GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
סטיבן ברמן: באופן עקרוני אי אפשר להסכים עם ההחלטה של תוכנית הפעימות, היא פשוט תוכנית של ענישה קולקטיבית.
ישראל אייכלר: אתה אומר שצריך להפריד ולדון כל קו בנפרד, מתי להפעיל אותו, ולא לעשות החלטה כללית שדוחים את כל התוכנית או מקבלים את כל התוכנית.
סטיבן ברמן: נכון, כי ברגע שעשרות אלפים כמוני עברו כבר לתחבורה הציבורית, ואני חושב שצריכים לברך אותנו, אז אי אפשר לבוא ולהגיד לנו, בגלל שהרכבת לא טובה נעניש אתכם פעמיים.
ישראל אייכלר: הדברים שלך מאוד הגיוניים וברורים.
ישראל אייכלר: עכשיו נעבור לשכונות אחרות, לשכונת הבוכרים-גאולה, הגברת יעל דרייפוס שקד, אדריכלית מהמינהל הקהילתי של השכונה, בבקשה.
יעל דרייפוס שקד: לנו יש שאלה כללית יחד עם שותפי למרכז העיר לגבי הפקק ברחוב אגריפס שלפעמים חוצה את רחוב יפו, וגם המעבר משכונות כמו מקור ברוך והאזור הזה לכיוון מחנה יהודה, בעצם רחוב יפו "חתך" את זה.
יעל דרייפוס שקד: דבר נוסף הוא המעברים, הרכבת הקלה היא בעייתית מבחינת האוכלוסייה החרדית, דיברו על זה שוב ושוב, וזה הולך ומקשה על ההגעה למרכז העסקים בגאולה.
ישראל אייכלר: הרכבת לא מגיעה לשם בכלל.
יעל דרייפוס שקד: נכון.
ישראל אייכלר: נו, אז מה?
יעל דרייפוס שקד: אז שיטת "המעברים" תהיה שיטה בלתי אפשרית עבור האוכלוסייה החרדית.
ישראל אייכלר: אבל הבנתי ש"אגד" לא משנה את מערך הקווים באזורים שהרכבת לא מגיעה אליהם.
ישראל אייכלר: אני לא טועה, נכון?
אסף אברהמי: אם מדברים על הרחובות שטראוס, יחזקאל, וכל האזור הזה, אז שם מערך הקווים כבר עובד בתצורה הסופית שלו כמעט.
אסף אברהמי: יש את הקווים המהירים, קו 71, וקו 72, יש את כל קווי רמות, רמת שלמה, שעובדים בתדירות טובה ורובם עובדים בתצורה הסופית שלהם.
אסף אברהמי: אמור להיות אולי שינוי אחד או שניים קלים שלא אמורים להשפיע, בטח לא על עניין המעביר, אלא להיפך – יכול להיות שיהיה קו נוסף שייקרא קו 53 שייתן עוד יעד לכל תושבי שכונות הצפון – רוממה וכל האזור הזה – להגיע לרחוב אגריפס דרך הרחובות יחזקאל ושטראוס.
אסף אברהמי: אם מסתכלים על כל הציר של הקווים החרדיים, יש להם את הנגישות הכי טובה, גם מבחינת תדירות וגם מבחינת מעבר לרכבת, במיוחד באזור רחוב קינג ג'ורג' שהרי אתם ממוקמים ממש בסמוך לתחנת הרכבת, כך שאני לא רואה שום בעיה אלא להיפך, אתם מקבלים שיפור שירות.
ישראל אייכלר: התשובה של "אגד" מספקת אותך?
יעל דרייפוס שקד: אנחנו מכירים את התחבורה פחות או יותר, אבל אני מדברת על התחלופה של התחבורה הציבורית עם הרכבת למי שכן עולה לרכבת הקלה.
אסף אברהמי: על זה אני מדבר, אם תשימי לב תראי שהרכבת נוסעת בציר ברור מאוד ומרכזי.
אסף אברהמי: אם אני נמצא בתחנה המרכזית ורוצה להגיע לאזור הרחובות שטראוס ויחזקאל, אני נוסע ברכבת הקלה עד צומת הרחובות יפו-קינג ג'ורג', יורד מהרכבת ואחרי כ-50 מטר יש תחנת אוטובוס שבה עולים כל הקווים לכיוון רחוב שטראוס ולוקחים אותי לאן שאני רוצה, כך שיש לכם נגישות.
אסף אברהמי: לגבי מה שאמרת בנושא רחוב אגריפס ואנחנו מדברים עליו הרבה, אני רוצה לציין שאין מה לעשות, רחוב אגריפס הוא רחוב שתחבורה ציבורית אמורה להמשיך ולעבור בו אחרת אנחנו מנתקים את כל העיר.
ישראל אייכלר: עלתה הצעה שבקטע של מחנה יהודה יאפשרו גם לאוטובוסים לנסוע על פסי הרכבת.
אסף אברהמי: אז אנחנו לא שם, אבל אני רוצה לסבר את האוזן ולהגיד לכם שיש לנו תקווה, כי אם היום נוסעים 1,880 נסיעות ביום ברחוב אגריפס בשני הכיוונים, שהן כמעט 80 נסיעות בשעה, שזה המון – אז במערכת הסופית אמורים להישאר בסך הכול חמישה קווים ברחוב אגריפס, שייסעו 800 נסיעות ביום, שהן 30 נסיעות בשעה.
קריאה: מדברים היום על 160 בשעה.
ישראל אייכלר: 30 נסיעות בשעה זו לא בשורה טובה.
אסף אברהמי: לכל כיוון התכוונתי.
קריאה: 30 נסיעות בשעה זה אחד כל שתי דקות.
ישראל אייכלר: כן, זה בלתי אפשרי.
אסף אברהמי: בעוד חודשיים-שלושה אנחנו אמורים להיכנס למערכת הסופית, בעזרת השם.
ישראל אייכלר: אני מאוד מקווה ואולי נדבר עם משרד התחבורה לא במסגרת הדיון הזה, לאפשר את ההצעה שהציעו האזרחים, שבאזור מחנה יהודה, לא רחוב אגריפס, לאפשר לאוטובוסים לעלות ולנסוע על פסי הרכבת עד תחנת הדלק "הטורים" או עד - - -
אסף אברהמי: היתרון שלנו הוא שאיפה שמאפשרים לנו לנסוע אנחנו יודעים לנסוע.
ישראל אייכלר: זה ישחרר קצת את רחוב אגריפס כי זה בלתי אפשרי.
אסף אברהמי: מר שלמה לוז רוצה לעצור אותי על מה שאמרתי.
אסף אברהמי: הוא אמר שעל-פי חוק אסור לי לעלות, אני לא אתעסק אתו, הוא החוק.
ישראל אייכלר: עכשיו אסור לאוטובוס לעלות, אבל אולי אפשר יהיה להתיר כדי להוריד את העומס מרחוב אגריפס.
יהודה סקר: מה הסיבה שהמשטרה מתנגדת?
ישראל אייכלר: אחרי שהיא תציב גדרות אני אשמע את המלצתה לגבי זה.
ישראל אייכלר: כל זמן שאין לה המלצה על בטיחות האזרחים אז מה השאלה לגבי ההמלצה השנייה, היא הרי לא ממונה על זה.
קריאה: המשטרה התנגדה גם להוריד נוסעים ברחוב אגריפס.
יגאל מלכיאל: ברשות
יגאל מלכיאל: כם רציתי לדבר על שכונות הצפון, הרב אייכלר.
ישראל אייכלר: מי מדבר עכשיו?
יגאל מלכיאל: אני, יגאל.
ישראל אייכלר: רגע, אבל רצינו - - -
יגאל מלכיאל: רציתי להוסיף עוד שתי נקודות חשובות בעניין שכונות הצפון.
ישראל אייכלר: יגאל, מה?
יגאל מלכיאל: מלכיאל, מהמינהל הקהילתי פסגת זאב.
ישראל אייכלר: פסגת זאב.
ישראל אייכלר: דיברתם קודם, לא?
יגאל מלכיאל: דיברתי.
ישראל אייכלר: אבל יש כאן עוד הרבה אנשים שעוד לא דיברו.
יגאל מלכיאל: אלה דברים שחשוב לדעת.
יגאל מלכיאל: אם אנחנו מדברים על תחבורה ציבורית, צריך לדעת שמדובר בכלל הציבור, כמו שהתחלנו את הישיבה וכבודו דיבר על זה.
יגאל מלכיאל: פסגת זאב מונה 50,000 תושבים, נווה יעקב מונה 30,000 תושבים, תחשבו על כמויות האנשים האלה שבשעה 07:30 רוצים לעלות על הרכבת.
ישראל אייכלר: אבל אמרו שאם כל חמש דקות תהיה רכבת - - -
קריאה: צמחתם ב-5,000 מאתמול?
יגאל מלכיאל: יופי, זה מצוין.
יגאל מלכיאל: הרכבת נוסעת, היא יורדת את הגבעה הצרפתית, תחשבו שכל חמש דקות הרכבת צריכה לעבור את כביש 9 – זאת אומרת, חסמנו את כל העיר.
יגאל מלכיאל: לא דאגו לפתרון של הגשר, לפקקים שם בבוקר, על זה אף אחד לא חשב.
ישראל אייכלר: טוב.
יגאל מלכיאל: דבר שני, הורידו בתקופה האחרונה את תדירות קו 25 וקו 45, בעוד שהמסלול של הרכבת לא גמור, הוא נעצר באמצע פסגת זאב ולא מגיע לנווה יעקב, וחשוב לדעת את זה.
יגאל מלכיאל: תושבי נווה יעקב יצטרכו להיכנס לתוך מרכז פסגת זאב ומשם לעלות בתחנה הראשונה.
יגאל מלכיאל: מכביש עוזי נרקיס של שלושה נתיבים, כל התנועה נכנסת לנתיב אחד.
יגאל מלכיאל: התוצאה היא פגיעה קשה באיכות החיים על חשבון חיי המשפחה.
ישראל אייכלר: מה אתה מציע, להשאיר את הקווים הקיימים בנוסף לרכבת הקלה?
יגאל מלכיאל: כן, כי צריך לחשוב שאנשים מגיעים מגבעת זאב דרך הנתיב הזה.
ישראל אייכלר: חבל שהזמן כל כך מאוחר, אבל נדמה לי שנצטרך לדון בעניין נווה יעקב – אנשים מתלוננים בצורה קשה מאוד על כל סיפור החפירות וחסימת הכביש שלהם.
ישראל אייכלר: אנחנו נעבור לשכונת רמות, לגברת לורן פוריס, חברת הנהלת מינהלת רמות.
לורן פוריס: רציתי להתייחס לנושא שהעלית בתחילת הדיון בעניין הילדים.
לורן פוריס: אני חושבת שכמו שב"רב-קו" יש לאדם מבוגר אפשרות לקנות כרטיס בודד, אם אפשר היה לקנות גם לילד כרטיס בודד זה היה פותר את הצורך ללכת עם ארבעה או חמישה כרטיסי ילדים.
לורן פוריס: כי מדי פעם הילדים נלקחים או נאספים לא על-ידי ההורים שלהם, אלא על-ידי חברים, על-ידי בייביסיטר, ולא תמיד אפשר, טכנית, להעביר את הכרטיסים מאחד לשני.
לורן פוריס: אם היו יוצרים סיטואציה שאפשר לקנות כרטיס בודד - - -
קריאה: עם הנחה.
לורן פוריס: עם הנחה של ילדים.
ישראל אייכלר: כן, כי בלי הנחה אפשר לקנות.
לורן פוריס: ברור, אבל בעצם אתה קונה כרטיס של מבוגר.
לורן פוריס: כמו שניתן ב"רב-קו" לקנות כרטיס בודד למבוגר, צריך להיות פתרון לכרטיס בודד לילד, ויכול להיות שזה ייתן פתרון גם למשפחה שעולה עם חמישה ילדים ומסובך לה להחזיק את כל הכרטיסים.
ישראל אייכלר: רעיון טוב.
ישראל אייכלר: והשאלה היא למשרד התחבורה – זה אפשרי?
ישראל אייכלר: זה שוב עניין ממוחשב, נכון?
רביב סובל: הבעיה היא שכשאדם מגיע למכונה, המכונה לא יודעת שמדובר בילד.
לורן פוריס: יש מבקרים, יש פקחים.
ישראל אייכלר: אפשר לתכנת את הקוד של הילד בתוך המכונה.
קריאה: קודם כל הוא צריך לקנות כרטיס מתאים.
ישראל אייכלר: כמו שאדם יכול לעלות לאוטובוס ולרכבת בלי לשלם ויש בשביל זה בקרים לבדוק את זה, הוא יכול לבדוק אם הוא ילד או מבוגר.
קריאה: אתה יכול לנקב גם בכרטיסיית נוער, אתה יכול לקחת את הכרטיסייה של הבן שלי ולנקב בה ואף אחד לא יידע מזה.
ישראל אייכלר: אני רוצה להודות לך, הגברת פוריס, ונעבור למינהל קהילתי נווה יעקב, חיים קראגף.
ישראל אייכלר: אבל אנחנו צריכים לסיים את הדיון, אז בקצרה.
חיים קראגץ: שלום, שמי חיים קראגץ, אני מייצג את שכונת נווה יעקב והייתי רוצה להגיד כמה דברים שמעיקים מאוד על התושבים שלנו.
חיים קראגץ: שמעתי את כל הדברים ואת כל האנשים שמדברים על הפעלת הרכבת.
חיים קראגץ: אנחנו רוצים שגם דעתנו, דעתם של אנשי שכונת יעקב, תישמע.
חיים קראגץ: אני יודע שיש פה גופים מכובדים מאוד – משרד התחבורה, עיריית ירושלים, "אגד", "סיטיפס" – אבל הייתי רוצה שגם תושבי שכונת נווה יעקב יישמעו.
חיים קראגץ: אנחנו רצינו מאוד שהרכבת הקלה תגיע עד לשכונת נווה יעקב, ובהתחלה היא לא היתה אמורה להיכלל.
חיים קראגץ: עכשיו אנחנו למודי ניסיון אחרי שהפעילו את הרכבת הקלה, אז פנינו ואנחנו מבקשים מאוד לעשות את הרכבת הקלה בתוואי החליפי ולא במרכז הרחוב הראשי.
חיים קראגץ: לפני כעשר שנים היו לנו הרבה תאונות קטלניות בצמתים, הצמתים האלה הוחלפו במעגלי תנועה וזה פתר לנו את הבעיה.
חיים קראגץ: אין לנו תאונות מאז ועכשיו זה חוזר בחזרה.
חיים קראגץ: לשכונה שלנו יש יציאה אחת בלבד וכניסה אחת בלבד, ואם התוואי של הרכבת הקלה יהיה במרכז הרחוב אז יופיע פקק מתמיד בתוך השכונה.
חיים קראגץ: זאת אומרת, יש לנו בעיה בטיחותית עם התוואי במרכז הרחוב, ויש לנו בעיה ביטחונית במרכז הרחוב כי במקרה חירום, חס וחלילה, אין כניסה ואין יציאה.
חיים קראגץ: ויש לנו בעיה של איכות הסביבה, כי אם יהיו שם פקקים, ויהיו פקקים, כמו בפסגת זאב – שם יש מרחק של 1,900 מטר מרחוב כיכר במזלות עד לרחוב יקותיאל אדם, היה שם פעם רמזור אחד ולא היו פקקים, עכשיו יש שם 11 רמזורים, ואיך אפשר שלא יהיו פקקים?
חיים קראגץ: – אנשים שגרים שם בבניינים סמוכים נושמים מהבוקר עד הערב את הגזים שפולטים הרכבים.
חיים קראגץ: אנחנו לא רוצים את הגורל הזה.
חיים קראגץ: יש אפשרות לבנות אצלנו בנווה יעקב את התוואי החליפי והוא הרבה יותר זול – לא צריך לפגוע בתאורה ולא בתשתיות, יש שטח פתוח.
חיים קראגץ: אנחנו דיברנו עם תוכנית אב לתחבורה והם בתוקף אומרים לא.
חיים קראגץ: אני חושב שגם אנחנו צד בזה, ומתעוררת השאלה האם התחבורה היא לתושבים או התושבים הם לתחבורה.
ישראל אייכלר: אני רוצה לקבל תשובה.
ישראל אייכלר: יש לכם תשובה לשאלה של האיש מנווה יעקב או שאתם לא ערוכים לזה?
ישראל אייכלר: הוא אומר שיש אלטרנטיבה לעשות את הרכבת הקלה לא בציר היחיד שמכניס את האזרחים לנווה יעקב ומהשכונה החוצה.
דוד קנטרוביץ: זה לא תחום עיסוקי, אבל אני יודע שמתקיים דיאלוג עם תושבי נווה יעקב ולפני כשבועיים התקיים מפגש גדול מאוד שהאדון נכח בו.
דוד קנטרוביץ: השכונה הציעה תוואי חלופי לרכבת הקלה, התוואי הזה נבדק על-ידינו בצורה יסודית והוא לא רלוונטי.
דוד קנטרוביץ: התוואי הזה לא מספק את השירות שאנחנו רוצים לספק.
דוד קנטרוביץ: בנוסף, יש שם שאלות מסובכות של בעלויות סטטוטוריקה, ולכן התוואי הזה נפסל לאחר הבדיקה שלנו.
ישראל אייכלר: אולי אתם מוותרים על הרכבת הקלה.
ישראל אייכלר: אתם מוכנים לוותר עליה?
ישראל אייכלר: הרי זה עוד לא נבנה, נכון?
חיים קראגץ: כן.
חיים קראגץ: זה מה שאנחנו רוצים להגיד, אם אי אפשר לבנות את התוואי החליפי אנחנו מוותרים על הרכבת הקלה.
חיים קראגץ: אני מייצג רוב מוחלט, והייתי אומר בבטחה רוב של 90% מהתושבים.
חיים קראגץ: אנחנו לא רוצים את הרכבת הקלה אם אין אפשרות לתוואי חליפי.
ישראל אייכלר: אי אפשר לכפות על שכונה רכבת קלה שהיא לא נוחה להם.
ישראל אייכלר: אז אולי צריכים לשקול מחדש, אולי נפנה לשר התחבורה שיושיב את האנשים עם צוות מוחות ונתחיל לחשוב מחדש.
ישראל אייכלר: דבר שכבר נעשה – נעשה, אבל מה שלא נעשה – למה צריך לסבול אותו.
חיים קראגץ: באנו לפה כדי שישמעו את הבקשה שלנו, כי מעבר לתוכנית אב לתחבורה לא שומעים אותנו.
חיים קראגץ: אם אי אפשר לעשות תוואי חליפי אנחנו מוותרים על הרכבת הקלה, או שאפשר אולי לעשות את הרכבת הקלה עד לכניסה לנווה יעקב ולא יותר.
חיים קראגץ: לא לפגוע בכביש הראשי של השכונה – זאת הבקשה שלנו.
קריאה: עד סוף רחוב משה דיין.
ישראל אייכלר: תודה רבה לך, חיים קראגץ.
חיים קראגץ: תודה, כתבנו מכתב והיינו רוצים שתקראו אותו בזמנכם החופשי.
ישראל אייכלר: אנחנו נקרא את הדברים בעיון לאחר הדיון ונעביר את המכתב גם למשרד התחבורה.
ישראל אייכלר: מר ישי לוי, אדריכל לב העיר והרובע.
אורית לב-שגב: אדוני, שמי אורית, אני מייצגת את פורום מוסדות התרבות ואת שדרת המוזיאונים.
ישראל אייכלר: ביקשתי ממר ישי לוי, ואמרתי שמיד אחריו את.
אורית לב-שגב: אני מודה לך.
ישראל אייכלר: מר ישי לוי?
ישי לוי: אני רוצה לקרוא ברשותך מתוך החזון של תוכנית אב לתחבורה, ואני יודע שיש לי כמה דקות.
ישי לוי: זה מופיע באינטרנט וכל אחד יכול לראות את זה: "בבסיס החזון התחבורתי הירושלמי מצויה אם כן מערכת תחבורתית אינטגרטיבית המשלבת בין הרכב הפרטי לבין התחבורה הציבורית וכן מקצה מקום למדרחובים, לשבילי הליכה, למסלולי אופניים, תוך שמירה על הבחנה דקה ביניהם.
ישי לוי: אני אתחיל דווקא מהקל, ממסלולי האופניים – אני מנסה להבין איך מסלולי האופניים עוברים במרכז העיר, איפה הם מתחילים ואיפה הם מסתיימים, ומאוד קשה לי לעשות את זה.
ישי לוי: אני יודע שמתארגנת איזושהי קבוצה של 20–30 חברים שרוצים לעשות סיבוב אופניים, להראות את האבסורד בתוכנית מסלולי האופניים כפי שהם ייראו בסיום הפעימה השלישית.
ישי לוי: נעבור לנושא של המשלבת בין רכב פרטי לציבורי.
ישי לוי: דיברנו בפעם שעברה ואני חוזר על כך שוב: ישנו מושג "הטבעת השחורה" – זה הכביש שעוקף מרחוב אגרון, רחוב קינג ג'ורג', עולה דרך רחוב כי"ח לרחוב הנביאים וכולי.
ישי לוי: על הכביש הזה אמורות להיות נקודות השקה שבהן אפשר לחנות את הרכב, חוץ מחניוני חנה וסע.
ישי לוי: מי שמגיע לעיר ואנחנו בעד עיר "ירוקה", שיחנו שם וילכו ברגל במרכז, בתוך המשולש.
ישי לוי: לא יכול להיות שאנחנו שומעים מהיזם של מתחם - - - שנמצא ברחוב הנביאים, שהוא מתחנן ל-800 מקומות חניה והעירייה או משרד התחבורה לא מאפשרים לו – אני לא נכנס לדקויות כי אני בעצמי לא יודע מי מפקח על מה.
ישי לוי: לא יכול להיות שבמתחם כמו "עדן" – מבנה שמאושר על-ידי הוועדה המחוזית והוא מבנה גדול מאוד, בן 24 קומות – יאושרו לציבור חמש מקומות חניה.
ישי לוי: כשמדובר על תקן, מדובר על 250 מקומות חניה.
ישי לוי: לא יכול להיות שעל-פי התחזיות צריכים להיות 12,000 מקומות חניה נכון להיום, על-פי סקר שעשה - - -
ישראל אייכלר: אני חושב שאדוני חורג מנושא התחבורה הציבורית.
ישי לוי: לא.
ישי לוי: אני אגיע, אני אסביר.
ישראל אייכלר: אם אתה תגיע, אנחנו לא נגיע.
ישראל אייכלר: אז תגיע מיד לתחבורה הציבורית.
ישי לוי: אז אני מגיע מיד לתחבורה הציבורית.
ישי לוי: אנחנו מדברים על הובלת התושבים בצורה נוחה לעיר ויכול להיות שעל-ידי נקודות הממשק האלה כפי שהרכבת הקלה תשרת, אבל כאשר בשטח "המשולש", באזור בית יואל, באזור ככר ציון, אין תחנה של הרכבת הקלה, וחוץ מרחוב יפו, מרחוב אגרון עד לרחוב הנביאים – כש-3,000 סטודנטים מ"בצלאל" ומ"הדסה" עומדים לעבור למרכז העיר – אין שום אוטובוס שעוצר ומוריד נוסעים במקרה של תקלה ברכבת, אני שבוי של הרכבת הקלה.
ישי לוי: אם רחוב שלומציון נכנסים לעבודות ורחוב חשין נסגר לתחבורה, אז אין גישה למרכז העיר בכלל, חוץ מהרכבת הקלה, והדבר הזה מחייב בדיקה.
ישי לוי: אני מצטט מהדיון הקודם, כבוד הרב: "הוועדה מבקשת ממשרד התחבורה לפרסם באתר האינטרנט של המשרד את ההסכמים עם הזכיין לרכבת הקלה, מבקשת ממשרד התחבורה לאפשר לאוטובוסים לנסוע על תוואי הרכבת הקלה מכיכר הדוידקה כדי להקל על הנוסעים".
ישי לוי: בעצם כל מה שיצא לנו מכאן, מהוועדה, לא התבצע.
ישי לוי: ועוד דבר אחד בהקשר לזה - - -
ישראל אייכלר: לא, אני חייב לסיים.
ישי לוי: אחרון.
ישראל אייכלר: משפט אחרון.
ישי לוי: גם אני, כמו היהודי הזה, מכרתי את הרכב שלי ואני נוסע כבר 3–4 שנים מרמת שלמה למקום העבודה שלי.
ישי לוי: זה לוקח לי במקרה הטוב שעה-שעה ורבע.
ישי לוי: אני יורד ברחוב בן-צבי או בבנייני האומה או בתחנה הראשונה ברחוב אגריפס ועולה ברגל.
ישי לוי: יש בידי מסמך מה-2.9.2010, מדיון במשרד התחבורה שהשתתפו בו מר אלכס לנגר – המשנה למנכ"ל ומר דרור גנון – סגן בכיר, ובו הוצע לפתרון המצוקה הנ"ל, הפרדה מפלסית או מנהור לרחוב אגריפס בתנועה ממערב למזרח, לרכב פרטי בלבד.
ישי לוי: בפתרון זה תתאפשר התנועה לרכב הפרטי מבלי לפגוע בתנועת התחבורה הציבורית במפלס הרחוב.
ישי לוי: מר אלכס לנגר מקבל את הרעיון העקרוני והנחה לקדם את התוכנית לשלב שיכלול הכנת תוכנית מפורטת, בדיקות כדאיות ובדיקות מקצועיות נוספות.
ישי לוי: הדבר הזה נגנז ולא מטופל בכלל.
ישראל אייכלר: אתה סיימת אדוני, אני ממש לא יכול ואני מתנצל.
ישראל אייכלר: אמרתי משפט אחרון ואני שומע נאום, אנשים מחכים פה, ואני חייב לסגור את הדיון עוד מעט.
ישי לוי: תודה רבה.
ישראל אייכלר: תודה רבה לך.
ישראל אייכלר: הגברת אורית לב-שגב ממוזיאון ארצות המקרא.
אורית לב-שגב: אני מדברת כאן גם בשמם של מוזיאון המדע ושל מוזיאון ישראל, ויש אתי כאן עמיתה שתשלים את הדברים אם יהיה צורך.
אורית לב-שגב: אנחנו אזור בגבעת רם שמאכלס מדי יום אלפי-אלפי אנשים, מבקרים, סטודנטים שעובדים אצלנו ושמגיעים כמובן לקמפוס בגבעת רם, מאות מתנדבים – אנשים מבוגרים מאוד שמגיעים מדי יום למוזיאונים וזה כל עולמם, והקהל הרחב.
אורית לב-שגב: עיקר הבעייתיות, לפי מה שאני רואה, עלולה להתנקז בחגים ובחודשי הקיץ, שאז גם אלפי משפחות עם ילדים קטנים מגיעים למתחם המוזיאונים.
ישראל אייכלר: מה הבקשה שלך?
אורית לב-שגב: לפי מה שאנחנו מאבחנים, עלולים לצוץ שני אתגרים קשים ביישום השינויים בתחבורה הציבורית בעיר.
אורית לב-שגב: קו 24א לדוגמה, שאסף משכונות דרום-מערב העיר, מתבטל.
אורית לב-שגב: הווי אומר שאותם תושבים שירצו להגיע למתחם המוזיאונים, ובעוד תקופה קצרה גם לספרייה הלאומית, ייאלצו לקחת שלושה אוטובוסים – קו אוטובוס מהשכונה לרכבת הקלה, ומהרכבת הקלה לתחנה המרכזית משום ששם הממשק, ומהתחנה המרכזית לשדרת המוזיאונים.
אורית לב-שגב: זו בעיה וזה אתגר גדול אחד.
אורית לב-שגב: הדבר הנוסף הוא הממשק שאינו קיים מצפון שדרות הרצל, בין הרכבת ובין שדרת המוזיאונים.
אורית לב-שגב: הממשק היחיד שיש לרכבת הקלה עם קו אחד שמגיע לשדרת המוזיאונים נמצא בתחנה המרכזית.
אורית לב-שגב: ישנו ממשק מסוים נוסף ליד גשר המיתרים אבל אז המרחק הוא 150 מטר.
ישראל אייכלר: על כמה אנשים ביום אתם מדברים?
אורית לב-שגב: אנחנו מדברים על אלפים רבים, ואני לא כוללת את הסטודנטים שמגיעים לקמפוס ולא את האנשים שמגיעים למשרדי הממשלה ולכנסת.
ישראל אייכלר: אולי נשמע תשובה מעשית, שמעתם את הבעיה של הממשק של האזור הזה?
דוד קנטרוביץ: כן, אני מכיר.
דוד קנטרוביץ: לאחרונה ישנה גם תכתובת עם העירייה, לדעתי, בנושא הזה.
ישראל אייכלר: מה תשובתכם?
דוד קנטרוביץ: ישנם מספר ממשקים טובים גם בשדרות הרצל.
דוד קנטרוביץ: בצפון שדרות הרצל יש ממשק, ויש שם את קו 14 מתחת לגשר המיתרים.
אורית לב-שגב: תרשה לי, אדוני, אני לא רוצה להתעמת, אבל זה נמצא 150 מטר מהרכבת.
אורית לב-שגב: לאוכלוסייה המבוגרת, לא כל שכן במזג האוויר בירושלים, חורף וכדומה, זה לא ריאלי ולא ישים.
אורית לב-שגב: לשלוח אנשים שירדו מגשר המיתרים לצעוד 150 מטר, בקו אווירי, זה לא כל כך ישים.
אורית לב-שגב: אני חושבת שהדבר הישים היחיד הוא בתחנה המרכזית אבל אז יש רציפים ומעברים וגשרים, וגם זה מקשה מאוד על אדם שירצה להגיע.
אורית לב-שגב: יש שני סוגי אוכלוסיות, סוג אחד זה אותם אנשים שגרים בירושלים ורוצים להגיע למתחם, והסוג השני זה התיירים – מה להם ולרכבת?
אורית לב-שגב: להתחיל לעשות את המעברים והשינויים הללו, זה עלול להקשות מאוד וזה קושי ממשי.
ישראל אייכלר: טוב, הדברים הועלו.
ישראל אייכלר: אני מקווה שתדונו בזה ונעביר את זה אליכם.
ישראל אייכלר: אתם בטח כתבתם והעברתם את הדרישות שלכם.
ישראל אייכלר: תודה לגברת אורית לב-שגב, ועכשיו לאיתי גוטלר – יושב-ראש אגודת הסטודנטים של האוניברסיטה העברית, בבקשה.
איתי גוטלר: אני לא ארחיב בדיבורים.
ישראל אייכלר: כן, כבר מאוד מאוחר.
איתי גוטלר: כבר מאוד מאוחר.
איתי גוטלר: קודם כל צריך לציין לחיוב את שיתוף הפעולה שיש לנו עם "אגד" ועם משרד התחבורה ברמה השוטפת בפתרון בעיות וכולי.
איתי גוטלר: זה שיתוף פעולה שאנחנו רוצים שיימשך וישנם מפגשים אתם כל הזמן.
איתי גוטלר: יש מספר סוגיות ליבה שמשפיעות על הסטודנטים וקשורות בעיקר לשינויים שנכנסים כשאין להם היערכות טובה מספיק.
איתי גוטלר: אחת הסוגיות היא הכניסה של ה"רב-קו" וההחלות, משהו שאנחנו חוששים שיקרה גם בסמסטר ב' – התחלופה של ה"חופשי סמסטריאלי" שייכנס לתוקפו גם בתחילת סמסטר ב' ואנחנו רוצים להימנע מהתורים הארוכים שהיו אז, שזו היתה מלחמה גדולה.
איתי גוטלר: הדבר השני זה נושא הרכבת הקלה והאפשרות להשתמש ב"רב-קו" על הרכבת הקלה, יש כרגע בעיה ספציפית שאנחנו יודעים עליה מהבוקר.
איתי גוטלר: את רוצה להגיד, בבקשה?
אינה בורשטיין: סטודנטים בעלי "חופשי סמסטריאלי" או "חופשי שנתי" אמורים לנסוע בחינם ברכבת הקלה, וכרגע יש עם זה בעיה טכנית שלמיטב הבנתי צריכה להגיע לפתרון עוד היום.
איתי גוטלר: עד יום ראשון.
אינה בורשטיין: עד תחילת השבוע.
ישראל אייכלר: אם זה יגיע לפתרון עד יום ראשון אז זו כבר בשורה, אז אין בעיה.
אינה בורשטיין: עד כמה שהבנו ממשרד התחבורה ומ"סיטיפס" זה משהו שהיה צריך לקרות היום, היום לא קרה, ויקרה עד יום ראשון.
אינה בורשטיין: בנושא הקווים ונושא המעברים, משיחה עם מר קנטרוביץ התרשמתי שמתקיימת חשיבה רבה מאוד ולמיטב הבנתי נושא המפרקים צריך ויכול לתת מענה טוב.
אינה בורשטיין: אני מציעה לשקול עוד דבר קטן – לאפשר עלייה של אופניים לרכבת הקלה מכיוון שהרכבות לא מגיעות עד לקמפוסים.
אינה בורשטיין: זה גם יקל על המפרק שבין המעבר מהרכבת הקלה לקמפוס עצמו, והרבה סטודנטים ישמחו להשתמש באופניים.
ישראל אייכלר: להעלות את האופניים לרכבת?
אינה בורשטיין: באותה מידה שניתן להעלות עגלה, להעלות אופניים מתקפלים שתופסים נפח קטן.
רביב סובל: אופניים מתקפלים אפשר להעלות, אין שום בעיה.
אינה בורשטיין: אבל הם יוכלו לעמוד בצורה נפרדת ברכבת, בלי שהם נכנסים לתוך תיק?
רביב סובל: לא, הם צריכים להיות מקופלים בתוך תיק ואז אתה יכול להעלות אותם.
אינה בורשטיין: בערים הגדולות בעולם יש מתקנים לאופניים קטנים או מתקפלים.
אינה בורשטיין: להערכתי זה יכול לפתור הרבה בעיות, גם של ממשקים, זה יעזור גם בהר הצופים וגם בעין כרם.
ערן אברמוביץ: בחוץ-לארץ יש אופציה להעלות אופניים לרכבת ולשלם חצי - - -
אינה בורשטיין: אולי זה לא הפורום אבל הייתי שמחה לבחון את זה.
אינה בורשטיין: והדבר האחרון בנושא ה"רב-קו" – מכיוון שהיה בלגאן בתחילת השנה גם עם תלמידי חוץ-לארץ ורק עכשיו, חודש לאחר כניסת ה"רב-קו", הצליחו להגיע לאפשרות שהם ינפיקו את הכרטיסים – אנחנו רוצים שכבר בתחילת סמסטר ב', כפי שהיה בסמסטר הנוכחי, יגיעו עמדות של "אגד" ו"סיטיפס" לשלושת הקמפוסים על-מנת לאפשר הנפקה של "רב-קו" סמסטריאלי לאלה שירכשו אותו רק בסמסטר ב', וגם עבור תלמידי חוץ-לארץ.
ישראל אייכלר: ועכשיו מר אבי שמר – ראש הרשות לבטיחות בדרכים.
אבי שמר: מנהל אזור ירושלים ברשות לבטיחות בדרכים.
אבי שמר: אני רוצה להתייחס לנושא המת"צ, מסלול תחבורה ציבורית, בשדרות גולדה מאיר.
אבי שמר: הסוגיה של מסלול תחבורה ציבורית היא אכן סכנה להולכי הרגל, וכשמדברים על מסלול תחבורה ציבורית זה אומר תנועה דו-כיוונית של האוטובוסים.
אבי שמר: אני חייב לציין שספציפית בשדרות גולדה מאיר יש פרישה רחבה מאוד של מעקות בטיחות.
אבי שמר: אחת הבעיות שזיהינו, ואני לא יודע אם מדובר בתושבים או בסוחרים, היא שבנקודות מסוימות מפרקים את מעקות הבטיחות והמקום מהווה מוקד סיכון להולכי רגל.
אבי שמר: לא אחת ראיתי אמהות עם עגלות שיוצאות מבתי מסחר שנמצאים בסמוך ועוברות דרך המעברים האלה.
ישראל אייכלר: מה אתה אומר, כאיש הרשות לבטיחות בדרכים, על הרעיון לפרק את המסלול הזה לשני נתיבים – בצד ימין ובצד שמאל של הכביש?
אבי שמר: אני הייתי מציע שניתן לאנשי המקצוע לבחון את זה יותר לעומק.
ישראל אייכלר: אנחנו רואים את התוצאה של מה שהם עשו עד היום.
ישראל אייכלר: אנחנו רוצים לשנות.
אבי שמר: נושא המת"צ, מסלול תחבורה ציבורית, קיים גם בדרך חברון וגם שם נפגעו לא מעט הולכי רגל.
אבי שמר: ראוי להזכיר שבשנת 2007, שאז זה יצא לדרך, נפגעו הרבה מאוד הולכי רגל ומאז כנראה שהציבור השכיל להבין והתרגל למציאות החדשה.
ישראל אייכלר: תמיד זה מזכיר לי שהעז, מהסיפור הידוע, תתרגל בסוף.
אבי שמר: ואכן התרגלו ומספר הנפגעים ירד.
אבי שמר: אני מבקש להעביר מסר לציבור – לא להתפתות ולעבור באותם מעברים מסוכנים.
אבי שמר: הפרישה של מעקות הבטיחות מאפשרת לנתב את הולכי הרגל בצורה בטוחה מאוד.
אבי שמר: אם יקפידו ללכת בצורה נכונה במעברי החציה, אני מניח שיהיו פחות נפגעים הולכי רגל.
ישראל אייכלר: מה עמדת הרשות לגבי הגדרות שליד הרכבת הקלה?
אבי שמר: אנחנו נשאיר את זה לאחריות ולטיפול העירייה ומשרד התחבורה, זה במנדט שלהם וזה נאמר על-ידי גורם המשטרה – מר שלמה לוז, מהנדס המחוז.
אבי שמר: שני הגורמים האלה צריכים לתת את המענה של פרישת מעקות הבטיחות לאורך התוואי.
ישראל אייכלר: אני מודה לך, מר אבי שמר מהרשות לבטיחות בדרכים.
ישראל אייכלר: ויסיים את הדיון מר יהודה סקר מוועד ההורים הארצי, בדקה.
יהודה סקר: אני גם תושב קטמון ג' והנושא לא נפתר עד היום.
יהודה סקר: אף אחד לא יודע מה יקרה בפעימה הראשונה, בפעימה השנייה, אין הסברים.
יהודה סקר: שאלתי את נציג "אגד" ולא בפעם הראשונה – האם יש חוברות הסברה, אין כלום, מחכים לפעימה הראשונה.
יהודה סקר: כך כתבת לי.
סטיב ברמן: יש את זה באינטרנט.
רביב סובל: לא, רשמתי שזה אמור לצאת בימים הקרובים, לקראת הפעימה.
רביב סובל: תוכנית אב ומשרד התחבורה יוצאים בפרסום.
רביב סובל: אני לא ראיתי היקף כזה של פרסום ולמרות שהיה משהו מקדים, אי אפשר לפרסם משהו שאין לו תאריך.
רביב סובל: ברגע שיהיה תאריך הציבור יקבל פרסום, אין ספק, עם דיילים ועם מערכות תומכות לכל העניין.
קריאה: האם סידרתם משהו באינטרנט שאומר איך אני מגיע מפה לשם בסימולציה?
יהודה סקר: רגע, אבל אני קיבלתי רשות דיבור.
ישראל אייכלר: אז דבר.
ישראל אייכלר: סליחה, אני סיימתי את הדיון ואני רוצה לאפשר למר יהודה סקר לסכם את החלטות הוועדה.
יהודה סקר: רעייתי, שני ילדי ואני, היינו בין ה-500 שקיבלו מערכת שהראתה מה עושים ב-24 שעות, איך אנחנו מגיעים.
יהודה סקר: האם מישהו עבד על זה?
יהודה סקר: אני לא קיבלתי תשובות עד היום.
יהודה סקר: ודבר נוסף, יש בעיות לבתי-ספר, לבית-הספר שבו בננו לומד באים מחוץ לעיר.
יהודה סקר: יש איחורים בלתי רגילים, גם משכונת גילה, גם מבית-שמש – האוטובוסים בתדירות כזו ויש בעיות עם הדבר הזה.
ישראל אייכלר: אני מודה לך, מר יהודה סקר.
ישראל אייכלר: אני רוצה לסכם את הדיון בכמה נקודות, יש הרבה דברים שהועלו פה ואני רוצה שמשרד התחבורה יקרא את הפרוטוקול בעיון כי נאמרו פה הרבה דברים חכמים וטובים מאנשים בשטח שחיים באזור.
ישראל אייכלר: כמה נקודות כמסקנות הוועדה: הוועדה קוראת למשרד התחבורה להשלים בהקדם את הטיפול בכל המערכות התומכות בכרטיס ה"רב-קו" הכוללות סנכרון מלא בין מערכות התחבורה הציבורית, הוספת עמדות טעינה ברחבי העיר בסמוך לתחנות אוטובוס, הוספת עמדות תיקוף בדלתות האחוריות באוטובוסים, והסדרת מערכת כלל ארצית של ערך צבור.
ישראל אייכלר: עד אז הוועדה מציעה למשרד להחזיר את האפשרות לשימוש גם בכרטיסיות שהיו עד היום.
ישראל אייכלר: הוועדה קוראת למשרד התחבורה לבחון בחיוב אפשרות ל"רב-קו" בשיטת החיוב המשפחתי, גם ברכבת הקלה.
ישראל אייכלר: הוועדה מבקשת ממשרד התחבורה לשקול מחדש ולערוך דיון מחדש בצורך בהערכת תוואי הרכבת הקלה אל תוך שכונת נווה יעקב או להסתפק בהבאת הרכבת עד לשער השכונה כדרישת התושבים.
ישראל אייכלר: תודה רבה לכם שבאתם ושלום רב.
דני דנון: בוקר טוב לכולם, אני שמח לפתוח ישיבה של ועדת הכלכלה.
דני דנון: אנחנו דנים היום בהצעת חוק לעידוד הנקה ושמירה על אופן הזנת תינוקות התשע"א-2011 של חבר הכנסת דני דנון.