GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אלדד כורש: כאשר "רשת" תחליט שהיא רוצה לצאת לרישיון, אין לה את אותן שלוש שנים, אדוני.
אלדד כורש: אנחנו עושים כאן אפליה לרעת "רשת".
אתי בנדלר: לא הבנתי את הטענה.
אלדד כורש: אני אסביר - -
רוברט אילטוב: הטענה היא שהם רוצים לאכול את כל העוגה.
אתי בנדלר: לא, לא, סליחה.
אתי בנדלר: עד עכשיו היו טענות מאוד ראויות.
אתי בנדלר: אולי יש להם - -
רוברט אילטוב: אני גם לא להסכים להן, נכון?
אלדד כורש: אני אסביר, גברתי.
אלדד כורש: בהתאם להצעת החוק, התקופה של האחזקה משותפת של שלוש שנים היא מ-2012 עד 2015, מרגע ש"קשת" תקבל את הרישיון – ואני מאחל להם אותו מכל הלב - -
אתי בנדלר: לא מדובר בשלוש שנים מלאות.
אתי בנדלר: אם אינני טועה, מדובר כאן עד שהזיכיון שלכם פג באוקטובר 2015.
אלדד כורש: סליחה גברתי, אוקטובר 2015, נכון.
אלדד כורש: אנחנו מדברים, אם כך, ש"קשת" יוצאת היום יציאת דה-לוקס לרישיון: היא לא צריכה להתאמץ להקים לעצמה חברת חדשות – ואני כבר לא נוגע בעניינים הפוליטיים שאנשים עושים את זה טוב ממני כאן – ויש לה תקופת הקמה שבה היא לא צריכה להתעסק עם הרמת חברת חדשות אלא מתעסקת רק עם המעבר, המורכב כשלעצמו, לרישיון.
אלדד כורש: לעומת זאת, במועד היציאה הבאה, גברתי ואדוני, אין יותר את הזכות הזאת של שלוש שנים משותפות כי הן נגמרות ביום שיצאתי לרישיון, דהיינו, כשאני אצא לרישיון אני אצטרך להתמודד גם עם הרישיון שלי וגם עם הקמת חברת חדשות.
אלדד כורש: נוצר מצב של א-סימטריה קשה שאני בטוח שחבר הכנסת אילטוב לא התכוון אליה.
אלדד כורש: אני עדיין חושב, בסופו של דבר, שתמונת הטלוויזיה ביום שאחרי היום בבוקר היא תמונת טלוויזיה שלא ברורה לאף אחד מאיתנו ואני חושב, באמת, שהחיפזון מן השטן.
אלדד כורש: תודה אדוני.
אבי צבי: אני מבקש עוד משפט אחד שקשור בעקיפין: מי שנשאר בזיכיון, אם הוא בוחר לגדול לשבעה ימים, יצטרך לעשות הפקות שמוגדרות כסוגה עילית בהיקף של כ-200 מיליון שקל בשנה.
אבי צבי: מר סמירה, אני מדייק?
אבי צבי: 200 מיליון שקל של דרמות, של תעודה, של תחקירים, 200 מיליון שקל.
אתי בנדלר: ברישיון?
אבי צבי: בזיכיון, מי שיישאר בזיכיון.
כרמל שאמה-הכהן: כל ה-100% של הזיכיון.
נחמן שי: אבל אלה הדרישות היום.
אבי צבי: אמרתי שזה קשור בעקיפין, אני אבהיר את הנקודה.
אבי צבי: מי שילך לרישיון יצטרך להפיק ב-56 מיליון שקל.
אבי צבי: אני עוד לא מבין איפה המפיקים והיוצרים?
אבי צבי: אני רוצה שתדעו שבנוסף למעמסות אחרות, בנוסף להון חוזר שנדרש כדי לגדול לשבעה ימים, אנחנו נידרש לעשות 200 מיליון שקל מול 50 מיליון.
אבי צבי: 200 מיליון שקל סוגה עילית במקום 50 מיליון.
אבי צבי: אתם יודעים שהכאב בטן הכי גדול שלנו זאת סוגה עילית.
נחמן שי: - - - למה אתה לא עובר לרישיון, אם זה כל כך טוב?
אבי צבי: הלוואי והיה לי את הכסף.
אבי צבי: אני "מת" לעבור לרישיון.
אבי צבי: הרי אני ישבתי פה - -
רוברט אילטוב: 200 מיליון שקל יש לך?
אבי צבי: לעשות את מה שאני יודע לעשות בערוץ 2 – יש לי.
אבי צבי: אם אתה שואל אותי היום אם אני אדע לתמוך בחברת החדשות בשבעה ימים?
אבי צבי: התשובה היא כן.
אבי צבי: האם אני אדע לגדול לשבעה ימים בערוץ 2?
אבי צבי: אם הייתי קצת יותר חזק היום, אם היו לי שנתיים שלא הייתי מפסיד כסף יכול להיות שגם אני הייתי הולך לרישיון.
אבי צבי: אבל לא להפסיד כסף לא קרה ב"רשת" עשרות שנים.
אבי צבי: חמש שנים, שבע שנים, לא עשרות.
אבי צבי: לא קרה, מה לעשות?
עמיר פרץ: יש לי שאלה, אדוני היושב-ראש, ליועצת המשפטית שלנו.
עמיר פרץ: אם לטענות של עורך דין אלדד כורש יש יסוד, אז למעשה אנחנו דהים בחוק שהוא חוק רגיל שיכול לעמוד בסתירה לחוק יסוד, של זכות הקניין – אז למה אנו מעסיקים עצמנו?
עמיר פרץ: כי אחרת הוא צריך להציע חוק יסוד.
אלדד כורש: אנחנו טענו את זה בחוות הדעת.
אלדד כורש: לא חזרתי על כל הטענות שלנו בחוות הדעת אבל הגשנו חוות דעת כתובה.
עמיר פרץ: תסלח לי אבל אתה לא היועץ המשפטי של הוועדה.
עמיר פרץ: היא היועצת המשפטית של הוועדה, היא צריכה לענות.
אלדד כורש: לא קיבלו אותי.
יואל חסון: לא יכולנו להרשות לעצמנו את זה.
אתי בנדלר: זאת אומרת שאני זולה?
יואל חסון: לא מפספסים פה כלום.
אתי בנדלר: כפי שאמר עורך דין כורש, הוגשו בכתב חוות דעת שהתייחסו בעיקר לשאלות החוקתיות.
אתי בנדלר: הוא הציג, כמובן, את העמדה של חברת "רשת", אני מניחה שיש כאן מי שייצג את עמדת חברת "קשת".
אתי בנדלר: אם היושב-ראש ירצה לשמוע את חוות דעתי, בהתחשב בשתי חוות הדעת, אני אתן אותה.
אתי בנדלר: אני כבר יכולה לרמוז לך - -
עמיר פרץ: אני רוצה.
עמיר פרץ: זכותי לבקש ממך חוות דעת.
אתי בנדלר: עדיין מי שנותן את רשות הדיבור בנושאים אלה זה היושב-ראש.
אתי בנדלר: אני רק יכולה לרמוז לך - -
רוברט אילטוב: אל תדאג, אני אתן זכות שאלה ותשובה.
עמיר פרץ: זה חשוב.
יואל חסון: זה מפתיע אצלכם, בדרך כלל.
אתי בנדלר: אני יכולה לרמוז לך שעד כמה שלמדתי את הנושא, אני חושבת שההצעה הזאת מעוררת קשיים חוקתיים.
אתי בנדלר: אני לא יכולה לומר בצורה נחרצת שאין להם מענה ראוי, בכפוף לתנאים מסוימים.
אתי בנדלר: אבל על זה אני אדבר כשיגיע תורי.
רוברט אילטוב: עוד מישהו רוצה לדבר?
מרק מאירסון: אני מחברת "מדיה מוסט".
מרק מאירסון: אני מגיע להרבה ועדות כלכלה שדנות בנושא הזה.
מרק מאירסון: כל פעם אני משכנע את עצמי מחדש להגיע אולי אני אבין סוף-סוף למה אני מגיע ועל מה מדברים.
מרק מאירסון: אני עוסק כבר 16 שנה בתקשורת ואני מכיר רגולציות של כמעט כל המדינות.
מרק מאירסון: רגולציה כזו לא קיימת, חד-משמעית.
מרק מאירסון: א ועדת טרכטנברג, שום נושא שנדון בכנסת לא זכה לכזו תשומת לב, לכמות כזאת של שעות ולכאלו כמויות של אמוציות.
מרק מאירסון: סוף-סוף היום שמעתי דברים של חבר הכנסת אייכלר שאני מסכים איתם וכבר אמרתי אותם, לפני שנה, אני חושב.
מרק מאירסון: אולי לעצור, באמת, עד 31 במרץ, לבטל את הכול ולדון על שוק פתוח, פשוט שוק פתוח.
מרק מאירסון: מה השוני בין "עוף הגליל" לחברת חדשות או ערוץ 2 או ערוץ 10?
קריאה: אין הבדל?
קריאה: ומה עם תרבות?
מרק מאירסון: אין הבדל, יש משקיעים ויש צרכנים.
מרק מאירסון: אם מישהו לא יודע לייצר עוף או לא קונים – אז הוא נסגר.
איתן כבל: עוף לא צריך לדעת לשיר או לעשות ריאליטי.
מרק מאירסון: לא.
מרק מאירסון: הוא פשוט נסגר.
מרק מאירסון: ואם ערוץ 10 – שאני מאוד אוהב אותו – לא מצליח להחזיק - -
יואל חסון: מדינת ישראל תומכת במפעלים פרטיים שקורסים כדי שלא יקרסו, כדי שלא תהיה אבטלה במקומות מסוימים - - - לא רק עוף הגליל, אני יכול לתת לך דוגמאות רבות, כולל אלביט בקרית גת - - -
מרק מאירסון: זו לא אותה רמה של דיונים.
מרק מאירסון: מחפשים בדרך כלל משקיע - -
אסף אמיר: תמיכה בשפה העברית ובתרבות הישראלית – זה לא חשוב?
מרק מאירסון: יש רגולציה בהולנד שצריך לתמוך גם בפלמית או בהולנדית או בזה - -
רוברט אילטוב: מר מאירסון.
מרק מאירסון: יש רגולציה כללית: סמים, הסתה, אלכוהול.
מרק מאירסון: זאת הרגולציה.
מרק מאירסון: בשש השנים האחרונות לא היה דיון בצרפת על טלוויזיה, ולא בהולנד ולא בדנמרק.
רוברט אילטוב: מר מאירסון, תדבר אלינו, לוועדה.
מרק מאירסון: סליחה.
מרק מאירסון: אני לא נגד הרגולציה אבל אנחנו פה דנים בשוק סגור לסוג מסוים של אנשים.
מרק מאירסון: מי שרוצה, כמו שנאמר פה, לפתוח עיתון – יכול לפתוח עיתון.
מרק מאירסון: למה אי-אפשר לפתוח ערוץ טלוויזיה?
מרק מאירסון: למה אי-אפשר למכור פרסומת?
מרק מאירסון: מי שלא יכול, לא יחזיק שלושה חודשי או שנה – ייסגר.
מרק מאירסון: יש Chapter 11 בארצות הברית.
מרק מאירסון: לפני חודש סגרו באסטוניה ערוץ שהיה קיים שמונה שנים כי הפסיק לייצר תוצרת מקומית.
אסף אמיר: בוא נעשה את זה באנגלית וזהו.
אסף אמיר: לא צריך לתרגם את הפורמט - -
מרק מאירסון: מה הקרש בין מה שאתה אומר למה שאני אומר?
מרק מאירסון: אני מדבר על שוק פתוח.
מרק מאירסון: במה זה שונה ממה שאתה עכשיו - -
רוברט אילטוב: אני מבקש לא להפריע לדובר.
מרק מאירסון: בזמנו חייבו לעשות הפקות מקומיות ולשלם למפיקים אבל אחרי כמה שנים נוכחנו לדעת שהפקה מקומית זה הדבר הכי טוב שנעשה ולא צריך כבר לעודד, כי זה מה שהציבור הישראלי אוהב, בזה הוא הוא מסתכל וזה מה שעושה את הרייטינג.
מרק מאירסון: סדרה שעשית לא הולכת?
מרק מאירסון: תוריד אותה, הפסדת.
מרק מאירסון: יש סידרה שהולכת – הרווחת.
מרק מאירסון: זה המצב וזאת הרגולציה.
מרק מאירסון: הצופה הוא הרגולטור והמשקיע הוא הרגולטור.
מרק מאירסון: כל היתר זה צנזורה עצמית ויש משחק של כוחות בשוק וזה הכול במדינה חופשית ודמוקרטית.
מרק מאירסון: חנקו את כל הערוצים הזרים – נתנו למישהו מונופול שלא הביא לשום דבר, חונקים עכשיו משהו אחר.
מרק מאירסון: דנים בזה בכובד ראש ובסוף מה?
מרק מאירסון: כמו שאמר חבר הכנסת כבל, בסוף זה ירשם כמשהו שחור.
מרק מאירסון: זאת מדינה משכילה, מתקדמת: יש מקום לערוץ דתי ומקום לערוץ מסורתי ומקום לערוץ מזרחי, אם מישהו רוצה.
מרק מאירסון: יש מקום לעשות חבילות צרות ולמכור פרימיום.
מרק מאירסון: כל זה משחקים של השוק.
רוברט אילטוב: חבר הכנסת עמיר פרץ, רצית לשאול שאלה, בבקשה.
עמיר פרץ: רציתי לאפשר ליועצת המשפטית להשיב, זה מה שאני מבקש ממך, אם אפשר.
רוברט אילטוב: היא השיבה לך.
אתי בנדלר: נתתי תשובה חלקית.
אתי בנדלר: אני חושבת שראוי שקודם "קשת" תציג את עמדתה בעניין הזה ואחר-כך אני אתן את חוות דעתי.
אתי בנדלר: צריכים לשמוע תמיד את האיפכא, לא?
רוברט אילטוב: בבקשה, חבר הכנסת רוברט טיבייב, חברת הכנסת יוליה שמאלוב-ברקוביץ ואחר-כך אני אתן לקשת להתייחס לנושאים.
רוברט טיבייב: אם תרשה לי בבקשה.
רוברט טיבייב: השאלה שלי היא למנכ"ל ערוץ 10: כמה עולה לסגור את הערוץ?
יוסי ורשבסקי: הרבה עשרות של מיליוני שקלים.
רוברט טיבייב: מה הערכתך?
יוסי ורשבסקי: אני מנוע כרגע מלהגיד אבל זה הרבה עשרות של מיליוני שקלים.
כרמל שאמה-הכהן: הבאתי את "אבא".
קריאות: אדוני שר התקשורת, מה אתה עושה בשביל להציל את ערוץ 10?
קריאות: את התקשורת הישראלית בכלל.
קריאות: או שהכול על ה-DTT, לא משנה מה יקרה בדרך?
כרמל שאמה-הכהן: מי ברשות דיבור?
כרמל שאמה-הכהן: חברת הכנסת יוליה שמאלוב?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: עכשיו, כשהשר פה מה יש לי להגיד?
כרמל שאמה-הכהן: מה שאת רוצה להגיד, בבקשה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני רוצה לחזק את עמדתו של חבר הכנסת רוברט אילטוב.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: יש פה נציגים של חדשות ערוץ 2?
כרמל שאמה-הכהן: הם לא הוזמנו בטעות, בתום לב.
כרמל שאמה-הכהן: יש לנו תקלה עם הנושא הזה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: יש לי תחושה שאם הם היו פה, הם היו, כנראה, דווקא מצדדים בהצעה של חבר הכנסת אילטוב כי בדרך זו אנחנו נותנים - -
רוברט אילטוב: תתקרבי אלי.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: היום אני ממש מפריעה פה, שמתם לב?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני חושבת שאם הם היו כאן אז סביר להניח שהם היו מקבלים את ההצעה שלך.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני לא מתנגדת למה דיברתם לגבי ערוץ 10.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני חושבת שעצם המחשבה פה בחדר, שערוץ 10 הולך להסגר או עלול להסגר, זאת מחשבה רעה מאוד.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: כולם כאן צריכים לעשות הכול ולחשוב על מהלכים איך להציל את ערוץ 10.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: ערוץ 10 לא משלם את החובות שלו לא בגלל שהוא לא רוצה לשלם אלא בגלל שהוא היה צריך להתחיל ברישיונות כבר השנה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מי שהחליט שהרישיונות יתחילו בשנה הבאה זאת הכנסת, אנחנו.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אנחנו צריכים להיות אחראים גם כל החוקים שלנו וגם כלפי האזרחים – בעיני ערוץ 10 הוא קודם כל "אזרחים" ואחרי זה הכול – לכן במקום לחשוב שערוץ 10 ייסגר בעוד חודש אנחנו צריכים לחשוב איך בעוד חודש אנחנו בטוחים בכך שערוץ 10 ממשיך לפעול וממשיך לשדר.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מאחר ואני אדם אופטימי, יש לי תקווה גדולה שמישהו יתעשת ואולי אפילו אני אגיש הצעת חוק שאפשר יהיה לדחות להם את החובות – אז כמובן צריך לדחות את החובות לערוץ 2, זה ברור לגמרי, אי אפשר לעשות איפה ואיפה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: שמעתי שמסתובב פה רעיון – אני תכף חוזרת לחדשות – להעביר את הכסף להפקות מקור.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לפני שנתיים הגשתי הצעת חוק שהתמלוגים צריכים להיות מבוטלים וכל הכסף של התמלוגים אמור לעבור לסוגה עילית, להפקות מקור.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לצערי הרב, ההצעה הזאת כמובן לא עברה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: יכול להיות שזה הזמן להתחיל להוציא אותה מחדש ואולי להמשיך את התהליך.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אולי זה מה שיעזור עכשיו לערוץ 10.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אם אני יוצאת מנקודת הנחה שערוץ 10, בעזרת השם, לא ייסגר אלא ימשיך, אני חושבת שצריך לתת אפשרות – ואני הצעתי את זה בכפר המכבייה עוד לפני הרבה מאוד חודשים – בשלוש השנים הראשונות לערוץ החדשות לשדר גם ל"קשת" וגם ל"רשת", במידה והן מתפצלות.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: כך אנחנו שומרים על אותם העובדים בערוץ החדשות כי אנחנו קצת שכחנו מה הולך להיות איתם.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני מקווה של"רשת" יהיה מספיק כסף להחזיק לבד את ערוץ החדשות.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני חוששת שבמידה ואנחנו לא נעשה את זה אז יכול להיות מצב שתישאר חברת חדשות אחת ואם לא נצליח להחזיק אותה אז גם היא תלך לטמיון.
אבי צבי: אני מייצג את בעלי המניות שלי ואני מדבר בשמם בעניין הזה.
אבי צבי: אני מאוד ברור: אם "קשת" תבחר ללכת לרישיון אנחנו נמלא את שבעת הימים וניקח על עצמנו את חברת החדשות במלואה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אבל אתם עכשיו לא מסתדרים, איך תעשו שבעה ימים?
אבי צבי: חברת הכנסת יוליה שמאלוב-ברקוביץ, אני אומר את זה פעם נוספת – שיופיע בכל העיתונים – אני מדבר בשם בעלי המניות:
אבי צבי: אם "קשת" יעזבו אנחנו ניקח את שבעת הימים ואנחנו נטפל בחברת החדשות, הכול אצלנו.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אז אולי תעזרו לערוץ 10, תצילו אותו?
אבי צבי: יכול להיות שגם את זה נשעה, אמרתי את זה בתחילת דברי.
אבי צבי: אם הייתה לי וודאות רגולטורית, יכול להיות שהייתי יכול לקיים דיון - -
נחמן שי: ניסית לדבר עם "קשת", לנהל תהליך של קנייה, מכירה?
אבי צבי: כל הדבר הזה נולד בסוג של מחטף - -
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני הגשתי את ההצעה הזאת בכפר המכבייה, השר היה שם ואמר שהוא שומע וכשיבוא הזמן הוא יקבל החלטה מה לעשות עם הדבר הזה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה לא מחטף.
אבי צבי: אני מביע את עמדתי.
אבי צבי: אני אומר לך שאנחנו מתעסקים בדבר הזה שלושה שבועות.
אבי צבי: גילינו את זה בהפתעה.
אבי צבי: ישנו בעמידה.
אבי צבי: אני לוקח אחריות על הדבר הזה.
אבי צבי: אנחנו לא טיפלנו בדבר הזה.
אבי צבי: פתאום פגשנו את זה בתוך הצעת החוק הזאת ואנחנו מתמודדים איתה הכי טוב שאנחנו יכולים.
אבי צבי: אמרתי גם קודם: זה נושא חשוב.
אבי צבי: בפעם הקודמת דיברנו על זה ארבעה חודשים.
אבי צבי: – הפעם אנחנו מדברים על זה ארבעים דקות.
אבי צבי: אז בואו נדבר על זה שעתיים, ארבע ימים, שלושה שבועות.
אבי צבי: אני קורא לכם עוד פעם: תדחו את ההחלטה הזאת בחמישה-ששה שבועות.
אבי צבי: בואו נראה איזה משמעויות יש להחלטה מהבוקר על ערוץ 10.
אבי צבי: יכול להיות שמחר אני אבוא ואגיד לכם שאנחנו מצליחים להתחבר עם ערוץ 10 ונפתרו כל הבעיות.
אבי צבי: יכול להיות ש"קשת" תודיע את זה.
אבי צבי: תנו רגע לשוק לעכל את מה שקרה היום ואחרי זה תקבלו את ההחלטה הזאת.
אבי צבי: זה כל מה שאני מבקש.
משה כחלון: אנחנו צריכים למצוא נוסח סביר – אני אשמח אם תהיה הפסקה ונשב עם המשפטנים למצוא איזה נוסח.
משה כחלון: העמדה שלי ברורה, אמרתי אותה הבוקר: אני חושב שצריך לאפשר ל"קשת" אחזקה משותפת יחד עם "רשת", גם כשאחת ברישיון והאחרת בזיכיון.
משה כחלון: כל התכלית של החוק הזה היא לצאת לרישיונות, ואני אשמח אם "רשת" גם תצא לרישיון – היא תקבל את כל הסיוע מאיתנו – ואם היא רוצה עוד תיקון נוסף על מנת שימריץ אותה לצאת לרישיון, אני אנסה לשכנע את הוועדה שזה נחוץ וחשוב - -
יוסי ורשבסקי: איפה היית בבוקר, אדוני השר.
יוסי ורשבסקי: היית משכנע אותם גם.
משה כחלון: תדרכתי מולך.
רוברט אילטוב: הוא ניסה לשכנע.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: הוא ניסה לשכנע וגם אמר את עמדתו בצורה מאוד ברורה.
רוברט אילטוב: אפילו אמר שאני לא שומע טוב.
משה כחלון: אני חוזר על עמדתי.
משה כחלון: זה מה שאני חושב שצריך להיות, זה הדבר הנכון.
משה כחלון: שאף אחד לא יחיה בתחושה שאחרי שתהיה פה הצבעה הכנסת מתפזרת או שהעולם נגמר.
משה כחלון: תמיד אפשר לשפר, תמיד אפשר לתקן.
משה כחלון: יש לנו שבועיים-שלושה עד המליאה, לא יקרה שום דבר, אבל חייבים להתקדם.
משה כחלון: רבותי, גרירת הרגליים הזאת גורמת לכם נזק, לשוק נזק, לנו נזק ולכל מי שנוגע בדבר.
משה כחלון: צריך לעשות – אני לא אומר סוף – אבל לפחות לקדם את הדיון הזה.
משה כחלון: אני חושב שצריכה להיות היום הצבעה על העניין הזה.
משה כחלון: נכון, עלה הנושא של מונופול.
משה כחלון: תיכף נמצא ניסוח.
משה כחלון: גם אנשי "קשת", לדעתי, לא רוצים להיות מונופול, זה לא בריא לאף אחד להיות במונופול - -
יואל חסון: אדוני השר, מה שקרה עם ערוץ 10 לא משנה את המציאות בעיניך?
משה כחלון: הכול משנה, לכן צריך להיערך לכל התרחישים.
נחמן שי: אתה רוצה לעשות הפסקה?
משה כחלון: יש פה יושב-ראש.
משה כחלון: אני אבקש מהיושב-ראש לעשות הפסקה.
משה כחלון: נמצא ניסוח שכולם יחיו איתו, גם ערוץ 10 וגם "קשת" - -
עמיר פרץ: בוא נשמע את "קשת".
משה כחלון: אני לא מנהל את הדיון.
משה כחלון: שאלו אותי.
אבי דיכטר: אני יכול להגיב לפני ההפסקה?
אבי דיכטר: אני מבין את חבריי מ"רשת" ואת עמדתם.
אבי דיכטר: ב"רשת" לא רוצים גוף נוסף ברישיון שיתחרה בהם, זה מובן, לכן הם יגייסו כל טיעון שהם יכולים והם עושים את זה בכישרון.
אבי דיכטר: מחד הם מסבירים למה אנחנו יוצאים לרישיון דה-לוקס, וכשהם נשאלים: אם הרישיון הוא כל כך דה-לוקס, למה הם לא יוצאים?
אבי דיכטר: הם מסבירים שהם לא יכולים כלכלית.
אבי דיכטר: באותה נשימה הם מסבירים למה החיים בזיכיון כל כך קשים ודורשים השקעה של 200 מיליון שקלים.
אבי דיכטר: אז הם נשאלים שוב לגבי הרישיון ואומרים שהם לא יכולים, כלכלית, לצאת לרישיון.
אבי דיכטר: לדבריה של חברת הכנסת שמאלוב הם אומרים שהם יכולים להחזיק ערוץ שלם: את כל ערוץ 2 ואת חברת החדשות שלו – שמימונה בלבד הוא כ-100 מיליון שקלים – יכולים להחזיק את המימון של חברת החדשות ושל הערוץ כולו.
אבי דיכטר: עמדת "רשת" מאוד ברורה: ב"רשת" לא מעוניינים בתחרות, ביודעם שללא חברת חדשות - ראינו הבוקר דוגמה עגומה, ערוץ 10 ניסה במשך שנים וגילה שקר שם בחוץ וגילה כמה קשה ההתמודדות בעולם תחרותי.
אבי דיכטר: יכול להיות שיש פה ניסיון להגיד שאולי עדיף שלא תהיה תחרות.
אבי דיכטר: אני רוצה להגיד משהו לחברי הכנסת של קדימה ולחבר הכנסת כבל:
אבי דיכטר: אני לא יודע אם אתם יודעים מה אומר החוק, לפני התיקון של חבר הכנסת אילטוב.
אבי דיכטר: נזעקתם כדי להגן על התקשורת בישראל ואמרתם שזה רגע קריטי.
אבי דיכטר: אתם צודקים – אכן זה רגע קריטי.
אבי דיכטר: המצב היום - חבר הכנסת שי, אתה יודע זאת היטב – שאם אכן ערוץ 10 נסגר, צריך לבחור בשתי דרכים, בשתי אפשריות, וללכת אין עד הסוף.
אבי דיכטר: אם ערוץ 10 נשאר – הלוואי וערוץ 10 יישאר – יש תחרות, אין שום בעיה, נכון?
אבי דיכטר: גם לשיטתכם.
אבי דיכטר: אם ערוץ 10 נסגר ו"קשת", בלית ברירה, תישאר בערוץ 2 – זה המצב לפי החוק כיום ואותו לא ביקשתם לתקן כי המצב הזה אומר שיהיה ערוץ אחד בלבד בישראל, ערוץ 2, עם חברת חדשות אחת.
אבי דיכטר: אז ממה נפשכם, ומדוע לא נזעקתם על זה?
אבי דיכטר: זה המצב לאשורו בחקיקה היום, חבר הכנסת איתן כבל.
אבי דיכטר: זה המצב.
איתן כבל: אז תהיה חברת חדשות אחת של ערוץ 2 וחברת חדשות של ערוץ 10.
איתן כבל: אתה מציג את זה פשוט לא נכון.
איתן כבל: יש 70 פנים לתורה כי לא היה את מי לשאול.
איתן כבל: אתה מפרשן אותי בחיי, זה לא מה שאמרתי.
אתי בנדלר: זה נכון חלקית כי הרשות השנייה יכולה לפרסם מכרז לזיכיון עד אוקטובר 2015.
אבי דיכטר: המצב היום, ללא יציאה לרישיון – כש"רשת" ו"קשת" נשארות בערוץ 2 – המצב הוא שיש ערוץ אחד עם חברת חדשות אחת.
אבי דיכטר: חברי כנסת נכבדים, זה המצב, לא עד 2015, לפי החוק היום, אלא עד 2018.
אבי דיכטר: המחוקק הביע דעתו ואמר: במשך שלוש השנים הבאות יתקיים ערוץ אחד עם חברת חדשות אחת ולאחר מכן, משנת 2015 עד שנת 2018, יהיו שני ערוצים בעלי רישיון עם אותה חברת חדשות, זאת החקיקה הקיימת.
אבי דיכטר: עובדה.
אבי דיכטר: זאת החקיקה נכון להיום.
אבי צבי: אני מזכיר לך שאתה ואני נלחמנו עליה ביחד.
אבי צבי: נזכיר את העובדות: אתה ואני החזקנו ידיים, יבנו פה ונלחמנו בוועדה כדי שכך ייגמר החוק.
אבי צבי: אתה ואני שמחנו כשהחקיקה עברה כמו שהיא עברה.
אבי דיכטר: מר אבי ניר, אנחנו בעד תחרות אבל תחרות זה גם עם נימוס.
אבי דיכטר: נותנים אחד לשני לדבר – זאת תחרות.
אבי דיכטר: אני רוצה לדבר על תחרות כי בעצם מה שעומד מאחורי הדיון הזה היא השאלה אם תהיה תחרות בטלוויזיה המסחרית בישראל או לא תהיה תחרות?
אבי דיכטר: זאת האמת ואת האמת הזאת צריך להגיד.
אבי דיכטר: בבסיסו האידיאולוגי של חוק הרישיונות היה – וכך אמר השר לפני שנתיים וכך אמר השר לפני מספר חודשים – הרצון לייצר שוק טלוויזיה בריא שבו יש בעלי רישיונות שמתחרים אחד בשני ובסופו של דבר מקימים גם חברות חדשות שיכולות להתחרות אחת בשנייה.
אבי דיכטר: כל עוד השוק נמצא במצבו הנוכחי אנחנו חוזרים שוב ושוב לוועדת הכלכלה.
אבי דיכטר: המעבר לרישיונות היה ניסיון שלקח הרבה זמן והרבה מאוד ישיבות כדי להבריא את השוק הזה.
אבי דיכטר: ניסיון אמיץ ללכת עד הסוף.
אבי דיכטר: יש גורמים בשוק הזה שלא רוצים שיהיו רישיונות, שלא רוצים שתהיה תחרות כי תחרות זה דבר קשה ובתחרות יש גם מפסידים.
אבי דיכטר: לפעמים המצב של הישארות בחיקו של ערוץ חזק הוא הרבה יותר נוח.
אבי דיכטר: אני אומר לכם, גם ב"קשת" יש דעה מאוד חזקה – גם בקרב בעלי מניות – שאומרת בסופו של דבר איזור הנוחות שלנו הוא בערוץ 2.
אבי דיכטר: אמנם יש מחויבויות של זיכיון אבל בסופו של דבר הערוץ הזה יותר בטוח, יותר קל ויותר מאפשר את ההתמודדות עם תחרות יותר קלה.
אבי דיכטר: ההחלטה שלכם היום או ההכרעה כאן היא האם לעודד תחרות, האם לעודד מעבר לרישיונות או לא לעודד?
אבי דיכטר: זאת האמת ואת האמת הזאת כולם, כל אנשי הטלוויזיה, פחות, יודעים.
אבי דיכטר: אני לא יודע אם כל חברי הכנסת מבינים – הדיון היום הוא על זה.
כרמל שאמה-הכהן: מר ניר, אנחנו פשוט חייבים לצאת להפסקה, לא של פרסומות.
לאה ורון: גב' יאירה פרנקל, נציגת הרשות להגבלים עסקיים ביקשה לרשות דיבור לפני ההפסקה.
יאירה פרנקל: אני חושבת שזאת נקודה טובה בדיון לחזור לדברים שנאמרו על-ידי הרשות להגבלים עסקיים לפני שנה, כשהדיון היה בנוגע למעבר של שתי הזכייניות לשיטה של רישיונות.
יאירה פרנקל: הזכרנו עכשיו שהבשורה העיקרית לציבור מהמעבר לרישיונות היא בכך ששתי החברות יעברו לתחרות מלאה: 24 שעות ביממה, 7 ימים בשבוע; על הצופים; על הפקות המקור; על הפרסום וגם על החדשות.
יאירה פרנקל: האפשרות שהזכייניות ימשיכו באחזקה משותפת של חברת החדשות היא בעייתית פעמיים: פעם אחת בגלל שהן ממשיכות להחזיק בנכס משמעותי שמקים להן אינטרסים משותפים.
יאירה פרנקל: מדובר בעוגן הצפייה המרכזי שלהן, האחזקה בחברה היא כדאית, הן משקיעות בה הרבה יותר ממה שהן מחויבות להשקיע – ולכן כדאי להן להקים חברה נוספת.
יאירה פרנקל: גם אם הן יפוצלו, יהיה כדאי להן להמשיך ולהחזיק כל אחת בחברת חדשות של עצמה.
יאירה פרנקל: פעם שנייה זה בעייתי פשוט מהסיבה שמאבדים פה עוד חברת חדשות.
יאירה פרנקל: הדברים האלה נאמרו לפני שנה כשהמצב היה שונה בשני מובנים: אחד, דובר על כך שנוותר על חברת חדשות שלישית.
יאירה פרנקל: מהבוקר אנחנו נמצאים במצב שאנחנו בעצם מקבלים החלטה על ויתור על חברת חדשות שנייה – על כל המשמעויות - -
משה כחלון: אל תאבדי תקווה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: למה אתם מאבדים תקווה?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: למה קברתם אותו?
עמיר פרץ: כי הממונה על ההגבלים העסקיים מתייחסת אלינו ברצינות.
עמיר פרץ: אם אתם לא התכוונתם, תגידו לנו.
יאירה פרנקל: העניין השני שעולה מהדיון הוא שבניגוד למה שאז נאמר על-ידי הזכייניות: שהן לא מסוגלות להחזיק חברת חדשות עצמאית כזאת – בהחלט יש היתכנות.
יאירה פרנקל: אני מזכירה שזאת הזכיינית היותר חלשה שאומרת כאן שהיא יכולה להחזיק חברת חדשות בעצמה.
יאירה פרנקל: אני חושבת שמקל וחומר הזכיינית היותר חזקה תוכל להחזיק חברת חדשות כזאת.
עמיר פרץ: ניתוח מעניין.
יאירה פרנקל: אני חושבת שהפיתרון לכל הדיון פה באמת אולי שחברה תחזיק חברת חדשות - -
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זאת אומרת שהעברת את חדשות 2 ישיר ל"קשת"?
יאירה פרנקל: לא.
יאירה פרנקל: גם ל"רשת" תהיה חברת חדשות וגם ל"קשת".
יאירה פרנקל: לכל אחת בנפרד.
כרמל שאמה-הכהן: הפסקה עד לשעה 15:45, אז נחזור לדיון.
כרמל שאמה-הכהן: מי היה ברשות דיבור?
כרמל שאמה-הכהן: מר אברהם נתן, בבקשה.
אברהם נתן: השאלה פה היא שאלה גם כלכלית וגם שאלת התחרות.
אברהם נתן: חברי הכנסת הנכבדים קיבלו החלטה להוציא חוק שמשמעותו שמיים פתוחים ותחרות בתחום התקשורת.
אברהם נתן: מסיבות כלכליות, כדי לבצע את העניין הזה – ויש עלות כלכלית לבצע את העניין הזה - -
כרמל שאמה-הכהן: מה עלות ביצוע המהלך הזה?
אברהם נתן: מעל 100 מיליון שקל.
אברהם נתן: המשמעות של הדבר הזה שכדי לבצע מהלך כזה – כשאתה מסתכל על כלל המהלך – אתה צריך לראות גם על מה אתה מוותר.
אברהם נתן: החברים הנכבדים הסבירו לנו שחברת החדשות שהם השקיעו בה עשרות מיליוני שקלים – אני מניח שהם התכוונו שגם אנחנו השקענו עשרות מיליוני שקלים – יש לה ערך כלכלי רב ושזה בכלל עניין קנייני אז לא תוכלו לקחת מהם את ה-50%.
אברהם נתן: אבל 50% שייך ל"קשת".
אברהם נתן: אם מישהו חושב ש"קשת" תיתן במתנה את ה-50% שלה ל"רשת" אז או שהוא התבלבל – אמנם אני בן 65 אבל לא סנילי – אין לי שום כוונה להעביר חינם לא את חברת החדשות ושלא לדבר על המספר "22" על הערוץ שהוא גם כן עניין קנייני.
אברהם נתן: זאת אומרת, אם רוצים לעשות שמיים פתוחים ויש כוונה לבדוק את האפשרות לצאת לרישיון אז השאלה היא שאלה כלכלית.
אברהם נתן: זה שערוצים אחרים רוצים למנוע את המהלך הזה או שהם חושבים שאנחנו נצא וניתן להם במתנה גם את חברת החדשות וגם את ערוץ 22 – זה בניגוד לצד הכלכלי.
אברהם נתן: אנחנו לא נעשה את זה ואין שום כוונה לעשות את זה.
אברהם נתן: אתם צריכים לקבל החלטה: אם אתם רוצים שמיים פתוחים ואתם רוצים ללכת למהלך של תחרות – אנחנו מוכנים לעמוד בכל תנאי התחרות.
אברהם נתן: גם לעניין שאמר יושב-ראש הוועדה שיכול להיות שייווצר מצב שיהיה מונופול – אנחנו מוכנים להתמודד בתחרות.
אברהם נתן: אנחנו מוכנים לבנות מתווה כדי למנוע יצירת מונופול.
עמיר פרץ: אפשר לשאול אותך שאלה?
עמיר פרץ: אתה מוכן ליצור איזון בין התקופה שאתה יוצא לרישיון לתקופה שהולכים – זאת אומרת שתדחה את היציאה שלך.
עמיר פרץ: הם יצמצמו בשנה – באיזו שנה אתה אומר שתצא לרישיון?
אבי צבי: אוקטובר 2015.
עמיר פרץ: אנחנו נוריד להם.
עמיר פרץ: נעשה ביניכם משהו באמצע ואתם תדחו ותצאו ביחד כך שכל הסוגיות האלה לא יהיו - -
אברהם נתן: אני לא מתנגד לכל מהלך שהכנסת תחוקק שמשמעותו הגברת התחרות ואיזון משאבים, לא מתנגד.
עמיר פרץ: אני שואל אותך שאלה עניינית.
עמיר פרץ: אנחנו במתווים של הידברות.
אברהם נתן: עניתי לך.
עמיר פרץ: זה ברור שאתה לא יכול להתנגד למהלך שהכנסת מחוקקת.
עמיר פרץ: כל מהלך שהכנסת מחוקקת מחייב גם אותי.
אברהם נתן: אתה אומר אני מוכן להקדים את מועד הרישיונות, אם אני מוכן להיכנס?
אברהם נתן: אני אומר לך כן.
עמיר פרץ: לא להקדים.
עמיר פרץ: לאחר.
אברהם נתן: מה זאת אומרת "לאחר"?
עמיר פרץ: אתה הרי יוצא לרישיון בעוד שנה, נכון?
עמיר פרץ: אני אומר שאתה תדחה בשנה וחי והוא יתקדם בשנה וחצי ותצאו ביחד.
איתן כבל: בקיצור, תפגשו בשנת 2014.
אברהם נתן: זאת החלטה שלכם, 2014.
אברהם נתן: מה שאתם תגידו.
אברהם נתן: אם אתם רוצים תחרות החל מ-2014 תהיה תחרות.
נחמן שי: אבל אז אתה נשאר עם המצב הקיים – אין לך תחרות.
נחמן שי: הם אומרים אנחנו נמשיך לשדר יחד עם רשת.
נחמן שי: אתה נשאר עם חברת חדשות אחת ועם ערוץ אחד, נכון להיום.
נחמן שי: לא הרווחת.
נחמן שי: הוא אומר, בכל זאת, אם הוא יוצא היום הוא כופה על השוק לפחות שני ערוצי טלוויזיה.
עמיר פרץ: בכל מקרה יהיו שני ערוצי טלוויזיה.
אברהם נתן: המצב היום הוא שעד 2018 נהיה בחברת חדשות אחת.
אברהם נתן: אתה רוצה להקדים את זה?
אברהם נתן: אנחנו פרטנרים.
נחמן שי: - - - להפך, לכן אמרתי קודם שהאינטרס שלנו גדל, לאפשר להם לצאת לרישיון כרגע כי אז לפחות יש שני ערוצים.
נחמן שי: נשארה שאלת חברת החדשות אבל לפחות אם מת תינוק, ייוולד תינוק.
כרמל שאמה-הכהן: אף אחד לא מת.
עמיר פרץ: אבל חבר כנסת נחמן שי, הוא יוצא כאילו הוא עושה את המהלך אבל הוא אומר שהוא המפסיד הגדול.
עמיר פרץ: הריר שיש לכולם פה סביב השפתיים על העניין של אחזקת חברת החדשות הוא לא דבר מוצנע, כן?
אברהם נתן: זה קנייני.
עמיר פרץ: מאה אחוז, אני בעד.