GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יצחק וקנין: במקורות כתוב: 'כל שיש לו מזוזה בפתחו, תפילין בראשו וטלית בבגדו, חזקה שלא יחטא'.
יצחק וקנין: זה מעצורים.
יצחק וקנין: אי-אפשר לעבור – כל אזרח במדינה, אם הוא אדם רציני, לא יכול להיות שאנחנו נשלם 400 קורבנות בממוצע רב-שנתי.
יצחק וקנין: אם בצבא חלילה היו באימונים, וזה עם נשק וכלי משחית ומטוסים, 400 הרוגים בשנה, היו עוצרים את הפעילות; אם במערכת החינוך היו 400 הרוגים, היו עוצרים את הפעילות של משרד החינוך.
יצחק וקנין: וזה עובר על ידנו.
יצחק וקנין: מרכז טלפוני - אני רוצה לתת פרנסה לסטודנטים בפריפריה.
יצחק וקנין: נקים מרכז טלפוני אחד, הם יהיו גם סטודנטים, נאמר באזור הדרום, בירוחם, באופקים או בדימונה, בצפון נשים עוד אחד, והם יעבדו במשמרות יחד עם הלימודים שלהם, יקבלו גם פרנסה, ונעשה מצווה לשני הדברים האלה – ניתן עבודה למאות אנשים מסביב.
יצחק וקנין: אסור לתת לחברות לתת, כי אם שולה תקבל את הטלפון – רגע, זה הוא - היא לא תעביר למנכ"ל.
יצחק וקנין: לגבי כלל האוכלוסייה, בוא נצליח ב-20 אחוז של ציי הרכב, נוכיח, תהיה הצלחה, נוריד ב-20, 30 אחוז, אתם תמליצו עליי לשאת את המשואה ביום העצמאות.
יונתן לוינשטיין: אדוני היושב-ראש, אני ממחלקת הייעוץ והחקיקה של הפרקליטות הצבאית.
יונתן לוינשטיין: אומר בקצרה שבצה"ל יש קצינים בטיחות בתעבורה, שממונים ומוכשרים על-פי התקנות, ובהתאם להסדר מיוחד שנקבע מול משרד התחבורה, הצבא מחיל על עצמו כיום פקודה מחייבת, שחלה על כלל הצבא, שמסדירה את כל עניין המדבקות והדיווחים והאכיפה.
יונתן לוינשטיין: יש בצבא אכיפה מאוד טובה של העניין הזה גם כלפי הפרט.
יונתן לוינשטיין: המשטרה הצבאית רושמת דוחות לנהגים שאין על רכבם מדבקה, ושום רכב צמוד לא מונפק מבלי שמודבקת עליו מדבקה כבר במגרש הרכב.
יונתן לוינשטיין: הפקודה הזאת לוקחת בחשבון את האופי המיוחד של צי הרכב הצבאי וגם את האופי של מבנה הצבא ההיררכי.
יונתן לוינשטיין: הטיפול לא נעשה בדיוק כפי שמוצע בהצעה של חברי הכנסת אלא במישור הפיקודי; קצין הרכב אינו פועל במישרין מול הנהג המפר, אבל זה נעשה באמצעות המפקדים.
יונתן לוינשטיין: הפקודה הזאת גם לוקחת בחשבון את סוגי הרכב המיוחדים בצבא, רכבים שיש להם רגישות ביטחונית מיוחדת, רכבים מבצעיים, רכבים מגויסים לפי חוק וכל מיני סוגים ייחודיים, שלא קיימים באזרחות.
יונתן לוינשטיין: לאור העובדה שיש אצלנו הסדר מקביל, שהוא מאוד מספק, להבנתנו, ולראיה אפשר להביא את הנתונים, שבשנים האחרונות חלה ירידה של 10 עד 15 אחוזים בתאונות הדרכים בצה"ל מדי שנה, וברוך השם, בשנת 2011 לא היה לנו אפילו הרוג אחד בתאונה ברכב צבאי - לאור זאת אנחנו מבקשים שההצעה הזאת לא תחול כלשונה על הצבא אלא הצבא יוחרג ממנה.
זאב בילסקי: אני מעלה על נס את פעילות הצבא.
זאב בילסקי: לא חיכיתם לחוק, עשיתם את זה בצורה יוצאת מן הכלל, אנחנו מצדיעים לכם, אז אם צריך לעשות בעתיד התאמות למשהו של הצבא, נעשה את זה, אבל דווקא אתם, שמהווים דוגמה לכולם, שפה כולם התבכיינו – כמה שעות פה, כמה שעות פחות – אתם עשיתם את זה בלי חוק, אז למען כבודו של הצבא בואו נשאיר את זה כך.
זאב בילסקי: אם בעתיד נצטרך לעשות - אתם עושים את זה ממילא, גם למדנו מכם הרבה פעמים, איך לעשות את החוק הזה.
זאב בילסקי: אנחנו אמנם מחילים את זה על הצבא, אבל בהתאמות מתחייבות, וההתאמות האלה רבות.
זאב בילסקי: אציין ברקע שתיאמתי את העמדה הזאת הן עם הייעוץ המשפטי לוועדה, הן עם הייעוץ המשפטי למשרד התחבורה וגם עם ראש אגף קציני בטיחות במשרד.
זאב בילסקי: אנחנו חושבים שיש פה מקום להחריג את הצו, ואפילו לציין במפורש שיחולו עליו הפקודות הקבועות בצה"ל, ואם תרצו, אפשר גם לפרט על ההסדרים הללו.
יצחק וקנין: שמעתי את זה לפני שנה ולפני שנה וחצי, שאחוז התאונות בצבא ירד משמעותית, וצריך רק לבר על כך.
יצחק וקנין: אני חושב שזה חלק ממה שהנהגתם בצבא עוד לפני שזה מונהג על החברה האזרחית.
יצחק וקנין: אנחנו נמצא פה את שביל הזהב, איך פותרים את הבעיה.
יצחק וקנין: היועץ המשפטי של הוועדה יתחיל את ההקראה, בבקשה.
איתי עצמון: הצעת חוק לתיקון פקודת התעבורה (מס' 105), מערכת לדיווח ומעקב לגבי רכב של תאגיד, התשע"ב-2012.
איתי עצמון: הוספת סעיף 65ד.
איתי עצמון: 1.
איתי עצמון: בפקודת התעבורה‏ (להלן – הפקודה), אחרי סעיף 65ג יבוא: "רכב של תאגיד – מערכת לדיווח ומעקב.
איתי עצמון: בסעיף זה "מערכת לדיווח ומעקב" – מערכת הכוללת שירות טלפוני לדיווח על עבירות תעבורה שמבצעים נהגים בכלי רכב שברשות תאגיד ועל תקינות כלי הרכב, ומעקב אחר דיווחים כאמור; "קצין בטיחות" – אדם שהוסמך לפקח על סדרי הבטיחות התחבורתיים במפעל, בהתאם להוראות לפי סעיף 70(23א); "תאגיד" – מפעל המחויב להעסיק קצין בטיחות.
איתי עצמון: אסביר בקצרה: מוצע להחיל את התיקון המוצע על כל גוף שמחויב להעסיק כיום קצין בטיחות, לפי חלק י' לתקנות התעבורה, ולעניין הגדרת קצין בטיחות, מדובר באדם שהוסמך לפקח על סדרי הבטיחות התחבורתיים באותו גוף שמחויב להעסיק אותו, בהתאם להוראות לפי סעיף 7023א, שהוא הסעיף המסמיך שמכוחו הותקן חלק י' לתקנות התעבורה.
נמרוד הגלילי: בהמשך לפגישה שקיימנו אתמול עם חבר הכנסת בילסקי ובתיאום אתו הייתי מבקש בהגדרת "תאגיד", להוסיף שההגדרה תהיה: מפעל המחויב להעסיק קצין בטיחות המחזיק כלי רכב שנמצאים בשימוש עובדיו, כלומר שיהיה ברור שמדובר על כלי הרכב שנמצאים אצל העובדים שלו.
זאב בילסקי: מקובל.
זאב בילסקי: התקבל.
איתי עצמון: לעניין התיקון שהוצע כאן, אם מדובר בגוף שמחזיק כלי רכב לשימוש עובדיו – אני לא יודע אם זה רלוונטי, מקרים שבהם יש העסקה בפועל, העסקה דרך חברות קבלן, לגבי אותם גופים שמחויבים להעסיק קצין בטיחות?
קריאה: יש קבלני משנה, שבאים עם רכב שלהם.
איתי עצמון: מכיוון שהוצע: מפעל המחויב להעסיק קצין בטיחות המחזיק כלי רכב שנמצאים בשימוש עובדיו, הכוונה היא שיש יחסי עבודה, ובמשק יש גם יחסי עבודה שהם בדרך של העסקה בפועל.
איתי עצמון: האם זה רלוונטי?
יצחק וקנין: נאמר שמפעל מסוים לוקח קבלן, שהוא צריך להעסיק 30 עובדים.
איתי עצמון: אבל אם, למשל, יש בעל רשיון מוביל שמעסיק נהגים בדרך של העסקה בפועל, קיים דבר כזה?
זאב בילסקי: ברגע שהוא נותן להם את הרכב, ויש לו קצין בטיחות, החוק חל עליו.
איתי עצמון: זה מה שהיה לפני התוספת, אבל מכיוון שהוספתם: לשימוש עובדיו, צריכים להתקיים יחסי עבודה.
דוד בוקר: גם קבלן שמגיע למקום העבודה שלי, והוא עובד אצלי, קצין הבטיחות שלי אחראי לבדוק את הרכב שלו, לראות אם הוא עומד בכל התנאים.
יצחק וקנין: נציגת משרד התחבורה.
שרית זוכוביצקי-אור: אין יחסי עובד-מעביד בכל המקרים.
שרית זוכוביצקי-אור: למשל, בחברות הסעה, כלי הרכב של חברת ההסעה יכולים להיות בבעלותה ויכולים לעמוד לרשותם.
שרית זוכוביצקי-אור: המשמעות היא שיש תאגידים או אנשים פרטיים שהם לא עובדי חברות ההסעה, חייבים לעבוד במסגרת חברת ההסעה, עדיין לא עובדים שלה, ואין ספק שצריך להחיל עליהם את החוק.
שרית זוכוביצקי-אור: אותו דבר – חברות הליסינג.
זאב בילסקי: אנחנו מתכוונים, אם חברה השכירה לתייר ליומיים אוטו- - -
זאב בילסקי: ואם זה לא לתייר אלא לחברת הי טק?
יצחק וקנין: הדבר פשוט בעיניי.
יצחק וקנין: למשל, חברת הי טק שנותנת שירות במקום מסוים.
יצחק וקנין: חברת ההי טק הזאת, אם יש לה 30 עובדים עם רכבים, צריך להיות לה קצין בטיחות.
יצחק וקנין: אני חושב שאנחנו סתם מסבכים את העניין.
זאב בילסקי: אני מציע שלניסוח הסופי תשב עם היועץ המשפטי.
זאב בילסקי: הכוונה שלנו ברורה – איפה שיש קצין בטיחות, איפה שיש חברה שנותנת רכב, זה חל עליהם.
זאב בילסקי: הנוסח הנוכחי אומר את זה.
נמרוד הגלילי: הנוסח הנוכחי אומר שאני צריך לדווח על כל רכב השכרה לתיירים.
שרית זוכוביצקי-אור: אבל אתה לא משכיר רק לתיירים.
נמרוד הגלילי: אבל אם אני נותן לחברות, ולחברות יש X כלי רכב שמחויבים בהעסקת קצין בטיחות, אז יש להם קצין בטיחות.
איתי עצמון: שאלתי, למשל, לגבי חברה שמעמידה לרשות נהגים רכב, והנהגים האלה לא מועסקים במסגרת יחסי עבודה אלא במסגרת של העסקה בפועל, דרך חברות קבלני כוח אדם – האם הוועדה רוצה להחיל את זה גם לגביהם?
נועם קום: יש פה עוד הערה – אתם מדברים פה, חברה שמעסיקה קצין בטיחות.
נועם קום: זה לא נכון, כי יש חברות שמחויבות בהעסקת קציני בטיחות ולא מעסיקות קציני בטיחות.
יצחק וקנין: אז הם עוברים על החוק?
יצחק וקנין: זאת בעיה אחרת.
יצחק וקנין: צריך להחיל את זה על כל מי שמנהל ומפעיל, בין במישרין ובין בעקיפין, ולאו דווקא אם הוא מעסיק קצין בטיחות, כי ברגע שנלך על ההגדרה של העסקת קצין בטיחות, כל מי שמחויב בהעסקת קצין בטיחות, יחול עליו החוק.
יצחק וקנין: יכול להעיד פה מנהל אגף קציני בטיחות, שיש לא מעט חברות שלא מעסיקות קציני בטיחות.
חמד עמאר: מדברים על החוק.
חמד עמאר: זה לא קשור לזה.
יצחק וקנין: נקריא את הנוסח, ואני מקווה שזה יניח את דעתכם.
איתי עצמון: הגדרת תאגיד תהיה כדלקמן:
איתי עצמון: מפעל המחויב להעסיק קצין בטיחות המחזיק כלי רכב לשימוש עובדיו, לרבות אם הם מועסקים באמצעות קבלן כוח אדם.
יצחק וקנין: בסדר?
יצחק וקנין: עוד הערות לסעיף 1(א)?
יצחק וקנין: אני מצביע על סעיף 1(א), כולל התיקון שהוצע, מי בעד?
לאה ורון: חבר הכנסת בילסקי מצביע במקום חבר הכנסת ישראל חסון.
לאה ורון: בעד – פה אחד
איתי עצמון: (ב) (1) תאגיד ינהל מערכת לדיווח ומעקב, שתפעל לאורך כל שעות היממה, למעט בימי מנוחה כהגדרתם בסעיף 70א1(א); הדיווחים יימסרו לקצין הבטיחות של התאגיד או למי שהתאגיד התקשר עמו להפעלת מערכת לדיווח ומעקב.
איתי עצמון: (2) במערכת לדיווח ומעקב יפעל מענה אנושי בימי העבודה ובשעות העבודה הנהוגים בתאגיד, ולא פחות מעשר שעות, בין השעה 06:00 לשעה 22:00, ובלבד שביתר השעות יופעל מענה אוטומטי; במערכת לדיווח ומעקב של תאגיד הנותן שירות לציבור בכל שעות היממה יפעל מענה אנושי בכל אותן שעות.
יצחק וקנין: בבקשה, חברת הכנסת עינת וילף.
עינת וילף: אני מבקשת כמה דברים שיהיו כאן:
עינת וילף: אחד, שזה יחזור להיות 24 שעות.
עינת וילף: אני חושבת שהיה כאן ויתור – אני לא יודעת מה הסיבה, אבל הוויתור לא מתאים.
עינת וילף: המענה הזה יכול להינתן על-ידי ספקים חיצוניים – זה לא שכל חברה צריכה להעסיק אנשים 24 שעות ביממה; היא צריכה להתקשר כדי לקבל את השירות הזה.
עינת וילף: זה צריך להיות מענה אנושי, זה צריך להיות ללא נתב – האדם צריך לענות מייד.
עינת וילף: הועלה בפניי הרעיון, שגם משרד התחבורה יכולה לראות את הדיווחים, וזו אפשרות נוספת, אבל בעיניי, הדבר הכי קריטי כאן – 24 שעות ביממה, מענה אנושי, ללא נתב.
עינת וילף: לדעתי, זה קריטי להצלחת כל המהלך הזה.
יצחק וקנין: ברור שזה קריטי.
יצחק וקנין: אני מבין שחלק מהרצון לשנות - העלויות שזה יכביד על אותם מעסיקים, אותם קבלנים.
יצחק וקנין: הם לא צריכים לבצע את ההעסקה.
יצחק וקנין: אני מבין את החשיבות.
יצחק וקנין: בכל זאת, יש בזה עלויות כספיות.
יהושוע שדה: גם בפעם שעברה העלינו את נושא השעות, שזה בעיה קריטית בחברות, ואני מדבר עכשיו בכלל החברות הקיימות.
יהושוע שדה: אנחנו מעסיקים את האנשים שישנם בשעות העבודה של הארגון.
יהושוע שדה: ברגע שהארגון מסיים את עבודתו, צריך לשים את זה, כפי שנאמר קודם, על מענה אוטומטי, ולא יכול להיות שנשים אנשים שיענו במהלך שהחברה אינה עובדת.
עינת וילף: אבל אתה לא צריך להעסיק אותם.
יהושוע שדה: אחרי זה מסתתר כסף, ולא יכול להיות שאומרים כל מיני דברים, ובסוף אין מי שיעזור – תעשו לבד.
יהושוע שדה: צריך לבחון את כל הדברים.
יצחק וקנין: פה היתה הסכמה בקריאה הראשונה, והגיעו להסכמה, והיה ויכוח ודיון ארוך בנושא הזה – כך אני מבין.
יצחק וקנין: לא הייתי בקריאה הראשונה, אז אני לא יודע בדיוק מה קרה.
יהושוע שדה: גם לחבר הכנסת בילסקי, שאנחנו מכירים לא מהיום בעניין הזה, אני מבקש – בקריאה הראשונה דיברנו על עשר שעות.
יהושוע שדה: גם הנושא הזה, שאם החברה נעולה, להשאיר אנשים מעל שעות הפעילות של החברה- - -
יהושוע שדה: אבל זה עולה כסף.
זאב בילסקי: חברת הכנסת עינת וילף צודקת באלף אחוז.
זאב בילסקי: כשאני ישבתי פה וראיתי את גודל החברות שמבקשות להוריד ולחסוך, אני הסכמתי, כי אני יודע שברגע שהחוק הזה יעבור, אנחנו נדאג שהציבור יידע, איזו חברה מטפלת בזה ואיזו חברה אומרת: תפנה 1, 2, 3, ובסופו של דבר כולם יעברו ל-24 שעות, יבינו את החשיבות של זה.
זאב בילסקי: לא שווה לי היה להתחיל להתכתש על כל הסיפור הזה עם חברה שמעסיקה אלפי מכוניות, ואומרת שהיא לא יכולה לסדר את אותו מענה 24 שעות, לכן את צודקת.
זאב בילסקי: למדתי פה בכנסת שצריך להתפשר, לכן אנחנו צריכים להעביר את החוק כמו שהוא.
זאב בילסקי: הסכמנו לזה בקריאה ראשונה, ואת צודקת, ואני מבטיח לך שאת ואני נהיה ביום שרוב החברות יעשו את זה כמו שצריך.
עינת וילף: למה יש דיון בוועדה בין קריאה ראשונה לקריאה שנייה ושלישית?
עינת וילף: בדיוק כדי לשקול מחדש פשרות שנעשו בקריאה ראשונה, ואולי אין להן מקום.
עינת וילף: אז קודם כל צריך לומר – לא צריך להעסיק את האנשים האלה בחברות.
עינת וילף: יהיו ספקים חיצוניים – יעשו את זה דרכם.
עינת וילף: אני עובדת לצורך העניין עם רופאים.
עינת וילף: רופאים עושים את זה כל הזמן.
עינת וילף: רופא, שהתפקיד שלו להיות זמין 24 שעות ביממה, מתקשר עם חברה, יש מענה אנושי, ומעבירים את המידע למי שצריך בביפר ודברים כאלה.
עינת וילף: בדברים חיוניים יש מענה אנושי 24 שעות ביממה.
עינת וילף: אני חושבת שלא יהיה נכון להתפשר על זה.
עינת וילף: אנחנו נציגי ציבור.
עינת וילף: למה להעביר חוק, ואחרי זה להילחם, שהציבור יידע, מי החברות שהן לא בסדר?
עינת וילף: בוא כבר עכשיו נדאג שזה יעבור כמו שצריך, 24 שעות ביממה, מענה אנושי, בלי נתב, ואז זה גם יצליח ולא נידרש לנהל מאבק ציבורי.
עינת וילף: למה שנעשה לעצמנו חיים קשים?
עינת וילף: בעיניי, בדיוק בשביל זה נועד הדיון בין קריאה ראשונה לקריאה שנייה ושלישית - כדי לעצור את הדברים האלה.
עינת וילף: באמת שזה מיותר.
מרדכי פדר: בסעיף קטן (ב)(1) כתוב: "או למי שהתאגיד התקשר עמו להפעלת מערכת הדיווח ומעקב".
מרדכי פדר: אפילו אם מישהו לוקח קבלן משנה להפעלת המערכת, הדיווחים חייבים בסופו של דבר להגיע לקצין הבטיחות, לכן אני לא מבין את הסיפא של הסיפא.
איתי עצמון: הסיפא שאליה התייחסת מדברת על האופן שבו יימסרו הדיווחים האלה.
איתי עצמון: לאחר מכן, בסעיף קטן (ד), יש הסמכות לקצין הבטיחות לברר את הדיווחים, לנהל מעקב ולפעול כלפי עובדי התאגיד שבשימושם בוצעה עבירת תעבורה, כלומר כאן זה רק המנגנון למסירת הדיווחים, וכדי לאפשר לאותן חברות להתקשר עם ספקים חיצוניים להפעלת המוקד.
נועם קום: אנחנו ביקשנו להגדיר את שעות המענה הקולי לשעות פעילות העבודה, ו-06:00 זו לא שעה נורמלית שמתחילים לעבוד בה.
יצחק וקנין: באיזה מקום זה לא נורמלי?
יצחק וקנין: אולי כבודו מתחיל ב-08:00.
חנוך בר-נוב: נהג הולך להרוג על הכביש מישהו אחר, לא נדווח עליו ב-06:00?
חנוך בר-נוב: אני חושב שהסירוב לקבל את המענה של מזכירה אלקטרונית, ואני יכול לומר לכם – אנחנו עובדים עם הנוהל הזה משנת 2005, ואין חכם כבעל ניסיון – משאירים לנו הודעות במענה הקולי, ופותחים בבוקר את המוקד ומקבלים אותן.
חנוך בר-נוב: ברגע שלא יתאפשר לנו לעשות את זה, זה לומר בעצם: אנחנו פותחים את כל החוק הזה רק לחברות מוקדים חיצוניים, יש לזה עלויות מאוד משמעותיות.
חנוך בר-נוב: אם מדברים על רכבים פרטיים, מדובר פה ב-320 אלף כלי רכב במדינת ישראל, וכל מכונית תצטרך לשלם כל חודש כ-10 שקלים, אולי קצת פחות, וזה לא צודק.
יצחק וקנין: כתוב שהמחויבות היא ל-10 שעות.
יעקב אדרי: אם לא יהיה מענה אנושי 24 שעות ביממה, ייתכן שאי-אפשר יהיה למנוע אסון, שלו היה מישהו עונה אישית, יכול היה להפריע לנהג הזה, שנוהג בצורה לא מתקבלת על הדעת, שינהג אחרת, במקום, ולא שיקבל למחרת את הדיווח דרך המענה.
יצחק וקנין: אני מקבל את ההערה שלך לחלוטין.
יצחק וקנין: צודקת עינת וילף, אני חושב.
נועם קום: ההערה שהוא אמר מאוד נכונה, אבל יש מוקד 100, ולא פעם גם אני, כשאני רואה נהג משתולל, אני מתקשר למוקד 100, ומבקש לשלוח לשם מישהו.
חמד עמאר: חכה עד שיגיע.
יצחק וקנין: אני חושב שמה שאמרה עינת וילף, אני מקבל את זה לחלוטין.
יצחק וקנין: אני חוצה את המדינה מהצפון עד לירושלים כמה פעמים בשבוע, אני עושה את המסלול הזה לפחות פעם או פעמיים, ואני רואה השתוללות על הכביש, ואני יוצא ב-04:00 ורואה דברים שאתה לא מאמין שאה מסוגל לראות אותם.
יצחק וקנין: ב-04:00 בבוקר למי תתקשר?
יצחק וקנין: גם מוקד 100 – אין לך עם מי לדבר.
יצחק וקנין: אחרת לגמרי אם אתה מתקשר לחברה, ומישהו שומע אותך, ובאותה שנייה מתקשר לנהג שלו.
יצחק וקנין: נתתי את הדוגמה, שאם לא היינו רואים את הנהג, הוא היה נוסע – דפק את מה שדפק, והמשיך.
יצחק וקנין: אבל באותה שנייה הוא אומר:
יצחק וקנין: אני עכשיו מטפל בזה – הנהג חזר, וזו הוכחה גדולה.
יצחק וקנין: אם זה לא היה קורה לפני שבוע, לא הייתי אומר את זה.
יצחק וקנין: אני מבין שזה עלות כספית לחברות.
יצחק וקנין: היתה הסכמה בקריאה הראשונה לכך - בואו ניצמד לזה, ובואו נבחן את הדבר הזה בשנתיים הקרובות, איך זה משפיע.
עינת וילף: אז אני מבקשת שיהיו שני נוסחים.
יצחק וקנין: אז שיהיו ארבע הסתייגות: אחת, 24 שעות ביממה; שתיים, מענה אנושי; שלוש, שלא יהיה נתב, כלומר גם אם מתקבלת הפשרה של מענה קולי, הא יהיה מיידי; והדבר הרביעי הוא שהמערכת תהיה זמינה בזמן אמת לדיווחים למשרד התחבורה, כלומר יש שתי אפשרויות – זה הדבר הפחות חשוב, ואפשר לעבוד עליו גם אחרי זה, שהמערכת תהיה מחוברת כך שמשרד התחבורה יראה את הדיווחים בזמן אמת.
יצחק וקנין: אחרי זה אני אעבוד אתך על הנוסח המדויק.
איתי עצמון: כלומר הכוונה היא שהמענה האנושי יפעל 24 שעות ביממה בכל התאגידים שעליהם חל החוק המוצע.
יצחק וקנין: אנחנו נקיים הצבעה על הבקשה של חברת הכנסת עינת וילף, על ההסתייגויות שלה.
יצחק וקנין: אם הן יתקבלו, הן ייכנסו, ואם לא יתקבלו, ההסתייגויות יהיו למליאה.
יצחק וקנין: אם זה יתקבל פה, זה נכנס לחוק, ואם זה לא יתקבל פה, זה ילך להצבעה במליאה, ובדרך כלל הסתייגויות לא מתקבלות במליאה, אם הן לא על דעת הממשלה או על דעת המצניעים או על דעת הוועדה.
יהושוע שדה: אדוני היושב-ראש, חברת הכנסת עינת וילף דיברה על העניין הזה, ואמרה את זה בקצב מאוד מהיר כדי שהדברים יישמעו.
יהושוע שדה: הכול נכון.
יהושוע שדה: אני אומר שוב – היום המצב הכלכלי במדינת ישראל הוא מצב לא טוב.
יהושוע שדה: אנחנו צריכים לחשוב על כל נושא.
יהושוע שדה: אני גם אומר שלהערכתי, היום, ואני איש יוצא משרד התחבורה לא מזמן, נכון להיום משרד התחבורה אינו יכול לקלוט את כל המסרים.
יצחק וקנין: הצעת הוועדה אומרת: 10 שעות מינימום, ומהשעות 06:00 עד 22:00.
יצחק וקנין: הצעתה של חברת הכנסת וילף היא 24 שעות ביממה.
יצחק וקנין: מי בעד ההסתייגות של חברת הכנסת וילף?
יצחק וקנין: בעד ההסתייגות – אין
יצחק וקנין: ההצעה לא נתקבלה.
יצחק וקנין: ההסתייגות השנייה – שיהיה מענה קולי ללא נתב.
יצחק וקנין: מי בעד ההסתייגות של חברת הכנסת עינת וילף?
יצחק וקנין: ההסתייגות לא נתקבלה.
יצחק וקנין: המערכת תהיה מחוברת בזמן אמת לדיווחים למשרד התחבורה – היא מוותרת.
יצחק וקנין: עינת וילף, בכל מקרה אני רושם לך הסתייגות למליאה.
עינת וילף: אפעל עכשיו מול משרד התחבורה.
יצחק וקנין: אני מצביע על סעיף 1(ב), כפי שהוקרא.
יצחק וקנין: אנחנו עוברים לסעיף 1(ג).
איתי עצמון: (ג) על כלי רכב שברשות תאגיד תודבק, במקום הנראה לעין, מדבקה שבה יצוינו פרטי ההתקשרות עם המערכת לדיווח ומעקב של התאגיד, ובין היתר מספר טלפון מקוצר; השר יקבע הוראות לעניין מדבקה כאמור, לרבות לעניין גודלה, מקום הדבקתה וכן גודל האותיות והספרות שבה.
איתי עצמון: כאן מוצע לחייב כל תאגיד להדביק על כלי רכב שברשותו את אותה מדבקה שבה יצוינו פרטי ההתקשרות עם מערכת לדיווח ומעקב, ולהסמיך את שר התחבורה והבטיחות בדרכים להתקין תקנות בעניין אותה מדבקה, לרבות עניין גודל המדבקה, מקום הדבקתה וגודל האותיות והספרות שיהיו בה.
עינת וילף: אני מבקשת להוריד את "בין היתר".
יצחק עובד: כלי הרכב המבצעיים שלנו, שמסתובבים בכל מיני מקומות, ולכאורה חל עליהם החוק הזה, אני מבקש להחריג אותם.
איתי עצמון: השאלה לגבי החרגת גופים ביטחוניים תידון לאחר שנסיים.
נועם קום: אנחנו מבקשים להגדיר את הנוסח, שיהיה אחיד – או "איך הנהיגה שלי?", או "איך אני נוהג/ת?", ולא שכל איש יחליט מה שהוא רוצה.
איתי עצמון: כמו שאמרתי, מוצע כאן להסמיך את שר התחבורה לקבוע בתקנות.
איתי עצמון: אני שואל את חברי הכנסת, האם אתם רוצים שנציין מפורשות בסעיף ההסכמה, שייקבע נוסח אחיד, בהתאם לסוג כלי הרכב, לפי מה שהתבקש כאן?
איתי עצמון: כי כרגע ההסמכה היא כללית.
זאב בילסקי: אני מציע להשאיר את זה כללי, לא להגביל את השר.
יצחק וקנין: אני בדיון הראשון בנושא הזה.
יצחק וקנין: שמעתי הערות שההיגיון – גם הנושא של מספר הספרות, הדבר הזה חשוב מאוד, כל מה שהעליתם.
יצחק וקנין: אני מעריך שבתקנות יישבו על זה אותם אנשים, ואני מאמין שייצא דבר מתוקן בסופו של יום.
נועם קום: רק לגבי המדבקה – אני מבקש שיצוין שתהיה זוהרת בלילה.
יצחק וקנין: זה בתקנות.
יצחק וקנין: התקנות באישור ועדת הכלכלה, ואז נפתור את הבעיה.
יצחק וקנין: כשהתקנות יבואו לפה, נשב מולכם, ונתקן את התיקונים שאתם רוצים – גם זוהרת, גם נוסח אחיד.
עינת וילף: הערתי, להוריד את "בין היתר", כלומר זה צריך להיות מספר מקוצר.
איתי עצמון: "בין היתר" – הכוונה, שהמערכת תכלול גם מספר טלפון מקוצר.
איתי עצמון: רק מספר מקוצר.
איתי עצמון: האם לפי מה שכתוב כאן, אי-אפשר שיהיה מספר ארוך?
יצחק וקנין: גם הדברים האלה יובאו בתקנות, אני מאמין, וכשזה יגיע לפה, הכול יאושר בהתאם לקו החשיבה שאנחנו מעלים פה.
יצחק וקנין: אין הערות לסעיף (ג) חוץ מהתיקון של אישור ועדה.
יצחק וקנין: מי בעד סעיף 1(ג), כולל התיקון שהוצע פה, שהתקנות יובאו לוועדת הכלכלה לאישור – מי בעד?
איתי עצמון: (ד) קצין הבטיחות - (1) יברר דיווחים שקיבל על עבירות תעבורה שבוצעו בכלי רכב שברשות התאגיד ועל תקינות כלי הרכב, וינהל מעקב אחר דיווחים אלה; (2) יפעל כלפי עובדי התאגיד שברכב שבשימושם בוצעה עבירת תעבורה, בין שנהגו ברכב ובין שהרשו לאחר לנהוג בו, על פי נוהל שיקבע התאגיד.
איתי עצמון: זה הסעיף שמקנה סמכות לקצין הבטיחות – הן לברר דיווחים שקיבל באמצעות אותה מערכת לדיווח ומעקב, וכן לפעול כלפי עובדי התאגיד שברכב שבשימושם בוצעו עבירות תעבורה, על-פי נוהל מיוחד שיקבע לעניין זה אותו תאגיד.
יצחק עובד: אני מבקש - קצין הבטיחות או המפקד או המנכ"ל.
חמד עמאר: נוסיף שקצין הבטיחות חייב להעביר את זה לאחראי בחברה, למנכ"ל.
איתי עצמון: השאלה, אם אתם רוצים להיכנס לעניין הזה, כי כרגע כתוב שיהיה נוהל שיקבע התאגיד, כלומר שמנהלי התאגיד יורו על נוהל, שלפיו יפעל.
יגאל רסקין: אני מבקש שתלונה ללא שם המתלונן לא תתקבל, כי אנחנו מיישמים את המנוהל הזה כבר מספר שנים, ולפעמים יש תלונות קנטרניות, שאין עם מי לברר.
זאב בילסקי: לי יש ניסיון של שנים רבות בשירות הציבורי.
זאב בילסקי: אני לא רוצה לפסול.
זאב בילסקי: יכול להיות שכשתקבל אחד, תגיד: אם זה מצטרף לשלוש תלונות, אני מתייחס לזה אחרת.
זאב בילסקי: יש תחושה לאנשים שלא רוצים להשאיר, אבל בכל זאת חשוב לו להגיד.
זאב בילסקי: בואו נקבל את האינפורמציה, ונחליט אנחנו מה לעשות אתה.
יצחק וקנין: יתרה מזאת, נוהל 6 קובע שחיסיון פרטי המדווח – יש לדאוג ולוודא כי פרטי המדווח יישארו חסויים בפני הנהג עליו התקבל הדיווח, כלומר זה גם הגנה.
יצחק וקנין: לא נפתח את זה, כפי שאתה מבקש.
יצחק וקנין: אני משאיר את זה כפי שזה.
יצחק וקנין: אני מצביע על סעיף (ד), כפי שהוקרא, סעיפים קטנים (1) ו-(2), מי בעד?
איתי עצמון: (ה) השר רשאי לקבוע הוראות לעניין סעיף זה, ובכלל זה הוראות לעניין חובת תאגיד לערוך דוחות תקופתיים הכוללים מידע סטטיסטי על יישום הוראות סעיף זה ולמסרם למי שקבע השר, ובלבד שתאגיד לא יחויב למסור מידע אישי על נהגים.
איתי עצמון: בסעיף הקטן הזה מוצע שוב להסמיך את שר התחבורה והבטיחות בדרכים – זו סמכות שבשיקול דעת - להתקין תקנות לעניין הסעיף, לרבות תקנות לעניין חובת התאגיד, לערוך דוחות תקופתיים, כפי שציינתי.
איתי עצמון: להבנתי, הסמכה כללית לשר התחבורה כאן לקבוע תקנות לעניין הסעיף היא מיותרת, כי יש כיום בפקודת התעבורה סעיף כללי שמסמיך את שר התחבורה לקבוע הוראות לעניין ביצוע הוראות הפקודה.
איתי עצמון: אם כבר, הייתי מוחק את המילים "הוראות לעניין סעיף זה ובכלל זה", אלא באמת לתת שיקול דעת לקבוע הוראות לעניין חובת תאגיד לערוך דוחות תקופתיים.
איתי עצמון: סעיף ההסמכה הכללית מיותרת.
יהושוע שדה: על מה מדובר, "תקופתי"?
יהושוע שדה: אנחנו מכירים ש"תקופתי" זה תקופה של שנה.
יהושוע שדה: על אתה מדבר?
יצחק וקנין: אלה דברים שהתקנות יובאו לכאן, וכאן יאשרו.
יצחק וקנין: אחריות לקבוע את התקופה זה על משרד התחבורה?
איתי עצמון: אם השר יחליט לעשות שימוש בסמכותו, להתקין תקנות לעניין זה, ההוראות האלה ייכללו בתקנות.
איתי עצמון: אז אני מוחק את התיבה: "הוראות לעניין סעיף זה או בכלל זה".
טארק קסיס: השאלה, אם גם כאן צריך להוסיף את המשפט של אישור ועדת הכלכלה, כי עניין התקנות האלה הוא עניין אחר.
יצחק וקנין: לא היתה בקשה כזאת, ואני לא חושב שיש בזה צורך.
יצחק וקנין: לא נביא לפה כל תקנה, אחרת נעבוד כל היום רק על תקנות.
יצחק וקנין: אנחנו מצביעים, כולל התיקון שהוצע, מי בעד סעיף קטן (ה)? מי נגד?
איתי עצמון: 2.
איתי עצמון: תחילתו של חוק זה שישה חודשים מיום פרסומו.
איתי עצמון: (ב) תקנות ראשונות לפי סעיף 65ד לפקודה, כנוסחו בסעיף 1 לחוק זה, יותקנו בתוך ארבעה חודשים מיום פרסומו; היו התקנות טעונות אישור ועדת הכלכלה של הכנסת לפי כל דין, יובאו התקנות לאישורה בתוך התקופה האמורה.
איתי עצמון: לאור השינויים שעשינו בסעיפים הקודמים, אני חושב שצריך להתאים פה את הנוסח, כי למעשה, התקנות לעניין המדבקה, קבענו שהן יהיו טעונות אישור ועדת הכלכלה, ואני חושב, אם הבנתי נכון, הכוונה היא רק לתקנות לעניין המדבקה, כי התקנות לעניין דוחות תקופתיים הן תקנות שבשיקול דעת; הן לא הכרחיות, להבנתי, ליישום החוק, אז אכתוב:
איתי עצמון: תקנות לפי סעיף 65ד(ג) יובאו לאישור ועדת הכלכלה בתוך ארבעה חודשים מיום פרסומו של החוק.
יצחק וקנין: אני מצביע על סעיף 2(א) ו-(ב), כולל התיקון.
יצחק וקנין: לגבי כוחות הביטחון, מי רוצה להעיר?
בוסנה ירדני: אנחנו מבקשים לקבוע סייג חריג לכוחות הביטחון, משטרה, שב"ס, מד"א, כיבוי אש.
בוסנה ירדני: יש פה נציגי המשטרה שיכולים להסביר את הטעמים והעילות להחרגה.
זאב בילסקי: אני חושב שיש טעם בזה.
זאב בילסקי: אני חושב שאנחנו רוצים להתרכז באותם נהגים, וברגע שנתחיל להתעסק בכוחות הביטחון, באמבולנסים, במכבי אש, במשטרה, אני חושב שאנחנו מחטיאים את מטרת החוק.
זאב בילסקי: לעניין צה"ל, קודם כל, חשוב לי מאוד שתהיו בחוק הזה, יש פה אמירה ברורה מאוד, ואני מעל כל במה משבח אתכם, כי עשיתם את זה כשזה היה נוהל, ושכללתם את זה.
זאב בילסקי: ראיתי כמה דוחות שמקבלים המפקדים בצה"ל - זה יוצא מן הכלל, וזה חיזק אותי בדעתי לגבי נוהל 6, כי ראיתי את אותם נהגים שבדיוק אותם אנחנו מחפשים, וראיתי גם איך הצבא מתנהל לגביהם.
זאב בילסקי: אם היושב-ראש מסכים, אולי יישבו אחר כך נציגי הצבא עם היועץ המשפטי, אם יש משהו שאנחנו צריכים לעשות, כי לא הייתי רוצה להחריג את הצבא.
איתי עצמון: החלטה צריכה להתקבל כאן – אני צריך להבין, מה לכתוב בנוסח.
יונתן לוינשטיין: אדוני חבר הכנסת, אנחנו כבר תיאמנו בינינו.
יונתן לוינשטיין: אני מציע שייקבע סעיף שאומר משהו כמו: על אף האמור בסעיף זה, על צה"ל יחולו הסדרי האכיפה, המעקב והדיווח הקבועים בפקודות הצבא.
זאב בילסקי: זה נראה לי.
זאב בילסקי: הלוואי שכולם יעשו את זה כמו הצבא.
יצחק וקנין: כמה רכבים יש במשטרה סך הכול?
רוני לוינגר: ביקשנו שיהיה נציג של מחלקת התחבורה.
רוני לוינגר: אין לי נתון מדויק.
רוני לוינגר: אני יכול לברר.
יצחק וקנין: זה חשוב.
יצחק וקנין: בצבא יש כמות כלי רכב גדולה מאוד שנוסעת על הכבישים.
יצחק וקנין: אני בעד להחריג.
זאב בילסקי: אתה מוכן לומר שוב את הנוסח?
יונתן לוינשטיין: כן: על אף האמור בהוראות סעיף זה, על כלי רכב שבשימוש צה"ל יחולו כללי הדיווח, המעקב והאכיפה הקבועים בפקודות הצבא.
זאב בילסקי: זה יותר טוב ממה שהתחלנו.
יעקב אדרי: הייתי פעם מנכ"ל מד"א, במשך שלוש שנים, ואני דרשתי שיהיה דיווח על כל עבירת תנועה שעשו אמבולנסים.
יעקב אדרי: אמבולנס שנוסע עם אור אדום, ולא מוצדק שייסע באור אדום, הגשנו תלונה נגד הנהג, והענשנו.
יעקב אדרי: חייבים לא להחריג את ארגוני ההצלה האלה, כי הם חייבים להיות דוגמה לכל יתר האזרחים.
יעקב אדרי: אם יש מצב חירום, כל אזרח מבין שיש מצב חירום, ושהאמבולנס או הכבאית או המשטרה נוסעים למצב חירום.
יעקב אדרי: יש להם אפשרות עם סירנות ועם אורות להתריע על כך.