GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
זבולון אורלב: אמרתי את זה, אבל אי-אפשר למנוע דיון.
זבולון אורלב: מבקשים פה שיהיה דיון.
גיא רזניק: אז בוא נעשה דיון עכשיו.
זבולון אורלב: גם האגודה לתרבות הדיור מבקשת דיון.
זבולון אורלב: אם יהיה דיון עכשיו - - -
גיא רזניק: אז חבר הכנסת אורלב, בוא נעשה דיון עכשיו על הנושא של המדבקה, כי זה מסרס את כל החוק.
דוד אזולאי: לא, לא, לא, לא.
זבולון אורלב: אי- אפשר - - -
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני חושבת שבכלל לא צריך את החוק, באמת, נראה לי כך.
זבולון אורלב: חברים, כבר אי-אפשר להגיע להסכמות.
זבולון אורלב: מציע, אם אין הסכמות, אם הכול מתפרק, אז אבקש מהיושב-ראש לדחות את הדיון הזה ואז נלך לדיון כוחני.
זבולון אורלב: אתם רוצים את זה – אני גם יודע להיערך לדיונים כוחניים.
זבולון אורלב: כולנו יודעים.
גיא רזניק: לא, אנחנו מסכימים.
זבולון אורלב: או שהולכים להסכמות - -
יואל חסון: זה לא עניין של כוחות זה פגיעה קשה בעסקים הקטנים – כל הדבר הזה.
זבולון אורלב: - - או שלא הולכים להסכמות.
זבולון אורלב: אני מציע להישאר צמודים בהסכמות - - -
יואל חסון: אולי נסכים לאשר את זה וזהו.
יואל חסון: שהחוק הזה יהיה - - -
גיא רזניק: בלי המדבקה, חבר הכנסת אורלב, אפשר להגיע להסכמות.
יואל חסון: עזוב את המדבקה, בוא, עם כל הכבוד - - -
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מה זה החוק בשביל מדבקה.
אתי בנדלר: אני רוצה להבהיר משהו, יש כאן הצעה של עורך-דין פלג שיכול להיות שהיא מצוינת ויכול להיות שהיא לא מצוינת, אבל אם אף חבר כנסת לא מאמץ אותה, אז זה בכלל לא יבוא לדיון בהצעת החוק, שזה יהיה ברור.
יואל חסון: לכן אמרתי, הוא צריך לרוץ לפריימריז אם הוא רוצה להציע אותה.
יואל חסון: אבל אני רוצה לשאול רגע שאלה אחרת, אם אנחנו יכולים לדוגמא להתמקד, שהצעת החוק הזאת תתמקד רק באיסורים עד הדלת.
יואל חסון: להישאר באזור של ה – אל תביא את זה לדלת.
זבולון אורלב: לא, בכל הרכוש הפרטי שלי, לא, בכל הרכוש הפרטי שלי.
זבולון אורלב: רוצה לשמור על כל הרכוש הפרטי שלי.
זבולון אורלב: הסכמתי להוציא - - -
יואל חסון: אתה מאשר את הדלת, הצמדה על הדלת.
זבולון אורלב: נכון, זה חלק מפשרה.
זבולון אורלב: זה חלק שלא היה כלול ב-5א, הלכתי לפשרה הזאת, זה בסדר גמור, אני איש של פשרות.
ראובן צדוק: גם עיתון הערב יש להם כאלה מדבקות ושמים על תיבת הדואר, בא הדוור, הוא רואה את המדבקה, הוא שם את זה שם, מה הבעיה?
ראובן צדוק: זה פשוט.
גיא רזניק: לא, זה בלתי ניתן לשליטה גם.
ראובן צדוק: בטח שזה ניתן לשליטה, למה לא.
גיא רזניק: לא, זה בלתי ניתן לשליטה וזה מסרס את כל החוק.
יוסי נבו: זה יעמיס – למה, הם לא יודעים להסתכל, הם לא יודעים לראות?
גיא רזניק: סליחה, זו לא היתה חלק מההסכמה שלנו.
יוסי נבו: כבוד היושב-ראש, אני יכול לשאת דברים בבקשה?
יוסי נבו: אנחנו מחלקים בכל בית בישראל, שני מיליון בתים, 180 אזורים, 15,000 לקוחות עסקיים, עשר שנים.
יוסי נבו: החוק הזה, במילה אחת ראשונה, אם זה יימצא על הרצפה, מכיל פוטנציאל תביעות של 50,000 שקל, כי כל שורה פה שווה תביעה של 1,000 שקל.
זבולון אורלב: זה הצמדה, זה במגנט.
יוסי נבו: הצמדה כן, אבל אם זה נפל פוטנציאל התביעה מתקיים.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אם זה נפל, לא, גם איך אפשר להוכיח?
זבולון אורלב: כתוב ביודעין, תסבירו להם.
יוסי נבו: צריך להתמודד עם התביעה שאי-אפשר להוכיח אותה - - -.
יוסי נבו: אבל אם ירשה לי אדוני, לא אמרתי אף מילה עד עכשיו, אדוני אמר ולא אמרתי כלום.
יוסי נבו: ראשית, בחוק מתייחסים כרגע לחלוקה, להפצה שלא כדין.
יוסי נבו: החוק החדש משנה את זה, הוא קובע מה כן יותר, ואז מה שמותר הוא סלקטיבי.
יוסי נבו: למשל הצמדה שלא באמצעות מגנט היא כבר לא רלוונטית.
יוסי נבו: ומה מדובר פה בהצמדה שלא באמצעות מגנט?
יוסי נבו: מדובר בהפליה של בעלי דלתות העץ, כי לא ניתן לחלק מגנט לדלת עץ על-ידי הצמדה באמצעות מגנט.
יוסי נבו: החוק שמתיר הצמדה לא סייג את זה רק למגנט, כלומר, אם אפשר להחיל לתוך החוק גם את האפשרות לחלק לדלתות עץ ולשערים באופן שלא תהיה סלקציה ולא תיווצר סלקטיביות והמחלק - - -
גיא רזניק: תלי דלת.
יוסי נבו: אפשרות אחת זה להגדיר את זה בהצמדה ולהשאיר למי שעושה את זה את הפתרון.
יואל חסון: יכול להיות גם דבק.
יוסי נבו: חס וחלילה.
יוסי נבו: בעניין הזה אני חושב שצריך לברך על המטרה הברוכה - -
קריאה: זה אסור על-פי החוק.
יוסי נבו: - - למנוע נזק לרכוש.
יוסי נבו: לא נזק ולא חריטה ולא דבק, חד משמעית.
זבולון אורלב: גם לכלוך זה נזק.
יוסי נבו: אדוני, כשציבור של שני מיליון בתי אב משתמש במוצר, זה לא לכלוך.
יוסי נבו: ואם מוצר מתקיים ודרך מסוימת להפצת מדריכים מסווגים מתקיימת כבר 40 ו-50 שנה כחלק מאורחות חיי הציבור ולא כולם - - -
יוסי נבו: זה מותר על-פי החוק משום שזה מגדיר שלא כדין ואין שום הגדרה בדין שזה אסור ולכן – מה עוד שזה נורמטיבי וזה מקובל וזה נעשה בדרך של הסכמה לאורך של 40 ו-50 שנה.
יוסי נבו: מאז שקם "דפי זהב" מדריכים מסווגים הם סוג של אוטובוס, של תחבורה ציבורית שצריך לתת להם נתיב וצריך לאפשר את החלוקה שלהם.
יוסי נבו: זה משרת את הציבור עם מידע חיוני, זה משרת את הציבור עם הוראות, עם צרכים במקרה חירום, יש פה הוראות פיקוד העורף, הוראות להצלת חיים.
יוסי נבו: זה כבר הציל חיים של אנשים.
יוסי נבו: אי-אפשר את הדבר הזה לזרוק כדי למנוע הדבקה.
יוסי נבו: כדי למנוע הדבקה ונזק לדלת צריך להגדיר - -
אפרת דנן: נכון.
יוסי נבו: - - אסור לגרום נזק לדלת ועל זה לקנוס ב-1,000 שקלים למקרה.
יואל חסון: אדוני היושב-ראש יש לי רגע שאלה אלייך.
יואל חסון: האם אתה, יושב-ראש ועדת הכלכלה, שדן פה באמת בכלכלה גם הגדולה וגם הקטנה יותר, אתה מודע כאן לפגיעה בעסקים הקטנים - -
זבולון אורלב: מה, איזה פגיעה?
יואל חסון: - - זו פגיעה אמיתית בעסקים הקטנים - -
זבולון אורלב: יכולים לשים בתיבות הדואר.
יואל חסון: - - והפיכתם למעשה לשבויים ולכאלה שיצטרכו להעסיק עורכי-דין והגנות משפטיות כדי להימנע מכל מיני תביעות קנטרניות ופחות קנטרניות.
יואל חסון: יבואו אליהם בכמויות, במסות שיגרמו בסוף לצמצום שירותים כאלה, ייגרמו לצמצום פרסום בתיבות הדואר, יגרמו לעסקים - -
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: עובדים, פחות עבודה.
יואל חסון: - - דיברתי על זה קודם, לפיטורי עובדים, לצמצום עסקים וגם לפחות שירות לאזרח, ומי ייהנה מכל זה, התאגידים הגדולים.
יואל חסון: מי שיכול לפרסם באינטרנט - -
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: בטלוויזיה.
יואל חסון: - - מי שיוכל לפרסם בטלוויזיה.
יואל חסון: מה אתה תראה?
יואל חסון: יתחילו להיות איגודים, חברות גדולות שיאגדו עסקים קטנים ודרכם יגיעו לטלוויזיה, יגיעו לאינטרנט, יגיעו למקומות האלה ואותו אינסטלטור קטן שבסך הכול רוצה בשכונה שלו להיות האינסטלטור השכונתי, אותו אינסטלטור שכונתי לא יוכל להגיע לאותם אנשים.
יואל חסון: וכמה פעמים אתה – אתה איש משפחה ויש לך בית ואתה מתחזק בית – השתמשת בטלפון של אינסטלטור שראית בפרסום ששמו לך במקומון או בפלייר או בדבק או במגנט.
יואל חסון: החוק הזה יהיה קשה – הוא יותר רחב ממה שאתה חושב.
זבולון אורלב: אדוני היושב-ראש, אני חושב שהטענות של חברי חבר הכנסת חסון ממש לא מעוגנות במציאות, כיוון שהחוק כיום בלי השינוי הזה אוסר כפי שהוא אוסר את כל הדברים האלה, אלא שמנגנון האכיפה לא היה יעיל, הוא אנכרוניסטי, שנת מאסר עם קנס של למעלה מ-200 אלף שקלים ואף אחד לא הלך למנגנון הזה.
זבולון אורלב: אז קודם כל אנחנו הולכים למנגנון יותר יעיל של פיצויים לדוגמא עד 1,000 שקלים.
זבולון אורלב: הדבר השני, החוק הזה, אדוני היושב-ראש, איננו נוגע בתיבות הדואר כי חבר הכנסת אזולאי ואנוכי התחייבנו שלא נוגעים בתיבות הדואר, ולכן יכולים הלאה לשים דברי פרסום בתיבות הדואר.
זבולון אורלב: הסוגיה של המגנטים, גם אותה פתרנו ואִפשרנו את הדבר הזה.
זבולון אורלב: לכן אני חושב שלבוא ולהגיד שאי-אפשר – זו טעות, מה עוד שאני מכריז בפנייך שיושבים פה שני בעלי חברות שאתם עשינו את ההידברות והם הסכימו לדבר הזה.
זבולון אורלב: נותרה עוד בעיה אחת שאמרנו, נדון בה בקריאה השנייה והשלישית וזה התלי דלת.
זבולון אורלב: תלי דלת שלטענתם לא גורם ללכלוך ולא גורם לנזק.
זבולון אורלב: אמרנו להם, לא נשנה את הנוסח ועל זה באנו להסכמות.
זבולון אורלב: עכשיו עלתה עוד שאלה של המועצה לצרכנות שאני לא יכול להביא אותה, כי אני כבול בהסכמה שלי, אבל אני חושב שזה זכותם.
זבולון אורלב: אם אומרת היועצת המשפטית - - -
אתי בנדלר: עם כמה חברות הגעתם להסכמות, חבר הכנסת אורלב?
זבולון אורלב: שתי חברות, עם שתי החברות האלה.
אהוד פלג: זה לא מייצג.
אפרת דנן: מה עם שאר החברות?
זבולון אורלב: עם שלושת החברות, מה שמם?
דורון עציץ: שלוש חברות מובילות: חברת "דיירקט ליין", "חברת עלונים", חברת "חץ השרון".
זבולון אורלב: הגענו איתם להבנות, אדוני היושב-ראש, ולכן אני מציע כזה דבר, אני לא רוצה שלמראית עין יראה כאילו אני לא עומד בהסכמים, הואיל והחברים האלה אומרים שסוגיית המדבקות היא לכאורה לא בהסכמות שהיו בינינו - -
זבולון אורלב: - - אז אני לוקח את בקשתי בחזרה, אבל אני אומר לכם, זה יהיה זכותה של המועצה, שלא ניתמם, להעלות את זה בקריאה השנייה והשלישית, שלא תהיינה אי-הבנות.
זבולון אורלב: יכולה להיות טענה לנושא חדש, אבל אני רוצה להיות ישר אתכם והגון אתכם.
גיא רזניק: אוקיי, בבקשה.
זבולון אורלב: אני כבול בהסכמות.
יואל חסון: מה זה, זה כאילו השוט, השוט שאתה מכין לעסקים הקטנים?
זבולון אורלב: לא, לא, אני רק אומר להם בעדינות - - -
אהוד פלג: למה מתייחסים לזכות הצרכנים כשוט?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: באיזה זכות, מה זה עושה לך, מה?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: תגיד לי, זה אותם אנשים שעובדים, באמת.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה אלפי משפחות שמתפרנסות, מה קרה?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אז אני אנקה קצת את ה - - - שלי.
יואל חסון: הצרכנים גם צורכים שירות, צרכנים זה גם בעלי עסקים קטנים והם גם צרכנים - - - אתה יודע שאני בדרך-כלל תומך ביוזמותיך, יוזמות המועצה.
יואל חסון: פה אתם שופכים את התינוק עם המים, אתם פוגעים בעסקים קטנים באופן קשה.
יואל חסון: אלחם במדבקה הזאת, אומר לך, אלחם במדבקה הזאת בכל כוחי - -
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מדבקה, זה באמת נכון.
יואל חסון: - - מודיע לך שהמדבקה הזאת כחוק לא תיכנס, כהמלצה בבקשה, שמתי אותה הלוואי ותתחשבו בה, כחוק – אלחם וזה לא יהיה.
דוד אזולאי: יואל, רק רגע חבר הכנסת, היועצת המשפטית העירה על הנושא של המדבקה שבעצם אם זה לא יעבור מצד חברי הכנסת לא קרה שום דבר, לכן אני מציע - - -
יואל חסון: לא, אבל מתכננים לנו "אמבוש" כאן.
דוד אזולאי: זה לא רלוונטי כרגע לנושא הזה, ולכן מה שאני מציע, רבותי ואני מציע את זה, אני חושב שנלך על זה.
דוד אזולאי: יש הסכמות, יכול להיות שישנן חברות נוספות שלא הגיעו איתן להבנות והסכמות - - -
אפרת דנן: לא יוצגו בכלל.
דוד אזולאי: יכול להיות, לא פוסל את אף אחד.
דוד אזולאי: מה שאני מציע, כרגע עד לקריאה שנייה ושלישית יש עוד הרבה זמן.
דוד אזולאי: נעבור כרגע את הקריאה הראשונה, לפני הקריאה השנייה והשלישית נשב עם כל הגורמים, עם כל החברות ונגיע להבנות.
דוד אזולאי: השאיפה, גם של חבר הכנסת אורלב, גם שלי, זה להגיע להבנות.
דוד אזולאי: הלכנו על החקיקה הזאת לא כדי לפגוע באנשים שמתעסקים עם זה ומתפרנסים מזה.
דוד אזולאי: הלכנו להגן על זכויות הדיירים שהם הנפגעים ממה שקרה עד היום.
דוד אזולאי: לכן, עם כל הכבוד רוצים להתפרנס, אבל אנא מכם, גם אתם, אל תפגעו ברכוש הפרטי של האנשים.
יואל חסון: החוק נותן להם על הדלת, מרחיב את מה שאין להם היום.
דוד אזולאי: סליחה, חבר הכנסת יואל, אני חייב להגיד לך, עד הרגע הזה אני לא יודע איפה אתה, באמת לא יודע.
יואל חסון: הייתי בכל הדיונים האלה, אדוני.
דוד אזולאי: לא, את יכול להיות פה, לא בדיון, לא בודק אותך באיזה דיון אתה נמצא או לא נמצא, זה לא תפקידי.
אפרת דנן: מה עמדתך.
דוד אזולאי: אבל אני אומר, בנושא הזה לא הבנתי את עמדתך, האם - - -
יואל חסון: אני נגד החוק.
דוד אזולאי: נגד החוק, יפה, תודה רבה.
דוד אזולאי: אתה בעד שימשיכו לגרום נזק לרכוש פרטי.
יואל חסון: מוכן להציע פשרה.
ראובן צדוק: פשרות - - -
אפרת דנן: סליחה, אבל יש הבדל בין - - - שנפגע, סליחה, אני באמצע משפט, עורך-דין פלג אני באמצע משפט - - -
אהוד פלג: כבוד היושב-ראש, יושבים פה נציגים של שני ארגונים יציגים של הצרכנים, מנכ"ל האגודה לתרבות הדיור, מנכ"ל המועצה לצרכנות - - -
לאה ורון: מר פלג, סליחה, תסלחי לי גב', סליחה.
דוד אזולאי: רבותי, אני מודיע לכם, אתן רשות דיבור לכולם אבל לא אתן רשות דיבור בפעם השנייה לאלה שכבר דיברו, עם כל הכבוד.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אדוני, אני יכולה לדבר?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מלכתחילה, מהיום הראשון שראיתי את ההצעה הזאת, חבר הכנסת זבולון אורלב יודע שאני מתנגדת להצעה הזאת, מכל הטעמים שדיבר חבר הכנסת יואל חסון, אני חושבת שאנחנו, ואני חוזרת ואגיד את זה וזה אפילו מרגיז את חבר הכנסת יואל, שאני חושבת שכמדינה יהודית אנחנו צריכים קצת יותר סובלנות כלפי עסקים שיכולים לעשות מזה כסף, להתפרנס, כולל כל מה שדובר פה קודם, סטודנטים, עולים, אנשים נכים, שמבחינתם זה איזושהי תעסוקה וגם פרנסה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מההתחלה חשבתי וחושבת גם היום שההצעה שלך לגבי המדבקה היא הצעה מאוד נכונה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: יש הבדל בין לבוא ולשים משהו ליד הדלת שאתה יכול מקסימום להתכופף, נזק זה נניח התכופפת נהיה לך פריצת דיסק, אולי אתה יכול לתבוע.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לא רואה כזאת היסטריה – ואתה יודע שאני הרבה מאוד אתכם עם המועצה שלך – שמישהו יבוא הביתה וימצא ליד הבית שלו שני פליירים ומגנט וזה באמת מעצבן, זה באמת, באמת מעצבן.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אבל אם אנשים מבינים שברגע זה שהם התכופפו או קצת התעצבנו הם נתנו פרנסה לאנשים מסכנים לאנשים שזו הדרך היחידה שלהם לפרנס את המשפחות שלהם.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני חושבת שזה לא כזה נורא.
דוד אזולאי: זה לא הנושא.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני חושבת שמה שאתה מציע, המדבקה זה דבר בלתי ניתן – זה דבר שאסור לקבל אותו.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: בהחלט חושבת שההצעה שלך הרבה יותר נכונה, כי מדבקה יכולה באמת להשחית רכוש, לפעמים זה נדבק ואתה יכול לשרוט.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: פה אני מסכימה אתך.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: צריך לעשות הכול ופה נזק צריך להיות, דרך אגב, הוכחת נזק לא 1,000 שקל, אני גם הייתי לוקחת 5,000 שקל.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זאת חוצפה ממש, זו בעיני באמת חוצפה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אבל למה צריך לבוא ולהמציא כל מיני חוקים שאני חושבת שפה, במדינה הזאת, אנחנו צריכים להיות קצת יותר סבלניים אחד כלפי השני, וזה נורא יפה הגנת הצרכן, זה נראה לי קצת אליטיסטי מדי.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: בואו, אדבר אתכם בצורה "עמכית" קצת, אנחנו יהודים, צריך - - -
אורן תמיר: כל הכבוד חברת הכנסת, נתת תמצית עכשיו למסכת ברכות.
אורן תמיר: צאו והתפרנסו זה מזה.
דוד אזולאי: אדוני, אדוני, אני מבקש ממך, אל תיקח רשות דיבור, בסדר?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לא הבנתי מה אמרת.
אורן תמיר: אמרתי כל הכבוד, נתת תמצית ממסכת ברכות.
דוד אזולאי: אדוני, לא קיבלת רשות דיבור, ואני מבקש ממך - - -
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: תודה שאתה עוזר לי, אבל עדיין לא צריך, כי היושב-ראש לא רואה את זה בעין טובה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני מבקשת, אם אנחנו מצביעים להצביע להצעה שלך.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לא יודעת, אתם הולכים ביחד?
דוד אזולאי: כן, כן, אנחנו לא משנים.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: חושבת שזה מה שצריך לעשות.
דוד אזולאי: עורכת-דין פרלי שר, בבקשה, חברת "דואר ישראל".
פרלי שר: תודה רבה על רשות הדיבור.
יואל חסון: לא, אבל אין הצעה.
יואל חסון: מצביעים על הנוסח הזה.
דוד אזולאי: רבותי, אני מבקש.
זבולון אורלב: היא לא מתנגדת לנוסח הזה, אז חלק בהסכמה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לא, חלק אני מתנגדת - - -
דוד אזולאי: אני יכול לבקש.
זבולון אורלב: רגע, את לא מצביעה על הנוסח הזה?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אם זה נוסח – תראה, אגיד לך משהו, אדוני, כשראיתי – רק אענה לו.
דוד אזולאי: יש לי הצעה בשבילך, חבר הכנסת אורלב, אולי תקיימו ביניכם איזושהי התייעצות, תבהיר לה את הדברים, ונמשיך פה בינתיים לשמוע דעות נוספות.
פרלי שר: תודה רבה על רשות הדיבור, מבקשת להתייחס לנושא של מדבקה על תיבת המכתבים שלפיה תהיה הוראה איזה דברי דואר יוכנסו או לא.
פרלי שר: אני מייצגת כאן את חברת "דואר ישראל".
פרלי שר: אנחנו מתנגדים לנושא הזה של הצבת מדבקה על תיבת המכתבים.
פרלי שר: זה דבר שהוא בלתי ניתן ליישום והוא גם מנוגד להוראות החוק.
פרלי שר: חברת הדואר נותנת שירותי דואר בתוקף תפקידה - - -
אתי בנדלר: גב' פרלי, סליחה שאני מפריעה, ראית את הנוסח המוצע על-ידי חבר הכנסת?
פרלי שר: כן, אין לנו התנגדות לנוסח הקיים היות והנושא עלה מטעם המועצה לצרכנות אני מוצאת לנכון להביע הסתייגות.
דוד אזולאי: כרגע זה לא על סדר-היום, עם כל הכבוד.
אתי בנדלר: בנוסח הזה אתם תומכים.
דוד אזולאי: אני עובר הלאה לעורכת-דין פאדיה זידאן, את מי את מייצגת?
פאדיה זידאן: עורכת-דין במשרד התקשורת.
פאדיה זידאן: רציתי להתייחס לאותו עניין שהעלתה עורכת-דין פרלי שר לעניין המדבקה, אבל אני מבינה שזה שלב מוקדם מדי.
פאדיה זידאן: בכל זאת, לציין שהסכמתנו להצעת החוק כבר בשלב של ועדת שרים לענייני חקיקה היתה מותנית בזה שהצעת החוק לא תכלול הנחת דברי פרסומת בתיבות דואר.
פאדיה זידאן: מאחר שלא רצינו שחברת הדואר תהיה אחראית על תוכן העלונים או הפליירים שהיא מחלקת מתוקף הרישיון שיש לה לחלוקת דברי דואר.
פאדיה זידאן: רציתי לציין שזו היתה העמדה שלנו מהתחלה בשלב של ועדת שרים לענייני חקיקה, וככל שאני שומעת שהדבר הזה עולה שוב לדיון, נתנגד לעניין המדבקה.
דוד אזולאי: גברתי, אני שואל אותך שאלה, האם ראית את הנוסח שהונח בפנינו?
פאדיה זידאן: לנוסח שהונח היום אין לנו שום התנגדות, אבל מאחר שהדבר עלה - - -
דוד אזולאי: למה להאריך בדיבורים?
דוד אזולאי: ישנו נוסח שמקובל על רוב האנשים וזה מה שצריכים כרגע, עליו הולכים להצביע.
יוסי נבו: אדוני, אולי רק מילה אחת.
דוד אזולאי: בבקשה, גברתי דיברת?
לירון נעים: לא.
לירון נעים: משרד המשפטים.
אתי בנדלר: חשבתי שאתם לא מיוצגים כאן.
דוד אזולאי: ברוכים הבאים.
לירון נעים: תודה.
לירון נעים: באתי להתייחס לשאלת הפיצויים לדוגמא.
לירון נעים: העמדה של משרד המשפטים לעניין הפיצויים לדוגמא מוכרת היטב לוועדה, היועצת המשפטית הציגה אותה, לא אחזור על דברים שנאמרו כבר.
לירון נעים: אנחנו כן מבקשים להדגיש שאנחנו מתנגדים למנגנון של פיצויים לדוגמא במסגרת הצעת החוק הזו.
לירון נעים: אנחנו חושבים שאין כאן - - -
דוד אזולאי: אז אתם מסכימים להצעה המקורית של קנסו, שנת מאסר ו-250,000 שקל.
זבולון אורלב: שנת מאסר.
לירון נעים: לא אכפת לנו שזה יהיה כתוב על ספר החוקים כי איש לא אוכף את זה.
דוד אזולאי: לא, אני שואל, זה כן נראה לך טוב?
זבולון אורלב: יש לך הצעה חלופית?
לירון נעים: אני מבינה שהטענה היתה שאין כרגע, במדיניות האכיפה הנוכחית, תרופה לנפגע.
לירון נעים: אבל אני חושבת שחשוב להבחין בין מצב שבו אין תרופה לנפגע לבין מצב שבו אין תמריץ לנפגע.
לירון נעים: תרופה לנפגע יש גם היום, אם נגרם לי נזק כתוצאה מדבר פרסום, אני יכולה לקבל תרופה לנזק הזה.
לירון נעים: לא אצא ברווח מההליך הזה אבל אוכל להשיב את המצב לקדמותו ולקבל את הוצאות המשפט שלי.
זבולון אורלב: סליחה שאני אומר לך, דבר מופרך - -
דוד אזולאי: חבר הכנסת אורלב, למה לך להיכנס לוויכוח?
זבולון אורלב: - - 63 שנים ומאז שהחוק – אין תביעה אחת, על מה אתם מדברים?
לירון נעים: אני רוצה לומר עוד משהו כללי לגבי המדינות בחקיקה של פיצויים לדוגמא.
לירון נעים: חושבת שאם נבחן את השלכות הרוחב של המגמה הזו, נגלה שיכול מאוד להיות שלא מדובר כאן בפתרון כפי שנדמה לנו.
לירון נעים: אם אנחנו מסתכלים אמפירית על מה שקרה למשל בפיצויים לדוגמא בחוק הפיקדון על מיכלי משקה שעבר ב-2010, עד היום היתה תביעה אחת בלבד, סכום הפיצוי שלדוגמא שקבוע בחוק 1,800 שקלים, בית-המשפט פסק 300 שקלים בלבד.
זבולון אורלב: כי זה מרתיע, זה מרתיע.
דוד אזולאי: את יודעת למה?
דוד אזולאי: מפני ששם לא פגעו ברכוש האישי של אותו אזרח.
דוד אזולאי: פה מדובר על פגיעה אישית ברכושו של האזרח.
דוד אזולאי: כדאי שתיקחי את זה לתשומת לבך.
לירון נעים: אם נקודת הייחוס שלנו היא חומרת הנזק או חומרת הפגיעה אז אין צורך בפיצויים - - -
זבולון אורלב: לא, לא נזק.
זבולון אורלב: איך את מכמתת נזק של לכלוך?
זבולון אורלב: אני רוצה שהרכוש שלי יהיה נקי.
זבולון אורלב: לא רוצה שילכלכו לי את חדר המדרגות.
לירון נעים: אם מדובר בעניין שעד היום לא הוגשו תביעות לגביו, אז אפשר ללמוד מזה שני דברים, או שאפשר ללמוד מזה שהאכיפה לא מספיק אפקטיבית או שאפשר ללמוד מזה שמדובר בעניינים קלי ערך שאינם מספיק חשובים לתובעים - - -
זבולון אורלב: סליחה על הביטוי, ממש דברים מופרכים.
דוד אזולאי: רוצה להגיד לך גברתי, למרות החוק האמור, אישית פניתי למשטרה ואמרו לי: אנחנו לא יכולים לעשות עם זה שום דבר, זאת התשובה שקיבלתי כאזרח.
לירון נעים: יש גם דרך אחרת, הדרך איננה רק - - - גם היום אפשר להגיש תביעה בנזיקין לפי חוק שמירת הניקיון.
אתי בנדלר: אגב, על דואר ספאם היו תביעות.
לירון נעים: על דואר ספאם היו, חיפשתי, מצאתי, למיטב ידיעתי היו שתי תביעות בלבד.
לירון נעים: נפסקו שם פיצויים גבוהים למדי שאגב גם - - -
דוד אזולאי: אודה לך מאוד אם תעבירי ליועצת המשפטית את הדוגמאות שהזכרת כאן.
לירון נעים: בשמחה.
לירון נעים: רק אוסיף בהקשר הזה, צריך לזכור שהליך משפטי של פיצויים לדוגמא הוא לא הליך שנועד לאפשר לנתבע להתעשר במסגרת ההליך המשפטי.
לירון נעים: הליך משפטי לא נועד להיות הליך של השקעה בסיכון נמוך ותשואה גבוהה.
לירון נעים: אם אנחנו מעוניינים להשיב את המצב לקדמותו ולתת תרופה לנפגעים, אנחנו צריכים לחשוב על מנגנון שמקיים קשר בין רמת הפגיעה לבין פיצוי.
ראובן צדוק: יש לך את המנגנון - - - רישום המקרקעין.
דוד אזולאי: לא אדוני, לא קיבלת רשות דיבור.
דוד אזולאי: חבר הכנסת יואל חסון, בבקשה.
יואל חסון: תודה אדוני היושב-ראש.
יואל חסון: תראו, חשבתי מלכתחילה שכל החוק הזה, בעצם זה שהוא נולד, היה צריך להתמקד בנושא כלי הרכב ולתת למציאות שקיימת – גם אם היא מציאות קצת עמומה ולא ברורה – להמשיך להתקיים ולתת לשוק לעבוד.
יואל חסון: אנחנו בדיון בוועדה הזו מדברים כל כך הרבה פעמים על הריכוזיות במשק ואיפה שיש קצת תחרות, קצת שוק חופשי אמיתי של עסקים קטנים, אנחנו מנסים להתערב ולפגוע בהם.
יואל חסון: זו דעתי ונשארת דעתי, אבל תיקן אותי עכשיו חבר הכנסת אורלב, בהתייעצות יחד עם חברת הכנסת שמאלוב-ברקוביץ שישבו כאן
יואל חסון: עם בעלי עסקים קטנים שהם טוענים שהם מייצגים ויציגים וכיוצא באלה, והם טוענים שההצעה הזאת היא לא הצעה שפוגעת בהם, לא הצעה שגורמת נזק לעסקים הקטנים.
יואל חסון: אני מקווה שזו האמת.
יואל חסון: אם זה היה, חבר הכנסת אורלב, קריאה שנייה ושלישית לא הייתי מסתפק בהתייעצות של שתי דקות והייתי פועל בדרך אחרת.
יואל חסון: מכיוון שמדובר בקריאה ראשונה, אז מבחינתי לא אצביע בעד, אבל לא אתנגד להמשך התהליך הזה.
יואל חסון: אני מקווה מאוד שאתם יודעים על מה אתם מדברים, כי אני חושב שאתם לא כל כך יודעים על מה אתם מדברים.
יואל חסון: מציע לבחון את עצמכם היטב בסיפור הזה.
יואל חסון: לא רוצה לפגוע בשוק החופשי הזה, משום שהוא צריך להתקיים.
יואל חסון: עורך-דין פלג, גם בנושא צרכנות צריך לדעת את האיזון הנכון ולא למשוך את החבל יותר מדי.
יואל חסון: אני אומר באופן ברור שהמדבקה הזאת, אם היא תבוא לכאן, אתנגד לה בכל דרך, כי היא תפגע פגיעה אנושה בכוחות הטבע של השוק החופשי.
יוסי נבו: אדוני ירשה לי מילה אחת, נאמר פה דבר שצריך לתקן.
דוד אזולאי: מבקש לא, יש דיון נוסף ברבע לשתיים וצריך להתחשב גם בעובדות שיושבות כאן מהבוקר.
יוסי נבו: אבל הם לא מייצגים את העסקים הקטנים.
אתי בנדלר: עורכת-דין אביגל כספי.
אביגל כספי: הצעת חוק שמירת הניקיון (פיצויים לדוגמה), התשע"ב–2011,
אתי בנדלר: האם יש הערות?
גיא רזניק: מבקש להוסיף בדברי ההסבר את התלי דלת.
דוד אזולאי: לא אדוני, אל תדבר בלי רשות.
לירון נעים: ברשות אדוני אבקש, תמיכת הממשלה בהצעת החוק הזו היתה מותנית בתיאום עם משרד המשפטים.
לירון נעים: מבקשת את רשות הוועדה להשיב את העניין הזה לוועדת שרים לצורך הכרעה בעניין הפיצויים לדוגמא.
דוד אזולאי: מקבל את מה שאת אומרת.
דוד אזולאי: נצביע היום, נעביר את זה לקריאה ראשונה, ואז אתם תוכלו גם להגיש הסתייגות שלכם או תבואו לדיון הבא ותגידו את מה שאתם רוצים.
דוד אזולאי: אני מעמיד את מה שהקראנו עכשיו להצבעה.
דוד אזולאי: מי בעד הצעת חוק שמירת הניקיון (תיקון ___) (פיצויים לדוגמה), התשע"ב–2011, כפי שהוקראה עכשיו?
גיא רזניק: סליחה, מה עם התלי דלת, חבר הכנסת אורלב?
זבולון אורלב: מיד, זה בדברי ההסבר, חכה רגע.
דוד אזולאי: מי בעד ההצעה הזאת?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני בעד ההצעה ובתנאי, כמו שנאמר לי מאחורי הדלת, שכל הדברים שדנתי עליהם גם תלי דלת, גם כל הדברים, שאני לא מקטינה את היכולת של העסקים הקטנים להתפתח וגם לפרנס את המשפחות שלהם, אני מסכימה, אם לא – אתנגד לחוק הזה גם בקריאה הראשונה וגם בקריאה השנייה.
זבולון אורלב: רוצה לחזור, ההסכמה היא שנצביע בעד הנוסח הזה והסוגיה של התלי דלת תיכתב בדברי ההסבר, זו בקשתי.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לא רק תלי דלת, גם על דברים שנאמרו פה על-ידי מר יוסי נבו, אפרופו דלת עץ, מה קורה עם דלת כזאת?
זבולון אורלב: חברת הכנסת יוליה, מסכים, ייכנסו לדברי ההסבר כדי שנוכל לדון בהם.
יואל חסון: שלא תהיה פגיעה בעסקים הקטנים.
דוד אזולאי: נעשה הכל שלא תהיה פגיעה בעסקים הקטנים, אני חושב שזה הכיוון.
דוד אזולאי: גם כשחוקקתי את החוק הזה, לא התכוונתי לפגוע בעסקים הקטנים.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לא יודעת, זה קצת קשה לי, לא יודעת.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לא יכולה לתת יד לחוק כזה.
לאה ורון: הצביע חבר הכנסת דוד אזולאי.
זבולון אורלב: אני אגב לא יכול להצביע, אני לא חבר פה.
דוד אזולאי: הלאה.
דוד אזולאי: אין מתנגדים.
דוד אזולאי: חברי הכנסת יוליה שמאלוב-ברקוביץ וחבר הכנסת יואל חסון נמנעים.
דוד אזולאי: בעד ההצעה – 1
דוד אזולאי: נמנעים – 2 ההצעה נתקבלה.
זבולון אורלב: אני מבקש שתירשם בקשתי שבמסגרת ההבנות עם בעלי העסקים הקטנים התחייבתי שהסוגיה של התלי דלת תיכנס לדברי ההסבר, ויש בקשה גם של חברת הכנסת יוליה שמאלוב-ברקוביץ.
דוד אזולאי: מבקש להתייחס להערה לפרוטוקול של היועצת המשפטית.
דוד אזולאי: מבקש מנציגת משרד המשפטים, תשבי עם היועצת המשפטית ותנסחו את הדברים לקריאה שנייה ושלישית.
דוד אזולאי: היא אומרת שהיא רוצה להגיש לוועדת שרים לענייני חקיקה, על מה ולמה?
לאה ורון: האם יש פה נציג משרד האוצר?
אתי בנדלר: יש נוהל איך מתקדמים בניסוח חקיקה.
אתי בנדלר: אני מכינה את ההצעה לקריאה ראשונה, זה יתפרסם ברשומות, הנוסח יהיה בפני משרד המשפטים והם יגישו את זה לוועדת שרים לענייני חקיקה.
לאה ורון: אנחנו מבקשים שלושה-ארבעה ימים לפנות לאוצר בשאלה האם ההצעה כרוכה בהוצאה מתקציב המדינה, שזה תנאי להעלאה לקריאה ראשונה.
אהוד פלג: כבוד היושב-ראש, יש לי עוד בקשה ברשותך – הגשתי לך בקשה, בשם נציגי הדיירים, האגודה לתרבות הדיור שיושבת פה, נציגי הצרכנים, המועצה לצרכנות שיושבת פה – שבסבבים הבאים להידברויות בניסיון להגיע להסכמות, אנחנו נשולב ואז לא נצטרך פה לבוא עם כל מיני דברים חדשים בדיון.
כרמל שאמה-הכהן: אני מתכבד לפתוח ישיבה שנייה היום של ועדת הכלכלה; ישיבה שעניינה דיווח השר על מדיניות ותוכניות משרד התחבורה והבטיחות בדרכים וניצול התקציב לקראת תום שנת 2011.
כרמל שאמה-הכהן: בישיבה, כמובן, מכבד אותנו כבוד השר בעצמו, השר ישראל כץ שיציג את עיקרי הדברים.
כרמל שאמה-הכהן: משרד התחבורה מוביל מהפכה אמיתית שנוגעת לכל אחד מאזרחי המדינה.
כרמל שאמה-הכהן: תחבורה יעילה, חסכונית ונקייה ומדויקת היא אבן יסוד בהתפתחות של כלכלה וביכולת שלה להתחרות היום בכלכלה הגלובלית.
כרמל שאמה-הכהן: אם פעם רק חינוך היה סוגר פערים חברתיים, היום גם תחבורה, נגישות ופריסת קווי הסעות של תחבורה ציבורית ושל כבישים לאורכה ולרוחבה של מדינת ישראל הם גם משימה חברתית ולא רק כלכלית.
כרמל שאמה-הכהן: התנופה בכבישי הארץ ברחבי הארץ היא ברורה.
כרמל שאמה-הכהן: יש גם כמה פרויקטים שנחשבים עד היום חלום, והם מתחילים כבר להראות סימנים של מציאות, כמו הרכבת לאילת שמתחילה לעלות על פסים של עבודה.
כרמל שאמה-הכהן: יש גם כמה דברים שהיינו רוצים לשמוע על ההתקדמות, במיוחד של הרפורמה בתחבורה הציבורית בגוש דן.
כרמל שאמה-הכהן: הוועדה עסקה בכך לא פעם, ועדיין מקבלים משובים מהציבור, והרבה חברי כנסת מדברים איתי על זה מעת לעת.
כרמל שאמה-הכהן: נושא הרכבת הקלה, שאלה חבלי הלידה שלו, אבל סוף-סוף בקדנציה הזאת התחילה לזוז.
כרמל שאמה-הכהן: הוועדה סיירה אצל הסוחרים במרכז העיר ירושלים, ואנחנו ראינו עד כמה המצב היה בלתי נסבל לפני ההפעלה.