הצביעו והיו מושפלים, ביניהם הבנים שלי.
אלי נאגר: אני באופן אישי נפגעתי מכך מאוד.
אלי נאגר: לא היה לי מחשב בבית עד שלאחרונה בפסח קניתי מחשב.
אלי נאגר: הילד בא בוכה ואמר לי: אבא, אני רוצה מחשב, אך לא היה לי כסף.
אלי נאגר: שני ילדי הגדולים, בני 16, לא יודעים להפעיל את המחשב, לא יודעים שום דבר.
אלי נאגר: ברחוב בו אני גר, בשכונת גיל עמל, יש 160 בתי-אב.
אלי נאגר: בכל הרחוב יש 30 מחשבים.
אלי נאגר: אני רכשתי מחשב רק לאחרונה בגלל הלחץ של ילדי.
אלי נאגר: לא שאני לא רוצה, אבל זה קשה לי מבחינה כלכלית.
מיכאל איתן: האם אתה מחובר גם לאינטרנט?
אלי נאגר: אני לא מחובר לאינטרנט.
אלי נאגר: כדי להתחבר לאינטרנט אני צריך לחבר קו טלפון חדש, כך אמרו לי.
אלי נאגר: אני לא מבין שום דבר במחשבים.
אברהם פורז: אם יש לך טלפון סלולרי אז בזמן שאתה מפעיל את האינטרנט על קו הטלפון היחיד תשאיר את הטלפון הסלולרי פתוח ותוכל לקבל שיחות.
אלי נאגר: אני שמח ששר התקשורת ושחברי הכנסת נמצאים פה.
אלי נאגר: אני מבקש מחברי הכנסת לעצור את הבערות.
אלי נאגר: מחובת
אלי נאגר: כם לעצור את הבערות.
אלי נאגר: כשדיברתי עם אנשי לשכת ראש הממשלה אמרו לי: מה אתה רוצה, כל הכספים הולכים לבטחון.
אלי נאגר: אני אומר לכם, רבותי, הספרא והסיפא ירדו מהשמים כרוכים זה בטבורו של זה.
אלי נאגר: אין להפריד ביניהם: גם הבטחון וגם החינוך.
אלי נאגר: תודה רבה לכם.
מיכאל איתן: אבקש ממנכ"ל מיקרוסופט ישראל, מר אריה סקופ, לדבר על שני דברים.
מיכאל איתן: הוא מייצג כאן את הפרוייקט של "מחשב לכל ילד".
מיכאל איתן: זה פרוייקט שצריך להביא אותו בגדר היוזמות שנעשות כדי לצמצם את הפער.
מיכאל איתן: הייתי רוצה שהוא יאמר מספר מלים, בקיצור, גם על היכולת להשתמש במרכזים קהילתיים כבסיס להכשרה מקצועית ולקידום אנשים במקצועות שונים.
אריה סקופ: אנחנו מספר אנשי עסקים שחברו יחד לפני 6 שנים.
אריה סקופ: ראינו לעינינו משפחות, בדומה למשפחתו של מר נאגר, וגם אנשים מתחת לקו העוני, אנשים שאין להם טלפונים סלולריים ואין להם ציוד מתוחכם.
אריה סקופ: היו 120,000 משפחות אז ואנחנו לקחנו על עצמנו משימה לטפל ב-30,000.
אריה סקופ: עד היום חילקנו מחשבים ל-10,000 משפחות, כשלכל משפחה יש לפחות 3 ילדים, דהיינו 30,000 ילדים.
אריה סקופ: האוניברסיטה העברית עושה מחקר על הפרוייקט הזה.
אריה סקופ: נמצא שמשתמשים במחשב בערך שעתיים ביום.
ראובן ריבלין: למה כוונתך כשאתה אומר "כמו במרכז הארץ"?
ראובן ריבלין: יש הרבה ילדים אינטליגנטים בפריפריה.
ראובן ריבלין: שלושה רבעים מהממשלה באה מאותם מקומות שאתה משווה אותם למרכז הארץ.
אריה סקופ: אמרתי שהם מדברים על מחשבים בצורה אינטליגנטית.
אריה סקופ: לא דיברתי על אינטליגנציה.
אריה סקופ: דיברתי על מה שהם יודעים לעשות עם מחשבים.
אריה סקופ: הנסיון שלנו בבתים ובמרכזים לימד אותנו שאלה דברים שעוזרים זה לזה.
אריה סקופ: בבתים כמות השימוש ורכישת הידע היא גדולה הרבה יותר מאשר בכל מרכז.
אריה סקופ: מצד שני, במרכזים השתמשנו בתור קרש קפיצה.
אריה סקופ: הכשרנו למשל כ-150 מובטלים באיזור הדרום, יחד עם משרד העבודה והרווחה, לטיפול במחשבים.
אריה סקופ: טיפלנו במרכזים האלה בכ-80 ילדים מחוננים, שהפכנו אותם לטכנאי פי.סי.
אריה סקופ: אנחנו רואים את שני הדברים האלה, גם השימוש בבית וגם השימוש במרכז, בתור דברים שמשלימים אחד את השני.
אריה סקופ: אחרי 6 שנים אני יכול להגיד שאני מאוד מרוצה מהפרוייקט הזה.
אריה סקופ: אנחנו אוהבים מה שעשינו ואנחנו רוצים להמשיך בשיטה הזאת.
אברהם פורז: חבר הכנסת איתן, אולי נעשה הפסקה בהצגת הנושא ונשמע את נציג האוצר.
אברהם פורז: מר נווה, אני רוצה לומר לך באופן עקרוני, מה שחבר הכנסת איתן מציע הוא הדבר הבא: אנחנו לא יודעים, אחרי שאנחנו נעביר את תיקון מס' 24 לחוק הבזק, מה תהיה בסוף התוצאה, האם חברות הכבלים הנוכחיות יצטרכו לשלם למדינה, ואם כן - כמה.
אברהם פורז: הדבר הזה כנראה ילך למעין בוררות או פסיקה של גורם חיצוני.
אברהם פורז: אבל נניח שאנחנו נחליט בוועדה שאנחנו רוצים שאחוז מסויים ממה שייפסק - יכול להיות אפילו בפסיקה על פני זמן - ילך למטרות שהוצגו פה היום.
אברהם פורז: השאלה, אל"ף, היא האם יש לכם התנגדות עקרונית לזה.
אברהם פורז: ובי"ת, בהנחה שאנחנו בכל זאת נתמיד בזה, מה אתם מתכוונים לעשות?
יואל נווה: אנחנו לא באים לפקפק בחשיבות של תוכנית כזאת או אחרת בהקשר של חינוך, חינוך למחשבים, חינוך לאינטרנט.
יואל נווה: זאת נקודה שאני רוצה להדגיש.
יואל נווה: יתכן והדבר הזה הוא חשוב ביותר, חשוב כמו דברים אחרים.
יואל נווה: מישהו ציין פה את חוק הקולנוע.
יואל נווה: הכנסת חשבה שהקולנוע הישראלי הוא חשוב ביותר.
יואל נווה: יש הרבה נושאים חשובים ואין ספק שהנושא הזה הוא חשוב כשלעצמו.
יואל נווה: ההתנגדות שלנו היא כמובן בהקשר העקרוני.
יואל נווה: השיטה הישראלית איננה השיטה האמריקאית.
יואל נווה: בארצות-הברית נהוג לייעד הכנסות כאלה ואחרות לנושאים שונים.
יואל נווה: יש מיסים או אגרות מסויימות שמיועדות לבניית כבישים ספציפיים, לא בדרך של כביש אגרה שמחזיר השקעה פרטית אלא דרך השקעה ציבורית.
יואל נווה: יש עוד דוגמאות רבות שבהן מייעדים מיסים כאלה ואחרים למטרות שונות וגם גובים אותם בצורה הזאת.
יואל נווה: השיטה הישראלית היא שיטה שונה.
יואל נווה: אנחנו גובים את הכנסות המדינה השונות לכלי אחד גדול, שבו לאחר מכן מחליטה הממשלה על סדרי העדיפויות שלה.
יואל נווה: בהקשר של החינוך, ממשלת ישראל מקצה השנה כ-23 מיליארד שקל לתקציב משרד החינוך.
יואל נווה: בתוך 23 מיליארד השקל האלה אנחנו מבינים שמוקצים 150 מיליון שקל לנושא הזה.
יפה ויגוצקי: מוקצים 50 מיליון שקל בלבד לנושא הזה.
יואל נווה: מוקצים כרגע 50 מיליון שקל.
יואל נווה: טעיתי במספרים אבל אני חושב שזה מדגיש עוד יותר את הנקודה שרציתי לסמן.
יואל נווה: מתוך 23 מיליארד שקל, משקיע משרד החינוך כ-50 מיליון שקל לנושא הזה.
יואל נווה: הדבר הזה מלמד על סדרי העדיפויות של משרד החינוך בתוך תקציבו.
יואל נווה: השיטה המוצעת פה, לייעד הכנסות כאלה ואחרות - ואין זה משנה אם זה מתמורה כזאת או אחרת או מתמלוגים שמקבלת המדינה - היא להערכתנו שיטה פסולה.
יואל נווה: הדיון צריך להיעשות בראייה כוללת של סדרי עדיפויות של הממשלה במסגרת התקציב שנקבע.
יואל נווה: יכול מאוד להיות שנכון שהממשלה תקציב לא 150 מיליון שקל אלא 200 מיליון שקל לנושא הזה, ובלבד שכנגד העניין הזה ישקלו גם הצרכים האחרים בתוך סדרי העדיפויות.
יואל נווה: אנחנו מבקשים שהנושא הזה לא יכלל במסגרת הצעת החוק.
יואל נווה: הוא לא נכלל בהצעת החוק בקריאה הראשונה ולכן להערכתנו הוא נושא חדש.
יואל נווה: בהנחה שכן תירצו להכניס את הנושא הזה לתוך הצעת החוק, אנחנו טוענים שהוא נושא חדש.
יגאל ביבי: אבל אנחנו מחליטים אם זה נושא חדש.
אברהם פורז: מר נווה, אני רוצה להסביר לך את הפרוצדורה.
אברהם פורז: חבר הכנסת איתן מציע לוועדה שאנחנו נקבע שחלק מהסכומים שייגבו, בין כתמלוגים רגילים ובין מהתמורה הנוספת הזאת, ילכו למטרה הזאת.
אברהם פורז: אני מבין שלכם יש התנגדות עקרונית.
אברהם פורז: גם אם נגיד 1%, אתה תהיה נגד.
אברהם פורז: באופן פורמלי אתם טוענים שהצעתו של חבר הכנסת איתן, לצבוע את הכסף, לא מופיעה בהצעת החוק הממשלתית וגם לא בהצעת החוק הפרטית שלי ולפיכך זה נושא חדש.
אברהם פורז: הפרוצדורה אומרת שברגע שנטענה טענת נושא חדש אנחנו מעבירים את העניין לוועדת הכנסת.
מיכאל איתן: זה הופיע בתסקיר של הצעת החוק הממשלתית.
יזהר טל: בתסקיר הצעת החוק המקורי של משרד התקשורת הופיע סעיף כזה.
אברהם פורז: רבותי, משנטענת בוועדה של הכנסת טענת נושא חדש, בין אם היא מוצדקת לגוף העניין ובין אם איננה מוצדקת, ההכרעה בה איננה בידי אותה ועדה.
יגאל ביבי: מי יכול לטעון טענת נושא חדש?
יגאל ביבי: כל עובד ממשלה?
אתי בנדלר: רק נציג הממשלה או חבר כנסת.
אברהם פורז: משנטענה הטענה, ההכרעה בה אינה מסורה לוועדה שבפניה הטענה נטענה אלא היא מסורה לוועדת הכנסת.
אברהם פורז: לכן, לאור הצעתו של חבר הכנסת איתן ולאור התנגדות הממשלה, אנחנו נעביר את העניין לוועדת הכנסת.
ראובן ריבלין: אל תגיד "הממשלה".
ראובן ריבלין: תגיד: משרד האוצר, שהוא ממשלת-על.
ראובן ריבלין: הצעת החוק הממשלתית נתקבלה לאחר הסתייגות של האוצר.
אברהם פורז: אנחנו נעביר את זה לוועדת הכנסת על מנת שתכריע בעניין.
אברהם פורז: כמובן שלכל אחד מנציגי הממשלה יש חופש דיבור.
אברהם פורז: יכולים שר התקשורת, או אנשי משרדו, או גורמים ממשלתיים אחרים לומר מה שהם רוצים.
אברהם פורז: אני לא מגביל את זכות הדיבור בוועדת הכלכלה ואף פעם לא אומר לאף אחד: תראה מה החליטה הממשלה, אתה עובד מדינה.
יגאל ביבי: בקשר לטענת נושא חדש:
יגאל ביבי: אני רוצה להגיש הסתייגות דומה לזו שהגיש חבר הכנסת מיכאל איתן: שהתמלוגים, הכספים שהולכים להפקות המקור, ייועדו לנושא שחבר הכנסת איתן הציע.
יגאל ביבי: זה מופיע בהצעת החוק, זה לא נושא חדש.
יגאל ביבי: חבר הכנסת איתן יכול להצטרף להסתייגות שלי ונעשה הסתייגות משותפת.
יגאל ביבי: ההסתייגות שלי לא תלך לוועדת הכנסת כי זה לא נושא חדש.
אתי בנדלר: זה לא נתון לשיקול דעת הוועדה.
יגאל ביבי: אני מציע שחלק מה-100 או 200 מיליון שקלים ילך לא רק להפקות מקור אלא לחינוך הטכנולוגי.
אברהם פורז: חובה על בעלי הזכיון להפיק הפקות מקור.
אברהם פורז: הם לא משלמים לאף אחד כלום.
אברהם פורז: הם לא נותנים למדינה את הכסף.
אברהם פורז: הם מוציאים את זה להפקות מקור פנימיות.
אברהם פורז: הפקות המקור נעשות מתוך כספי בעלי הזכיון.
אברהם פורז: אתה אומר שאתה אולי רוצה להגדיל את התמלוגים.
אברהם פורז: אתה אומר שתשחרר אותם מחובת הפקת מקור ואת הכסף הזה שיעבירו למדינה והמדינה תשקיע את זה במחשבים.
יגאל ביבי: לא כך אמרתי.
יגאל ביבי: חלק מהכסף שחייב לפי החוק ללכת להפקות מקור ילך לחינוך טכנולוגי.
דורית ענבר: אתה מדבר על כספי המדינה, מה שהמדינה עושה בשימושה בתמלוגים?
אתי בנדלר: לא, הוא אומר שיש להקטין את החובה של הפקות מקור ולחייב אותם להשקיע כספים בחינוך טכנולוגי.
מיכאל איתן: אני שומר על זכות השתיקה בעניין של מקור הכסף.
מיכאל איתן: אומר חבר הכנסת יגאל ביבי: תקטינו את החבות על החברות לנושא הפקות מקור ועל חשבון זה חלק מהתמלוגים תעבירו לחינוך הטכנולוגי.
אייל מלובן: למה לקחת את הכסף מהפקות מקור ולא מתמלוגים של טלפונים?
יגאל ביבי: רבותי, החוק הזה רוצה לחייב אותם לתת 200 מיליון במקום 100 מיליון להפקות מקור.
אברהם פורז: אתה רוצה שחברות הכבלים יעבירו כסף ישירות לפרוייקטים האלה?
יגאל ביבי: החוק אומר שהם צריכים להפיק כמות מסויימת של הפקות מקור ובסכום מסויים.
יגאל ביבי: רוצים היום בחוק להגדיל את זה, ואולי אפילו להכפיל את זה.
יגאל ביבי: אני אומר שזה לא יהיה נושא חדש כי בחוק נאמר דבר מה בעניין הזה.
יגאל ביבי: אם אני אעלה את ההצעה שחלוקת הכספים לא תהיה כמו זאת המפורטת, זה לא יהיה נושא חדש.
דורית ענבר: ומה עם התרבות הישראלית?
אברהם פורז: אני חייב לעשות סדר מינהלי בעסק, מעבר לרעיונות.
אברהם פורז: חבר הכנסת ביבי מציע שנשחרר את חברות הכבלים מהחובה להעביר חלק מהסכומים שחייבו אותם בהם כדי לעשות הפקות מקור ובמקום זה נחייב אותם ישירות להעביר כסף לפעילות הזאת.
יגאל ביבי: לא כסף נוסף.
דורית ענבר: אתה יודע על כמה כסף מדובר?
יגאל ביבי: מדובר היום על 100 מיליון שקל.
אברהם פורז: רבותי, אני טוען שזה נושא חדש ולכן גם זה יעבור לוועדת הכנסת.
ראובן ריבלין: אני רוצה, גם כחבר כנסת וגם כנציג הממשלה כאן, להודות לחבר הכנסת מיכאל איתן, השר לשעבר, על הנחישות שלו.
ראובן ריבלין: הנושאים שעליהם הוא מדבר הם כל הזמן על סדר היום אבל אף אחד לא מתייחס בהם לגופו של עניין אלא רק מדברים בסיסמאות, בהודעות ובהצהרות כאלה או אחרות.
ראובן ריבלין: בזמנו כאשר הכנו את חוק הבזק, עוד בטרם התמניתי להיות שר תקשורת, במשרד התקשורת לדורותיו עלתה הצעה להתייחס לדברים שחבר הכנסת איתן מדבר עליהם.
ראובן ריבלין: לאחר שההצעה הובאה לידיעת המשרדים האחרים, משרד האוצר בצורה חדה וברורה לחלוטין היה נגד אותה שיטה, ודעתו נתקבלה.
ראובן ריבלין: השיטה הזאת קיבלה באופן מפתיע איזה אישור בחוק הבזק כאשר נחקק בזמנו אך זה למעשה לא מקויים על-ידי האוצר.
ראובן ריבלין: לדוגמא, יושבת-ראש המועצה לשידורי כבלים ולווין מפנה את תשומת לבי לכך שסעיף 6לו לחוק הבזק, שמחייב שהתמלוגים של הכבלים ישמשו לכיסוי פעולות כאלה ואחרות, לא מבוצע הלכה למעשה.
ראובן ריבלין: אני שר התקשורת מזה 3 חודשים, השר הממונה על נושא זה.
ראובן ריבלין: הנושא יובא ויובהר בממשלה.
ראובן ריבלין: אבל בסך הכל אני אומר שגם כאשר יש אות, האות למעשה הופכת להיות פלסתר מבחינת הביצוע.
ראובן ריבלין: דבר נוסף, חוק הקולנוע, אשר חוקק בכנסת ה-13, ולאחר מכן בוטל למעשה, אם לא להלכה, על-ידי חוק ההסדרים, ולאחר מכן אושר על-ידי חוק הכנסת, לא בוטל אלא על-ידי חוק ההסדרים.
ראובן ריבלין: חברי הכנסת סירבו לקבל את ההסתייגות אולם הוא בכל זאת לא מומש ולא בוצע.
ראובן ריבלין: היום אנחנו צריכים לחייב את משרד האוצר, שמבקש כרגע מוועדת הכספים פעם נוספת להשתמש בסמכותו על מנת להקפיא את ההוראה בחוק ולהעמידה לא על אחוזים אלא על סכום מסויים קבוע, נדמה לי של 30 מיליון שקלים.
ראובן ריבלין: זאת אומרת, גם כאשר הכנסת עושה דבר חקיקה, פעמים רבות האוצר תופס את השיטה כהרת סכנה, השיטה לפיה מתוקצבות כל פעולות המדינה.
ראובן ריבלין: הוא למעשה עומד כחומה בצורה על עניין זה.
ראובן ריבלין: לכן אנחנו הולכים בשתי דרכים.
ראובן ריבלין: הנושא עלה בוועדת השרים לענייני חקיקה ולה בהתייעצויות לקראת הכנת הצעת החוק, החוברת הכחולה, מתוך ידיעה שמדובר פה בעניין חדש, מתוך ידיעה שהאוצר מתנגד.
ראובן ריבלין: פעל רבות המנכ"ל היוצא של משרד התקשורת, מר דני רוזן, שנמצא כרגע בשליחות המדינה בארצות-הברית בהתכנסות בינלאומית חשובה ביותר.
ראובן ריבלין: בהתייעצות עם שרת החינוך, ותוך ידיעת שר האוצר, הוא ביקש ממני - וביקשה ממני גם שרת החינוך - להעמיד בפני הממשלה הצעת החלטה.
ראובן ריבלין: אני קורא את הצעת ההחלטה: "להקצות סכום נוסף של 150 מיליון שקל בשנה לשילוב התקשוב והאינטרנט בתהליכי למידה במערכת החינוך, (להלן - תקציב אינטרנט בחינוך), בתוכנית נפרדת במסגרת ההקצאה לתחום הפעולה (הפעולה - תקשוב מערכת החינוך), בסעיף תקציב משרד החינוך בחוק התקציב השנתי (להלן - תחום תקשוב החינוך) בשנות התקציב 2001, 2002 ו-2003.
ראובן ריבלין: התוכנית תוצג בפני הממשלה לא יאוחר מ-1.7.2001.
ראובן ריבלין: שרת החינוך תקבע את היעדים לשמם ינוצל תקציב זה".
ראובן ריבלין: גם אם יערכו דיון ויקבלו החלטה לראות בזה העדפה לפרוייקט לאומי, בעידודו של ראש הממשלה, זה לא יתן את כל התשובות לבקשתו הברורה, החד-משמעית, של חבר הכנסת מיכאל איתן לייעוד של הכסף.
ראובן ריבלין: הוא רואה הבדל גדול בין הנושא של בתי-הספר, שהוא חשוב ביותר, לבין נושא של מרכזים חינוכיים בתוך הקהילות עצמן, על מנת שבזמן שבתי-הספר אינם עומדים לרשות התלמיד יוכל כל אדם מן הישוב להשתמש בתשתית ולקנות ידע ולאחר מכן לעשות חיל באמצעות השימוש באינטרנט.
ראובן ריבלין: דרך אגב, בביקורי השונים בשלושת החודשים האחרונים - בירוחם, אריאל, אור-עקיבא, אור-יהודה, רמת-גן - ראיתי דברים נפלאים בתחום הקהילה בנושא זה.
ראובן ריבלין: יבואו על הברכה לא רק "תפוח" אלא כל אותם גורמים במשק שהתגייסו לנושאים האלה.
ראובן ריבלין: אדוני היושב-ראש, אנחנו בממשלה היינו ערים לבקשת משרד התקשורת בזמנו להחיל סעיף כפי שמבקש חבר הכנסת מיכאל איתן, אבל בקשתנו נדונה ולא אושרה.
ראובן ריבלין: בחוק הבזק כיוונו כספים ליעודים מסויימים ונקבע שעודף ההכנסות על ההוצאות יופקד באוצר.
ראובן ריבלין: זאת אומרת, נקבע העקרון שמהתמלוגים לוקחים קודם כל לצורך פיתוח אותם דברים שהתמלוגים באים מהם.
ראובן ריבלין: זה כולל את הנושא של היצירה המקומית, שאני מציע לחבר הכנסת ביבי לא לגעת בה כהוא זה כי היא אחד הדברים היותר חשובים במערכת.
ראובן ריבלין: היצירה המקומית היא צורך ערכי הכרחי לעם ישראל, שהוא היחידי שיכול לייצר דברים בשפה העברית.
ראובן ריבלין: מחוץ למסגרת מדינת ישראל היצירה לא יכולה להיות בשפה העברית.
ראובן ריבלין: אני שומע את הדברים.
ראובן ריבלין: החלטת הממשלה פה היא ברורה ואני כבול בה.
ראובן ריבלין: הממשלה תבקש להסיר מעל סדר יומה של הכנסת כל הצעה מעין זו.
ראובן ריבלין: אני חרד שמא כל הצעת החוק - שהיא כל-כך חשובה להמשך קיום התקשורת בארץ ולכניסה לעידן חדש - תעוכב רק בגלל השאלה המרכזית מבחינת ניהול הכלכלה של המדינה, האם בדרך זו או בדרך אחרת.
ראובן ריבלין: זה שאנחנו עדיין לא אמריקה לצערי הרב, זה הדבר היחיד שאני יכול להסכים עם האוצר.
אברהם פורז: אדוני השר, מה שבכל אופן בא בחשבון זה שתתקבל החלטת ממשלה שאפילו איננה מעוגנת בחקיקה.
אברהם פורז: עזוב לרגע את התמלוגים השוטפים ואת דמי הזכיון השוטפים.
אברהם פורז: אנחנו מדברים על כך שהאוצר, לפחות עד לפני זמן מה, טען שהפיכת הזכיון של חברות הכבלים לזכיון לתקשורת ולטלקומוניקציה מוערכת בסביבות 1.5 מיליארד דולר.
אמיר לוי: לא.
אמיר לוי: כך נכתב בעיתונים.
ראובן ריבלין: אגב, אתה יכול לגבות את זה מהעיתונים, אפילו 50%.
אברהם פורז: מאחר שממילא העניין הזה הוא במחלוקת, מאחר שהעניין הזה יגיע לכלל פסיקה, ואנחנו לא יודעים מה יפסוק מי שיפסוק, אולי הוא יפסוק אפס, אולי הוא יפסוק 1.5 מיליארד דולר, אז למה לא תקבל הממשלה החלטה, שמה שלא תהיה הפסיקה - חלק מהסכום הזה (אולי 50%) מיועד למטרות האלה?
אברהם פורז: זה כסף מסומן.
ראובן ריבלין: אנחנו הבאנו הצעת החלטה לממשלה המדברת בצורה ברורה ביותר על הגדלה.
מיכאל איתן: אדוני היושב-ראש, אני חושב שאנחנו קצת מקדימים את המאוחר.
ראובן ריבלין: אני מסכים גם שזה לא אותו דבר שעליו מדבר חבר הכנסת מיכאל איתן.
ראובן ריבלין: פה מדובר על כסף שמיועד למשרד החינוך, בפיקוח משרד החינוך ובאישורו.
אברהם פורז: הרי לא מדובר על המערכת הקיימת.
אברהם פורז: מדובר על כך שהמדינה תיגבה בעקבות השינויים סכומים נוספים, שהיום היא לא גובה.
מיכאל איתן: אדוני היושב-ראש, אני מבקש שקודם כל נקבל את העקרון.
מיכאל איתן: אחר-כך נבדוק את הדרך, כיצד אנחנו מגיעים ליישומו.
מיכאל איתן: אני רוצה לומר דבר מה לגבי העקרון.
מיכאל איתן: ידידי השר ראובן ריבלין, אני לא צריך רק יצירה מקורית שתגיע משינקין ומרמת אביב.
יגאל ביבי: יש פסטיבלים.
יגאל ביבי: אני יודע מה זה תרבות.
יגאל ביבי: יש תרבות גם בטבריה ובמקומות נוספים.
אייל מלובן: יש גם מכללות דתיות שעושות תקשורת.
אייל מלובן: עושים עכשיו סרטים יפים מאוד במכללות בנגב.
מיכאל איתן: בכדי שתהיה לנו יצירה מקורית אנחנו צריכים יוצרים מקוריים.
מיכאל איתן: בלי שיוצרים יבינו היום מה זה מולטימדיה, מה זה מחשבים, איך ניגשים לזה - יש אנשים שלא יראו את זה אם אנחנו לא נעשה משהו.
מיכאל איתן: על מה כל הדיבורים האלה?
מיכאל איתן: האם אנחנו באים לקחת מיצירה מקורית?
מיכאל איתן: אנחנו רוצים שתהיה יצירה מקורית.
מיכאל איתן: אני אומר לאוצר שהוא גודע את הענף שעליו הוא יושב.
מיכאל איתן: הוא רוצה מיסים והוא צריך להשקיע כדי שהוא יוכל לקבל מיסים.
מיכאל איתן: מס הכנסה יהיה פי כמה יותר גבוה אם אנחנו נעלה את רמת ההכנסה של הילדים האלה.
מיכאל איתן: תנו להם את הכלים, הם ירוויחו יותר, התוצר יעלה ואתם תיגבו יותר מיסים.
מיכאל איתן: אני לא מדבר כאן על איזה לוכסוס.
מיכאל איתן: אני לא מדבר על סרטים.
מיכאל איתן: אני מדבר על הבסיס שממנו יהיו גם סרטים וגם מדע וכן הלאה, הכל ברמה יותר גבוהה.
מיכאל איתן: למה אנחנו לא ערים לזה?
מיכאל איתן: אני מבקש לא לפרוט את זה כרגע לוויכוחים.
מיכאל איתן: יכול להיות שיהיו ויכוחים על הכיוון של החינוך.
מיכאל איתן: אני הגעתי להסכמה עם גברת יפה ויגוצקי.
מיכאל איתן: גם הפרוייקט של המרכזים הקהילתיים במשך כל שעות הבוקר כפוף לתוכניות של משרד החינוך.
מיכאל איתן: היתרון שלו, שמשעה 2 אחר-הצהרים הוא בנוי על תפיסה קהילתית.
מיכאל איתן: אנחנו רוצים להביא את כל הקהילה למרכז.
מיכאל איתן: אנחנו רוצים שהמרכז הזה יהיה Desk help ויעזור לאנשים שיש להם מחשב בבתיהם.
מיכאל איתן: אתם צריכים להבין, אנחנו הולכים כאן על איזה קונצפט יותר רחב.
מיכאל איתן: אנחנו עושים מנוף מהכלי הזה.
מיכאל איתן: בית-הספר ישתמש בו מ-8 בבוקר ועד 2 בצהרים רק לפעילות בית-ספרית ואחר-הצהרים המרכז ישמש את הקהילה, את כל מי שרוצה לשאול שאלות ולהבין.
מיכאל איתן: זה כמו שפעם היתה הספרייה השכונתית.
מיכאל איתן: זו תהיה הספרייה המודרנית.
מיכאל איתן: בתכלס, חבר הכנסת אברהם פורז, אני מבקש את התמיכה העקרונית שלך ושל חבר הכנסת יגאל ביבי - את תמיכת השר ראובן ריבלין יש לי אבל הוא כפוף להחלטות הממשלה.
מיכאל איתן: הכנסת יכולה לומר את דברה.
מיכאל איתן: כשאני אצטרך להתייצב בסופו של דבר, אם אני אצטרך, מול ראש הממשלה והוא יגיד לי שאני פועל כאילו נגד הקואליציה, יש לי רושם שאני אצליח לשכנע אותו, אבל רק אם אתם תעזרו לי.
מיכאל איתן: אני מודה לחברי הכנסת.
ליביה חכמון: אני מזכ"לית איגוד השחקנים בהסתדרות.
ליביה חכמון: דברי מכוונים, ברשותכם, לחבר הכנסת מיכאל איתן.
ליביה חכמון: אני באה בשם השחקנים ובשם היוצרים.
ליביה חכמון: יש לנו פה נציג נוסף.
ליביה חכמון: מדובר על כך שלהפקה המקורית יועברו מהתמלוגים בין 8%-12%.
ליביה חכמון: אני במקצועי שחקנית ואני גם מלמדת תיאטרון בראשון-לציון.
ליביה חכמון: השבוע הפקתי ערב של "בני נוער קוראים שירה".
ליביה חכמון: חבר הכנסת איתן, הנוער לא יודע לקרוא עברית.
ליביה חכמון: כל-כך הרבה פעמים שאלתם פה האם אפשר ללמוד מהמחשב אנגלית.
ליביה חכמון: נכון שבארצות-הברית דוברים אנגלית.
ליביה חכמון: הבעיה היא שבני הנוער הישראלים לא רק שלא יודעים לקרוא את אלתרמן אלא אפילו לא יודעים לקרוא את נתן יונתן.
ליביה חכמון: הם לא יודעים מה פירוש מלים רבות.
ליביה חכמון: פעם היה סקר ונמצא שהם לא יודעים עברית.
ליביה חכמון: תיכנס לכל בית-ספר ותיראה.
יצחק גאגולה: כי הם לומדים עברית מהשחקנים.
ליביה חכמון: העברית שלי היא עברית מופלאה.
ליביה חכמון: אני יכולה עכשיו ישר לקרוא לך שיר.
ליביה חכמון: תאמין לי שזה יהיה ערב מאוד לאוזניך.
ליביה חכמון: הנוער לא יודע עברית.
ליביה חכמון: אני רוצה לומר משפט מאוד חשוב.
ליביה חכמון: מאז שמשרד התרבות נותק ממשרד החינוך ומאז שהקולנוע נותק ממשרד התעשיה והמסחר, הקולנוע וההפקה המקורית על המסך נשארו יתומים.
מיכאל איתן: אבל אנחנו לא דנים עכשיו בחוק הקולנוע, עם כל הכבוד.
ליביה חכמון: תרשה לי גם לשכנע אותך.
ליביה חכמון: אתה הבאת פנל ענק.
מיכאל איתן: אני מוכן להיפגש איתך ולשמוע את הדברים.
ליביה חכמון: אני חייבת להופיע בפורום רחב.
יצחק גאגולה: רק שלא תעשי פה עכשיו מרכז לשחקנים.
אברהם פורז: חבר הכנסת גאגולה, יש לך עמדה אחרת?
ליביה חכמון: גם אונסק"ו, שחבר הכנסת איתן ציין אותו, דיבר על 1% מהתקציב המוקצב לתרבות בכל מדינה.
ליביה חכמון: במדינת ישראל לתרבות לא מוקצב 1% מהתקציב הכולל.
ליביה חכמון: אנחנו עוסקים בתרבות שבית מדרשה, עם כל הכבוד - ושפתי עברית צחה למהדרין - הוא לא רק התרבות של שינקין.
ליביה חכמון: הוא התרבות של אוניברסיטאות בתל-אביב, בירושלים ובחיפה, של מכללות, של בתי-קולנוע.