GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
ערן תמיר: מ"מ היו"ר נחום לנגנטל: כל החוק, זו מהותו – מה עושים כדי למנוע מצב של תחרות בין חברות הובלה לגבי דברים שהם לא חוקיים משום שזה מה שעושים מזמיני ההובלה.
ערן תמיר: נחמה רונן: במצב כזה, גם בעל המפעל צריך להגיע לבית המשפט וגם המוביל שלקח מעבר.
ערן תמיר: אנחנו מדברים כאן על זה שנתן את ההוראה למוביל או מי שעבר עבירה, לא על היבואן.
ערן תמיר: מה קשור היבואן או מי שמזמין את המטען?
ערן תמיר: שמואל גרוסמן: אני מבקש להציע הצעה.
ערן תמיר: הבעיה היא שהקימו כאן איזו חובה של פיקוח ולעצור את המוביל, ומאד קשה למצוא על מי מטילים את החובה הזאת.
ערן תמיר: לדעתי, זו בעיה אובייקטיבית.
ערן תמיר: לכן אני מציע משהו קצת שונה – תקבע עבירה פלילית, עבירה חמורה – וזה יכול להיות על מזמין שירות ההובלה, וזה דווקא כן יכול להיות רחב – על כל מי שנותן הנחייה למוביל לעשות משהו בניגוד לחוק: להעמיס מעבר למשקל, להעמיס מטען חורג.
ערן תמיר: יש חוקים.
ערן תמיר: מי שנותן למוביל הנחייה – הוא אחראי.
ערן תמיר: נחמה רונן: יגלגלו אחריות מאחד לשני.
ערן תמיר: גבי בן-הרוש: חברת הכנסת רונן – אמרתי בתחילת הישיבה – משאיות שמורשות במדינת ישראל ל- 48 טון, נוסעות עם 80 ועם 90 טון, ויוצאות באין מפריע, מישהו נהנה מזה.
ערן תמיר: אנחנו, חברות ההובלה, לא עובדים בצורה כזאת, אנחנו לא מסכנים את הציבור – וזה שעה-שעה במחצבות ובנמלים.
ערן תמיר: יכולים כולם להיתמם.
ערן תמיר: איל מלמוד: זה לא נכון.
ערן תמיר: זה שרוצים לעשות כאן רושם שאלה שעושים תחרות זה "חאפרים" זו פשוט הטעייה של הוועדה.
ערן תמיר: יש תחרות לגיטימית מחברות מקבילות וטובות.
ערן תמיר: גבי בן-הרוש: מי נהנה ממנה?
ערן תמיר: איל מלמוד: זה לא משנה, הצרכן הישראלי נהנה.
ערן תמיר: להגדיר תחרות שזה "חאפרים" זה חד-ערכי לא נכון.
ערן תמיר: מ"מ היו"ר נחום לנגנטל: יש כאן שתי אפשרויות: יש אפשרות אחת "לזרוק" את החוק.
ערן תמיר: לאה ורון: או להחזיר אותו למשרד התחבורה על מנת שיציע נוסח.
ערן תמיר: מ"מ היו"ר נחום לנגנטל: אין מה להחזיר להם משום שהם יחזרו לאותו ויכוח שאנחנו עדים לו כאן סביב השולחן.
ערן תמיר: נחמה רונן: אבל כנגד מה שהם טוענים, בצדק – כדי למנוע את ה"חאפרים" – אתה לא יכול להוריד אחריות בעניין הזה, לצורך העניין מרשות הנמלים או מגורם אחר שזה יוצא מפתחו.
ערן תמיר: אסתר אורן: היא ה"חאפרית"?
ערן תמיר: איל מלמוד: היא חוליה.
ערן תמיר: מי שיש לו את המידע זה הנהג.
ערן תמיר: מ"מ היו"ר נחום לנגנטל: אנחנו לא רוצים להגיע לנהג.
ערן תמיר: הוא המסכן בכל החוליות, הוא האדם שאין לו ברירה, הוא לא יכול לסרב אחרת לא יהיה לו מקום עבודה.
ערן תמיר: אני רוצה להציג את הקונספציה.
ערן תמיר: הרי הנושא של הנהג התחיל בזמני, ריחמנו עליו.
ערן תמיר: העברנו את זה לשירות ההובלה.
ערן תמיר: עכשיו באים שירותי ההובלה ואומרים: בחוליות זה לא נסגר כי זה בתחרות לא בין ה"חאפרים" לבינינו, אלא גם בינינו – גם בתוך חברות ההובלה.
ערן תמיר: יש חברות הובלה שהן מאד מסודרות, יש כאלה שלא והפירצה קוראת לגנב, צריך לסתום את החורים.
ערן תמיר: יש כאן שתי אפשרויות לחוליות.
ערן תמיר: חוליה אחת זה להתייחס למנופאי שעושה את העבודה הטכנית.
ערן תמיר: הוא לא חוליה, זה נכון שיש לו שליטה, לכן קיבלתי את מה שאומרים נציגי רשות הנמלים: אתה יכול להטיל זאת עלינו, תטיל עלינו בחוק מיוחד, לא קשור בכלל לשירותי הובלה, שאם אני רואה שיש כאן עבירה שמתנהלת, זה כמו מחדל.
ערן תמיר: אני רואה שמישהו הולך לנסוע עם משאית שיכולה להרוג אנשים, תפקידי כרשות הנמלים לא לעצום את העיניים.
ערן תמיר: נחמה רונן: יוצאת משאית משער הנמל.
ערן תמיר: האם היא יכולה להישקל כשהיא יוצאת משער הנמל?
ערן תמיר: מ"מ היו"ר נחום לנגנטל: היא נשקלת.
ערן תמיר: נחמה רונן: כתוב לה ברשיון שמותר לה להעמיס X טון?
ערן תמיר: היא שוקלת X פלוס משהו.
ערן תמיר: מ"מ היו"ר נחום לנגנטל: לא הצלחנו.
ערן תמיר: היינו כבר בבית המשפט העליון על כך, הרי ביקשנו לעשות זאת ולקנוס.
ערן תמיר: נחמה רונן: אולי צריך לתקן את החוק בעניין הזה.
ערן תמיר: מ"מ היו"ר נחום לנגנטל: נכון, אבל הוא אומר: תקן לי את החוק, אבל לא במסגרת הזאת.
ערן תמיר: אנחנו כאן לא צריכים לחפש את מי שקל לנו כרגע שיאכוף את העניין.
ערן תמיר: אנחנו צריכים למצוא את מי שמשלם כסף או באיזושהי צורה גורם לתחרות הפרועה בקרב המובילים כדי שאנשים יעברו את החוק.
ערן תמיר: מי שכבר שומר על החוק, אומר: אני יוצא "פראייר".
ערן תמיר: אני שומר על החוק ולכן אומר מתחרה שלי – או "חאפר" או אחד שהוא גם כן חברת הובלה – אל תקשו עלי, תקשו על האדם שכרגע מתחרה.
ערן תמיר: תטילו עליו את החבות, שלא יעשו בינינו תחרות על מי מוכן להעלים עין מהחוק.
ערן תמיר: לכן, החוליה שנקראת המעמיס היא חוליה שלצורך העניין הזה לא תפתור את הבעיה.
ערן תמיר: יכול להיות שנתאחד שנינו על הצעת חוק פרטית שתאמר: מי ששוקל ורואה לנגד עיניו – דינו כמו מחדל.
ערן תמיר: זו סוגיה בפני עצמה, אבל לא במסגרת הזו.
ערן תמיר: לכן לדעתי, המעמיס לא עונה ולא נותן פתרון.
ערן תמיר: להתנגד לחוק – השארנו את המצב כפי שהוא ולא ריפאנו את העניין.
ערן תמיר: מצד שני, נראה לי מאד מרחיק לכת להגיד שכל יבואן שומר חוק, נגיד לו: כנס לנמל, תתחיל לשמור על העניינים.
ערן תמיר: דובר: יש עמיל מכס.
ערן תמיר: פנינית ברמן: זה לא נכון, אין עמיל מכס 24 שעות ביממה.
ערן תמיר: מ"מ היו"ר נחום לנגנטל: לכן, זה צריך להיות משהו בסגנון של מה שהם כתבו לגבי מוסר מטען.
ערן תמיר: רשות הנמלים יכולה להיכנס כאן לאיזושהי מסגרת – יכול להיות שהיא גם תהיה כאן כי יש לה שליטה.
ערן תמיר: כאן יתחילו הוויכוחים מיהו בעל השליטה ומיהו בעל החזקה.
ערן תמיר: לי יש פירוש מה אני חשוב שצריך להיות, אבל פירוש שלי או שלך זה לעולם לא יכול להיות אינהרנטית בתוך החוק כי אפשר להתווכח אם זה הפירוש, אבל זה לדעתי הכיוון היחיד שנותן לנו את האפשרות שאנחנו לא מדברים על כל יבואן כי היבואן שיושב בבית – אין לו שליטה וחזקה לפני ההעמסה.
ערן תמיר: נחמה רונן: מכיוון שאין לנו כאן עדיין משהו שאנחנו שנינו לפחות שלמים איתו במאה אחוז שזה נותן מענה, אני מציעה שלא נחליט על כך הרגע.
ערן תמיר: בוא נעשה חשיבה נוספת, שיעשה משרד התחבורה עוד חשיבה, שיביאו פתרון שהוא יותר קולע לעניין כי אנחנו כאן מתפשרים על משהו שהוא בערך.
ערן תמיר: גבי בן-הרוש: גברתי, אנחנו משנת 1994 מדברים על החוק הזה.
ערן תמיר: נחמה רונן: מה לעשות, אני לא מרגישה שאני יכולה עכשיו להכריע.
ערן תמיר: פנינית ברמן: זה לא נכון, למה אתה מטעה אותה?
ערן תמיר: לאה ורון: מר בן-הרוש, החוק הגיע לוועדה ב-7 במאי.
ערן תמיר: מ"מ היו"ר נחום לנגנטל: מי שבידו השליטה או החזקה במטען לפני העמסתו, בפירוש המצמצם, זה המעמיס.
ערן תמיר: רבותי, אני מעמיד את סעיף 5(ב)(1) להצבעה.
ערן תמיר: מי בעד?
ערן תמיר: בעד – 1 נגד – אין נמנעים – אין סעיף 5(ב)(1) נתקבל.
נחום לנגנטל: בעד – 1, אין מתנגדים, אין נמנעים.
נחום לנגנטל: אשר על כן, הניסוח הזה אושר.
נחום לנגנטל: "5(ב)(2) נעברה עבירה לפי פסקה (5) בתקנה 85(א) לתקנות התעבורה, התשכ"א-1961 (להלן – תקנות התעבורה), ברכב מסחרי, בידי נוהג הרכב המסחרי, בעת מתן שירות ההובלה, חזקה היא כי מזמין שירות ההובלה הפר את חובתו לפי פסקה (1) אלא אם כן הוכח היפוכו של דבר.
נחום לנגנטל: " מי בעד סעיף 5(ב)(2)?
נחום לנגנטל: בעד – 1 נגד – אין נמנעים – אין סעיף 5(ב)(2) נתקבל.
נחום לנגנטל: "6.
נחום לנגנטל: בתוספת הראשונה לחוק העיקרי, האמור בה יסומן "חלק א'" ואחריו יבוא: "חלק ב', עבירות לפי תקנות 26(2), 27(א), 85, 87, 168, 306, 308(ד) ו-364ד לתקנות התעבורה.
נחום לנגנטל: " מי בעד סעיף 6?
נחום לנגנטל: בעד – 1 נגד – אין נמנעים – אין סעיף 6 נתקבל.
נחום לנגנטל: אשר על כן, סיימנו את ההצבעות.
נחום לנגנטל: אנחנו לא מעבירים לקריאה שנייה ושלישית.
נחום לנגנטל: יתקיים דיון נוסף קצר מאד בסוגיית מהי ההגדרה של מזמין שירותי ההובלה ועל כך תתקיים הצבעה.
נחום לנגנטל: אני מבקש ממשרד התחבורה להביא לנו את ההצעה – להיות כאן אקטיבי – ולהגיד מה ההצעה המדוייקת שלהם, ובכך תעזרו לנו לקבל את ההחלטה.
נחום לנגנטל: אני מאד מבקש ממנהלת הוועדה – מאחר שהדיון הזה נמשך הרבה מאד זמן – לקבוע דיון קצר מאד.
נחום לנגנטל: יהיו כאן רק נוסחאות, לא יתקיים דיון.
נחום לנגנטל: תהיה נוסחה ותהיה רק הצבעה על הנוסחים.
נחום לנגנטל: את הדיון כבר מיצינו עד אינסוף, אין יותר שכנועים.
נחום לנגנטל: מאחר שמדובר בזמן מאד קצר, אני מבקש ממנהלת הוועדה לזמן את הדיון כמה שיותר מהר.
נחום לנגנטל: לאה ורון: אבל אנחנו נחכה למשרד התחבורה.
נחום לנגנטל: מ"מ היו"ר נחום לנגנטל: אני מבקש להעביר זאת תוך 14 יום מקסימום.
נחום לנגנטל: תקבעו מה עמדתכם – לא אומר שזה מחייב אותנו – אבל תהיה לכם עמדה.
נחום לנגנטל: אנחנו כאן בוועדת הכלכלה נדון בנוסחה מול נוסחה והצבעה.
נחום לנגנטל: שמואל גרוסמן: זה לאו דווקא מזמין שירות הובלה.
נחום לנגנטל: אולי תחליט שזה יהיה מוסר המטען.
נחום לנגנטל: מ"מ היו"ר נחום לנגנטל: הכוונה היא ברורה – על מי חלה החבות.
נחום לנגנטל: זו סוגיה שאו שנגדיר אותה מחדש בשני הסעיפים: סעיף 2 או סעיף 5, או שנעשה סעיף מיוחד שנקרא סעיף הגדרות.
נחום לנגנטל: זה כבר עניין טכני.
נחום לנגנטל: דב באסל: בתחילת הדיון אמרת שאת ההערות שלנו נוכל להגיש באמצעות הסתייגות של חבר כנסת.
נחום לנגנטל: לאה ורון: אבל עדיין אין נוסח.
נחום לנגנטל: ברי פינטוב: יש לי בקשה דרכך למשרד התחבורה.
נחום לנגנטל: לגבי שטר המטען אם הם יוכלו להוציא הנחיות מטעמם באיזה שלב הוא מופץ, מי חותם עליו, מתי.
נחום לנגנטל: העסק לחלוטין לא ברור.
נחום לנגנטל: שמעון ליאור: מאחר שאמרת שנוסח הסעיף התקבל כפי שהוא מוגדר כרגע, האם בישיבה הבאה נדון רק בהגדרה של מזמין שירותים?
נחום לנגנטל: מ"מ היו"ר נחום לנגנטל: לא.
נחום לנגנטל: יהיה נוסח שיאמר על מי חלה החבות – על מזמין שירות ההובלה, אז נגדיר זאת יותר במדוייק, או מישהו אחר שנגדיר מיהו.
נחום לנגנטל: זאת הסוגיה היחידה שנותרה לנו כדי להעלות זאת לקריאה שנייה ושלישית.
נחום לנגנטל: תודה רבה, הישיבה נעולה.
נחמה רונן: בוקר טוב, אני מתכבדת לפתוח את ישיבת ועדת הכלכלה בנושא:
נחמה רונן: תקנות מחלות בעלי חיים (האבסה), יש לנו את נוסח התקנות, אבקש מעורכת דין מכיל סגן-כהן, שתיתן סקירה כללית על ההרחבה של התקנות.
מיכל סגן-כהן: שר החקלאות מוסמך להתקין תקנות על פי פקודת מחלות בעלי חיים.
מיכל סגן-כהן: בתוקף הסמכות הזאת הוא התקין את תקנות מחלות בעלי חיים, האבסת בעלי חיים, תשנ"ו-1996.
מיכל סגן-כהן: עקב הזמן שחלף היו כמה תקלות והשירותים הוטרינריים הגיעו למסקנה שצריך לשנותן.
מיכל סגן-כהן: שר החקלאות ביקש לאשר את התקנות, התקנות טעונות אישור ועדת הכלכלה ומי שמפר אותן צפוי לענישה שקבועה בתקנות מחלות בעלי חיים.
נחמה רונן: מה אומרת הענישה?
מיכל סגן-כהן: הענישה אומרת למעשה שני דברים, האחד, נושא של קנס אזרחי, זו בעצם לא ענישה במובן הפלילי של העניין אלא קנס כספי שמטילים על מי שמפר את ההוראה.
מיכל סגן-כהן: הסכום הכספי מחולק לשני מישורים, האחד, הפרות קלות – קנס של 9,600 שקלים, והפרות קשות, למשל, יבוא בניגוד להוראות הפקודה – קנס של 49,600 שקל.
נחמה רונן: מי אוכף זאת?
מיכל סגן-כהן: יחידת הפיצוח של משרד החקלאות.
מיכל סגן-כהן: היחידה הזאת היא בעצם הזרוע הפיקוחית של השירותים הווטרינריים, מעבר לזה, הם נעזרים בגופים נוספים שיש להם סמכויות, אבל הזרוע העיקרית היא יחידת הפיצוח.
נחמה רונן: על פי התקנות החדשות, העבירה נחשבת כעבירה קלה או קשה?
מיכל סגן-כהן: לפי דעתי זה נכנס תחת העבירות הרגילות, עבירות עם קנס של 9,600 שקל.
מיכל סגן-כהן: הדבר השני, ישנו סעיף עונשין שאומר כך: העובר על פקודה זו או על הוראות ביצוע דינו מאסר שנה.
מיכל סגן-כהן: בנוסף, ישנה אכיפה כלכלית נוספת שניתן לחלק את הדברים שבהם נעברה העבירה.
נחמה רונן: מישהו כבר הגיש פעם תביעה כנגד או הייתה איזה שהיא חקירה בגין עבירה כזאת?
מיכל סגן-כהן: בתקנות האלה ובמתכונתן הקודמת, לפי דעתי עדיין לא היו העמדות לדין.
מיכל סגן-כהן: לגבי תקנות אחרות בפקודת מחלות בעלי חיים, יש לנו תובע במשרד שהוא מגיש תביעות והפרה בעניין מחלות בעלי חיים.
מיכל סגן-כהן: אם מדובר בהפרה של הפקודה או בהפרה של חוקים אחרים, הפרקליטות מטפלת בזה.
מיכל סגן-כהן: הנושא של העיצומים הכספיים, לדעתי היום זה צריך לעמוד על למעלה מ-24 מיליוני שקלים שצריך לגבות מאוצר המדינה והם אמורים להיגבות באמצעות המרכז לקביעת קנסות והוצאות.
מיכל סגן-כהן: הייתה בעיה עד שהוסיפו למרכז את הסמכות לגבות את הקנסות על פי הפקודה, זה הוסדר לפני למעלה מחצי שנה.
נחמה רונן: תני לנו דוגמה לסוג העבירה על פקודת מחלות בעלי חיים.
מיכל סגן-כהן: הקלה ביותר, הובלה ללא היתר.
מיכל סגן-כהן: כאשר נחקק חוק יישום ההסדר עם הפלסטינים, אחת הדרכים להקל על הפיקוח הייתה הוראה, שכל מי שמוביל בעל חיים שמוגדר בתקנות, חייב לקבל אישור וחייב לשאת תוויות שהוא מוביל בעלי חיים.
מיכל סגן-כהן: אדם שנתפס מוביל ברכב שלא נבדק ולא אושר שלושה ראשי צאן, צפוי לשלם קנס של 9,600 שקל.
נחמה רונן: כמה זמן עומדים ותלויים החובות הללו?
מיכל סגן-כהן: הרבה זמן.
נחמה רונן: שנים?
מיכל סגן-כהן: הפקודה תוקנה בתשנ"ה, כלומר, ב-1995, זמן ההתארגנות היה כשנה.
מיכל סגן-כהן: כלומר, הקנסות עומדים מאז שנת 1996 ועד היום.
נחמה רונן: למעשה את אומרת, שמשנת 1996 ועד היום יש קנסות שעומדים ועדיין לא נגבו.
ד"ר עודד ניר: הנושא בא על פתרונו השנה.
נחמה רונן: עכשיו כשיש מישהו שתפקידו לגבות כסף.
מיכל סגן-כהן: הבעיה הייתה, כדי לגבות כספים צריך אמצעי אכיפה ברורים, צריך כוח אדם, צוות, כלים, רכבים, מדובר בהיערכות שלמה.
מיכל סגן-כהן: ברגע שקיבלו סוף סוף את דעתנו, פנינו הרבה מאוד פעמים וביקשנו להחיל את הקנסות על הפקודה, ברגע שקיבלו את זה ויצאו לדרך עם זה, אני מקווה שלא יהיו בעיות.
מיכל סגן-כהן: אני מניחה שזה מהווה כוח הרתעה עצום.
ד"ר עודד ניר: התקנות הקיימות הותקנו ב-1996, זאת הייתה השנה שבה לראשונה נראה קשר אפשרי בין מחלת הפרה המשוגעת בבקר לבין המחלה שהופיעה בקרב בני אדם, זה למעשה היה המניע לתיקון התקנות אז.
ד"ר עודד ניר: התקנות הישנות נתנו מענה לשתי בעיות, האחת שהיא בעיה די ייחודית במשק הישראלי, האבסת בעלי חיים בזבלים, בעיקר זבל עופות.
ד"ר עודד ניר: התקנות הקודמות באו להסדיר את הנושא הזה, שזה לא יינתן לבעלי חיים לפני השחיטה ושלא יינתן לבעלי חיים שנותנים חלב.
ד"ר עודד ניר: למעשה זו הייתה מטרת התקנות.
ד"ר עודד ניר: התחום השני, בעקבות הנושא של הפרה המשוגעת, התקנה באה להסדיר, שלא יותר להאביס מעלי גירה בקמחים של יונקים.
ד"ר עודד ניר: רמת הידע שהייתה ב-1996 באה לענות על המצב כמו שהוא נראה אז.
ד"ר עודד ניר: בינתיים חלו הרבה התפתחויות, אחת מהן היא כמובן ההתפתחות עם הפרה המשוגעת, כל ההתפתחות שחלה בייחוד באירופה.
ד"ר עודד ניר: הדבר השני שהוא מוטיבציה לתיקון התקנות הללו, מה שהיה בזמנו משבר הדיוקסין, נגע בעיקר בעופות, תוצאה של זיהום סביבתי, זה היה זיהום של חומרי גלם.
ד"ר עודד ניר: שני הדברים הללו הביאו אותנו למחשבה, שהתקנות הקודמות כבר לא עונות על הצרכים ולכן שינינו את התקנות.
ד"ר עודד ניר: במה עוסקות התקנות?
ד"ר עודד ניר: בשלושה היבטים – האחד, הסדרת הזבלים בצורה שונה.
ד"ר עודד ניר: היום אנחנו אוסרים איסור גורף להזנה בזבל שמקורו ביונקים.
ד"ר עודד ניר: הסיבה לכך, שלא ברור לנו האם מחלת הפרה המשוגעת עוברת בזבל או לא עוברת בזבל.
ד"ר עודד ניר: בסופו של דבר, הזבל הוא חומר סיכון מאוד גבוה.
ד"ר עודד ניר: לכן, גם בעופות וגם בבקר, כיום יש איסור גורף בהזנה בזבלי יונקים.
ד"ר עודד ניר: הנושא השני שייך לבקר, בנושא הזה הגבלנו את החלבון, איסור האבסת חלבון מהחי לכל הבקר, למעט חריגים שהם מוסדרים בצורה ברורה, שהם לא חלבונים אבל עשוי להיות בהם זיהום מחלבון.
ד"ר עודד ניר: לכן אנחנו מסדירים, שלא יהיה חלבון בוודאות.
ד"ר עודד ניר: זה בא לענות בעיקר על בעיית הפרה המשוגעת.
ד"ר עודד ניר: לגבי משק העופות, פה אנחנו מכניסים אלמנט חדש שנכנס באירופה, למעשה בארץ הוא כבר מופעל וגם נגזר מהעובדה שאנחנו צריכים לייצא לאירופה ואנחנו צריכים לעמוד בתנאים שהאירופאים דורשים, וזה שאסור להאביס עופות גם בקמחים של יונקים אבל גם בקמחים שנעשים מפגרים של עופות.
ד"ר עודד ניר: זה מצריך מהפכה שלמה במשחטות, שיש בעיה של פינוי - - -
נחמה רונן: מה עם המשרפה?
ד"ר עודד ניר: נכון, יש בעיה של משרפה, יש בעיה של מכוני פסדים, שהם לא יכולים לקבל יותר פגרים.
ד"ר עודד ניר: החוק נותן לזה מענה.
ד"ר עודד ניר: הענף קיבל את כל השינויים די בהסכמה ולכן גם לא הופיעו כאן אנשים להביע התנגדות, זה נעשה בהסכמה תוך דיונים אתם.
נחמה רונן: אנחנו כל הזמן מדברים בהיבט הפרה המשוגעת ומה יכול להיגרם כתוצאה מהאבסה בקמחים של פסדים, אבל אני שואלת, על איזה עוד מחלות מדובר פה, מה יכול להיגרם, ציינת שלא מדובר רק בפרה המשוגעת, צריך לתת תשובה הרבה יותר גורפת למניעה של מחלות אחרות.
נחמה רונן: מה הסיכונים האחרים שבהם מדובר?
ד"ר עודד ניר: אני אתייחס לקמחים שמוצאם מיונקים.
ד"ר עודד ניר: למעשה, לנו היום לא ידוע על מחלות אחרות.
ד"ר עודד ניר: פרט למחלות מאותה קבוצה של הפרה המשוגעת, יש מחלות נוספות בעיקר בצאן, שהיום מדברים בהם הרבה יותר חזק.
ד"ר עודד ניר: מה שקרה עם הפרה המשוגעת הדליק אור אדום.
ד"ר עודד ניר: למעשה הוא אומר, שבמדינות שמצבן הכלכלי הוא שפיר לא צריכים לקחת את הסיכון הזה וצריך לחסן בהדרגה את תופעת הקניבליזם שיש במעלות גירה.
ד"ר עודד ניר: זאת אומרת, שפרה או כבשה מעלת גירה לא צריכה לאכול מרכיב שנוצר מהחי, זו התיאוריה שמובילה.
ד"ר עודד ניר: היום, למשל בגידולים אורגניים, זה כבר ייכנס כנורמה.
ד"ר עודד ניר: בגידולים הלא אורגניים, זה דברים שנכנסים בהדרגה בהתאם לבעייתיות ובהתאם למחיר הכלכלי.
ד"ר עודד ניר: אחת הסיבות שבארץ ההוצאה של הקמחים האלה היא רפת החלב לא היוותה בעיה כלכלית, מכיוון שהכמות שהשתמשו בה הייתה קטנה, יש לזה תחליפים שמבחינה כלכלית לא הורע הצד הכלכלי ולכן הוא גם לא עורר בעיה.
ד"ר עודד ניר: יש לנו רק בעיה אחת עם זבל עופות, בהחלט היינו רוצים לראות גם את זבל העופות יוצא, אבל לזבל העופות יש משקל כפול בארץ.
ד"ר עודד ניר: ראשית, יש לו ערך כלכלי רב מאוד, בעיקר בגידול עגלות ובבקר לבשר.
ד"ר עודד ניר: יש לנו גם בעיה מאוד חמורה באיכות הסביבה, 100 אלף טון שאם לא היינו משתמשים בהם להאבסה, היה צריך לעשות אתם משהו.
ד"ר עודד ניר: יש בעיה של קבירת כל הדברים האלה.
ד"ר עודד ניר: בעקבות מחלות כמו הפרה המשוגעת, מה שהיה פעם מקובל כדבר בטוח של קבירת פסולת, היום כבר הולכים על שריפה.
ד"ר עודד ניר: גם לשריפה יש בעיה.
נחמה רונן: נכון, אבל המשרפה הייתה אמורה לתת פתרון.
ד"ר עודד ניר: אצלנו אין בעיה מפני שאנחנו שורפים מעט, אבל כאשר באנגליה למשל התחילו לשרוף, זה עורר בעיות דומות לבעיית הדיוקסין, שהאוויר מזדהם וזה משפיע בצורה עקיפה.
ד"ר עודד ניר: השורה התחתונה, שלא ירחק היום והארצות המפותחות לא תוכלנה לגדל בעלי חיים באינטנסיביות, זה בעצם מה שייקרה.
ד"ר עודד ניר: היות וישראל כנראה לא מדינה מפותחת וגם לא מגדלת כל כך בעלי חיים באינטנסיביות, אנחנו קצת רחוקים מזה.
ד"ר הרברט זינר: אנחנו מברכים על התקנות.
יהודה רותם: אנחנו כבר מיישמים את התקנות.
נחמה רונן: אתה יכול לספר בעניין המשרפות?
ד"ר עודד ניר: מ-1 בינואר התחלנו להפעיל משרפה מרכזית שנמצאת בבעלות משותפת של עין-המפרץ על ידי יזם פרטי, נמצאת לא רחוק מעכו.
ד"ר עודד ניר: אין ספק שזה היווה מהפך.
ד"ר עודד ניר: במקביל אנחנו עובדים היום על משרפה ניידת שזה מאוד חשוב.
ד"ר עודד ניר: הניסיון הראשון שהיה לפני שבוע הסתיים בהצלחה מאוד גדולה, בבקר היא מבצעת ביצועים הרבה יותר טובים מאשר המשרפה הניידת.
ד"ר עודד ניר: זה נושא חשוב מאוד מפני שבשנים האחרונות, מאז 1990 לא הייתה לנו בעיה שהיינו צריכים להשמיד כמויות גדולות של בקר.
ד"ר עודד ניר: כל הפסדים של הבקר וחלב היום בארץ הולכים למשרפה בעכו.
נחמה רונן: החקלאים מפנים?
ד"ר עודד ניר: לא החקלאים, יש חוזה שבו בעל המשרפה מפנה בצורה מסודרת את כל הפגרים מגיל שישה חודשים בטוח.
ד"ר עודד ניר: למה מגיל שישה חודשים בטוח?
ד"ר עודד ניר: מעל גיל שישה חודשים החקלאי מפוצה על הפגר.
ד"ר עודד ניר: יש שרשרת שלמה שמבטיחה, שהוא לא יקבל את הפיצוי אם הפגר לא מגיע.
ד"ר עודד ניר: זה העלה אותנו בדרגה נוספת מול אירופה, שלמעשה מסוף שנה שעברה אנחנו לא מבצעים שחיתות דחק בבהמות שנשחטות במשק כאשר חצי מהן מתות.
ד"ר עודד ניר: זה תורם הרבה מאוד.
ד"ר עודד ניר: לכן, הנושא הזה סגור.
ד"ר עודד ניר: נושא שאינו סגור סופית הוא פינוי של פגרים של בקר לבשר.
ד"ר עודד ניר: מחוסר מערכת ביטוחית מתאימה, הנושא לא מכוסה והבקר נקבר היום באתרים.
נחמה רונן: או שנקבר או שרואים אותו בואדיות.
ד"ר עודד ניר: לא נתכחש שרואים אותו בואדיות, אבל זה מחולק לאזורים מסוימים ולמועצות.
ד"ר עודד ניר: באחריות המועצה לפנות.
ד"ר עודד ניר: אנחנו עוסקים היום גם בעופות, לא כל המועצות מפנות בצורה נכונה וזה מכביד עלינו מאוד מבחינת הפצת מחלות בעלי חיים.
ד"ר עודד ניר: השר לאיכות הסביבה מנסה למצוא פתרונות בנושא פינוי למשרפות, לא נמצא פתרון שיהיה גם כלכלי וגם ישים.
ד"ר עודד ניר: אין ספק שזאת בעיה.
ד"ר עודד ניר: "השורה התחתונה", ברור לכולם היום שאי אפשר לקבור בלי כללים מאוד נוקשים, המשרפה היא פתרון, אבל גם פה אנחנו לא יכולים לשנע עוף חולה מדן ועד אילת או מאילת ועד עכו, זה מאוד יקר, לכן המשרפה הניידת צריכה לתת את הפתרון.
ד"ר עודד ניר: בקשר לפרה המשוגעת – המצב בישראל הוא, שחרף בדיקות שאנחנו עושים, עוד לא מצאנו את המחלה.
ד"ר עודד ניר: אני אומר, שאין צורך לדאוג, אבל יחד עם זאת, אנחנו מאוד דואגים מפני שברור לנו היום, שלא יכול להיות שבישראל תהיה התפרצות של מחלת הפרה המשוגעת.
ד"ר עודד ניר: אי אפשר במאה אחוז ודאות לומר, שאין פרה אחת או שתיים בשנה שיש להן את המחלה.
ד"ר עודד ניר: על אף כל המאמצים שנעשו על ידי קודמי כבר במשך עשר שנים, נעשו כל מיני פעולות שבדיעבד היום אנחנו מבינים, שהרמטית זה לא נסגר.
ד"ר עודד ניר: החל מ-1 בינואר אנחנו מבצעים בדיקות מאוד אינטנסיביות למוחות של פרות על מנת לגלות את המחלה ואנחנו לא מצליחים לגלות.
נחמה רונן: בקרב השכנים הפלסטינים שלנו זה נמצא?
ד"ר עודד ניר: לא ידוע לנו כמובן שיש זאת בקרב השכנים הפלסטינים, אבל הסיכוי שיהיה להם הוא קטן מאוד מפני שהמחלה הזאת היא מחלה של המשק המודרני, סופר מודרני, זה לא ייקרה במשקי בדואים או בירדן, זה ייקרה במדינות עם משקי חלב מאוד אינטנסיביים, קרי, מתקנים עם מיחזור.
ד"ר עודד ניר: אותה חגורה שמגינה עלינו היא בעצם משותפת לנו ולפלסטינים, הם לא יכולים להכניס שום דבר עד שאנחנו לא מכניסים, כלומר, לא משם תיפתח הרעה במקרה הזה.
ד"ר עודד ניר: סך הכל הזמן עובד לטובתנו, ככל שהזמן עובר ולא גילינו מקרה, הסיכוי שנגלה מקרה כזה הוא קטן, אבל אם נצטרך, נבוא לוועדת הכלכלה ונבקש 60 מיליון שקל כדי להתמודד עם הבעיה ברגע שזה יתגלה.
נחמה רונן: לפני שנאשר את התקנות אני רוצה לקרוא אותן: "תקנות מחלות בעלי חיים (האבסה), התשס"א-2001 – בתוקף סמכותי לפי סעיף 22 לפקודת מחלות בעלי חיים (נוסח חדש), התשמ"ה-1985, באישור ועדת הכלכלה של הכנסת לפי סעיף 48(א) לחוק יסוד: הממשלה ולפי סעיף 2(ב) לחוק העונשין, התשל"ז-1977, אני מתקין תקנות אלה: הגדרות 1.
נחמה רונן: בתקנות אלה – "זבל" – חומר המכיל פרש עופות או יונקים (MANURE).
נחמה רונן: "חולבת" – עז או רחלה, מעל גיל שנה, או פרה מעל גיל שנתיים, יצרניות חלב לצריכת אדם.
נחמה רונן: "יונקים" – בעלי חיים ממשפחת היונקים.
נחמה רונן: "פגרי עופות" – גוויות עופות, למעט אלה שנשחטו כדין לפי תקנות מחלות בעלי חיים (בתי שחיטה לעופות), התש"ך-1960 או כל חלק מהם.
נחמה רונן: "מפעל" – מקום שבו מפיקים מוצרים למאכל בעלי חיים מגוויות של בעלי חיים.
נחמה רונן: איסור האבסה 2.
נחמה רונן: (א) לא יאביס אדם עופות המשמשים לייצור מאכל אדם – בחלבון וקמחים שהופקו – מיונקים, למעט חלבון המצוי בחלב ובמוצריו ובדיקלציום פוספט.
נחמה רונן: מעופות ומדגים, אלא אם כן המפעל שבו הופקו אושר בידי מנהל השירותים הווטרינריים במשרד החקלאות ופיתוח הכפר.
נחמה רונן: מפגרי עופות.
נחמה רונן: (2) בזבל יונקים.
נחמה רונן: לא יאביס אדם יונקים המשמשים לייצור מאכל לאדם – בחלבון וקמחים שהופקו מבעלי חיים, למעט חלבון המצוי בחלב ובמוצריו ובדיקלציום פוספט.
נחמה רונן: בזבל יונקים.
נחמה רונן: בזבל עופות – חולבות.
נחמה רונן: יונקים אחרים ב-15 הימים שלפני שחיטתם.
נחמה רונן: ביטול 3.
נחמה רונן: תקנות מחלות בעלי חיים (האבסת בעלי חיים), התשנ"ו – 1996 בטלות.
נחמה רונן: תחילה 4.
נחמה רונן: תחילתן של תקנות אלה ביום?
מיכל סגן-כהן: אנחנו ממליצים למחוק את סעיף התחילה.
מיכל סגן-כהן: תחילתן של התקנות תהיינה עם פרסומן ברשומות.
נחמה רונן: בסדר.
נחמה רונן: אני מעמידה להצבעה את התקנות, מי בעד ירים את ידו.
נחמה רונן: בעד – 2 נגד – אין נמנעים – אין התקנות אושרו.
נחמה רונן: התקנות אושרו.
נחמה רונן: אני מאוד מודה לכם, הישיבה נעולה.
אברהם פורז: בוקר טוב, אני מתכבד לפתוח את ישיבת הוועדה בנושא הצעת חוק הרשות השניה לטלוויזיה ורדיו (תיקון – העברת בעלות וזיכיון ושיתוף פעולה בשידורי רדיו).
אברהם פורז: בטרם אני אתן לחברי הכנסת המציעים לדבר, אני מבקש ממנהלת הוועדה לקרוא את דבריו של שר התקשורת, כפי שהוכתבו הבוקר מילה במילה.
לאה ורון: "לפני כחודש נקבעה לי הרצאה ויום עיון בכנס רב משתתפים שפורסם ברבים.
לאה ורון: רק לפני מספר ימים נודע למשרדי כי הוועדה מתכנסת היום לדון בהצעת חוק הרשות השניה לטלוויזיה ורדיו (תיקון – העברת בעלות בזיכיון ושיתוף פעולה בשידורי הרדיו), התש"ס-2000.
לאה ורון: ידוע לי כי בזמנו שר התקשורת הסכים להעביר את ההצעה לדיון והכנה לקריאה ראשונה, למרות התנגדותם של אנשי המקצוע במשרדי.
לאה ורון: "אני מבקש לברר, בטרם אתן את עמדתי שלי, את העמדות של שר התקשורת הקודם שנתן את הסכמתו, ואשר בדרך כלל אני מכבדן, ושל שר המשפטים כיושב ראש ועדת השרים לענייני חקיקה.
לאה ורון: ידוע לי מצבו של הרדיו האזורי והתקופות הקשות שהם עברו.
לאה ורון: אשמח לתת עמדתי הברורה בדיון הבא, שיכול מצדי להתקיים מהר ככל האפשר.
לאה ורון: לצערי הרב רק סופרמן יכול להיות בשני מקומות, ואני לא".
אברהם פורז: אלה הם דברי השר.
אברהם פורז: בנוסף לזאת הוא דיבר איתי לפני כמה דקות והוא אמר לי שהוא גם רוצה להופיע בפנינו ולהביע את עמדתו.
אברהם פורז: לפיכך היום נתחיל את הדיון, אך לא נגמור אותו מתוך כבוד לשר התקשורת.
נחום לנגנטל: אנחנו נותנים הרבה כבוד לשרים.
נחום לנגנטל: בעוד שעתיים יש לי פה בוועדה דיון נוסף גם בגלל כבוד לשרים אחרים על חוק שמתגלגל כבר שנה וחצי.
הילה שמיר: בכל מקרה אנחנו מבקשים להביע את עמדת המשרד והעמדה המשפטית.
מיכאל קליינר: אני אתחיל בסיפור שהוא רלוונטי להולדת החוק הזה ויושב ראש הוועדה אפילו היה נוכח.
מיכאל קליינר: בזמנו התמניתי להיות יושב ראש ועדת משנה מיוחדת של ועדת הכספים שדנה בחוק ההסדרים ב-1998 או 1999 בכל נושא התקשורת.
מיכאל קליינר: שם עלה הנושא של רדיו ולווין, ובין השאר עלתה בפנינו מצוקת הרדיו האזורי, כולל גם על רקע יוזמה של חבר הכנסת הנדל, שאני תמכתי בה, לגבי לגליזיציה של תחנת רדיו מסוימת.
מיכאל קליינר: אמרתי אז שצריך בהחלט לבוא לקראת נושא הרדיו האזורי, בגלל שהמגבלות - כבלים מסוימים שהונחו על צווארם של הזכיינים ברדיו האזורי - מקויומות כמו אצל זכייני הטלוויזיה.
מיכאל קליינר: היתה הצדקה לגבי הטלוויזיה לפי התוצאות הכלכליות נכון לאז, אבל לגבי הרדיו לא היתה הצדקה, מה גם שבאמת נוצר מצב שהיה שונה בצורה קיצונית מהמצג שהוצג לפני אלה שניגשו למכרזים וקיבלו זיכיונות לרדיו.
מיכאל קליינר: אמרו להם אז שעושים מבצע ולא יהיו יותר פיראטים.
מיכאל קליינר: בפועל יש הרבה מאוד תחנות לא חוקיות שמשדרות, כאשר בעלי הזיכיונות לשידורי רדיו אזורי היו משוכנעים והוצג בפניהם שלא יהיו כאלה.
מיכאל קליינר: זה יצר הבדל עצום בין המצג והציפיות לבין המצב בשטח בפועל.
מיכאל קליינר: לכן הצעת החוק שחבר הכנסת לנגנטל ואני הגשנו באה בפירוש להעניק הקלות מסוימות לתחנות הרדיו, בין אם אפשרות להתאגד, בין אם אפשרות ששידורים מסוימים ישודרו מעבר לאזור הזיכיון, בין הסרת חסמים אחרים וכמובן הארכת הזיכיון, כי לא מספיק שהם לא מרוויחים אז הם גם מוגבלים לארבע פלוס ארבע שנים.
מיכאל קליינר: לכן אמרנו שעדיף לתת את הזיכיון ל-15 שנה.
מיכאל קליינר: דרך אגב, זה עלה בקנה אחד עם פיתויים שאנחנו הצענו גם לחברות הטלוויזיה בכבלים, כאשר בשלב מסוים אמרנו שאם הם יפסיקו את המלחמה שלהם לעצור את הלווין, נבוא לקראתם בדברים מסוימים, ואחד מהם היה הארכת הזיכיון.
מיכאל קליינר: בוודאי שלגבי הרדיו זה היה מובן מאליו.