GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יצחק וקנין: ממי יקחו את זה?
יצחק וקנין: קביעת התקליט והמחירים – מי שמקבל את התשואה הגדולה זה הרשתות ולא החקלאים.
רמי לוי: קודם כול, הוא צודק - החקלאי עובד קשה והוא צריך להתפרנס ולהרוויח.
רמי לוי: זה שיש נזקי טבע, הממשלה באמת צריכה - - -
שי חרמש: יש גם נזקי אדם.
רמי לוי: בסדר – נזקי אדם, נזקי טבע.
יצחק וקנין: שלא לדבר על החבלות ועל הגניבות.
רמי לוי: הממשלה כן צריכה לתת להם סיוע ולתמוך בהם, בסדר.
רמי לוי: אבל זה לא קשור לעניין שאם אני קונה עגבנייה ב-4 שקלים אני לא צריך למכור אותה ב-8 שקלים, לדוגמה.
יצחק וקנין: אבל זה מה שאתם עושים בפועל.
יצחק וקנין: רמי, בפועל הרשתות הן המרוויחות ולא החקלאי.
יצחק וקנין: פער התיווך הוא גדול מאוד.
יצחק וקנין: רבותי, אני מקבל על תבנית ביצים 14–15 שקלים, היא נמכרת ב-30 שקל.
יצחק וקנין: תיקחו את הפער, זה אותו דבר בירקות אם לא יותר מזה.
שי חרמש: וזה עוד רק 100%.
יצחק וקנין: אני אומר לכם כמה אני מקבל, ועוד עם סובסידיה של חוק הגליל, בגלל שזה אזור קו העימות ונותנים לנו סיוע.
יצחק וקנין: אבל כמה היא נמכרת בשוק?
יצחק וקנין: 30 שקל, רבותי.
רמי לוי: אתה יודע מה?
רמי לוי: בוא נעשה הסכם, אתה תמכור לי ב-14 שקל ואני אמכור ב-16.
יצחק וקנין: אני אומר לכם, אני מתפלא שיש עוד חקלאים במדינת ישראל.
יצחק וקנין: במציאות הזאת יחסלו את החקלאות, וזה הדבר הגרוע ביותר.
יצחק וקנין: אנחנו מייצאים לכל העולם את הידע שיש לנו בחקלאות היום.
כרמל שאמה-הכהן: בואו נשמע את האוצר לגבי מס מעסיקים.
מעין נשר: בוקר טוב לחברי הוועדה וליושב ראש.
מעין נשר: אני נציגת אגף התקציבים, רפרנטית חקלאות.
מעין נשר: רציתי להגיב לטענות שעלו פה לעניין מס המעסיקים.
מעין נשר: קודם כול, נאמרה טענה שהמטילים של מס המעסיקים לא מכירים מה קורה בשטח ולא קשובים.
מעין נשר: לנו יש הידברות חוזרת עם החקלאים ונציגי החקלאים בקשר לדבר הזה.
מעין נשר: אנחנו מבינים שהדבר הזה מכביד ומקשה ועם זאת, הפחתת מספר העובדים הזרים במדינת ישראל הוא יעד כלל ממשלתי.
שי חרמש: אתם משיגים אותו בלי המס, אתם כופים אותו.
מעין נשר: חלק מהמאמצים שנעשים בנושא הזה הם מהכיוון של רשות ההגירה – הצעת ההחלטה שעברה רק לפני כמה שבועות בממשלה על המסתננים, שגם ביניהם יש מהגרי עבודה - וחלק מהעניין זה עניין של תמריצים.
מעין נשר: מטרת המס הזה, ככל שאנחנו מבינים אותו, הוא לא להכניס עוד 160 מיליון לקופת המדינה - -
יצחק וקנין: זה לא יכניס.
יצחק וקנין: זה בדיוק ככה.
יצחק וקנין: נער הייתי גם זקנתי בכנסת הזאת.
מעין נשר: - - אלא לתמרץ את המעסיק, כשהוא מסתכל - -
שי חרמש: לתמרץ אותו למה?
מעין נשר: - - במערכת השיקולים שלו האם לקחת - - -
לאה ורון: סליחה, סליחה, אתה לא ברשות דיבור.
מעין נשר: - - עובד ישראלי או עובד זר - -
שי חרמש: יש מקום לשניהם.
מעין נשר: - - יש עניין לתמרץ את המעסיק לקחת עובד ישראלי.
מרינה סולודקין: מעין, מעין - - -
מעין נשר: אני מבקשת רק שתיתנו לי לסיים לדבר.
כרמל שאמה-הכהן: רק תסבירי לנו במבחן התוצאה מה עשה המס.
שי חרמש: היא לא אשמה.
מרינה סולודקין: ומי שלא מעסיק את הזרים, הוא משלם את המס הזה?
מעין נשר: מס המעסיקים הזה על עובדים זרים מוטל על כל ענפי המשק, הוא מוטל גם על מעסיקים של עובדים זרים בתעשייה.
מעין נשר: זה לא סוד שעובדים זרים יכולים להוזיל את הייצור.
מעין נשר: עבודה היא גורם ייצור, וכשמוזילים את עלות העבודה זה מוזיל את המחיר.
מעין נשר: אם ניקח עובדים זרים בקופות-החולים ובסופרמרקטים אנחנו גם נוזיל את פערי השיווק ונוזיל את עלות השירותים הרפואיים.
מעין נשר: ובכל זאת, מדינת ישראל בחרה, כיעד ממשלתי, להפחית את מספר העובדים הזרים וחלק מהדבר הזה הוא מס המעסיקים.
שי חרמש: אתם לא צריכים מס בשביל להפחית את זה, גברת.
שי חרמש: אתם מפחיתים את זה בלי המס בצורה אדמיניסטרטיבית.
יצחק וקנין: יש לכם מתווה.
יצחק וקנין: אתם לא צריכים את המס, זה סיפורי סבתות.
שי חרמש: תאמרי לשולחייך – אין לי טענה אלייך - השיטה של אגף התקציבים לקחת פקידה נחמדה, מסורה ונאמנה ולהקריא טקסט שגל הרשקוביץ שלח לפה.
שי חרמש: כדי להוריד את מספר העובדים הזרים לא צריך מס.
שי חרמש: אתם מורידים את זה בלי מס, מה זה שייך?
יצחק וקנין: יש מכסת כניסה.
אורית נוקד: חבר הכנסת חרמש, אל תפגע בה.
שי חרמש: אני לא פוגע בה, היא נהדרת.
אורית נוקד: היא אומרת את מה שהיא חושבת.
שי חרמש: לא, לא, היא אומרת מה שאומרים לה.
מעין נשר: אני לא חושבת שהדיון פה הוא אם אני חושבת או מקריאה.
כרמל שאמה-הכהן: חבר הכנסת חרמש, אוקיי, מספיק.
כרמל שאמה-הכהן: האם מס המעסיקים הזה, לאורך השנים, מפחית את מספר העובדים?
מעין נשר: רציתי רק להוסיף, שגם לפי התחשיבים שהביא משרד החקלאות, בסופו של דבר ההשלכות של המס הזה על המחיר לצרכן בהרבה המקרים זה פחות מ-1% או אחוזים בודדים.
מעין נשר: אז אפשר להציג את זה כאילו זה 165 מיליון מתוך כל מיני מספרים, בסופו של דבר, במחיר לצרכן ההשפעה של זה היא מזערית.
שי חרמש: אז אולי נכפיל את זה.
מעין נשר: לפי הראייה שלנו על ההפחתה של העובדים הזרים – יש לה משמעות.
מעין נשר: אדוני היושב ראש, אתה יכול לחזור על השאלה?
מעין נשר: לא שמעתי.
כרמל שאמה-הכהן: שאלתי האם בחנתם את מס המעסיקים במבחן התוצאה.
כרמל שאמה-הכהן: מה התוצאה שהוא משיג?
מעין נשר: במבחן התוצאה אנחנו מנסים לקחת - -
מרינה סולודקין: - - לקחת כסף.
מעין נשר: לא, אנחנו דווקא נותנים כסף למטרה הזאת.
מעין נשר: מעבר לכך שלוקחים את מס המעסיקים ישנו הסכם עם החקלאים, שמספר העובדים הזרים מקוצץ במתווה יורד.
מעין נשר: מעבר לזה, מפנים כספים במסגרת ההסכם גם למענקים לחקלאים, שישקיעו בקניית מכונות שחוסכות כוח אדם וגם כסף שנועד לעודד העסקת עובדים ישראלים.
מעין נשר: הדבר הזה מתקדם, אני חושבת שעוד מוקדם לקבוע מה הדבר הזה הביא במבחן התוצאה.
שי חרמש: אפשר לקבל נתונים איך זה התקדם בשנה האחרונה במיכון ובעובדים ישראלים?
מעין נשר: אתם מבקשים כל הזמן שלא נקצץ ונעצור את הקיצוץ.
מעין נשר: זאת אומרת, יש שני צדדים להסכם.
שי חרמש: קיצצנו.
שי חרמש: מה יש עוד לקצץ?
מעין נשר: מצידנו, את הכסף שמגיע למיכון חוסך כוח אדם אנחנו נותנים, אז אי-אפשר לבוא רק בדרישות.
מעין נשר: זה גם מתקשר לעניין שכל הזמן נאמר פה – אומר חבר הכנסת וקנין שאין סובסידיה לחקלאות.
מעין נשר: בפעם האחרונה שבדקתי לא ביטלו את הסובסידיות שניתנות לחקלאות.
מעין נשר: המדינה תומכת בחקלאות.
יצחק וקנין: תגידי לי במה, חוץ מחוק - - -?
מעין נשר: בביטוח נזקי טבע – מעל 100 מיליוני שקלים כל שנה; תומכת בחקלאים - - -
יצחק וקנין: זה סיפורים.
מעין נשר: תומכת במענקים בהשקעות וגם מחירי המים – כל ייקור במחיר המים מגיע חזרה לחקלאים למענקים והשקעות, על מנת שהם ישקיעו במערכות שמייעלות את הצריכה של המים ומקטינות את הפחתים.
מעין נשר: לדבר הזה יש הצלחה מאוד גדולה, ואני חושבת שגם חבריי במשרד החקלאות יסכימו שהדבר הזה מביא לחיסכון במים ולעידוד של צריכה של מי קולחין, שבהערכה גסה זולים פי שניים ממים שפירים.
מעין נשר: ככה שזה לא שחור ולבן.
שי חרמש: גם אותה זה - - -
כרמל שאמה-הכהן: חבר הכנסת חרמש, די להתפרץ.
שי חרמש: זו המדינה היחידה בעולם שחקלאי משלם על מי ביוב.
כרמל שאמה-הכהן: חבר הכנסת חרמש, מספיק.
שי חרמש: לא, אני אומר לך, זו המדינה היחידה בעולם - - -
כרמל שאמה-הכהן: לא, אתה לא יכול להפריע פעם עשירית.
כרמל שאמה-הכהן: חבר הכנסת חרמש, די.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אדוני היושב ראש, אפשר לשאול שאלה?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אם הכל כל כך טוב, אז למה כל כך רע?
כרמל שאמה-הכהן: חבר הכנסת רוברט טיבייב, זכות הדיבור שלך עכשיו.
רוברט טיבייב: אני מסכים עם יוליה שמאלוב-ברקוביץ.
רוברט טיבייב: תודה רבה, אדוני היושב ראש.
רוברט טיבייב: אם יש איזשהו נתון, אני רוצה לדעת כמה הצריכה של פירות וירקות לאדם?
יוסי ישי: כן, זה יהיה עוד מעט.
רוברט טיבייב: כמה זה עולה כל חודש, פחות או יותר?
רוברט טיבייב: לא סתם אני שואל.
רוברט טיבייב: לפני שבוע היה בכנסת יום הקשיש, ודיברנו על המון דברים, גם על פירות וירקות.
רוברט טיבייב: אחד הקשישים אמר, ואני מצטט: לזה עוד לא הגענו, אין לנו מספיק כסף לתרופות.
רוברט טיבייב: בסופו של דבר, 45% מהקשישים חיים על ביטוח לאומי וקצבת זקנה, ובאמת אין להם הרבה כסף.
רוברט טיבייב: אוי ואבוי לכל אחד ואחד שיושב פה להגיע למצב הזה.
רוברט טיבייב: אני שואל את השאלה לגבי השוק של הסיטונאים.
רוברט טיבייב: אין לי ניסיון בחקלאות, אני בסך הכול מהנדס חשמל, אבל יש לי פה חברים – שי חרמש ואיציק וקנין - שהסבירו את הדבר יפה מאוד.
רוברט טיבייב: אני גר באופקים, ואני לא מסכים שברשתות מוכרים את הדברים הרבה יותר זול מהשוק.
רוברט טיבייב: אני מזמין אתכם לאופקים ותבדקו שם את המחירים.
רוברט טיבייב: תאמינו לי, המחירים ברשתות באופקים הרבה יותר יקרים מהשוק.
שי חרמש: צילמתי לך אותם.
רוברט טיבייב: תן לי לסיים בבקשה.
רוברט טיבייב: בסך הכול, רוב החקלאים גרים בפריפריה.
רוברט טיבייב: גם אני גר בפריפריה.
רוברט טיבייב: למה בפריפריה המחיר ברשת הוא הרבה יותר יקר מאשר המחיר באותה רשת במרכז הארץ?
רוברט טיבייב: אם אנחנו מביאים את השוק הגדול, כמו שאומרים פה, למרכז הארץ אז מה יקרה?
רוברט טיבייב: אותו חקלאי יביא את הדברים שלו למרכז הארץ לאותו שוק, ואחר כך הוא מחזיר אותם לאותה רשת.
רוברט טיבייב: אני לא יודע איך זה יעבוד, אם נצליח להוריד את המחירים בפריפריה.
רענן כהן: נצליח, נצליח.
רוברט טיבייב: אני סומך עליך, אין לי ברירה פשוט.
רוברט טיבייב: אנחנו צריכים להסתכל לאמת בעיניים, והאמת היא די פשוטה, בעיני.
ג'מאל זחאלקה: סליחה, אפשר לשאול מי מנהל את הישיבה עכשיו?
לאה ורון: חבר הכנסת וקנין.
לאה ורון: הוא ממלא את מקומו של יושב-ראש הוועדה.
רוברט טיבייב: אנחנו צריכים להסתכל לאמת בעיניים, והאמת היא די פשוטה, בעיניי לפחות.
רוברט טיבייב: הנתון הוא פשוט - לקחת אותו מחברי, שי חרמש – 56% מהמזון בסך הכול מחזיקות שתי הרשתות הגדולות; 80% מהפירות והירקות, שתי הרשתות הגדולות.
רוברט טיבייב: אני מסכים עם יצחק וקנין: אנחנו בבניית קרטלים ענקיים, ותוך כדי הורגים את החקלאים.
רוברט טיבייב: המגמה היא די ברורה, אנחנו בתהליך בנייה של קרטלים ענקיים.
רוברט טיבייב: מה לעשות עם זה?
רוברט טיבייב: אם נמשיך לדבר, להתווכח עם האוצר ועם החקלאות – אני לא רואה שזה יעזור לנו בגדול.
רוברט טיבייב: אנחנו צריכים להסתכל במהות של הבעיה – הקרטלים והרשתות.
יצחק וקנין: מאיר יפרח, בבקשה.
יצחק וקנין: צבי אלון אחריו.
מאיר פרוש: אתחיל דווקא ממס מעסיקים.
מאיר פרוש: הוא לא מקטין את פער התיווך.
מאיר פרוש: הבעיה היא שמורידים את החוקים מהמכסה ומגדילים.
מאיר פרוש: יש לנו עכשיו 17,000 סודנים שנכנסו, אז איפה המס הזה תורם?
מאיר פרוש: אלא אם הקופה של האוצר ריקה והקופה של החקלאים מלאה, ואז אנחנו צריכים לממן את הגדר של ה-17,000, ולשלוח אותם לתל-אביב ושיהיה להם מה לאכול.
מאיר פרוש: לא מאפשרים לנו להעסיק אותם, זה אסור כדי לא לגרום לעוד סודנים להגיע.
מאיר פרוש: אז המס הזה הוא מס שאנחנו נלחמים עליו, נדרוש ממשרד החקלאות להפסיק את כל הקשר הזה עם האוצר, עד שהנושא הזה ייגמר.
יצחק וקנין: אני רוצה להעיר משהו לאוצר וגם למנכ"ל משרד החקלאות.
יצחק וקנין: מאיר, אתם יודעים שיש פלסטינים שנכנסים לעבוד בחקלאות.
יצחק וקנין: בימים שהם בהסגר או בחג, החקלאי משלם את כל תשומות העבודה של העובד הפלסטיני בימים שהוא לא עובד אצלו.
יצחק וקנין: זו שערורייה שצריך לבדוק אותה ולסיים אותה אחת ולתמיד.
יצחק וקנין: אני אישית דיברתי עם שר המסחר והתעשייה על הנושא הזה.
יצחק וקנין: לדעתי, צריך לגמור את הנושא הזה.
יצחק וקנין: לא יכול להיות שהחקלאי ישלם.
יצחק וקנין: הפלסטינים לא באים לעבוד – לא יקבלו את ימי העבודה שלהם.
יצחק וקנין: הם לא באים לפה בחגים או בהסגר, החקלאים משלמים את ימי העבודה שלהם.
מאיר פרוש: מהתקציב הזה, שקל אחד לא הולך לישראלים, גברת מעיין נשר.
מאיר פרוש: לוקחים את הכסף הזה ועושים בו דברים אחרים.
מאיר פרוש: לא מעודדים ישראלים, לא מעודדים תעסוקה ישראלית.
מאיר פרוש: אנחנו יודעים שאין פתרון לחקלאות מעבר לעובדים הזרים, וברגע שאין פתרון אי-אפשר להכביד מצד אחד על העסקת עובדים זרים ומצד שני להעמיס על זה מס ואגרות בסכום של 200 מיליון שקלים.
מאיר פרוש: אני רוצה לדבר בשם החקלאים - פער התיווך הוא בסדר גמור, אבל יכול להיות שזו בעיה של המדינה, שצריכה לטפל.
מאיר פרוש: אני חושב שהרשתות הן 60% מהמדף הישראלי.
מאיר פרוש: רענן, השוק הוא חשוב.
מאיר פרוש: 25 שנה מדברים על הקמה שלו.
מאיר פרוש: אתמול ראיתי באיזו מצגת שהסינים הקימו 140 ק"מ על גשר של מים, על ארבע סככות מדברים 25 שנה במדינת ישראל, ועכשיו אתה רוצה להוסיף את הפארק ואת הזה.
מאיר פרוש: שוק כנראה לא יהיה כל כך מהר, רק אם תהיה חרוץ ועיקש ושיקציבו את התקציבים האלה, אז אולי יהיה שוק סיטונאי, שיכול להוריד חלק מפערי התיווך.
יצחק וקנין: מאיר, תודה.
מאיר פרוש: עוד לא סיימתי.
מאיר פרוש: תן לי עוד שתי דקות.
יצחק וקנין: שתי דקות זה הרבה.
לאה ורון: הוועדה חייבת לסיים את הדיון.
מאיר פרוש: הוועדה נזעקה לפני שבועיים, כשהמחירים היו יקרים.
מאיר פרוש: המחירים האלה כבר השתנו, הדיון על מחיר הירקות כבר לא רלוונטי.
מאיר פרוש: יש לנו 12,000 טון עודפים של תפוחי אדמה, שהמגדלים לא יכולים למכור; מחירי העגבניות ירדו מ-8 שקלים ל-2.5 שקלים.
מאיר פרוש: למה הוועדה לא נזעקת כשהחקלאי מוכר ב-1 שקל ועלות העגבנייה היא 2 שקלים?
מאיר פרוש: אף אחד לא מזדעק, כי יש מישהו שמשלם את הכסף הזה.
מאיר פרוש: אותו דבר בפלפל - בכמה אתם חושבים שאפשר למכור פלפל לעקרת הבית, כשהמוצר עולה 4 שקלים בלי אגרות המסים?
מאיר פרוש: עולה 4 שקלים לייצר.
מאיר פרוש: יש לי פה רשימה שלמה של עלויות החקלאי, שהחקלאים פושטים רגל, עם כל פערי התיווך.
מאיר פרוש: אני יכול להגיד עוד דבר אחד – שוק סיטונאי זה דבר חשוב.
מאיר פרוש: ברשתות השיווק ההגנה על החקלאי היא הרבה יותר גדולה מהשוק הסיטונאי, שלא יודעים את המחירים.
מאיר פרוש: לכן צריך להיזהר עם הלמ"ס וכל הדברים האלה.
מאיר פרוש: זה יפה, אבל עדיין רשתות השיווק הן 60%, ומצבם של החקלאים ברשתות השיווק הוא הרבה יותר טוב מחקלאים שעובדים בשוק הסיטונאי.
יצחק וקנין: צבי אלון, מנכ"ל מועצת הצמחים, בבקשה.
יצחק וקנין: אחריו – אהוד פלג ודב חנין.
צבי אלון: רציתי להציג לוועדה הנכבדה הזאת את המחירים.
צבי אלון: השקף מראה את מדד המחירים של הירקות במשך 20 שנה, משנת 1988–1989 עד היום.
צבי אלון: הירקות והפירות התייקרו הרבה פחות ממדד המחירים לצרכן, שהוא הקו הסגול בשקף.
צבי אלון: השקף מראה שבזכות החקלאים במשך 20 שנה המחירים הריאליים לצרכן ירדו כמעט לחצי – מה ששילמנו עבורו 100 בשנים 1988–1990, ירד לסביבות 60.
צבי אלון: בשקף הבא אנחנו מראים לכם שני דברים.
צבי אלון: שאל חבר הכנסת והבה מה זה מחיר הוגן.
צבי אלון: מחיר הוגן זה שהחקלאי מתקיים בכבוד והצרכן מקבל מחירים סבירים.
צבי אלון: אנחנו מראים לכם מלפפון – הוועדה התכנסה כי היו מחירים גבוהים.
צבי אלון: אתם רואים פה שבנובמבר קפצו המחירים בגלל מזג האוויר, אבל לאורך 11 חודשים, החקלאי קיבל בסדר גודל של 2 שקלים פחות חלק גדול מהזמן.
לאה ורון: מר אלון, חברי הוועדה קיבלו את המצגת שלכם.
לאה ורון: הבקשה שלי היא לסכם בשני משפטים כדי שאפשר יהיה לאפשר לדוברים הבאים.
צבי אלון: אז אני מסביר שבסך הכל אנחנו מייצרים פירות וירקות ברמת מחירים מאוד-מאוד נמוכה.
צבי אלון: אני רוצה להתייחס לנושא של העובדים הזרים ולומר לחברי הוועדה – יש פה כאלה שעוסקים בחקלאות ויש כאלה שלא עוסקים - המספר של העובדים הזרים שעומדים לרשותנו נקבעת בפרמטרים טכניים של מכסה, אני לא צריך לשלם את ה-180 מיליון שקלים.
צבי אלון: אם האוצר ומשרד הפנים לא ייתנו אישור לא ייכנס אף תאילנדי.
צבי אלון: אני לא צריך את השוט הזה, שנבנה בזמנו, כשהייתה אבטלה של 10% - - -
רוברט טיבייב: זה שוד או שוט?
צבי אלון: זה שוד של שוט.
צבי אלון: תבינו, אנחנו מרגישים קטסטרופה.
צבי אלון: אנחנו מקבלים מעט עובדים זרים, בסדר.
צבי אלון: רבים על זה.
צבי אלון: אחרי שאנחנו מקבלים יש מכסה.
צבי אלון: אני מקבל ויזה, אם לא ייתנו לי ויזה לא יהיה לי עובד.
צבי אלון: בשביל מה אני צריך לשלם עוד אלפי שקלים כל חודש לעובדים, חוץ משכר המינימום, חוץ ממה שאני משלם, חוץ מהקרוואן שאני נותן לו?
צבי אלון: כל זה, בכבוד, אני מזמין את כולם - - -
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לעובד ישראל או לעובד זר?
צבי אלון: עובד זר שמאפשרים לי להכניס, יש עלי קנס שנולד לפני כמה שנים.
צבי אלון: מסבירה מעיין שזה במסגרת ככה וככה – אני אומר לכם, כחברי הוועדה, זו עבודה בעיניים עליכם.
צבי אלון: אם יחליטו מחר שייכנסו רק עשרה תאילנדים, ייכנסו רק עשרה תאילנדים; החליטו על 26,000, יורד ל-25,400.
צבי אלון: שרת החקלאות ניהלה דיאלוג והגיעה לכך – ואנחנו מודים לה שהגיעה לכך - שהקיצוץ הוא מתון יותר, אבל זה הקיצוץ.
צבי אלון: אנחנו לא צריכים את השוט הזה ששודד.
צבי אלון: זה יותר מ-160 מיליון, יש לנו גם כל שנה לשלם - - -
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אולי רשתות השיווק ישלמו את זה?
יוסי ישי: הצרכן ישלם את זה אבל.
צבי אלון: אדוני היושב ראש, אני קורא לוועדה להחליט שהמס יתבטל מחר בבוקר.
כרמל שאמה-הכהן: אהוד פלג, מנכ"ל המועצה לצרכנות, בבקשה.
אהוד פלג: במדינת ישראל יש זכות להרוויח, אבל אין זכות מוסרית להגזים ברווחים תוך פגיעה בצרכנים.
אהוד פלג: אני חושב שכולנו למדנו שהמסר של מחאות הקיץ היה שצריך להציב גבול לחמדנות במסגרת המאבק נגד יוקר המחיה.
אהוד פלג: היום פערי השיווק בין החקלאי לצרכן הם מוגזמים ובלתי נסבלים.
אהוד פלג: לכן, המועצה לצרכנות מבקשת להציע להנהיג פער שיווק מרבי, שיוגדר, יחייב חוקית ויפוקח על-ידי משרד החקלאות.
אהוד פלג: פער שיווק מפוקח איננו מחיר בפיקוח ולכן יאפשר הוא שונות, שתאפשר תחרות; הוא יאפשר גמישות, שתאפשר התאמה עונתית, התאמה לפגעי מזג אוויר, התאמה לשינוי בתשומות.
אהוד פלג: כולם ירוויחו, אבל גם הצרכנים ירוויחו.
אהוד פלג: על מה אנחנו מדברים?
אהוד פלג: אנחנו מדברים על מוצר בריא ועל מוצר בסיסי.
אהוד פלג: המועצה לצרכנות תומכת בהצעה של משרד החקלאות לפרסם את המחיר המומלץ לצרכן, אבל אין להסתפק בזה מן הסיבה שהוא אמנם ייתן מידע בידי הצרכנים, אבל הוא יאפשר להם ברירה מאוד מצומצמת – לקנות או לא לקנות.
אהוד פלג: אנחנו מבקשים להגן על הצרכנים על-ידי פער שיווק מפוקח.
דב חנין: הדיון הזה חשוב משתי זוויות.
דב חנין: הזווית האחת, שהתייחסת אליה בתחילת הדיון, והיא נכונה וחשובה – האינטרס של הציבור.
דב חנין: זה בריא ונכון לאכול ירקות ופירות, וכאשר המחירים גבוהים מדי אנחנו צריכים חסם מעשי בפני היכולת של האנשים לאכול בריא ולאכול נכון.
דב חנין: הזווית השניה היא הזווית של החקלאות.
דב חנין: החקלאות הישראלית, בצדק, יכולה להיות מקור גאווה – אני חושב שיש לה הישגים מאוד גדולים - אבל אין שום ספק שמן הצד השני היא נמצאת בסכנה מאוד גדולה.
דב חנין: אמר את זה חבר הכנסת וקנין, ואני שומע את זה מכל הכיוונים.
דב חנין: היום אנשים אומרים: לא משתלם להיות חקלאים.
דב חנין: אין לי קשר אישי לחקלאות, אבל כל מי שאני פוגש שעוסק בתחום הזה אומר שהא מחפש את דרכו החוצה.
דב חנין: אני שומע את זה ממגוון גדול מדי של תחומי עיסוק חקלאיים.
דב חנין: לכן, אדוני היושב ראש, אנחנו צריכים לראות מה קורה במדינות מתקדמות אחרות בעולם.
דב חנין: התחום הזה הוא תחום שבו השוק החופשי לא עובד.
דב חנין: אין מדינות מתקדמות בעולם היום שמנגנוני שוק מצליחים לייצר גם מחירים זולים וגם קיום בכבוד לחקלאים.
דב חנין: מה שהמדינות עושות, יש מצד אחד פיקוח ובקרה על מחירים ומצד שני – וזו הנקודה המרכזית - יש סבסוד עמוק ביותר.
דב חנין: מדיניות החקלאות של הקהילה האירופית היא אחד התחומים שבהם המדינה הכי מושקעת, בהוצאות של מאות מיליארדים של סבסוד מסיבי וכבר בכל המדינות המפותחות.
דב חנין: אם אנחנו רוצים שתישאר פה חקלאות, ואני חושב שכולנו צריכים להיות מעוניינים בכך, צריך לחול פה שינוי עמוק ויסודי בגישה הבסיסית.
דב חנין: כמובן, יש שוק והשוק יעבוד וצריך לעבוד, אבל מערכת השוק לא יכולה את התחום הזה בלי מעורבות מסיבית של המדינה.
דב חנין: אני מאוד מברך על השתתפותם של שרת החקלאות ומנכ"ל המשרד שלה, שמאוד מחויבים לתחום הזה, אבל אני חושב שהנושא הזה חייב לעלות על שולחנו של ראש הממשלה.
דב חנין: אם רוצים שתהיה חקלאות בישראל אנחנו צריכים גישה אחת, מלמעלה – מרמת ראש הממשלה, שר האוצר, משרדי הממשלה האחרים וכדומה.
דב חנין: נקודות אחרונות.
דב חנין: בנושא העבודה והעובדים – אני נגד ייבוא עובדים זרים.
דב חנין: אני חושב שעובדים זרים הם לא הפתרון.
דב חנין: אני חושב שצריך גם לעודד עובדים ישראלים.
דב חנין: אני חושב שיש עובדות ישראליות ערביות לא מעטות שמחפשות תעסוקה בתחום החקלאות ומכל מיני סיבות לא זוכות להיכנס לתחום הזה.
דב חנין: אני חושב שעובדים פלסטיניים, במצב הקיים היום, זה משהו שצריך לשקול מחדש.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: שמעת מה הוא אמר?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: יש פה הערה שהם רוצים מזומן.
דובי אמיתי: הם רוצים מזומן, לא רוצים תלוש.
דובי אמיתי: פנו אליי, כי הם חותמים פעם בשבוע בלשכה.
דובי אמיתי: כשהם באים לעבוד הם רוצים רק מזומן, כסף חי תספור להם.
דובי אמיתי: אין כסף חי, אין לי כסף מזומן.
דב חנין: אני אשמח אחרי הדיון לחבר אותך - - -
דובי אמיתי: אני גם אשמח אם תביא לי את אותן עובדות עם התלוש, ונציג את התלוש לוועדה.
כרמל שאמה-הכהן: הן רוצות לעבוד רק בלי תלוש?
דובי אמיתי: העובדות הישראליות מהמגזר הערבי רוצות רק cash money.
יצחק וקנין: דרך אגב, אני מוכן להציג פה מה שהוא אומר.
יצחק וקנין: לנו יש לול מבוקר לעופות.
יצחק וקנין: הראיס בא, נותן להם את זה במזומן.
יצחק וקנין: אנחנו משלמים לו בחשבונית אבל להם הוא משלם במזומן.
יצחק וקנין: כי חותמים אבטלה.
דב חנין: הסוגיה הזו בהחלט מחייבת הסדרה.
דב חנין: הם צריכים לעבוד בצורה מסודרת.
כרמל שאמה-הכהן: עם תלוש.
כרמל שאמה-הכהן: זה גם לטובתם.
יצחק וקנין: לא רוצים.
דב חנין: אני רק אומר שיש עובדות לא מעטות שרוצות לעבוד בצורה מסודרת.
דב חנין: לא כולם רוצים לעבוד באמצעות ראיס, זו לא הדרך המועדפת על אנשים לעבוד.
יצחק וקנין: אבל זו המציאות.
דב חנין: גם עובדים פלסטיניים מהשטחים, אני חושב שמדינת ישראל צריכה לשקול מחדש במקום ייבוא עובדים זרים - - -
צבי אלון: אלפים עובדים בחקלאות.
דב חנין: אלפים, ומעטים מדי לפי טענת החקלאים, כי החקלאים רוצים לייבא עוד עובדים, כי חסרים להם עובדים.
דב חנין: נקודה אחרונה, שהעלינו אותה גם בוועדת העובדים הזרים עם יושב ראש הכנסת.
דב חנין: כאשר במדינת ישראל יש אלפים רבים של אנשים שמדינת ישראל לא יכולה להוציא אותם מפה בגלל כל מיני מחויבויות בין-לאומיות, אפריקנים ואחרים, אי-אפשר להשלים עם מצב שבו מצד אחד לאנשים האלה אין אפשרות לעשות שום דבר עם עצמם, אסור להם לעבוד, אסור להם בוודאי לעבוד בחקלאות, ומצד שני החקלאים דורשים לייבא עובדים זרים נוספים וחדשים.
כרמל שאמה-הכהן: חבר הכנסת זחאלקה, בבקשה.
ג'מאל זחאלקה: כבוד היושב ראש, לעניין העובדים – בהמשך למה שאמר חברי, דב חנין, אני עומד על כך שיש אלפי נשים ערביות.
ג'מאל זחאלקה: אנחנו יודעים, בוועדת הכלכלה ובוועדות אחרות, שיש אחוז נמוך מאוד של השתתפות בעבודה של נשים ערביות והן מחפשות עבודה.
ג'מאל זחאלקה: אם מישהו נתקל בבעיה, היא בעיה נקודתית והיא לא תופעה כללית.
ג'מאל זחאלקה: עובדה שיש הרבה נשים שאכן נקלטות.
ג'מאל זחאלקה: באזור שלי, למשל, באזור ואדי עארה, יש הרבה נשים שמחפשות עבודה.
ג'מאל זחאלקה: בכל פעם שיש תעסוקה הן הולכות לעבוד.
ג'מאל זחאלקה: גם גברים אצלנו עובדים בחקלאות, לא רק נשים, אז יש אפשרות לקלוט עובדים מהארץ.
ג'מאל זחאלקה: אני חושב שצריך להפסיק את העניין של יבוא עובדים זרים על חשבון עובדים מהארץ.
ג'מאל זחאלקה: דרך אגב, לפעמים אומרים שכשמביאים עובדים מהארץ המחירים עולים, אז אנחנו רואים שהמחירים עולים בלי זה בגלל כל מיני פערים.
ג'מאל זחאלקה: אם המחירים יעלו ב-5% בגלל שיש עובדים מהארץ, אני חושב שזה משתלם למשק ולכולם.
ג'מאל זחאלקה: אבל אני רואה שהם עולים ב-20% ו-30% בגלל כל מיני תחמנים ומרוויחים בדרך, וזה העניין.
ג'מאל זחאלקה: אני בעד המצרך הבסיסי של ירקות.
ג'מאל זחאלקה: כל הדוחות, כבוד היושב ראש, מראים שהעניים אוכלים פחות בריא, פחות ירקות ויש בעיה של השמנה, והעשירים אוכלים אוכל טוב ובריא.
ג'מאל זחאלקה: המשק לא מסתדר לתת מחיר נורמלי לאזרח, לכן אני חושב שנדרשת כאן התערבות של הממלכה, התערבות של הוועדה ויכול להיות שאפילו חקיקה, כדי לרסן שהמחירים של המצרך הבסיסי שהוא ירקות ופירות יהיה בתחום הסביר - לא פיקוח.
ג'מאל זחאלקה: אני בעד מה שאמר מנכ"ל המועצה לצרכנות.
ג'מאל זחאלקה: אני חושב שזאת הצעה טובה, היא לא תיתן שליטה במחירים כמו שהיה פעם ועכשיו זה כבר לא אפקטיבי, אלא ניידות אבל שהרווחים ופערי התיווך יהיה בתחום סביר.
ג'מאל זחאלקה: מה שאנחנו מחפשים זה מידתיות וסבירות במחירים, המחירים הם פשוט לא סבירים.
ג'מאל זחאלקה: פעם הייתי נכנס לחנות ירקות וממלא את הסל ב-50 שקל, היום אני ממלא ב-150.
ג'מאל זחאלקה: איך זה קרה, אני לא יודע.
מאיר פרוש: עם עובדים זרים, החקלאים צריכים לחיות.
מאיר פרוש: זה פשוט.
ג'מאל זחאלקה: זה לא בעיה עובדים זרים.
ג'מאל זחאלקה: אני חושב שיכול להיות שחישוב כלכלי יראה שעובד ישראלי משתלם יותר.
מאיר פרוש: יכול להיות, רק תשלח אותו מוואדי עארה לערבה.
כרמל שאמה-הכהן: יש עוד מספר דוברים, אבל הדיון הבא הוא לא של הוועדה שלנו אלא של ועדה אחרת, כך שאין לנו אפילו שיקול דעת להאריך את הדיון, למרות שהדיון הוא מאוד מעניין.
כרמל שאמה-הכהן: אני חושב שהנושא הוא רחב, גם יש בו כמה נדבכים שחייבים לרדת בהם לעומק ולדעתי, גם אם נשב פה עוד שעה לא נמצה את הדברים.
כרמל שאמה-הכהן: אבל ניהלנו שיחה פנימית, השרה ואני.
כרמל שאמה-הכהן: אני חושב ששוק הירקות והפירות, גם בשל חשיבותו, הבסיסיות שלו וההיקפים שלו - הוא שוק של מעל 5 מיליארד שקלים - הוא שוק משמעותי בכלכלה הישראלית ובצריכה הפרטית.
כרמל שאמה-הכהן: אני חושב שמשרד החקלאות, נכון אם יעשה – והשרה תוביל מהלך – של הקמת ועדת בדיקה, בדומה לוועדת קדמי לשוק החלב או לוועדת זליכה לנושא שוק הרכב.
כרמל שאמה-הכהן: ועדה מקצועית, שתארגן נציגים – כמובן שאת תמני – גם של האוצר, שייתן את דעתו, ותחליטו לגבי מס המעסיקים מה הכיוון הנכון וגם של הרשות להגבלים עסקיים, עם התמ"ת, של כל הגופים האלה אולי יחד עם נציגי ציבור.
כרמל שאמה-הכהן: ועדה שתענה על השאלות המרכזיות, תיתן תשובות, וזה יהיה בסיס גם לחקיקה ממשלתית וגם לחקיקה פרטית של החברים.
כרמל שאמה-הכהן: לדעתי, אם תרימי את הכפפה הזאת זו תהיה הבשורה הכי משמעותית גם לשוק הזה וגם לצרכנים, אחרת אנחנו יכולים להמשיך פה - אני רואה את הנושא, הוא מורכב מאוד – אולי אפילו עוד מספר דיונים, ואין לנו את כל הכלים המקצועיים והנתונים כדי להגיע למסקנות בדוקות.
כרמל שאמה-הכהן: לכן, גברתי השרה, ועדת הכלכלה מאוחדת בקריאה להקים ועדה, בדומה לוועדת זליכה ולוועדת קדמי, לתחום הפירות והירקות, לרבות הדברים המבורכים שאתם עושים – הקמת השוק הסיטונאי, בחינת סוגיית התקליט.
כרמל שאמה-הכהן: אלה דברים שאולי לא חייבים לחכות לוועדה, אבל שינויים מבניים בסיסיים ופתרון כל המחלות שהוצגו בפנינו חייבים לבוא בצורה מסודרת.
כרמל שאמה-הכהן: נחכה לשמוע את החלטתך בעניין, אנחנו מאוד ממליצים ואפילו קוראים לך לעשות כך.
רוברט טיבייב: אני מתכבד לפתוח את ועדת משנה נגב והגליל, והנושא פרויקטים תחבורתיים בנגב ובגליל ואחזקת כבישים בפריפריה.
רוברט טיבייב: זה ממש מתחבר לדיון הקודם ודרך אגב לדיונים הקודמים עוד הרבה לפני זה ואני מברך את חברי הכנסת עפו אגבאריה וחנא סוייד שכל הזמן משתתפים בוועדה וזה נושא באמת חשוב.
רוברט טיבייב: לגבי מע"צ, אני מבין שיש להם היום יום קצת קשה, כבד, אבל אין מה לעשות, הדברים באמת באמת חשובים וכבדים.
רוברט טיבייב: אתם רוצים לפני זה להגיד כמה מילים, או שאחר כך ניתן את הזכות?
קריאה: בסדר, נשמע.
רוברט טיבייב: שי, בבקשה.
שי ברס: אני הכנתי, לא בדיוק כיוונו אותי לדיון הזה.
רוברט טיבייב: אז אני אגיד לך ישר מאיפה הבעיה – כבישים אדומים.
שי ברס: בסדר, אז אני הכנתי את המצגת, המצגת היא מאד כוללת, אני אעבור עליה מהר כי מאד חשוב שאתם תראו מה אנחנו עושים גם בגליל, גם בנגב.
שי ברס: יש פה מגוון שלם של עבודות וגם בעבודות אחזקה, לא רק פרויקטי פיתוח, אלא גם פרויקטים אחרים.
שי ברס: תכנית העבודה שלנו מתחלקת בתוכה כאילו לשלושה חלקים.
שי ברס: יש חלק אחד עיקרי, יש חלק אחד שזה פרויקטי הפיתוח ---
לאה ורון: מה היה החלק הראשון, סליחה?
שי ברס: עוד לא אמרתי, זה אמרתי – פרויקטי הפיתוח.