GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אתי בנדלר: "בעל רשיון לשידורי כבלים" – מי שקיבל רשיון כללי לשידורי כבלים או רשיון מיוחד לשידורי כבלים לפי פרק ב'1; "בעל רשיון לשידורים" – בעל רשיון לשידורי כבלים", כאמור לעיל, כללי או מיוחד, "או בעל רשיון לשידורי לוויין לפי פרק ב'2;";
אברהם פורז: זה בגלל שאנחנו משתמשים כל פעם בהגדרה שונה.
אתי בנדלר: "(5) אחרי ההגדרה "החברה" יבוא: "החזקה", לעניין אמצעי שליטה בתאגיד – במישרין או בעקיפין, בין לבד ובין יחד עם אחרים, לרבות באמצעות אחר ובכלל זה נאמן או שלוח, או באמצעות זכות המוקנית לפי הסכם, לרבות ברירה להחזקה שאינה נובעת מניירות ערך המירים, או בכל דרך אחרת; "הפקודה" – פקודת הטלגרף האלחוטי [נוסח חדש], התשל"ב-1972; "חוק החברות" – חוק החברות, התשנ"ט-1999; "מוקד שידור" – מתקן בזק שבו מותקנים אמצעים הדרושים לשם הזנת שידורים, לרבות שידורים הנקלטים מן האוויר, אל רשת בזק ציבורית, לשם הפצתם למנויים;";
דוד ליבאי: זה כמו בהצעת החוק הממשלתית.
אברהם פורז: רבותיי, אני רק רוצה להבהיר לכם משהו שאנחנו עשינו.
אברהם פורז: העניין של מוקד השידור מלכתחילה בהצעה הממשלתית היה אמור להיות חלק מהרשיון הכללי לשידור, זאת אומרת: הוא היה מתקן של האיש שמחזיק בתכני הטלוויזיה.
אברהם פורז: בגלל שאלת הבעלויות הצולבות, אני העליתי פה את העניין שהמתקן הזה הוא עתיר השקעה כספית, ועכשיו לימים מסתבר גם שיכול להיות שאותו מתקן משמש גם לטלקומוניקציה, ואולי אפילו לאותו ציוד – אולי יש מחשבים או כל מיני ציודים אחרים, שיכולים לעשות כמה דברים ביחד, והם יכולים גם להעביר שידור טלוויזיה, גם להעביר אינטרנט ואולי עוד דברים – וזה עובר להיות חלק מחלק של הבזק, חלק מהטלקומוניקציה.
אברהם פורז: מי שיש לו רשיון לשידור ותוכן, יכול לעשות אחת משתיים: או שהוא רוצה להתקין לעצמו מתקן כזה, שיוכל לעסוק גם בשידור, וזאת זכותו; אבל גם זכותו להתקשר עם מישהו, שיעשה זאת כקבלן עבורו, כשהקבלן אמור לדעת מה הם התנאים, שנניח המועצה לשידורי כבלים קובעת שהוא ייתן אפשרות לאיש התוכן לא להפר.
אברהם פורז: אני חושב שזה פתרון נכון גם לשאלת הבעלויות הצולבות וגם לעניין של חסכון.
אברהם פורז: אם מישהו יחליט שהוא רוצה להתקין מוקד רק לעצמו, הוא יתקין, אבל אין סיבה שלא ישתמשו במתקנים קיימים ובדברים קיימים.
אברהם פורז: זה גם יפתור לנו קצת את בעיית הבעלויות הצולבות, כי הדבר הזה הוא עתיר השקעה כספית, ואם הוא בתחום הבזק, אז אין שם בכלל בעיה של בעלויות צולבות.
אברהם פורז: אתם תראו שבקטע של מתקני בזק אנחנו בכלל לא נכנסים לכל שאלת הבעלות הצולבת, ואחד שיכול להחזיק עיתונים, ערוץ שני ואני לא יודע מה עוד, יכול להתעסק בטלקומוניקציה ללא הגבלה.
אסתר שטרנבך: אבל לא היתה פה כוונה שיהיה גם מוקד של שידורי לוויין, נכון?
אסתר שטרנבך: מוקד השידור הוא לא מוקד שבאמצעותו מועברים שידורי לווין.
דני רוזן: אין פה בעיה, כי מוקד השידור של לוויין לא מעביר שום דבר לרשת בזק ציבורית.
דני רוזן: מוקד השידור של הלוויין לא מחובר לרשת בזק ציבורית, ולכן אין בעיה בהגדרה.
אתי בנדלר: ההתייחסות לדבריו של היושב ראש בכל הקשור לצורת הרשיונות הכרוכים באחזקת או בתפעול מוקד שירות, תהיה בהמשך בסעיף אחר.
אתי בנדלר: "(6) בהגדרה "מישק", בסופה יבוא "לרבות באמצעי אופטי או אלחוטי; (7) אחרי ההגדרה "מסר בזק" יבוא: "נושא משרה" – כהגדרתו בחוק החברות; "נכסי הרשיון" – הנכסים הדרושים להבטחת מתן שירותי בזק בידי בעל רשיון בהתאם לרשיונו, או להבטחת קיום שידורים בידי בעל רשיון לשידורים בהתאם לרשיונו".
אתי בנדלר: היו"ר אברהם פורז: זה ברור שאנחנו מדברים פה על שני רשיונות נפרדים: רשיון טלקומוניקציה זה סיפור א', ורשיון לשידורים זה סיפור ב'.
אתי בנדלר: "נס"ר (נקודת סיום רשת)" – מישק שאליו מחוברים מצד אחד רשת בזק ציבורית ומצד שני ציוד קצה, רשת פרטית או רשת בזק ציבורית אחרת, לפי העניין;"; (8) בהגדרה "ציוד קצה" – בכל מקום, המילים של "בעל רשיון כללי" – יימחקו; במקום "לרשת הבזק" יבוא "או מכל מקום אחר לרשת בזק ציבורית"; בסופה יבוא: "לרבות ציוד רדיו טלפון נייד, מפענח או ממיר אפיקים ולרבות כל התקן אחר המותקן בחצרי המנוי והמיועד לשמש לקליטת שידורים בחצריו וכן ציוד קצה לווייני כהגדרתו בסעיף 6מג;"; במקום ההגדרה "רשיון כללי" יבוא: "רשיון כללי" – רשיון שניתן לפי חוק זה להקמה, לקיום או להפעלה של רשת בזק ציבורית, ולביצוע פעולות בזק ומתן שירותי בזק פנים-ארציים או בין-לאומיים באמצעותה;"; במקום ההגדרה "רשיון מיוחד" יבוא: "רשיון מיוחד" – רשיון שניתן לפי חוק זה לביצוע פעולות בזק ולמתן שירותי בזק פנים-ארציים או בין-לאומיים, המוגבל לסוג מסוים של פעולות בזק או של שירותי בזק;"; אחרי ההגדרה "רשיון מיוחד" יבוא: "רשת בזק ציבורית" – מערכת של מתקני בזק, המשמשת או המיועדת לשמש לאספקת שירותי בזק לכלל הציבור בכל הארץ או לפחות באזור שירות, הכוללת מרכזות ומתגי מעבר".
אתי בנדלר: המילה "מתגי מעבר" צריכה להימחק, ובטעות היא לא נמחקה.
דני רוזן: יש לי הצעה טכנית לסעיף הזה: במקום המילים "מרכזות ומתגי מעבר", לרשום "ציוד מיתוג וניתוב".
דוד ליבאי: האם אפשר לקרוא את הנוסח המתוקן?
אתי בנדלר: "מערכת של מתקני בזק, המשמשת או המיועדת לשמש לאספקת שירותי בזק לכלל הציבור בכל הארץ או לפחות באזור שירות, הכוללת ציוד מיתוג, ניתוב ותמסורת ורשת גישה, לרבות מערכת רדיו - טלפון ומערכת בזק בין-לאומית, ולמעט ציוד קצה".
יזהר טל: תכתבי "ציוד מיתוג וניתוב וציוד תמסורת".
אתי בנדלר: בסדר, "הכוללת ציוד מיתוג וניתוב וציוד תמסורת ורשת גישה".
יזהר טל: "ציוד מיתוג וניתוב, ציוד תמסורת ורשת גישה".
אתי בנדלר: "רשת גישה" – מרכיבי רשת בזק ציבורית המשמשים לקישור בין מרכזת לבין נס"ר, באמצעות תשתית קווית, תשתית אלחוטית, או שילוב של שניהם; "שידורים" – שידורי טלוויזיה המיועדים לציבור, הניתנים למנויים, בין בערוץ אחד ובין במערכת רב ערוצית, וכן שירותים הנלווים להם במישרין, לרבות שירותי חוזי או שמע, שידורים דו כיווניים והידודיים".
דני רוזן: אנחנו מסכימים לגבי הכוונה, אבל אנחנו רוצים שיהיה ברור לכולנו שלא מדובר בהסדרת אינטרנט וכל מיני דברים מהסוג הזה.
דני רוזן: אני חושב שהכוונה היא משותפת; אני רק לא בטוח שהניסוח הוא נכון, כי כתוב "הנלווים להם במישרין" – מה זה במישרין?
דני רוזן: מה זה בעקיפין?
דני רוזן: אנחנו הצענו שמדובר בשירותים, אשר במהותם ניתנים כחלק בלתי נפרד משידורי הטלוויזיה, ובדרך זו או אחרת ננסח את זה טוב יותר מאשר "במישרין", כי ברור לי שאם גם בשידור הטלוויזיה האינטראקטיבי, כאשר יש שחקן שרץ במגרש ואתה מקבל עליו פרטים, זה חלק משידור הטלוויזיה - -
אברהם פורז: אז זה "במישרין".
דני רוזן: אני לא בטוח שזה "במישרין".
דני רוזן: אני הצעתי לכתוב: שירותים שבמהותם הם בלתי נפרדים משידור הטלוויזיה.
אברהם פורז: הם לא בלתי נפרדים, כי הם כן יכולים להיות נפרדים.
דני רוזן: זאת בעיית ניסוח.
אברהם פורז: לא, זאת גם בעיית מהות.
אברהם פורז: אנחנו יודעים שבעידן המודרני, התחומים מטשטשים, ולא ברור מתי זאת טלוויזיה ומתי זה מתחיל להיות קצת אינטרנט וקצת משהו אחר, וגם אולי התחום ישתנה.
אברהם פורז: השתמשנו במילה "במישרין", כי היא לדעתי אומרת: זה יותר קרוב לטלוויזיה, ולא בעקיפין, כי בעקיפין אולי הכל קרוב לטלוויזיה, אולי אפילו מכונת כביסה שיש לה 12 תכניות כביסה.
אברהם פורז: התלבטנו לגבי המילה "במישרין", זאת לא טעות.
יזהר טל: אני רוצה להביא עוד אסמכתה להצעה שלנו לגבי הלוויין, שהרי יש שם סעיף דומה.
יזהר טל: בתקנות הלוויין גם כן הבהרנו את הנקודה הזאת, ויש שם ניסוח דומה לזה שהצענו כאן.
יזהר טל: אנחנו חושבים שכדאי שהניסוח יהיה ברור גם בחוק עצמו.
אברהם פורז: בסופו של דבר, עד שתהיה רשות עצמאית שתכלול גם את מועצת הכבלים, שמעתי שקראו לזה "ברית המועצות".
דני רוזן: אבל זה עדיין לא פותר את ההבחנה בין נושאי בזק שהם הרבה יותר חופשיים ופתוחים, לבין נושאי השידור שהם נורא מוסדרים.
אברהם פורז: אני מצפה שהשר יכריע במקרים של מחלוקת בין המועצה לכבלים והיושב ראש – זה גם מינוי שלו – לבין הגורמים המקצועיים במשרדו, שגם הם אנשים שלו.
דני רוזן: האם החוק מסמיך אותו להכריע?
אברהם פורז: לא כתבתי זאת, אבל אם אתם רוצים, לא אכפת לי להכניס סעיף שאומר, שאם התגלתה מחלוקת בשאלה האם שידור או פעולת בזק היא טלוויזיה או איננה, יכריע השר.
אברהם פורז: אם אתם רוצים שיהיה סעיף כזה, אני מוכן.
בני איינהורן: כנראה שזה חשוב.
דני רוזן: לא בהגדרות.
נחמה רונן: זה יכול להיות בעייתי, הפרשנות שלו לא תמיד תהיה עניינית.
ראובן ריבלין: אני מוכן, באישור ועדת הכלכלה.
ראובן ריבלין: אני מילא, אבל למוריי ורבותיי הבאים אחריי באמת תהיה התלבטות.
אברהם פורז: נתגלעה מחלוקת בשאלה מה הם "שירותים הנלווים להם במישרין", יכריע במחלוקת השר.
אתי בנדלר: האם אתם רוצים שזה יהיה רק בנושא הזה?
אברהם פורז: נראה מה יאמרו דוברים אחרים בעניין.
אברהם פורז: תכתבי סעיף כזה, ותוסיפי לו אחר כך השגות נוספות, אם יהיה צורך.
אסתר שטרנבך: אפשר לכתוב "וכן שירותים, שלדעת השר נלווים להם במישרין".
דורית ענבר: השאלה היא מאיפה נגזרות הסמכויות.
דורית ענבר: האם הסמכויות נגזרות בחוק, או שהן נגזרות על-ידי השר.
אברהם פורז: העניין הוא כזה: יש דיסציפלינה שלא יודעים איפה לקטלג אותה.
אברהם פורז: אם יש הסכמה, מועצת הכבלים אומרת: ברור לנו לגמרי שזה טלקומוניקציה.
אברהם פורז: אם אומר מנכ"ל משרד התקשורת: זה ברור לגמרי שזאת טלוויזיה, אין בעיה.
אברהם פורז: אם אין הבנה, השר יכריע.
דוד ליבאי: אז הגורם הרלוונטי האחראי הוא המכריע, ואם אין שביעות רצון, פונים לבית משפט.
דוד ליבאי: אם תמיד השר הוא הגורם הרלוונטי, אז אתה צודק שזה השר, אבל אם ההערכה יכולה להתקבל במועצה או במקום אחר, הם צריכים להחליט.
אברהם פורז: "נתגלעה מחלוקת בשאלה, האם שידור הוא שידור הנלווה במישרין לשידור טלוויזיה, יכריע השר במחלוקת".
אתי בנדלר: אמרת "האם שידור הוא שידור הנלווה", וצריך לכתוב "האם שירות מסוים".
דני רוזן: "האם שירות מסוים הוא שירות נלווה במישרין".
אלי בורוכוב: יש רק בעיה עם הקונספציה.
אלי בורוכוב: הרי החוק הזה הוא עמוס במושגים, שיש איתם בעיות פרשנות, ופתאום לוקחים מושג אחד, וקובעים שהפרשן המוסמך שלו איננו בית-המשפט כמו שלמדנו כולנו, אלא שר התקשורת, בלי לערער על זה.
אלי בורוכוב: אם מחר יהיה ויכוח מה הוא ציוד מיתוג או ניתוב, תלכו לשר התקשורת?
אברהם פורז: אני לא חושב, שאם יש מחלוקת בין שני גורמים במשרד ממשלתי מסוים, הם ילכו לבית המשפט.
נגה רובינשטיין: כן, אבל הסמכות המכריעה היא לאו דווקא השר.
נחום לנגנטל: היועץ המשפטי לממשלה מכריע, אם זאת מחלוקת משפטית.
נחום לנגנטל: אם זאת מחלוקת מקצועית, משרד התקשורת הוא המכריע.
אברהם פורז: אם השר יחליט מחר שכל הערוצים מחמש עד עשר הם בכלל לא טלוויזיה, אלא שירות נלווה והוא מכפיף אותם ישירות לבזק, מישהו יילך לבית משפט.
אתי בנדלר: אדוני היושב ראש, הרי אנחנו שומעים שתוך זמן קצר תהיה ברית המועצות, ואז גם יהיו סמכויות סטטוטוריות של מועצה, שלא תהיה כפופה דווקא ישירות לשר.
נגה רובינשטיין: אולי נחכה עם הסעיף הזה?
אברהם פורז: תשאירי אותו.
ראובן ריבלין: אדוני היושב ראש וגברתי היועצת המשפטית הנכבדה של הוועדה, אנחנו חשבנו אולי לנסח זאת כך: "וכן שידורים המשודרים בצמוד לשידורי הטלוויזיה וכחלק מהם", למשל: אני ראיתי אתמול בדיגיטלי החדש כל מיני משחקים שהנכדים שלי משחקים בהם, ושאני לא מצליח לשחק בגלל הקושי הטכני.
ראובן ריבלין: אני מדבר על כל מיני דברים שמצביעים על תכנית ותכנון.
ראובן ריבלין: יכול להיות שכדאי לכתוב זאת כך.
אברהם פורז: אדוני השר, אנחנו התלבטנו בעניין.
אברהם פורז: אני חושב שהדברים הם די ברורים, ואולם אם תהיה מחלוקת, אתה תכריע בה.
ראובן ריבלין: אין לי בעיה עם זה.
אברהם פורז: אבל זה יכול להיות גם אחרי הקמת ברית המועצות, כי אז המועצות הן בזק מול הטלקומוניקציה.
אתי בנדלר: אולי נכתוב "כחלק משידורי הטלוויזיה"?
ראובן ריבלין: לא "כחלק", אלא "בצמוד לשידורי הטלוויזיה וכחלק מהם".
אתי בנדלר: מה זה "בצמוד"?
ראובן ריבלין: באותו זמן, לא במקום.
ראובן ריבלין: לא חשוב, אין לי בעיה.
אברהם פורז: ממילא זאת הכרעה של השר.
נגה רובינשטיין: אני רוצה לומר משפט על הקושי בחלק הזה - גם מבחינת הסמכויות של שר שמוסמך על בזק ומועצה שהיא אחראית על שידורים, וגם מבחינת הכרעה בין גופים שנמצאים במסגרת הממשלתית, נראה לי שאין טעם להכניס כרגע - -
אברהם פורז: ואם יש מחלוקת?
נחום לנגנטל: אני רוצה להגיד לך משהו כמנכ"ל לשעבר.
נחום לנגנטל: כשיש הכרעה מקצועית של אותו משרד, זו הכרעה מקצועית של אותו משרד.
אברהם פורז: חבר הכנסת לנגנטל, אתה צריך ללמוד בתור שר לעתיד, שיש חיים על-פי החיים ויש חיים על-פי משרד המשפטים.
נחום לנגנטל: אני לא רוצה להיכנס לזה עכשיו.
נחום לנגנטל: אם הוא מתחיל לקבל החלטות בניגוד לסמכותו, הם יבואו בטענות נגדו, ואתם תגידו: לא נגן עליך.
נחום לנגנטל: זה כמו כל משחק שקיים ביניכם.
אברהם פורז: לי חשוב ששרים לא יוכלו להתערב בתכני טלוויזיה, אבל אנחנו בכלל לא מדברים על תכני טלוויזיה.
אברהם פורז: אנחנו מדברים על טלוויזיה אינטראקטיבית באותם מקרים נדירים שבגמר השידור אתה יכול להשתתף במשאל, לקנות איזה מוצר וכו'.
אברהם פורז: זה לא ה-MAINSTREAM וזאת לא הטלוויזיה העיקרית.
אברהם פורז: אלה הכל דברים אזוטריים.
אברהם פורז: חירותה של הטלוויזיה לא נפגעת מכך שבסוף השעשועון אתה יכול להביע את דעתך וזה טעון אישור של זה או זה.
אייל מלובן: זה כבר לא עובד ככה.
אייל מלובן: היום אתה משתתף תוך כדי שידור השעשועון, והמשחק האינטראקטיבי תוך כדי המשחק יגבר.
אייל מלובן: אתה אומר לי שזה דבר אזוטרי, אבל זה יהיה הדבר העיקרי.
אברהם פורז: יכול להיות, ואז השאלה האם זה שייך לטלוויזיה או לדברים אחרים.
אייל מלובן: זה שייך לטלוויזיה באופן מוחלט.
אברהם פורז: גם על גופים אחרים יש פיקוח.
אברהם פורז: גם על גוף שעוסק בטלקומוניקציה יש פיקוח – מה, הוא לסה פר טוטלי?
ראובן ריבלין: יש חוקי מדינה.
בזק" יבוא: "שליטה" – היכולת לכוון פעילותו של תאגיד, בין לבד ובין יחד עם אחרים או
בזק" יבוא: או בתאגיד אחר, לרבות יכולת הנובעת מתקנון התאגיד, מכוח חוזה בכתב,
בזק" יבוא: הנובעת רק ממילוי תפקיד של נושא משרה בתאגיד;
בזק" יבוא: חמישים אחוזים או יותר מסוג מסוים של אמצעי שליטה בתאגיד, או אם בידו
בזק" יבוא: של אמצעי שליטה בתאגיד או החלטות שעניינן מכירה או חיסול של רוב עסקי
בזק" יבוא: הגדול ביותר של אמצעי שליטה מסוג כלשהו;
בזק" יבוא: תיקון כותרת 3.
בזק" יבוא: בכותרת לפרק ב' בחוק העיקרי, אחרי "רישוי" יבוא "פעולות בזק ושירותי
בזק" יבוא: תיקון סעיף 3. 4.
בזק" יבוא: בסעיף 3 לחוק העיקרי –
בזק" יבוא: 1972" יבוא "לפקודה" והמילה "האמורה" – תימחק;
בזק" יבוא: תיקון סעיף 4 5.
בזק" יבוא: בסעיף 4 לחוק העיקרי –
בזק" יבוא: במקום "שיינתן הרשיון" יבוא "מתן הרשיון או אחריו";
יזהר טל: בחוברת של תיקון מס' 24 צירפנו בנוסח הכחול גם את החוק הישן, כדי לעזור לכם בהשוואה.
ו- יבוא: "(ד1) רשיון, לרבות זכות מהזכויות המוקנות בו, אינו ניתן להעברה,
ו- יבוא: הרשיון, שלא הותרו במפורש ברשיון, טעונים אישור השר".
יגאל ביבי: האם זה לא מסבך את הדברים?
אברהם פורז: אנחנו מדברים על כך שהרשיון לא ניתן לשעבוד, לא הנכסים.
אברהם פורז: את הכורסה של המנכ"ל אתה יכול לעקל, וגם את הרכב שלו.
יגאל ביבי: אבל זה לא מנוסח כך.
אברהם פורז: תרשום לך את ההערה.
אברהם פורז: יש לזה פתרון.
יגאל ביבי: למה הכוונה "נכסי הרשיון"?
אתי בנדלר: הגדרנו את זה בסעיף 1.
דני רוזן: אלה אותם נכסים שנותנים איתם את השירות.
דני רוזן: אתה יכול לעקל את הרכב ואת הכורסה של המנכ"ל, אבל אם אתה רוצה לעקל את המרכזייה, שבאמצעותה נותנים שירות נגיד למיליון מנויים - אתה לא יכול לעשות זאת, בגלל שהוא לא שילם.
אתי בנדלר: "העברה, שעבוד או עיקול של נכס מנכסי הרשיון, שלא הותרו
אתי בנדלר: במקרים מיוחדים, לאחר ששקל את השיקולים המפורטים
אתי בנדלר: בתנאים שיורה עליהם, אם שוכנע שמתקיימים בבעל הרשיון
אתי בנדלר: (ד2) בלי לגרוע מהוראות סעיפים קטנים (ב) ו-(ה) או סעיף 59, ובהביאו
אתי בנדלר: רשאי השר לקבוע, בתקנות או ברשיון, הוראות בעניינים אלה:
אתי בנדלר: שליטה במבקש רשיון או בבעל רשיון, לרבות בידי בעל רשיון
אתי בנדלר: ותנאים לעניין מינוי נושאי משרה בו".
אתי בנדלר: "(2) קיום מערכת חשבונאית נפרדת בין שירותים שונים הניתנים בידי
אתי בנדלר: והכנסות או דוחות כספיים נפרדים, הכל כפי שיקבע".
ראובן ריבלין: מאה אחוז.
מוריאל מטלון: האם זה חל גם על הלוויין?
מוריאל מטלון: כי אז נוצרת סיטואציה מוזרה.
אברהם פורז: אין עליו חובה לחייב במערכת חשבונאית נפרדת, בין מה למה?
דני רוזן: זה לא חל על הלוויין, כי הלוויין לא ברשיון בזק.
אברהם פורז: בואו נניח שמחר באמצעות טכנולוגיה לוויינית דו-כיוונית אפשר יהיה להעביר אינטרנט, ונניח שצלחות הקליטה יהפכו גם לצלחות שידור – אז כן.
דני רוזן: האם אני יכול לתת הסבר לא משפטי?
דני רוזן: רשיון הלוויין איננו רשיון בזק, וכל הרשיון באמצעותו ניתנים שידורי הלוויין איננו רשיון לפי סעיף 4.
אסתר שטרנבך: האם הכוונה היא שבמקרה כזה פסקה (3) לא תחול?
דני רוזן: נאמר: רשיון הלוויין הוא לא רשיון לפי סעיף 4.
דני רוזן: ללוויין יש גם רשיון מיוחד במקרה דנן לביצוע פעולת בזק, שבאמצעותו הוא - -
בני איינהורן: זה לא מה שהיא שאלה.
אתי בנדלר: האחד אינו פוגע בשני.
אתי בנדלר: פסקה (3) עומדת בפני עצמה.
אתי בנדלר: מדובר כאן במקרה שיש מתן שירותים שונים.
אתי בנדלר: יתכן שהשר יפעיל את שיקול דעתו, ויחליט ששירותים שונים צריכים להינתן באמצעות תאגידים שונים, ותהיה הפרדת תאגידים.
אסתר שטרנבך: לשם מה נוסחה הפסקה האחרונה הזאת?
אתי בנדלר: ברגע שיש הפרדה תאגידית, אין צורך להורות על מערכת חשבונאית נפרדת.
אתי בנדלר: מדובר על אותו תאגיד, וכתוב בפירוש: למי שהוא בעל רשיון לאותו תאגיד.
ראובן ריבלין: אי אפשר לראות סעיף, בלי לראות את הסעיף הקודם.
אתי בנדלר: "(3) בסעיף קטן (ו), בסופו יבוא "ורשאי הוא, בהודעה ברשומות, להורות כי הפעלת
אתי בנדלר: הזמן להפעלת החסינויות האמורות, וכן רשאי הוא, בהודעה ברשומות, להעניק
דני רוזן: אני רוצה להעלות בעיה.
דני רוזן: על בעל רשיון כללי אנחנו מטילים חובות כיסוי להגיע לכל מנוי – הכוונה לחובת שירות לכל הציבור – ולכן היינו מוכרחים לתת לו סמכויות, זאת אומרת: הוא לא יכול לעשות כל דבר במשא ומתן מסחרי, למשל אם הוא רוצה להעביר כבל דרך שדה של מישהו.
דני רוזן: הבנו שבאיזון הזה לטובת הציבור - הוא צריך להגיע לכל הציבור - צריכים לתת לו סמכויות.
דני רוזן: לעומת זאת, אני לא מבין למה צריך לתת סמכויות לבעל רשיון מיוחד, שאין לו חובות כאלה, שכן זה עסק מסחרי לחלוטין.
אברהם פורז: אנחנו נדון בזה בסעיף אחר.
אתי בנדלר: לא נותנים סמכויות בכל מקרה לבעל רשיון מיוחד.
אתי בנדלר: יושב ראש הוועדה סבר שאולי ייתכנו מצבים, שלבעל רשיון מיוחד לא תהיה שום דרך אחרת להפעיל את הרשיון שלו באופן מעשי, אם לא תיתן לו סמכויות.
אתי בנדלר: זה בשיקול דעת השר, ורק אם הוא מצא שאין חלופה אחרת.
אתי בנדלר: זה מאד מצומצם כאן.
אברהם פורז: קודם כל, הסמכות היא באישור השר, אם אין חלופה.
דני רוזן: מה זה אומר אם אין חלופה?
אברהם פורז: השר הגיע למסקנה, שאין חלופה.
דני רוזן: יש פה בעיה.
דני רוזן: הסמכות זו פגיעה במישהו אחר.
דני רוזן: צריך להבין במה מדובר.
דני רוזן: צריך לעשות את זה במטרה ראויה.
דני רוזן: מה זאת מטרה ראויה?
דני רוזן: לתת שירות לכלל הציבור, זאת לדעתי מטרה ראויה.
דני רוזן: לעומת זאת, זאת לא מטרה ראויה שמישהו סתם ירוויח כסף.
דני רוזן: לכן אני לא מבין את זה.
ראובן ריבלין: אתה מדבר על מישהו שירוויח כסף, בלי שהציבור ייהנה.
דני רוזן: הוא פוגע במישהו.
ראובן ריבלין: כי להרוויח כסף הוא יכול, אם הציבור ייהנה.
אברהם פורז: מר רוזן, אני רוצה להגיד לך מה הסעיף אומר.
אברהם פורז: אתה אומר שלא צריכים להיות דינים מיוחדים על מי שלא נותן שירות כללי לכולם, אבל יכולה להיות סיטואציה שלא אתה ולא אני חזינו, אבל היא תתעורר באותה עת – שבעל רשיון מיוחד לא יכול להפעיל משהו, אלא אם כן תהיה לו אפשרות להעביר חוט באיזה מקום.
אברהם פורז: אני כן רוצים לאפשר זאת לשר, אם אין חלופה.
אברהם פורז: יכולת הנבואה שלי היא קטנה מאד.
ראובן ריבלין: נדמה לי שמה שאתה אומר, עומד בניגוד לבקשה שלנו לוועדת השרים לענייני חקיקה לאשר את מה שנקרא חוק בן-מנחם.
דני רוזן: חוק בן-מנחם זה שירות לכלל הציבור על-ידי בעל רשיון כללי.
דני רוזן: זה לא המקרה הזה.
דני רוזן: פה מדובר על בעל רשיון מיוחד.
דני רוזן: אין לו חובות לכלל הציבור.
ראובן ריבלין: שיקול הדעת של השר הוא לא אבסולוטי.
אברהם פורז: שיקול הדעת של השר לא "עובד" באופן הבא: אם אין לו חלופה, תן לו את זה אוטומטית.
דני רוזן: מכיוון שאני כבר ותיק במשרד, אני למדתי מהבג"צים שאני ספגתי, שגם אם השר חושב שלא נכון להפעיל שיקול דעת, גם תובעים אותו לבג"צ.
דני רוזן: צריך לקבוע את הקריטריונים לשיקול הדעת, ופה קבעת קריטריון אחד שאין חלופה אחרת, וזה לא מספיק.
אברהם פורז: יש מקרים שלא אתה ולא אני חוזים.
אברהם פורז: האם אתה רוצה לתת פרס לסחיטה?
אברהם פורז: האם אתה רוצה שכדי שמישהו יעביר חוט במגרש של מישהו, יבקשו ממנו מאות אלפי שקלים ויהיו חייבים להיכנע לו?
ראובן ריבלין: אם נקבע את התנאים, נוכל להיכנע למצבים שלא חשבנו עליהם.
יזהר טל: הקריטריון של אין חלופות הוא בעייתי, כי כפי שהסעיף מנוסח ואם הוא מראה שאין חלופות, השר כמעט כבר חייב לתת זאת.
יזהר טל: בדרך כלל, מתי כל העניין יעלה?
יזהר טל: כשאין לו איזו חלופה מתאימה, ואז השר יהיה כבר כמעט חייב לתת זאת.
נגה רובינשטיין: כדאי לצמצם את האפשרות.
דני רוזן: אני אומר שוב, במקרים מיוחדים.
אברהם פורז: אולי תכתבי "בנסיבות מיוחדות"?
אתי בנדלר: מה זה נסיבות מיוחדות?
אתי בנדלר: אולי נכתוב "כי יש חשיבות במתן השירות"?
יזהר טל: יש פה מאות בעלי רשיונות.
אברהם פורז: אתי בנדלר הוסיפה "כי יש חשיבות במתן השירות".
אברהם פורז: נצמצם את זה.
דני רוזן: אני רוצה לומר שיש מאות רבות של בעלי רשיונות, ובטח יהיו אלפים.
ראובן ריבלין: מי שלא יכול להפעיל את הזכות שלו, בגלל שהוא צריך לעבור דרך מישהו אחר – אין לו ברירה, אין לו דרך אחרת.
יזהר טל: יש מאות בעלי רשיונות, וכל אחד יחשוב שמאד דחוף לו לקבל את זכויות היתר האלה, כי למה זה מזיק?
יזהר טל: למה לא?
יזהר טל: ואז יהיו מאות בעלי רשיונות צובאים על השר ודורשים סמכויות מיוחדות.
יזהר טל: אני חושב שזה פתח לדבר שהוא מיותר.
אתי בנדלר: האם לא מספיק שיש חשיבות במתן השירות, וכי אין חלופות אחרות?
דני רוזן: חשיבות מיוחדת.
אתי בנדלר: בסדר, חשיבות מיוחדת.
אתי בנדלר: אם כך, ייכתב "אם מצא כי יש חשיבות מיוחדת למתן השירות ואין חלופות אחרות".
יוסי ברג: מצד שני, אין לאפשר פגיעה מיותרת, ולכן ראוי לציין "תוך הבטחת פיצוי נאות".
אתי בנדלר: ברגע שנותנים סמכויות, באותו פרק יש גם סעיפים שמתייחסים לפיצוי ומתי צריכים לפצות.
ראובן ריבלין: מה הם התנאים למתן החסינות.
דני רוזן: האם את מוכנה לקרוא שוב את הנוסח?
אתי בנדלר: "אם מצא כי יש חשיבות מיוחדת למתן השירות ואין חלופות אחרות".
קריאה: להעניק סמכויות כאמור, כי כאן זה מוגבל בזמן.
יגאל ביבי: אני מתנצל שאיחרתי ולא שמעתי את הפרוצדורה בתחילת הישיבה.
יגאל ביבי: אתם מקריאים עכשיו את הסעיפים.
יגאל ביבי: מתי נוכל להגיש עליהם הסתייגויות?
אברהם פורז: אנחנו הולכים לפי התקנון.
אברהם פורז: התקנון אומר שאם יש לך הצעה אלטרנטיבית לסעיף, אתה מציע אותה פה, ואם היא לא מתקבלת, היא הופכת להסתייגות.
יגאל ביבי: אני לא עד כדי כך גאון, שאני יכול לקרוא את הכל ופתאום לחשוב על הסתייגות.
יגאל ביבי: עם כל הכבוד, אני צריך זמן לחשוב על הדברים.
אברהם פורז: אני אהיה מוכן באחת הישיבות האחרונות לקיים איזו ישיבה שנועדה לרישום הסתייגויות, דהיינו: תהיה הצעה, תהיה הצבעה על ההצעה, ואם היא לא תתקבל, היא תעבור להסתייגות.
יגאל ביבי: פירוש הדבר שאם אני עכשיו לא מתערב בסעיפים, זה לא אומר שזה פוסל את זכותי להגיש הסתייגויות.
יגאל ביבי: אני לא רוצה לעשות את מה שעושים בוועדת הכספים, שהוועדה בכלל לא דנה בדברים, הולכים ישר למזכירות ודוחפים שם כל מיני הסתייגויות.
אתי בנדלר: אלה הסדרים מיוחדים רק לעניין חוק ההסדרים.
אברהם פורז: אם מישהו היה רושם את ההסתייגויות ואחר כך מקבל זמן דיבור – ניחא, אבל כבר היו דברים מעולם והכל היה עקום.
אברהם פורז: כל ערוץ שבע התקבל כך.
ראובן ריבלין: נשאלתי קודם שאלה על ידי חבר הכנסת לנגנטל, שכבר ישב בכל המוסדות למען החזקת הדמוקרטיה – הוא היה ברשות המבצעת וברשות המחוקקת.
ראובן ריבלין: אנחנו רוצים לבדוק על מה אין מחלוקת, בכפוף לכך שלכל אחד מחברי הכנסת יכולה להיות הערה.
יצחק גאגולה: אני הגשתי הסתייגות בנושא סרטי תועבה.
ראובן ריבלין: אני מוכרח לומר לך, שסרטי תועבה לא ישודרו אצל אף אחד שלא ירצה לקלוט אותם, זאת אומרת: מי שלא ירצה סרטי תועבה בביתו, לא יקלוט אותם.
ראובן ריבלין: גם מי שמזמין סרטי תועבה יוכל לסגור את האפשרות של צפייה בהם על-ידי אנשים שהוא לא ירצה שיראו את הסרטים האלה, אם יבקש לעשות זאת.
יצחק גאגולה: ההסתייגות הזאת לא צריכה להתפרש בשום פנים ובשום צורה כאילו זאת בקשה של אגף חרדי או דתי כלשהו.
יצחק גאגולה: אני אומר את זה גם בשם ארגוני נשים, שפונים אלינו בעניין.
יגאל ביבי: ההסתייגות הזאת תעבור בוודאי.
ראובן ריבלין: רק שלא יהיה אחר כך מצב – חלילה, להבדיל אלף אלפי הבדלות – שלא רוצים שאימאם במסגד יאמר את דברו.
יגאל ביבי: באמת, איך אתה משווה את הדברים?
ראובן ריבלין: הכנסת תכריע ותאמר את דברה.
ראובן ריבלין: הלובי של חנויות הווידיאו בוודאי יתמוך בעמדתך.
אבי (אברהם) גבאי: אנחנו מבקשים דבר אחד – אם עושים הפרדה מבנית, עושים הפרדה מבנית לכולם, ואם עושים הפרדה חשבונאית – עושים הפרדה חשבונאית לכולם.
אבי (אברהם) גבאי: המצב היום הוא לא כזה.
אבי (אברהם) גבאי: כך למשל יושב פה מנכ"ל חברת אופק, שהוא בעל רשיון ISP ובעל רשיון לשירותי טלפוניה.
אבי (אברהם) גבאי: לבזק, לעומת זאת, אין רשיון ל-ISP, זאת אומרת:
אבי (אברהם) גבאי: כבר הוחלט בעצם שבזק לא תקבל את אותם תנאים לגבי רשיונות כמו האחרים.
אברהם פורז: אבל מה הבעיה עם הניסוח?
אברהם פורז: אתה אומר שהשר השתמש בשיקול דעתו עד עכשיו באופן פסול.
אבי (אברהם) גבאי: חס וחלילה.
אברהם פורז: נתנו סמכות לשר, ואתה מתלונן על הפעלת הסמכות של השר באופן לא הוגן כלפיך.
אברהם פורז: תפנה לשר ותגיד לו שיעשה אתך צדק.
אבי (אברהם) גבאי: יש החלטה.
אבי (אברהם) גבאי: כל מה שאנחנו אומרים זה שצריך להחליט באופן עקבי.
אברהם פורז: מר גבאי, אתה לא יכול להתווכח עם הכנסת על השאלה איך שר מפעיל את שיקול דעתו בהתאם לחוק.
אברהם פורז: אתה לא יכול להתווכח אתי, אתה יכול להתווכח אתו בבית-המשפט.
אבי (אברהם) גבאי: יש פה דיון על הסמכה של השר.
אבי (אברהם) גבאי: אנחנו טוענים שההסמכה היא רחבה מדי.
ראובן ריבלין: הרי השיקול לגבי בזק הוא לא שרירותי, אלא נובע מאיזשהו מצב שבזק נמצאת בו.
ראובן ריבלין: אם אתה אומר "חייב", זאת אומרת שיכול להיות שאתה פה משנה סדרי עולם בחוק הבזק, ואתה יוצר מצב שבו לא חלים על חברת בזק מונופוליסטית עקרונות המונופול שחלים על חברות אחרות, וזאת שאלה מאד מרכזית.
ראובן ריבלין: יכול להיות שכתוצאה ממה שחוק הבזק עושה, השר יהיה חייב לשקול, כפי שאתה אומר.
אברהם פורז: הטענה שלכם היא טענה של אפליה, כי השר לא רשאי בסיטואציות דומות להפעיל שיקול דעת, אלא אם יש לו סיבה טובה.
אברהם פורז: אני לא רואה פגם בניסוח.
אבי (אברהם) גבאי: זה לא פגם בניסוח, אלא פגם בעקרון.
אברהם פורז: אז אם השר פועל באופן לא שוויוני, תלכו לבית משפט, מה אני אעשה?
קריאה: מה התשובה פה?
אתי בנדלר: התשובה איננה רלוונטית לחוק.
אתי בנדלר: לבטל את סמכות השר?
אתי בנדלר: לא, כל מה שאתה אומר זה שהשר יפעיל - -
דוידה לחמן-מסר: - - יחייב, יהיה חייב.
אתי בנדלר: לא, הוא גם לא אומר "יהיה חייב".
אתי בנדלר: שאני אכתוב בחוק הבזק או בחוק התקשורת, שהשר יפעיל שיקול דעת נכון, בהתאם - -
אבי (אברהם) גבאי: לא, אני אומר דבר מאד פשוט – שאם השר החליט על הפרדה חשבונאית, שתהיה הפרדה חשבונאית לכולם.
אתי בנדלר: הרי זה ברור לך שאי אפשר לכתוב דבר כזה, משום שאתה אומר להפעיל את זה באופן אחיד לבעלי תנאים שווים, נכון?
נגה רובינשטיין: לא כולם שווים.
אברהם פורז: רבותיי, אין בעיה עם הניסוח.
אברהם פורז: אם השר מפעיל שיקול דעת באופן לא נכון, תפעלו נגדו באינסטנציה אחרת.
אתי בנדלר: "תיקון 6.
אתי בנדלר: בסעיף 4א לחוק העיקרי, סעיף קטן (ה) – בטל.
אתי בנדלר: 4א
אברהם פורז: תגידי לכולם מה הסעיף אומר.
אתי בנדלר: סעיף 4א לחוק העיקרי אומר:
אתי בנדלר: הודעה לאישור סוג של ציוד קצה, לרבות פרטיו ותנאיו של האישור, תפורסם ברשומות.
אתי בנדלר: "ביטול 7.
אתי בנדלר: סעיף 4ב לחוק העיקרי – בטל.