GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
ון פליישר בן-יהודה: רוצים לעשות פה איזשהו שינוי קונספט מאוד גדול במדיניות שקיימת היום, ובעצם מה שמסביר המשרד פה שהדבר הכי חשוב שלשמו כולנו יושבים כיום זה ליצור תחרות, מסביר נציג "דפי זהב", בספרי טלפונים – שכל לקוח יקבל לא רק ספר אחד מבזק, אלא יוכל לקבל עוד ספר טלפונים.
ון פליישר בן-יהודה: האם משרד התקשורת לצורך העניין הזה עשה איזשהו סקר, איזושהי בדיקה, האם אנשים רוצים ספרי טלפונים, האם הם קוראים את ספרי הטלפונים, האם הם מבקשים לקבל?
דוד אזולאי: אני לא יודע אם זה מתפקידם?
ון פליישר בן-יהודה: זה כן, כי הדבר הזה מסתמך על איזושהי מדיניות.
ון פליישר בן-יהודה: משרד התקשורת פרסם שימוע לפני שנתיים ופשוט לא סיים אותו, כי שנתיים לא הספיקו.
ון פליישר בן-יהודה: זה מה שהשימוע בדיוק בדק.
ון פליישר בן-יהודה: אנחנו רוצים לדעת, כי לפי הבדיקות שאנחנו עושים הלקוחות ממש לא מעוניינים בספרי טלפונים.
ברוריה מנדלסון: שרון, מטרת הצעת החוק היא לגוון את האפשרויות של שירות המודיעין.
ברוריה מנדלסון: זה לא בהכרח יהיה בספר טלפונים, זה יכול להיות בעוד אמצעים.
ון פליישר בן-יהודה: יש איזשהם אמצעים שלא קיימים היום?
ון פליישר בן-יהודה: תגידי לנו, אולי אנחנו - - -
ברוריה מנדלסון: אס.
ברוריה מנדלסון: אם, אס, לדוגמה.
ון פליישר בן-יהודה: יש היום שירות אס.
ון פליישר בן-יהודה: אם.
ון פליישר בן-יהודה: אס.
ברוריה מנדלסון: לא אמרתי שלא קיים.
ברוריה מנדלסון: מי שרוצה, זה מאפשר.
נתי ביאליסטוק: ברוריה, סליחה.
נתי ביאליסטוק: אנחנו לא בוויכוח עם בזק כרגע.
ברוריה מנדלסון: הצעת החוק אמורה לאפשר לתת את שירות בירור מספר הטלפון בדרכים שונות.
ברוריה מנדלסון: כל מי שיהיה מעוניין ויעמוד בקריטריונים, יקבל רישיון.
דוד אזולאי: אני עובר להצבעה על סעיף 1 עם התיקונים שהעירו כאן.
דוד אזולאי: כמובן שאתם תקבלו אחר כך עדכונים.
דוד אזולאי: מי בעד תיקון סעיף מס' 1(א) ו-(ב)?
דוד אזולאי: בעד – רוב
דוד אזולאי: נמנעים – אי
דוד אזולאי: לפיכך, אני קובע שסעיף 1(א) ו-(ב) אושר.
דוד אזולאי: אני עובר לסעיף מס' 2, בבקשה.
ברוריה מנדלסון: "הוספת סעיף 2(ג) אחרי סעיף 2(ב) בחוק העיקרי יבוא: "(ג) לא יספק אדם שירות מודיעין, אלא אם קיבל מאת השר רישיון לכך לפי חוק זה.
ברוריה מנדלסון: ".
נתי ביאליסטוק: חובת רישיון.
ברוריה מנדלסון: במסגרת הצעת החוק, אנחנו מבקשים לתת רישיונות למי שיבקש לספק שירות לבירור מידע מספר טלפון.
ברוריה מנדלסון: לכן, אנחנו קודם קובעים את האיסור.
ברוריה מנדלסון: זאת אומרת, אסור לספק שירות מודיעין, אלא אם כן קיבלת רישיון מאת השר.
ברוריה מנדלסון: זו מטרת הסעיף.
דוד אזולאי: האם יש הערות?
יוסי כהן: הערה אחת, אדוני.
יוסי כהן: אנחנו רואים שבהצעת החוק הזאת יש הפרדה נבונה בין שירות שהוא על בסיס מידע בסיסי בלבד, ושירות על פרטים נוספים שהם בעלי אופי רגיש הרבה יותר, כמו כתובות אי-מייל, ופרטים מזהים נוספים שנוגעים לפרטיותו של אדם.
יוסי כהן: אני סבור שיש מקום ליצור מדרג ותנאי סף שונים, או דרישות אחרות, בין מקבל רישיון שמבקש לספק שירות על בסיס מידע מאוד מאוד בסיסי שביחס אליו - אגב, אולי כנקודה למחשבה, כדי שלא נכביד אולי יתר על המידה על המערכת הרגולטורית - אפשר לקבוע מראש כבר בחקיקה, כמו שכבר התחלנו לעשות פה בתוך הצעת החוק הזאת, מה מותר ומה אסור.
יוסי כהן: אפשר לקבוע את כל האיסורים שממילא חלקם כבר באו לידי ביטוי בחקיקה קיימת, אם זה בחוק מאגרי מידע, ואם זה בחוק הגנת הפרטיות.
יוסי כהן: ואם אנחנו רוצים להוסיף איסור ספציפי, כמו למשל, איסור על חיפוש לפי כתובת, או איסור על חיפוש לפי מספר, אלו איסורים שאפשר לקבוע אותם.
יוסי כהן: אולי בדרך הזאת נוכל לאפשר מסלול נוח יותר, כך שחובת הרישיון והחובה לפקח על נותני השירותים היא ברורה, היא חשובה, והיא נכונה.
יוסי כהן: אבל, יכול להיות שאם נסתכל על מי שנותן את השירות הבסיסי בלבד של שם, כתובת, טלפון, ונקבע ביחס אליו איסורים חדים וברורים בחקיקה, נוכל אולי אפילו מאלה לחסוך את הליך הרישוי אם הם יעמדו בתנאי סף שהם יוכיחו למשרד התקשורת, ובלי להיכנס לתהליך רגולטורי שהוא גם יקר למדינה.
אמנון כהן: אדוני היושב-ראש, אני רוצה לשאול את היועץ המשפטי שאלה לגבי סעיף (ב), שגם משרד התקשורת אמר שזה כלול בתוכו.
איתי עצמון: אתה מתכוון, סעיף שאושר.
איתי עצמון: ההגדרה של "שירות מודיעין" שאושרה?
אמנון כהן: כן, כדי לחדד עוד הפעם.
אמנון כהן: האם משתמע מכך שברישיון יהיה כתוב שהוא יהיה חייב להקים מוקד טלפוני?
איתי עצמון: זה מה שהבהירו.
ברוריה מנדלסון: אני אסביר.
ברוריה מנדלסון: ברישיונות היום יש כבר חובה לבעלי הרישיונות.
ון פליישר בן-יהודה: ברוריה את מטעה אותו.
ון פליישר בן-יהודה: הוא שאל אותך: האם מי שיקבל רישיון פה יהיה צריך לתת מוקד טלפוני?
אמנון כהן: אני לא שאלתי אותך, ואת מתערבת כל פעם.
ברוריה מנדלסון: באמת, שרון, אני לא הטעיתי.
אמנון כהן: המטרה היתה להכניס תחרות ל-144.
אמנון כהן: זה בסדר גמור שמרחיבים את זה.
אמנון כהן: אבל, שלא יהיה מצב שאני פספסתי את מה שאני צריך.
אמנון כהן: אני אומר, אם משתמע מכל מה שכתבתם פה שגם שירותים אחרים יהיה בהם תחרות – בסדר.
אמנון כהן: אבל, שלא יהיה מצב שבסוף לשירות הטלפוני הזה לא תהיה תחרות, ושלא ייכנסו שחקנים חדשים.
אמנון כהן: גם ברישיונות החדשים שתוציאו זה צריך להיות אחד התנאים – שהם יצטרכו להקים מרכז טלפוני.
אמנון כהן: זה מה שאני צריך.
ברוריה מנדלסון: זה לא מופיע היום בהצעת החוק.
ברוריה מנדלסון: זה גם לא הופיע בהצעת החוק המקורית.
אמנון כהן: אז אני רוצה להוסיף את זה.
נתי ביאליסטוק: הצעת החוק הזאת מאפשרת הקמתם של מרכזי מידע על מספרי טלפון באמצעות מוקד טלפוני, נוספים לאלה שקיימים היום.
נתי ביאליסטוק: כמו שאמרתי, יכול להיות שנעשה חוק מצוין.
נתי ביאליסטוק: אבל, אף אחד לא יבוא.
נתי ביאליסטוק: כי הוא לא ירצה, כי לצורך העניין זה לא משתלם.
נתי ביאליסטוק: את השאלה הזאת אני לא יכול לדעת.
נתי ביאליסטוק: אם זה נכון ומשתלם כלכלית ועסקית להקים מוקד טלפוני, יקומו ויקימו אותו, בין אם נכריח ובין אם לא נכריח.
נתי ביאליסטוק: אנחנו פשוט מאפשרים - - -
אמנון כהן: למה לא קם עד היום?
נתי ביאליסטוק: בגלל שלא היתה כל הפלטפורמה הזאת שאנחנו רואים אותה כחטיבה אחת, ולא רק חלק מהדברים, ואפשרה את הקמתו.
נתי ביאליסטוק: אני חושב שהתמונה המלאה שיש בכל החקיקה – גם בסעיפים הבאים, ולא רק בסעיף ההגדרות – נותנת תמונה מלאה ומכשירה קרקע שתאפשר את הדבר הזה.
דוד אזולאי: למעשה, מה שאתה אומר הוא שעלול להיווצר מצב שלמרות החוק הזה, אם זה לא יהיה משתלם לאותם אנשים, לא יהיו כאלה.
אמנון כהן: ודאי, זה כלכלי.
אמנון כהן: אבל, המטרה שלנו לגרום לכך.
אמנון כהן: מיכל מחברת הוט, האם תוכלו היום לרשת את המדינה בשירות כמו 144 בעקבות החוק הזה?
מיכל פליישר: תהיה לי הערה נוספת.
מיכל פליישר: אגב, אני חושבת שגם חבריי יצטרפו אליי.
מיכל פליישר: החוק הזה קובע שמפעיל תקשורת שעד עכשיו לא רק היה יכול, אלא היה חייב להפעיל מוקד שירות טלפוני, צריך בשביל זה פתאום רישיון נוסף.
מיכל פליישר: לדעתי, זה עניין שאנחנו נתקן בהמשך, כי אני חושבת שמפעיל תקשורת זה שירות נלווה, והחובה שלו להפעיל מוקד שירות טלפוני צריכה להיות אינהרנטית ליכולת שלו ולרישיון שלו.
מיכל פליישר: לדעתי, הרישיונות האלה אמורים לשרת – תיקון החקיקה הנוכחי – רק את מי שמבקש להיות מפעיל שירות כזה שהוא לא בעל רישיון תקשורת.
מיכל פליישר: אצלנו יודעים לעשות עלינו הסדרה מספיק טובה, ויש הוראות ברישיון שמתייחסות לעניין הזה.
דוד אזולאי: היום אתם נותנים את השירות הזה?
מיכל פליישר: כבר היום אנחנו יכולים לעשות את זה בעצמנו, חייבים להפעיל מוקד שירות טלפוני.
מיכל פליישר: יכולים לעשות את זה בעצמנו או באמצעות אחר.
מיכל פליישר: כפי שציינתי, עושים את זה כיום באמצעות חברת בזק שאכן יש לה את היכולת והנוכחות לעשות את זה.
מיכל פליישר: היינו שמחים שתהיה תחרות.
אמנון כהן: זה מה שאני שואל, האם הסעיפים האלה פותחים את התחרות?
מיכל פליישר: אני אמרתי את דעתי שצריך להוסיף את המילה: "טלפוני".
ברוריה מנדלסון: רק להבהיר – אם יהיה כתוב פה "טלפוני", חברה שלא תהיה מסוגלת להקים מוקד טלפוני, אפילו לא תפתח תחרות בתחומים אחרים שהם לא טלפוניה: מדריכים מודפסים וכו'.
דוד אזולאי: מה עם אותן חברות תקשוב?
אמנון כהן: חייב להכניס "טלפוני".
ברוריה מנדלסון: אז מה אתה מרוויח?
אמנון כהן: אני רוצה תחרות ל-144.
אמנון כהן: אם בדרך אני אעשה גם תחרות בדברים אחרים, במיילים, דרך האינטרנט, אין לי בעיה.
יוסי כהן: אדוני, חבר הכנסת כהן, אתה היית בחוץ כשהיתה לי הערה חשובה.
אמנון כהן: לא שאלתי אותך.
אמנון כהן: תאמין לי, אני בודק פה.
אמנון כהן: אני רוצה שאנחנו נדבר פה באותו ראש.
דוד אזולאי: אמנון, היתה כבר הצבעה על 1 ו-2.
אמנון כהן: בסדר, לא קרה כלום.
אמנון כהן: אנחנו רוצים שהחוק יצא טוב.
אמנון כהן: אם החוק לא פותח לי תחרות אז לא עשיתי כלום בזה.
אמנון כהן: אני צריך שתהיה לי גם תחרות טלפונית.
דנה נויפלד: חבר הכנסת כהן, אתה לא יכול לחייב בחקיקה, גם אם תנסה לחייב- - -
אמנון כהן: לא מחייב, אני צריך לתת פלטפורמה.
דנה נויפלד: זה לא מה שהתכוונתי להגיד.
דנה נויפלד: התכוונתי שאתה לא יכול לחייב משקיע עסקי - - -
נתי ביאלסטוק: פלטפורמה יש.
אמנון כהן: לא, אתם לא אומרים שיש פלטפורמה למרכזייה שיכולה לפתוח שירות טלפוני חדש.
אמנון כהן: אם בנוסף הוא רוצה לתת שירות אינטרנט, או שירות כמו "דפי זהב", בשמחה.
אמנון כהן: נציגת משרד המשפטים, אם את אומרת שזה נותן את המענה אז אני רוצה לדעת.
דנה נויפלד: אני רוצה להבהיר שהצעת החוק הזאת באה לשרת תכלית של פתיחה לתחרות.
דנה נויפלד: הצעת החוק לא יכולה לחייב, וגם אדוני לא מנסה לעשות את זה, מישהו, כלשהו, לבוא ולתת את השירות.
דנה נויפלד: כל מה שהוא יכול לעשות - - -
אמנון כהן: אני רוצה שהשוק ייפתח, לתת לו דרך.
דוד אזולאי: אתה מאפשר בחוק הזה לכל מי שרוצה.
דוד אזולאי: אפשר להגיד לכולם: יש כאן באר שתייה, תבוא תשתה.
דוד אזולאי: אבל, אי-אפשר להכריח מישהו לשתות.
דוד אזולאי: זה מה שאני מבין.
דנה נויפלד: נכון, בדיוק.
דנה נויפלד: זה מה שאני מנסה להגיד.
דנה נויפלד: לכן, אדוני, אם אנחנו כבר יוצרים פלטפורמה כזאת שהיא רישויית שהיא באה להסדיר את אותם אלה שבאים לבאר לשתות, ואומרים: לא כל אחד יכול לבוא לבאר הזאת, אלא אתה צריך להיות, קודם כל, גורם שעומד בתנאים שמשרד התקשורת קובע לעניין מי שיכול לתת שירותים כאלה, לרבות, אגב – ולא דובר פה על החשיבות של אבטחת המידע, לדוגמה, לראות שאותו גורם שבא לבאר הוא גורם נאמן והגון.
דנה נויפלד: עדיין השאלה, האם אדוני בזה שהוא רוצה לאפשר את אותה תחרות, רוצה גם להגביל אופציות אחרות?
אמנון כהן: לא מגביל, לא.
ברוריה מנדלסון: אם אתה כותב "טלפוני", אתה מגביל.
ברוריה מנדלסון: כי מי שלא יוכל להרים מוקד טלפוני לא יוכל לספק באמצעים אחרים.
ברוריה מנדלסון: אתה רוצה לקבוע תנאי סף מאוד גבוה.
נתי ביאליסטוק: שאלת שאלה, ואני אסבר את אוזנך.
נתי ביאליסטוק: יש כרגע בג"ץ נגדנו - - -
דוד אזולאי: אדוני, מה שאני מציע – היות והחוק טרם הסתיים, ואני מניח שיהיו עוד ויכוחים בדרך, ואני מעריך - - -
אמנון כהן: אני אבקש לגבי ההצבעה ההיא, שיהיה דיון מחדש על הסעיף הזה.
דוד אזולאי: רגע, אנחנו עשינו כרגע על (א) ו-(ב).
איתי עצמון: לא עכשיו.
איתי עצמון: בהמשך, בדיון הבא.
אמנון כהן: אז תשאיר אותו פתוח.
דוד אזולאי: היות וזה הוצבע, זה בעייתי.
איתי עצמון: בדיון הבא ניתן יהיה לדון מחדש.
דוד אזולאי: אתה יכול לבקש רביזיה.
איתי עצמון: אתה יכול לבקש, ובדיון הבא - - -
דוד אזולאי: אוקיי, בסדר גמור.
קריאה: אדוני היושב-ראש, אם אפשר ברשותך מילה אחת לחבר הכנסת כהן, כי הוא לא היה בחדר.
דוד אזולאי: אני מצטער, אני לא מוכן כרגע.
דוד אזולאי: אני רוצה לסיים את הדיון הזה.
דוד אזולאי: אנחנו כרגע הצבענו על תיקון סעיף 1(א) ו-(ב).
דוד אזולאי: חבר הכנסת המציע רוצה לשנות, יגיש בקשה.
אמנון כהן: אני עוד לא יודע.
אמנון כהן: אה, אוקיי, בסדר.
איתי עצמון: הוא ישקול, הוא ישקול.
דוד אזולאי: אם תחליט להגיש בקשה לרביזיה, בפתיחת הדיון הבא אפשר לקיים על זה דיון מחודש.
לאה ורון: חבר הכנסת כהן, מאחר ואנחנו אמורים לפרסם את הבקשה לדיון מחדש בסדר-היום, תודיע לנו.
אמנון כהן: ודאי, ודאי.
דוד אזולאי: רבותי, אני מודה לכולם.
כרמל שאמה-הכהן: על סדר היום הצעה לדיון מהיר שאושרה בנשיאות הכנסת בנושא מכרז מע"צ וצדק חברתי של חבר הכנסת יעקב אדרי.
כרמל שאמה-הכהן: בתור המציע, אתה פותח את הדיון, בבקשה.
יעקב אדרי: תודה, אדוני היושב-ראש.
יעקב אדרי: היו מספר פניות אלי ממספר קבלנים.
יעקב אדרי: אני חייב להגיד שכשהם באו אלי את כולם לא הכרתי, אני חייב להקדים ולומר זאת, אבל הם באו אלי כחבר כנסת ונעניתי.
יעקב אדרי: זה התחבר לי מיד למה שקורה במדינת ישראל.
יעקב אדרי: המדינה מתרכזת בשנה האחרונה – ונדמה לי שהיושב-ראש מוביל את זה בצורה מאוד מכובדת – בנושא הריכוזיות במשק, בנושא הטייקונים.
יעקב אדרי: אני חושב באמת, אם מותר לי להגיד, שיושב-ראש הוועדה עושה עבודה מאוד חשובה בנושא הזה.
יעקב אדרי: המטרה שלנו, גם של המחאה – אני מחבר את זה לנושא המחאה החברתית – היא לפזר כמה שיותר.
יעקב אדרי: אדוני המנכ"ל, חשוב לי מאוד שתשמע.
שי ברס: אני מקשיב.
יעקב אדרי: אני גם מאחל לך הצלחה רבה בתפקיד שלך.
שי ברס: תודה רבה.
יעקב אדרי: הנושא של פיזור, של אי-ריכוז כל הכוח בידי מספר מצומצם של אנשים, נכון לגבי כל הפונקציות, לגבי כל התחומים, אם זה בנקאות, או כל נושא שתרצו.
יעקב אדרי: זה נכון גם לגבי עבודות שמע"צ עושה.
יעקב אדרי: מע"צ מעסיקה הרבה מאוד קבלנים וכמובן, יותר למטה, הרבה מאוד עובדים סביב העניין הזה.
יעקב אדרי: הרבה אנשים מתפרנסים.
יעקב אדרי: אני חושב שלאורך השנים – אני חייב לומר שאני לא התעמקתי עד הסוף בנושאים האלה – אבל היה ברור דבר אחד, מע"צ פיזר את העבודה לצפון, למרכז ולדרום.
יעקב אדרי: זה הוא גוף גדול מאוד ואנשים עבדו לשביעות רצונם של הקבלנים – אני לא רוצה להגיד קטנים או גדולים, אני חושב שהם קבלנים רציניים ואת זה אפשר להגיד בלי לחשוב פעמיים – הם עמדו בכל הקריטריונים שלכם וכו'.
יעקב אדרי: אני חושב שלבוא ולהוציא מכרז היום שאומר – כמובן אפשר להגיד: לא, אין לנו כוונה כזו, כל מי שרוצה ויכול לעמוד בתנאים שלנו.
יעקב אדרי: אבל התנאים שלכם הם כבר מגבילים.
יעקב אדרי: אנחנו יודעים שכשרוצים להגיד במכרזים שאני רוצה רק אדם מסוים אז אומרים שהוא חייב להיות אסטרונאוט, סתם, אני מקצין.
יעקב אדרי: רבותי, אנחנו מצפים מכם שהקבלנים האלה – 20, 30, אני לא יודע כמה, והם קבלנים טובים – לא ימצאו את עצמם פתאום קבלני משנה של הקבלנים הגדולים שלהם אתם הולכים לתת את העניין הזה.
יעקב אדרי: אנחנו רוצים להבין קודם כל מהם השיקולים.
יעקב אדרי: יכול להיות שהשיקולים מאוד מיוחדים ואז אולי נחכים היום אך אני לא חושב, כי גם אנחנו מבינים בנושא הזה ומכירים.
יעקב אדרי: הכוונה שלנו, גם של הכנסת וגם של הממשלה, היא לפזר כמה שיותר, כמובן עם כל התנאים שמתבקשים ומתחייבים.
יעקב אדרי: אבל הממשלה הקימה ועדה לנושא הריכוזיות לא במקרה, היושב-ראש נלחם על העניין הזה לא במקרה, חברי נלחמים על העניין הזה לא במקרה, והמחאות שהיו, גם הן לא במקרה.
יעקב אדרי: אגב, אלו שיזכו – בואו נלך לשיטתכם – ייקחו את כל אותם האנשים ויגידו להם לבוא, רק בתנאים יותר גרועים כמובן.
יעקב אדרי: הם יהיו פשוט השפוטים שלהם והם יחגגו.
יעקב אדרי: אני מאוד מקווה, ואני אסיים, שיש לכם טיעונים מאוד מאוד רציניים בנושא הזה שבו אתם רוצים לשנות את העניין.
יעקב אדרי: אני מאוד מקווה שבכל זאת תתחשבו בבקשות שלנו – אני לא רוצה להגיד דרישה, בבקשות שלנו – ותלכו לכיוון של כמה שיותר קבלנים.
יעקב אדרי: כמה שיותר אנשים שיתעסקו בעניין הזה.
יעקב אדרי: אני שוב מודה לך ומאחל לך הצלחה בתפקידך החדש.
כרמל שאמה-הכהן: תודה רבה למציע, חבר הכנסת יעקב אדרי.
כרמל שאמה-הכהן: אל"ף, כמות חברי הכנסת בדיון מהיר, אני חייב לומר, מרשימה וחריגה.
עמיר פרץ: בגלל יעקב.
יעקב אדרי: בגלל הנושא.
כרמל שאמה-הכהן: בגלל יעקב, בגלל הנושא, או בגלל השילוב של הדברים.
כרמל שאמה-הכהן: בכל מקרה זה מרשים.
רוחמה אברהם-בלילא: קודם כל, זה בגלל יעקב.
כרמל שאמה-הכהן: אמרתי, כן, אבל גם יעקב צריך שזה יהיה גם בגלל הנושא במקרה הזה.
יצחק וקנין: פרשת השבוע שייכת ליעקב.
יעקב אדרי: "ויגש".
יצחק וקנין: "ויחי יעקב".
יעקב אדרי: "ויחי יעקב", כן.
כרמל שאמה-הכהן: הנושא הוצג מזווית המציע בצורה ברורה.
כרמל שאמה-הכהן: אנחנו קודם כל רוצים להבין את העובדות כפי שמע"צ רואה אותן.
כרמל שאמה-הכהן: מה הוביל אותה להוציא את המכרז כפי שהוא, מהם היתרונות ומהם החסרונות לעומת השיטה הקיימת.
כרמל שאמה-הכהן: מנכ"ל מע"צ, בבקשה.
שי ברס: נמצא כאן איתי אשר סגל שהוא סמנכ"ל האחזקה והוא יוכל לחזק ולענות על שאלות ככל שיידרש.
שי ברס: אנחנו מנהלים מערכת מאוד מורכבת של תכנון וביצוע בכל הארץ.
שי ברס: אגב, אני ממליץ לכולם להישאר לדיון ב-14:30, יהיה כאן דיון שבו אנחנו נציג את כל העבודות שהחברה הלאומית עושה בפריפריה, בגליל ובנגב, כולל האחזקה.
שי ברס: לגופו של עניין, אנחנו היום מעסיקים כ-16 קבלנים, בפועל עובדים מעל 30 קבלנים, שהם כבר קבלני משנה של אותם קבלנים שאנחנו מעסיקים.
רוחמה אברהם-בלילא: מה היקף המכרזים שאתם מוציאים בשנה לאותם 30 הקבלנים?
שי ברס: היקף האחזקה הוא כמה מאות מיליונים.
שי ברס: כמה זה?
סגל: 1.4 מיליארד.
רוחמה אברהם-בלילא: 1.4 מיליארד?
שי ברס: רגע, הסכום 1.4 מיליארד זה לא נשוא הדיון פה.
שי ברס: לא שאלנו אותנו מה תקציב האחזקה שלנו אלא מה היקף העבודה של קבלני אחזקה.
רוחמה אברהם-בלילא: מה היקף העבודה לשנת התקציב 2011, שהסתיימה כעת?
רוחמה אברהם-בלילא: מה היקף המכרזים שיצאו בשנת 2011 לאותם קבלנים?
שי ברס: אנחנו חתומים על הסכם מול המדינה לשש השנים הבאות – זאת אומרת, 5 שנים, כבר עברה שנה מאז שנחתם ההסכם – סך הכול כ-38 מיליארד שקלים, מתוכם כל שנה מיליארד שקל לאחזקה.
יעקב אדרי: זה הולך ל-16 הקבלנים?
שי ברס: לא.
שי ברס: מיליארד שקל לאחזקה.
שי ברס: שנה שעברה קיבלנו תוספת באמצע השנה, עוד 400 מיליון שקלים לאחזקה.
שי ברס: סך הכול ביצענו בשנה החולפת, 2011, מיליארד וארבע מאות מיליון שקלים עבודות באחזקה.
שי ברס: זה המספר שאשר דיבר עליו.
שי ברס: המספר הזה משקף את כל העבודות שביצענו במסגרת האחזקה, בתוכו גם יש כמה עבודות פיתוח.
שי ברס: למשל, אנחנו כרגע מסדרים את כביש הסרגל וגם זה מתוך תקציב האחזקה כך שזה לא שייך.
שי ברס: אנחנו מרחיבים כרגע את כביש מספר 90 בערבה, עבודה מאוד חשובה שהיא עבודת פיתוח ולא אחזקה, אך התקציב שלה הוא מתוך האחזקה.
יצחק וקנין: שוב פעם, השאלה שרוחמה שואלת, אולי אני אשאל אותה בצורה יותר ברורה: כמה מתוך המיליארד ארבע מאות הולך ל-16 הקבלנים?
שי ברס: בסדר, לא רציתי שתטעו.
שי ברס: כ-700 מיליון.
רוחמה אברהם-בלילא: כמה?
יצחק וקנין: 700 מיליון הולכים ל-16 קבלנים במכרזים של אחזקה?
שי ברס: כן.
יצחק וקנין: 700 לחלק ל-16, חשבון פשוט, בערך כ-40 מיליון.
רוחמה אברהם-בלילא: לעניין הזה רציתי להוביל אותו.
כרמל שאמה-הכהן: כ-45.
רוחמה אברהם-בלילא: 45 מיליון.
יצחק וקנין: 45 מיליון לכל קבלן, פחות או יותר.
רוחמה אברהם-בלילא: לא, אי אפשר לחלק את זה באופן שוויוני כזה.
יצחק וקנין: לא, ברור שלא.
יצחק וקנין: אני אמרתי שבמקרה הכי גרוע זה 45.
יצחק וקנין: יכול להיות שאחד 60 ואחד 20.
רוחמה אברהם-בלילא: זה בהנחה שהעבודה מחולקת באופן שווה, אבל ההיקף של הביצוע הוא בכלל לא שווה.
שי ברס: תנו לי בבקשה להמשיך בתיאור.
שי ברס: אלו עבודות שונות, מכרזים שונים, אי אפשר להשוות אחד עם השני.
שי ברס: אנחנו מדברים כרגע על האחזקה השוטפת שלנו.
שי ברס: אני מזכיר לכולם שכרגע אנחנו מטפלים עבור המדינה באחזקה של כ-4,500 קילומטר כביש.
שי ברס: כרגע יש דיונים עם משרד התחבורה ומשרד האוצר להוסיף לנו עוד כ-1,500 קילומטר כביש.
שי ברס: סך הכול יהיה לנו 6,000 קילומטר כביש לתחזק.
שי ברס: זה הרבה, זה הרבה מאוד.
רוחמה אברהם-בלילא: כמה זה בעלות תקציבית?
שי ברס: כרגע אנחנו לא מדברים על התקציב.
שי ברס: התקציב שאמרתי אותו הוא התקציב.
רוחמה אברהם-בלילא: לא, אבל זה לא ל-6,000 קילומטר כביש, זה ל-4,500.
שי ברס: נכון.
רוחמה אברהם-בלילא: אז אתה אומר שאתה הולך להגדיל את זה, נניח, בשנת 2012, מ- 4000 - - -
שי ברס: אני לא הולך להגדיל.
שי ברס: המדינה מבקשת מאתנו - - -
רוחמה אברהם-בלילא: ובצדק רב, אגב.
רוחמה אברהם-בלילא: בצדק רב.
לאה ורון: אתה מדבר על אותם כבישים של הרשויות המקומיות?
שי ברס: כרגע לא מדברים אתנו על כסף.
שי ברס: אנחנו קצינים פולנים, אנחנו צריכים לקבל על אחריותנו את האחזקה.
שי ברס: אנחנו כרגע עובדים עם משרד התחבורה ומשרד האוצר כדי לתת לזה לאחר מכן תג מחיר.
שי ברס: כרגע אין לתוספת תג מחיר.
רוחמה אברהם-בלילא: אבל כרגע התג מחיר ל-4,500 הוא 800, 700 מיליון שקלים, בסדר?
רוחמה אברהם-בלילא: אם תג המחיר של ה-700 מיליון שקלים הוא ל-4,500 כרגע ויש כוונה להעלות אותו ל-6,000, זה אומר שאתה תעבור את המיליארד, מיליארד פלוס.
עמיר פרץ: זה יהיה מיליארד בערך.
שי ברס: לא בטוח.
רוחמה אברהם-בלילא: נניח שלא.
יעקב אדרי: 950, ואת זה אתה רוצה לתת לשלושה קבלנים.
רוחמה אברהם-בלילא: אז ה-700 מיליון שקלים האלו יגדלו.
שי ברס: אני חוזר ואומר: לא בטוח.
שי ברס: האוצר כרגע לא סימן לזה תקציב.
שי ברס: יש משימה שהסכמנו לקחת אותה עלינו - - -
רוחמה אברהם-בלילא: 1,500 קילומטר כביש אחזקה בלי לעשות לכך תוספת תקציבית?
רוחמה אברהם-בלילא: בחיים זה לא יכול להיות.
רוחמה אברהם-בלילא: תהיה ריאלי.
רוחמה אברהם-בלילא: אני לא מבינה גדולה בכבישים.
שי ברס: אני מסכים איתך, גם אנחנו אומרים את זה.
שי ברס: אבל כרגע אני מחויב להגיד פה על השולחן את המצב לאשורו.
שי ברס: המצב לאשורו הוא כזה, אני לא עושה ספקולציות.
רוחמה אברהם-בלילא: אני פשוט מנסה להוביל למשולש ולאלכסון שאתם מובילים אותו בקביעת המכרז של הורדת האנשים, אבל תכף אני אדבר, סליחה שהפרעתי.
עמיר פרץ: כרגע עם התקציב שהוא מעריך שיהיה לו.
שי ברס: נכון, אבל כרגע אין.
יצחק וקנין: לפי השיטה הזאת – אם אני עושה חשבון מהיר – אם תיקחו שלושה קבלנים יהיה 2,000 קילומטר לכל קבלן.
קריאה: 3,000.
רוחמה אברהם-בלילא: לא, אל תגיד את זה כך.
רוחמה אברהם-בלילא: זה שוויוני מדי.
יצחק וקנין: כרגע הוא אמר 4,500, עוד 1,500 – 6,000.
יצחק וקנין: רבותי, חשבון פשוט, פלוס-מינוס.
יצחק וקנין: אז אחד יקבל 2,500, השני יקבל 1,500, עוד אחד יקבל 2,000, לא משנה.
יצחק וקנין: בגדול, מדובר על 6,000 קילומטר לשלושה קבלנים.
יצחק וקנין: קבלן אחד ייקח 2,000 קילומטר, כדי לסבר את האוזן.
יצחק וקנין: רבותי, אני קצת ותיק בוועדה, מכיר את הסכומים, מכיר את הדברים, ואיך אומרים?
יצחק וקנין: החשבון הוא מהיר.
יצחק וקנין: כביש 6 הוא 180 קילומטר ויש קבלן אחד שמחזיק אותו.
יצחק וקנין: תעשו חשבון פשוט.
יצחק וקנין: אני לא יודע מאיפה צמחה ההבנה ללכת לכיוון של שלושה קבלנים.
שי ברס: אגב, זה לא מדויק מה שאתה אומר, סליחה שאני אומר.
יצחק וקנין: מה לא מדויק?
שי ברס: תראה, אתה נכנס לנושאים מקצועיים, אז כדאי לשאול אותנו.
שי ברס: אם כבר אתה מדבר על כביש 6, הקבלן שמתחזק את כביש 6 - -
רוחמה אברהם-בלילא: זה פרטי.
יעקב אדרי: "דרך ארץ".
יצחק וקנין: הוא פרטי, את זה אני יודע.
שי ברס: - - מתחזק גם את כביש 431 ומתחזק עבורנו P.F.I, שזה בערך 280 קילומטר, וכל זה קבלן אחד.
שי ברס: אז בואו נעזוב.
שי ברס: הנקודה היא ניהולית, חברים.
שי ברס: לא אכפת לי, אתם מנהלים את זה, אבל אני מציע שקודם תדעו ואחרי זה תרדו עלי.
שי ברס: זה בסדר.
רוחמה אברהם-בלילא: אנחנו לא יורדים עליך.
רוברט טיבייב: עוד לא הגענו.
רוברט טיבייב: עוד לא הגענו לזה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: חס וחלילה, אנחנו לא רוצים לרדת עליך.
שי ברס: עוד לא הגעתם?
שי ברס: בסדר, תגיעו.
שי ברס: הרעיון הוא רעיון ניהולי.
אברהם מיכאלי: הם באור יהודה, אסור לפגוע בהם.
כרמל שאמה-הכהן: חבר הכנסת מיכאלי, אנחנו בינתיים משחקים במרכז המגרש, תן להתקדם רגע.
אברהם מיכאלי: הם באור יהודה.
כרמל שאמה-הכהן: תן רגע, רוצים להתקרב לשער.
שי ברס: זאת האחריות שלנו.
שי ברס: המדינה הטילה עלינו את האחריות.
שי ברס: אני חושב שאם אתם מסתובבים היום בארץ, אתם רואים את כל עבודת האחזקה.
שי ברס: רואים אותה בעיניים כי באמת עובדים.
נחמן שי: עוצרים אותה בעיניים.
שי ברס: עובדים, עובדים בכל הארץ.
יעקב אדרי: עובדים, עובדים.
יעקב אדרי: אין ויכוח.
נחמן שי: יעקב, עוצרים אותה בעיניים.
יעקב אדרי: רואים את העבודה, עזוב.
רוברט טיבייב: תאמין לי, שלטים אנחנו רואים.
שי ברס: לא, לא שלטים.
קריאות: לא, לא שלטים.
לאה ורון: רבותי, אי אפשר לרשום כך פרוטוקול.
שי ברס: אני לא מדבר על שלטים.
שי ברס: דיברתי כרגע על הפרויקטים שלנו שהם פרויקטי הפיתוח ושם הכסף הענק.
שי ברס: אתם יכולים לעשות גם חשבונות על המיליארדים האלה אבל אני לא מדבר על זה.
שי ברס: אני מדבר על האחזקה כי אני חושב שזה נשוא הדיון פה, האחזקה.
שי ברס: לאחזקה אין את השלטים וכל השאר.
שי ברס: אנחנו עובדים, עובדים בלילות ועובדים בימים.
יעקב אדרי: רואים את העבודה.
שי ברס: עושים ריבודים, עושים אספלטים, עושים צבע, עושים טיפול ניקיון בכבישים, עושים טיפול בשולי דרך וכל הארץ לאט לאט משתנה.
שי ברס: זה מה שעומד לנגד עינינו.
שי ברס: לנגד עינינו עומד השירות לנהג והשירות לאזרח.
שי ברס: עם כל הכבוד, אני צריך לנהל את זה וזה האחריות של החברה.
שי ברס: אני חושב שהאחריות המקצועית שלנו, ואנחנו עומדים עליה למבחן, היא איך הכבישים האלו יראו ואיך הם יטופלו, עם כל הכבוד למי עושה אותם.
שי ברס: אני לא מסתכל מי עושה אלא אני מסתכל מה עושים.
שי ברס: וזה התפקיד שלי כמנכ"ל שאחראי על החברה הזאת כלפיכם.
יעקב אדרי: אז מה אתה אומר?
שי ברס: מה שאני אומר הוא שיש החלטות שהן ניהוליות ואני אסביר אותן.
יעקב אדרי: תסביר לנו, זה נשמע טוב אבל תסביר לנו.
שי ברס: אני אסביר אותן.
שי ברס: אנחנו חושבים שהמצב כפי שהוא היום באחזקה הוא מצב לא טוב.
שי ברס: הוא לא מאפשר לנו שליטה.
יעקב אדרי: לפני שתי דקות אמרת שאתם נמצאים בכל מקום, ובאמת אמרנו שעובדים ורואים עבודה, אז עכשיו אתה בא ואומר - - -
שי ברס: אני אומר שזה לא מספיק.
יצחק וקנין: לא, מה שהוא אומר זה שהם לא מקיימים את החוזים של - - -
יעקב אדרי: אם יש קבלן לא טוב, תעיף אותו.
יעקב אדרי: אין לי ויכוח אתך.
קריאה: למה לקלקל דבר מוצלח?
שי ברס: בעיניי, זה לא מספיק.
שי ברס: עם כל הכבוד לקבלנים, זה לא מספיק.
שי ברס: כל אחד מכם מכיר בניין?
שי ברס: אני חושב שכמו שאתה לא נותן לחשמלאי או לקבלן הביוב לבנות לך את כל הבניין, אתה נותן לקבלן - - -
יעקב ברדין: אתה צודק, בגלל זה בפיתוח יש לך קבלן ראשי וכשיש לך תקלה בבית אתה קורא לחשמלאי.
יעקב אדרי: רגע, יש יושב-ראש, תן לו.
שי ברס: אני רוצה להסביר לכם את תפיסת העולם.
שי ברס: זה שאתה צועק, קובי, זה לא אומר שאתה צודק.
שי ברס: תצעק, גם אצלי צעקת, זה בסדר, אין לי בעיה עם זה.
שי ברס: אגב, כל הקבלנים - - -
יעקב אדרי: אנחנו רוצים שתשכנע אותנו שזה אכן מהלך נכון.
שי ברס: אני מנסה.
יעקב אדרי: עדיין לא שמענו כלום.
חביב צהלון: אפשר לעשות מכרז אחד ולתת למשפחת עופר.
יעקב אדרי: סליחה, אל תפריעו לנו.
שי ברס: הנושא הוא תפיסת עולם ניהולית.
שי ברס: הוויכוח הוא ניהול, לא שום צדק חברתי ולא בטיח.
שי ברס: מדובר על קבלנים, עם כל הכבוד, אין פה עניין של צדק חברתי, יש פה ניהול.
יעקב אדרי: יש פה קבלנים מוסמכים שעבדו אצלך כמה שנים ועכשיו אתה אומר שהם לא שווים?
שי ברס: לא, הם ימשיכו לעבוד.
יעקב אדרי: הם יהיו קבלני משנה שלהם, זאת הבעיה.
שי ברס: גם עכשיו הם קבלני משנה.
שי ברס: חצי מהם הם קבלני משנה.
קריאות: לא נכון, לא נכון.
יעקב אדרי: אל תעזרו לנו.
יעקב אדרי: רבותי, אנחנו לא צריכים את העזרה הזו.
שי ברס: ומה רע בקבלני משנה?
שי ברס: סליחה, מה רע בקבלני משנה?
קריאות: - - - מה טוב בקבלני משנה?
אברהם מיכאלי: לא ליצור עוד עובדי קבלן.
שי ברס: זה לא עובדי קבלן.
אברהם מיכאלי: זה כן עובדי קבלן.
שי ברס: סליחה, תקבל אותי בתור בעל מקצוע?
שי ברס: אני בא מתחום הבניין, בסדר?
שי ברס: אז אני מנסה לתת לכם דוגמה.
שי ברס: אני עושה חוזה עם קבלן שמספק לי את הברזל, את הבטון ועוד כל מיני דברים, אני לא עושה חוזה בנפרד לברזל ובנפרד לבטון.
שי ברס: אני לוקח קבלן והוא נותן לי מוצר אחד.
יעקב אדרי: אז אולי אתה מפסיד בדרך שלך.
שי ברס: זאת תפיסת העולם.
שי ברס: הוא לוקח קבלני משנה.
שי ברס: לא שמעתי אף אחד שיוצא נגד קבלני משנה בפרויקטים הגדולים.
שי ברס: 38 מיליארד אני מנהל עם קבלנים ראשיים שיש להם אלפים של קבלני משנה, אלפים.
רוברט טיבייב: כמה כוח אדם יש לך בארגון?
שי ברס: כוח האדם שלי?
שי ברס: 330.
רוחמה אברהם-בלילא: זה לא שייך.
רוברט טיבייב: אז תפטר אותם.