GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
רוברט אילטוב: ההצעה והבקשה של חבר כנסת אילטוב היא להכניס את התוספת על מנת למצוא את הפיתרון לאחת החברות שתחליט לצאת לזיכיון שתמשיך, שתהיה לה זכות להחזיק בחברת החדשות.
רוברט אילטוב: שלא ייווצר מצב שאין לה חברת חדשות.
יואל חסון: באותה חברת חדשות של היום?
יואל חסון: זאת אומרת, אם יהיה מישהו בזיכיון ומישהו ברישיון - הם עדיין יוכלו שניהם לחלוק את - - -
רוברט אילטוב: כי המחוקק, בהצעה הקודמת, דיבר על כך שכששניהם יוצאים לרישיון, הם יכולים להחזיק ביחד; כששניהם נשארים בזיכיון – הם נשארים ביחד.
רוברט אילטוב: אני נותן את הפיתרון למצב השלישי: כשאחד יוצא לזיכיון ואחד נשאר ברישיון.
נחמן שי: אתה מציע ששניהם ימשיכו להחזיק ביחד?
יואל חסון: ימשיכו להחזיק ביחד בחברת החדשות, לא משנה אם אחד בזיכיון ואחד ברישיון.
רוברט אילטוב: כן, לתקופה מסוימת.
יואל חסון: עד מתי?
רוברט אילטוב: הכול כתוב.
רוברט אילטוב: עד 2015.
יואל חסון: מה קורה ב-2015?
יואל חסון: כולם חייבים להיות ברישיון?
רוברט אילטוב: או שכולם הולכים לרישיון או - - -
נינו אבסדזה: ואנחנו נשארים עם חברת חדשות אחת?
כרמל שאמה-הכהן: לגבי הנסיבות המתפתחות, היה וערוץ 10 ייאלץ להיסגר, חלילה, כולל חברת החדשות – איך ההצעה שלך מתמודדת עם מצב שאנחנו משאירים חברת חדשות אחת בישראל?
רוברט אילטוב: המצב היום הוא שבמידה וחברת החדשות או ערוץ 10 נסגר – אנחנו נשארים עם חברת חדשות אחת.
נינו אבסדזה: זה נראה לך נורמאלי?
רוברט אילטוב: זה לא בגלל שזה אני, זה בגלל המצב.
יואל חסון: אדוני היושב-ראש, השאלה היא האם אנחנו חושבים שאנחנו יכולים שאחד מהשניים – נגיד זה עם הזיכיון – ילך עם חברת החדשות, האם זה עם הרישיון מסוגל להקים חברת חדשות חדשה?
יואל חסון: האם אנחנו מצפים את זה ממנו ותוך כמה זמן הוא יכול לעשות את זה בכלל?
כרמל שאמה-הכהן: נקודת המוצא שלי היא שאסור לנו להשאיר מצב, או לפחות להקטין למינימום את הזמן, שתהיה במדינת ישראל חברת חדשות אחת.
עמיר פרץ: אני מציע שהזמן יהיה עד התאריך שקבע ביבי לפריימריז.
כרמל שאמה-הכהן: זה בקרוב, אין לנו בעיה.
רוברט אילטוב: כבוד היושב-ראש, במצב של היום, במידה וערוץ 10 נסגר כפי שטוענים – לא נראה לי שזה המצב שהולך להיות – ונניח שאחד מהזכיינים מחליט בסופו של דבר לא לצאת לזיכיון, אנחנו עדיין נשארים עם חברת חדשות אחת.
כרמל שאמה-הכהן: גם בזה נטפל.
רוברט אילטוב: ההצעה שלי מדברת על דבר קונקרטי מאוד.
רוברט אילטוב: אם יהיו הצעות נוספות – נשקול אותן.
נחמן שי: שמעתי אותך מדבר ברדיו.
נחמן שי: אמרת בצורה מאוד ברורה – וזאת התחייבות ציבורית – שלא תיתן למצב שתהיה בישראל רק חברת חדשות מסחרית אחת, נכון?
נחמן שי: מה הפיתרון שאתה חושב עליו?
נחמן שי: הלוא הבוקר הצבענו על כיוון מסוים.
נחמן שי: לא אהבנו את זה אבל זה עבר.
כרמל שאמה-הכהן: כמו שאני רואה את הדברים, הכיוון של הוועדה צריך להיות ניסיון לגבש סעיפי חוק שבכל מצב בו יש או חברת תוכן מסחרי אחת – נניח הם נשארים ביחד בזיכיון – או שיש חברת חדשות אחת:
כרמל שאמה-הכהן: אנחנו צריכים להתחיל להפעיל מנגנון של הפרדה, כמו שקיים בחוק רישיונות, אפשר להמציא משהו דומה.
כרמל שאמה-הכהן: הויכוח שיישאר, לדעתי – כי אני חושב שיש קונסנזוס שאסור שיישאר מצב כזה - -
רוברט אילטוב: אני לא מתנגד.
כרמל שאמה-הכהן: אמרת לי שאתה לא מתנגד.
כרמל שאמה-הכהן: תיאמנו את זה לפני כן.
כרמל שאמה-הכהן: אנחנו צריכים "לשבור את הראש" ולהחליט כמה זמן צריך להקצות לכל תהליך כזה, בין אם זה הקמת חברת חדשות חדשה או ממש הקמת ערוץ חדש – יציאה לערוץ חדש בשבעה ימים – ומנגנוני פיצוי: יכול להיות שנגרם פה למישהו נזק ואנחנו כמדינה צריכים לשלם את הפיצוי כדי לשמור, עדיין, על האינטרס הזה שלאנשים יהיה - -
עמיר פרץ: רק שהפיצוי לא יהיה יותר גדול מ-45 מיליון.
יואל חסון: חבר כנסת פרץ צודק.
יואל חסון: בסוף ערוץ 10 יממן את הפיצוי לאחד - -
איתן כבל: אדוני היושב-ראש, אפשר להתייחס גם לרחוקים?
כרמל שאמה-הכהן: רחוקים אך קרובים ללב.
כרמל שאמה-הכהן: בבקשה, חבר הכנסת איתן כבל.
איתן כבל: בנקודת הבסיס תמכתי בעמדת "קשת", לא בגלל שמישהו דיבר אתי אלא בגלל שחשבתי שאין עוד מקום לעוד חברת חדשות.
איתן כבל: כשיש שתי חברות חדשות – רשות השידור לא נספרת, מעניין גם למה – לגופו של עניין אני סבור שצריך שתהיינה שתי חברות חדשות.
איתן כבל: אבל אני מזהיר אותנו, אדוני היושב-ראש, אני לא יודע מתי יחליפו אותך, אם בכלל, בתפקיד של היושב-ראש, ואתה חבר קרוב שלי, אבל אני לא מתבייש לומר את זה כאן לפניך: לעיתים נדמה לנו שכשאנחנו מקבלים החלטות, אנחנו לעולם נמצאים בתפקיד ולעולם נשלוט בתהליכים – אני תמיד חוזר על המנטרה הזאת, אני רק ניראה טוב אבל אני כבר זקן.
איתן כבל: יותר מידי החלטות סביב השולחן הזה יצא לי לפגוש – אתה מקבל אותן ונדמה לך שבאותו רגע אתה תסגור הכול: שלא תהיה בעיה ויקום עוד ערוץ ותהיה עוד מחלקת חדשות והכול יהיה בסדר; ויש פריימריז בליכוד; ויש בחירות.
איתן כבל: ופתאום אתה מוצא את עצמך עם חיים יבין במקרה הטוב.
איתן כבל: אני רוצה לומר בתהליך הזה: אדוני היושב-ראש, לפני שעתיים-שלוש קיבלנו החלטה שיכול שתשנה את פני התקשורת – ואני אומר את זה לא בהקשר שאני בעד ערוץ 10 או נגדו – זה תהליך שמייצר אפקט דומינו.
איתן כבל: גם אתה לא תוכל לעצור אותו, ואני יודע כמה אתה רוצה שהמצב יהיה אחרת.
איתן כבל: לכן אני אומר לך, ואני מבקש: תבין, אתה בנקודת הקצה הכי חשובה, לא היה אדם שעסק בנושא התקשורת כבר הרבה מאוד שנים – ואני נמצא בתהליכים האלה כבר הרבה מאוד שנים, כמו שאתה נמצא עכשיו – חשוב לי, גם כחבר שלך ועוד לפני העובדה שאני חבר כנסת ואתה חבר כנסת, שההיסטוריה של התקשורת תזכור אותך במקום אחר לגמרי.
איתן כבל: אם אין מצב שבו אנחנו יודעים לייצר חזרה לאחור בנושא של ערוץ 10 – אני מבקש, לא יודע איך, גם כשהחלטות נכתבות, יש מי שיודע לבוא ברוב מסוים בעוד חודש, בעוד שנה, בעוד שנתיים ולשנות גם את ההחלטות האלה, תזכרו את זה.
איתן כבל: אני אומר את זה כאשם שאולי יותר מכול אחד אחר סביב השולחן הזה הוביל את הרישיונות.
איתן כבל: החוק הראשון שהממשלה השתמשה בו כפלטפורמה היה החוק שלי כרישיונות.
איתן כבל: זה היה אחרי שהתייאשנו ממה שהיה עד היום ואמרנו שאולי הרישיונות יצילו את המצב.
איתן כבל: לא את שבחיי באתי לספר פה אלא לומר לך שכל החלטה שלנו כאן היום היא הרבה מעבר לקואליציה/אופוזיציה.
איתן כבל: מעבר לעובדה שהיא עוסקת בבני אדם – יפוטרו או לא שיש לזה משמעות עצומה – אני אומר לך שאנחנו בימים אלה, בשעות אלה, מעצבים את פניה של התקשורת במדינת ישראל לשנים רבות.
איתן כבל: אני מבקש בדחילו ורחימו – ואני מאוד מעריך אותך, אתה יודע, זה לא מן הפה ולחוץ – שתדע עכשיו אם צריך, אפילו לעצור את כל התהליכים ולתת לזה את המחשבה הנדרשת.
איתן כבל: לא יכול ולא יתקבל שנחזור לימים בהם תהיה חברת חדשות אחת.
איתן כבל: פתחתי בגילוי נאות, לא סתם אמרתי שאני תומך בעמדת קשת, אמרתי את זה כנקודת פתיחה, כדי שנדע איפה אני נמצא.
איתן כבל: אבל במצב הזה בו אנחנו מובילים לחברת חדשות אחת, אנחנו מעמידים את עצמינו במקום אחר לגמרי, ואני לא רוצה להשתמש במילים גדולות.
יואל חסון: אני מאוד מתחבר לדבריו של חבר הכנסת כבל - -
כרמל שאמה-הכהן: גם לשבחים?
רוברט אילטוב: בעיקר לשבחים.
יואל חסון: אתה יודע שכן, אבל היום אתה רוצה הרבה פידבקים, אדוני היושב-ראש, אתה רעב לפידבקים.
איתן כבל: הוא בא מעיריית רמת גן.
איתן כבל: אחרי מה שהוא סבל - - -
יואל חסון: פה אנחנו נהנים מאוויר ירושלים.
יואל חסון: בכל אופן, אדוני, חבר כנסת כבל אמר דברי טעם.
יואל חסון: קורים באמת דברים.
יואל חסון: קורים דברים בעולם התקשורת בישראל .
יואל חסון: גם החלטות שלנו.
יואל חסון: גם ההחלטה של הבוקר – לא תמכנו בה אבל היא עברה.
יואל חסון: אני חושב ויודע שכוונותיך טובות ואתה באמת רוצה לעצב עולם טלוויזיוני-תקשורתי טוב יותר למדינת ישראל, אנחנו רוצים כולנו להיות חלק מהמשימה הזאת.
יואל חסון: אני חושב שצריך לחכות ולראות מה ההשלכות של ההחלטה שלנו מהבוקר: האם ערוץ 10, ב-27 בינואר, ייסגר או לא ייסגר.
יואל חסון: אם הוא לא ייסגר זה עולם אחד, אם ייסגר – זה עולם אחר.
יואל חסון: אני מציע ללכת כרגע בעיקר בעניין של חברת החדשות כי זה אינטרס ציבורי מאוד חשוב לכולם.
יואל חסון: אני מציע לשים לרגע בצד את העניין הזה, להמשיך בהלכים האחרים, לחכות ולראות מה עולה בגורלו של ערוץ 10.
יואל חסון: אם ערוץ 10 ימשיך – אולי מישהו פה יציע כל מיני העצות לערוץ 10 יכול להיות שיקרו פה דברים בתוך התהליך הזה עד ל-27 בינואר.
יואל חסון: אז נוכל לקבל החלטה מתוך מקום בו יש לנו יותר מידע.
יואל חסון: לקבל היום החלטה – זה לקבל החלטה בחסר, מפני שאין לנו מידע, אנחנו לא יודעים מה יהיה ולדעתי זה מסוכן.
רוברט אילטוב: אתה מציע לעצור את התהליך - -
יואל חסון: של חברת החדשות.
עמיר פרץ: רק של חברת החדשות, עד 27 בינואר.
רוברט אילטוב: אז מה יעשו ב"קשת" או ב"רשת" במקרה הזה?
רוברט אילטוב: הם יצטרכו לא ללכת לרישיונות?
יואל חסון: אז בו ניתן פיתרון ביניים.
יואל חסון: יש עולם חדש, אי אפשר להתעלם מזה, זה אמיתי.
יואל חסון: צריך לתת פיתרון ביניים - -
רוברט אילטוב: אמרת להפסיק את התהליך, לא ללכת לרישיונות - -
יואל חסון: אני בעד רישיונות ואני בעד התהליך.
יואל חסון: אני ואתה באותו מקום, שנינו רוצים להגיע לאותו מקום.
יואל חסון: אני רוצה לדעת, אם הגעתי ב-27 בינואר בלי ערוץ 10 ואין את חברת החדשות שלו, אני יודע שאני במצב נתון כזה.
יואל חסון: אני צריך לקבל החלטה מה עכשיו אני עושה.
יואל חסון: יכול להיות ש"קשת" או "רשת" יקנו את ערוץ 10, את חברת החדשות שלהם או יעשו איזה חיבור, אני לא יודע מה יהיה.
יואל חסון: אבל המצב כיום הוא שאנחנו במציאות חסרה, אנחנו לא מבינים לאן זה הולך, אנחנו לא מבינים מה יהיה, עד הרגע האחרון לא נדע מה קורה, לכן את העניין הזה צריך השהות עד שנדע את כל התמונה.
רוברט אילטוב: כבוד היושב-ראש, אני חייב להתייחס למה שאמר חבר כנסת יואל חסון בגלל שזאת ההצעה שלי.
רוברט אילטוב: הוא מציע לעצור את - -
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: את ה-DTT.
רוברט אילטוב: לא את ה-DTT, את הרישיונות והזיכיונות.
רוברט אילטוב: אנחנו נשארים עם ערוץ 2 בלבד, כאשר "רשת" ו"קשת" בפנים ואני לא בטוח מה הולך להיות עם ערוץ 10.
רוברט אילטוב: במידה וערוץ 10 ניסגר – אנחנו נשארים עם ערוץ 2, עם ערוץ חדשות אחד.
רוברט אילטוב: אין בזה שום הגיון לעצור את זה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: קודם כל הוא עוצר את תהליך ה-DTT וזה נובע מחוסר הבנה מוחלט בתחום התקשורת.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מה שראינו כרגע, אני חייבת להגיב על מה שנעשה לגבי ההצעה, זה מה שייעשה – וטוב שכל התקשורת פה – למי שמתנגד ליושבת-ראש המפלגה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני יוצאת נגד יושבת-ראש המפלגה – יש פה כמה דוברמנים ששומרים על יושבת-ראש המפלגה – במקום לחשוב על התקשורת ולחשוב על עתידה גם של "רשת" גם של "קשת" אתם משחקים במשחקים פוליטיים, מתעסקים בדברים שאתם לא מבינים בהם לחלוטין, למעט מה שאמרו לך להגיד.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מה שאתה מנסה לעשות, במה שאתה אומר כרגע, זה לעצור את תהליך ה-DTT.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: כל מה שהציע חבר הכנסת רוברט אילטוב לא יכול להיות מחוץ לתהליך ה-DTT.
יואל חסון: לא יקרה כלום.
יואל חסון: אפשר לקיים דיונים עד ל-31 במרץ ולא לקבוע החלטות בסופיות.
יואל חסון: שום דבר לא דחוף.
יואל חסון: עולם התקשורת משתנה, על מה אתם מדברים?
יואל חסון: אתם מבינים את זה לא פחות ממני.
יואל חסון: חברת הכנסת יוליה שמאלוב-ברקוביץ, אני מאוד מכבד אותך, את דוקטור לתקשורת, את גם מבינה את זה: לא יקרה שום דבר.
יואל חסון: חיינו בלי ה-DTT עד היום, נוכל לחיות גם עד שנראה מה קורה עם העתיד השל ערוץ 10.
רוברט אילטוב: אבל אתה לא משנה את התוצאה, אתה נשאר עם ערוץ חדשות אחד.
רוברט אילטוב: .
איתן כבל: למה אתם קושרים את זה בכלל?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: כי הביאו את זה לחוק הזה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לא הביאו את זה מחוץ - - -
איתן כבל: - - - "עידן פלוס" צריך לצאת לדרך, הוא לא צריך להיות קשור בכלל לעניין הזה.
רוברט אילטוב: אתם עדיין נשארים עם ערוץ חדשות אחד.
כרמל שאמה-הכהן: חברת הכנסת אבסדזה, בבקשה.
כרמל שאמה-הכהן: היא ביקשה קודם.
נינו אבסדזה: בתור דוברמנית שכנראה יושבת כאן, לדעתה של חברת הכנסת שמאלוב-ברקוביץ, אני אמורה להגן על אינטרסים כאלה או אחרים.
נינו אבסדזה: אני רוצה לומר שאני דוברמנית שמבינה גם מעט בתקשורת, וכמו דוברמנית שבאה אך ורק מהתקשורת – וללא שום אינטרס אחר – אני מבקשת ממך, אדוני היושב-ראש, ומצטרפת לכל הקומפלימנטים ששמעתי: אני יודעת שאתה לא רוצה שהיום הזה יהפוך ליום שחור לתקשורת הישראלית, אנחנו לא יכולים, כך או אחרת, להשאיר חברת חדשות אחת.
נינו אבסדזה: זה לא יכול להיות, אבל זה מה שקורה במהלך היום הזה.
נינו אבסדזה: עכשיו אנחנו נהיה חתומים גם על דבר כזה ואסור שזה יקרה - -
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה מה שהם מציעים לך.
נינו אבסדזה: בדרך כזאת או אחרת – אני יודעת שזה קרוב לליבך – תעזור לעצור את העניין הזה.
יואל חסון: חבר כנסת רוברט אילטוב, מה דחוף?
רוברט אילטוב: אתם מציעים, בעצם, להישאר עם חברת חדשות אחת.
רוברט אילטוב: אתם רוצים לעצור את התהליך של הרישיונות והזיכיונות, זה מה - -
יואל חסון: איך הגעת לזה?
יואל חסון: לא רוצה לעצור - - -
נינו אבסדזה: כמו שכתוב בחוק המקורי, אדוני היושב-ראש.
נינו אבסדזה: בחוק המקורי כתוב שהרישיון הוא מקים את - - -
ישראל אייכלר: אדוני היושב-ראש, כמי שיש לו קצת ניסיון בתקשורת: שורש פורה ראש ולענה של בעיות התקשורת במדינת ישראל, שלא מאפשרים להרחיב לעשות עוד ועוד תחנות.
ישראל אייכלר: כדי שלא יהיו מונופולים ולא תהיה מדורת שבט שכמה אנשים שולטים בה וקבוצות שלמות בעם מודרים ממנה, העצה הפשוטה היא להפוך את התקשורת כמו בעיתונים: להפסיק את התמלוגים.
ישראל אייכלר: לעשות חוק מקובל על כל החברים שאין תמלוגים על זכות הדיבור.
ישראל אייכלר: זה יאפשר להקים חברות חדשות גם לטלוויזיה וגם לרדיו; ימנע את כל המונופולים שיש היום, גם אם הם לא ממשלתיים, על-ידי קבוצות אוכלוסייה שמייצגות אולי 3% מהציבור ומדירים ציבורים שלמים.
ישראל אייכלר: אני מציע שהוועדה אל תפסיק את התהליך של להוסיף עוד ועוד תחנות רדיו, כמה שאפשר, והעצה לכך היא: להריץ במקביל הצעת חוק ביטול תמלוגים.
ישראל אייכלר: אין שום תמלוג כשאני רוצה לפתוח ולהדפיס עיתון.
ישראל אייכלר: הרשות השנייה לא זקוקה לכסף הזה, יש לה יותר מדי כסף.
ישראל אייכלר: אם צריך להחזיק את הרשות השנייה אפשר להחזיק אותה – גם לא דמי זיכיון וגם לא תמלוגים שום דר – אדם מקבל רישיון, משלם אגרה ומשדר מה שהוא רוצה.
ישראל אייכלר: אם הציבור ירצה אותו – הוא יקבל מודעות פרסומת ויוכל להחזיק את עצמו, אם הציבור לא ירצה אותו אז הוא ייסגר.
ישראל אייכלר: זה הפיתרון גם לערוץ 10, גם לחברת החדשות וגם לכל חברות החדשות הנוספות שתקומנה.
ישראל אייכלר: אז לא נהיה תלויים במדורת השבט של חברת חדשות אחת.
נחמן שי: נפל דבר הבוקר, בהחלטה על ערוץ 10.
נחמן שי: יכול להיות שבסוף יימצא – כרגיל במדינת ישראל – פיתרון אבל התחושה שלי שזה כנראה סוף הדרך.
נחמן שי: אם זה סוף הדרך, אנחנו לא יכולים לנתק את הדיון עכשיו ממה שהיה בבוקר – אנחנו חייבים להביא את זה לידי ביטוי כי הנסיבות השתנו, כמו שאנחנו מכירים.
נחמן שי: האינטרס הציבורי העליון הוא לפחות שני ערוצי חדשות מסחריים.
נחמן שי: אם נישאר עם אחד – אנחנו מתגלגלים אחורה, מה גם שזה ישנה את שוק הפרסום בישראל, אנחנו ממש יוצרים זעזוע, רעידת אדמה בכל המערכת של התקשורת בישראל.
נחמן שי: אין לנו את המנדט לעשות את זה, אני אומר לך בכנות.
נחמן שי: זה לא היה על סדר היום שלנו, לא התבקשנו לעשות את זה.
נחמן שי: אנחנו עושים את זה כבדרך אגב, בלי להרגיש, איזה תוצר אנחנו מייצרים פה עכשיו.
נחמן שי: מצד שני, דווקא הבוקר התחדדה בי ההרגשה שצריך לזרז את התהליך של מעבר מזיכיונות לרישיונות.
נחמן שי: זה תהליך נכון, ולשחרר את האנשים שרוצים ויכולים – אני מקווה שיהיו יותר מאחד – להיכנס לתהליך של - -
רוברט אילטוב: הם לא מתואמים עם חבר כנסת יואל חסון.
יואל חסון: חכה עד הסוף.
יואל חסון: תקשיב עד הסוף.
נחמן שי: תירגע, חבר כנסת אילטוב, אנחנו לא באים ממדינות של אחדות מחשבתית.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אתם רק מתנהגים כהה.
רוברט אילטוב: הוכחתם אם זה במעשה היום מהבוקר.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אתם לא באים, אבל אתם מתנהגים.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: פוטין צריך ללמוד ממפלגת קדימה ומיושבת-הראש של קדימה.
רוברט אילטוב: הדמוקרטיה אצלכם חוגגת מהבוקר באופן מוחלט.
כרמל שאמה-הכהן: בדרך כלל מאשימים אותם באותן האשמות.
רוברט אילטוב: גם להם היו קצת בעיות בבחירות, לא?
נחמן שי: לכן צריך לחפש את הדרך שבה תהליך המעבר - -
רוברט אילטוב: דמוקרטיה בעיצומה.
נחמן שי: אני מדבר כרגע.
כרמל שאמה-הכהן: נא לא להפריע חבר הכנסת שי.
נחמן שי: - - המעבר מזיכיונות לרישיונות לא ייעצר וצריך לאפשר למי שרוצה להתחיל ולצאת לדרך כדי שאנחנו נחלץ, סוף-סוף, את הטלוויזיה מהציפורניים של המערכת הממשלתית ושל הכנסת.
נחמן שי: שיהיה לתקשורת איזשהו חופש כי כל מה שראינו הבוקר זה מעמד מביך לחלוטין שעומדים פה גם מנהל הערוץ וגם העובדים שלו, עיניהם דומעות והם מבקשים את חסדינו.
נחמן שי: זה לא יכול להיות כך, זה לא היה כך וזה לא צריך להיות כך.
נחמן שי: לכן אני חושב שהפיתרון של זמן הוא נכון.
נחמן שי: קח כמה ימים, כמה שאתה רוצה.
נחמן שי: אתה רוצה להתייעץ עם אנשים שמבינים בתחום – תעשה את זה, עם השר שלך ותבוא עם הצעה שיודעת להכיל את שני הדברים האלה גם יחד בעקבות מה שקרה הבוקר.
יואל חסון: אתה רואה שאנחנו מסכימים, חבר כנסת רוברט אילטוב?
עמיר פרץ: אדוני היושב-ראש, אני לא רוצה לחזור על דברי חבריי.
עמיר פרץ: אני בטוח שאתה לא רוצה היום לשפוך את התינוק עם מי האמבטיה.
עמיר פרץ: אנחנו חלוקים בדעותינו באשר למה שהתרחש הבוקר אבל אנחנו מכבדים את הכנסת – יש החלטה דמוקרטית ברוב.
עמיר פרץ: יחד עם זאת, לא ניתן להתעלם מהעובדה שההצעה של חבר הכנסת אילטוב באה לשפר את יכולת התפקוד של הערוצים בתקופת ביניים ויכול להיות שזאת החלטה נכונה, שבשלב מסוים, שני הערוצים, אחד סיים את המעבר לרישיון והשני לא – עדיין יוכלו לשתף פעולה בכל מה שקשור להפעלת חברת חדשות.
עמיר פרץ: זה אומר שאתה מייצר היום מצב שאפילו הפרדה לא תיצור באופן אוטומטי שתי חברות חדשות.
עמיר פרץ: כלומר, אנחנו חוזרים להחלטה מהבוקר.
עמיר פרץ: אם נדע ב-27 לחודש שחברת החדשות של ערוץ 10 ממשיכה להתקיים ויש שתי חברות מסחריות חדשות – יהיה לנו קל יותר לתמוך בהצעה שלך, כי אז יש בהצעה שלך היגיון מבחינה כלכלית לשני הזכיינים.
עמיר פרץ: אבל אם אין את חדשות 10 – יכול להיות שדווקא ההתנגדות להצעה שלך תחייב אותם להיפרד ואולי אחד מהם יקנה את חדשות 10.
עמיר פרץ: לכן ההצעה לעשות פסק זמן – אני חושב שיש פה הסכמה – לפחות עד ל-1 בפברואר, עד שנראה מה גורלו של ערוץ 10 או שאם יסתבר שנמצא פיתרון כלשהו: יכול להיות שהבעלים יזרימו כסף או כל דבר אחר, אתה תוכל לחזור לשולחן בעוד שבוע או 10 ימים ונדון בהצעה שלך לגופו של עניין.
עמיר פרץ: בלי קשר אירועים האחרים.
רוברט אילטוב: אם אתה רוצה לדחות את הבקשה שלי אתה בעצם דוחה את כל התהליך של הרישיונות - -
עמיר פרץ: נדחה בחודש, מה יקרה בחודש?
רוברט אילטוב: אבל הם נערכים כבר.
רוברט אילטוב: אתה עוצר להם את התהליך, אתה פוגע בהם, לא בהצעה שלי.
עמיר פרץ: זה לא שקול מול העובדה שאתה יכול להתעורר למדינה עם חברת חדשות אחת?
קריאות: במי פוגעים?
קריאות: מי זה "בהם"?
קריאות: מי יינזק?
קריאות: אני שואל מי יינזק?
כרמל שאמה-הכהן: חברי הכנסת כבר מסיימים ואז נעבור לצד השני של השולחן.
כרמל שאמה-הכהן: עוד מישהו רוצה לדבר במישור העקרוני?
כרמל שאמה-הכהן: מי מהאורחים – "קשת", "רשת", ערוץ 10 – רוצה לדבר בעניין הזה?
כרמל שאמה-הכהן: מר אבי צבי מ"רשת", בבקשה.
אבי צבי: אני אקצר בדבריי.
אבי צבי: במשך 18 חודש הוועדה הזאת התכנסה ועבדה על רפורמה מאוד חשובה לעתיד הטלוויזיה המסחרית.
אבי צבי: הרפורמה של מעבר מזיכיונות לרישיונות מייצרת אופק כלכלי בתקופה מאוד מורכבת – זאת כבר לא תקופה של חודשים – זאת תקופה של שנים שבהם אנחנו סובלים מהפסדים.
אבי צבי: בנושא חברת החדשות, הרחבנו את הדיון והוועדה הזאת דנה בעניין כמעט ארבע חודשים.
אבי צבי: ארבע חודשים דיברנו על מה יקרה עם חברת החדשות של ערוץ 2 במעבר מזיכיון לרישיון.
אבי צבי: שלא על דעתנו באותה עת חוקק חוק ברור ופשוט.
אבי צבי: בחוק הזה כתוב – ומטפלים בתסריט שאומר – אם אחד נשאר ואחד הולך, כך וכך יקרה.
אבי צבי: למי שלא יודע, מה שצריך לקרות על פי החוק: בעל הזיכיון נשאר עם חברת החדשות ובעל הרישיון – ופה אני מתייחס לבעיה שכביכול נוצרה – ובעל הרישיון יוכל לרכוש חדשות מבעל הזיכיון לתקופת התארגנות של שנתיים, אם אני לא טועה.
כרמל שאמה-הכהן: זה כתוב כך במפורש בחוק?
אבי צבי: כן.
אבי צבי: המחוקק התמודד עם התסריט.
אבי צבי: בשולי הדברים, ברקע של הסיפור, אני רוצה להגיד שכבר באותה עת אנחנו הצהרנו ב"רשת" שאנחנו מתכוונים להישאר בזיכיון, ממגוון רחב מאוד של סיבות שרובן כלכליות, בגלל העומס והלחץ הכלכלי שאנחנו נתונים בו.
אבי צבי: גם אנחנו היינו רוצים לעבור לרישיון רק שעלות המעבר לרישיון גדולה וכבדה.
אבי צבי: כבר באותה עת היו שמועות באוויר – אני לא אדבר בשם "קשת" – שקשת שוקלת לעבור לרישיון.
אבי צבי: המחוקק מאוד אהב את זה כי למחוקק נפתרה בעיית חברת החדשות האחת.
אבי צבי: אם אני לא טועה, אחד מכם אמר: זה הפיתרון, אם "רשת" נשארת בזיכיון ונשארת עם חברת החדשות ו"קשת" הולכת לרישיון ותצטרך בתוך שנתיים להקים חברת חדשות – הרי שנפתרה הבעיה.
אבי צבי: הנה הפלורליזם, הנה התחרות, שהניעה מלכתחילה את היציאה לרפורמה הזאת.
אבי צבי: אני רוצה להגיד שבאופן כמטע מפתיע הוועדה הזאת חזתה את הרגע הזה.
אבי צבי: היא חזתה אותו כהלכה לפני תשעה חודשים, אחרי דיונים של 18 חודש.
אבי צבי: אני חושב שאין שום סיבה מתקבלת על הדעת – אחרי תשעה חודשים – לפתוח את החוק הזה מחדש ובמחטף לנסות ולעשות בו תיקון.
אבי צבי: אם רוצים לעשות תיקון – בואו נשב עוד פעם ארבעה חודשים, בואו נתדיין על הדבר זה עוד פעם, נחשוב מה המתכונת הנכונה ומשם נפעל.
אבי צבי: דבר אחרון שאני רוצה להגיד.
אבי צבי: יש בעיתונים כל הזמן דיבורים על מיזוג בין "רשת" לערוץ 10 ומיזוג בין "רשת" ל"קשת" – אני מזכיר לכם שהגל הקודם היה "רשת" "וקשת" – והיום במסדרון שמעתי שבכלל "קשת" וערוץ 10 מדברים, כל המיזוגים האלה מרחפים באוויר.
אבי צבי: אני רוצה להגיד לכם: שום מיזוג, שום בנייה עתידית לא תיתכן אם אין וודאות רגולטורית.
אבי צבי: תבינו שכל עוד אנחנו לא יודעים מה הכללים שעל-פיהם אנחנו פועלים, אנחנו לא נצליח לייצר עתיד לעצמנו.
אבי צבי: המחוקק בנה את הכללים.
אבי צבי: מול הכללים האלה התחלנו לבנות לעצמנו עתיד.
אבי צבי: עכשיו אתם עושים לנו פריש מיש, עכשיו אתם אומרים – מסיבה לא ברורה, מסיבה כמעט לא הגיונית לאור המצב של היום – הכללים משתנים ואתם מחזירים אותנו לשולחן השרטוטים.
אבי צבי: בכל פעם שעולה נושא חברת החדשות, בכל פעם שעולה נושא דחיית התמלוגים של ערוץ 10 תדעו שאנחנו נשענים אחורה ואומרים: נחכה ונראה מה המחוקק יגיד, כשנדע מה המחוקק רוצה לעשות נחליט מה אנחנו עושים.
אבי צבי: אני רוצה לבקש, בהצטרפות לחברי כנסת אחרים, קיבלתם החלטה דרמטית היום - דרמטית וקשה – תנו להחלטה הזאת רגע לשקוע.
אבי צבי: תנו ל"רשת" להכיל אותה, ל"קשת" להכיל אותה, לערוץ 10 להכיל אותה.
אבי צבי: יכול להיות שבלי התערבות של המחוקק הדברים יסתדרו מעצמם.
אבי צבי: בדיוק כמו שהוא התכוון לפני תשעה חודשים.
אבי צבי: כל בקשתי בשלב הזה: תדחו את הדיון בהצעה הזאת בארבעה שבועות, בששה שבועות.
אבי צבי: תנו לשוק הזה להבין לאן הוא הולך.
אבי צבי: משם תחזרו לשולחן הדיונים.
אבי צבי: גם לנו ברור – אני אומר את זה בצורה ברורה – שלא יכול להיות שבמדינת ישראל תהיה חברת חדשות אחת.
אבי צבי: כל מי ששוחחתי איתו בחדר הזה בשבועות האחרונים יודע שזאת עמדתה של "רשת", שהפחד הגדול ביותר שלנו זה מהישארותה של חברת חדשות אחת.
אבי צבי: יש לנו רשימה של טיעונים עניינים שהפצנו אותם.
אלדד כורש: אני ממשרד עורכי הדין שמייצג את "רשת".
אלדד כורש: לקראת הדיונים, אדוני, הופצו שתי חוות דעת משפטיות כי אנחנו נוגעים פה גם בעניינים משפטיים.
אלדד כורש: אני לא אחזור על הטיעונים המשפטיים, גם של חוות הדעת שלנו וגם של חברי עורך דין רון גזית, אבל אי אפשר שלא להתייחס לחלק מהדברים.
אלדד כורש: ראשית, אנחנו מערבים פה טענות מסוגים שונים.
אלדד כורש: כאשר נטענת טענה על-ידי "קשת" שמדובר בלקונה, אני חושב שיש מעט מאוד עניינים שהם לא לקונה מהעניין הזה – מר אבי צבי הזכיר קודם דיונים של הכנסת – לחוות הדעת שלנו צירפנו לא פחות מעשה ציטוטים שנאמרו בדיונים כאן, גם על-ידי הדרג המקצועי וגם על-ידי הדרג הפוליטי.
אלדד כורש: הדרג המקצועי – יושבת כאן היועצת המשפטית של משרד התקשורת – מספר פעמים בדיונים בשלושה דיונים שונים.
אלדד כורש: בדיון ב-2 בדצמבר, ב-14 בדצמבר ובדיון נוסף ב-18 בנובמבר, נשאלה גב' רובינשטיין בפורש מה קורה במקרה שאחד יוצא ואחד נשאר?
אלדד כורש: אומרת גב' רובינשטיין: "אם אחת מהן יוצאת ואחת נשארת, זה תלוי בבחירה שלה.
אלדד כורש: אם אתה זוכר לפני מספר דיונים הקראתי את שתי החלופות, הגורם שנשאר משדר במשך שבעה ימים ואז מדרך הטבע הוא ממשיך להחזיק את חברת החדשות".
אלדד כורש: היא ממשיכה ואומרת: "אם בעל הזיכיון עוזב את ערוץ 2 ועובר להיות בעל רישיון, האם הוא מחויב להקים חברת חדשות?
אלדד כורש: התשובה היא חיובית, כן".
אלדד כורש: היא גם מסבירה שמאחר שמדובר בשתי משטרי הסדרה שונים – רישיון וזיכיון – אין יציבות תאגידים בחברת החדשות.
אלדד כורש: אני עוד אגע בעניין הזה.
אלדד כורש: לא פחות מעניינת, אדוני היושב-ראש, היא עמדתו של חבר הכנסת אילטוב, שבדיון ב-14 בדצמבר אמר, לאחר שחברת הכנסת יוליה ברקוביץ דיברה על מה שקורה עם חברת החדשות כאשר אחד בזיכיון ואחד ברישיון, עונה לה חבר הכנסת אילטוב: "הכוונה לחתוך את הדבר הזה בצורה מאוד ברורה.
אלדד כורש: זאת אומרת, רישיונות או זיכיונות.
אלדד כורש: אין שניים".
רוברט אילטוב: אני עדיין טוען שאם אתם רוצים, שניכם לעבור לרישיון, אין לי שום בעיה.
רוברט אילטוב: תצאו לרישיון מחר – אין לי שום בעיה.
אלדד כורש: אין פה שיעור בהיסטוריה, יש פה רק שיעור במשפטים שאומר שזה בוודאי לא לקונה.
אלדד כורש: לקונה זה מקום שהמחוקק לא חשב על זה.
אלדד כורש: המחוקק דן בזה חודשים ארוכים, מצא את הפיתרון ולא בכדי, אדוני.
אלדד כורש: יש לנו חברת חדשות של ערוץ 2 שהיא חברה טובה: היא פועלת בצורה מאוזנת; יש לה בעלי מניות מאוזנים, יש להם את אותו אינטרס; יש להם את אותו אופק שידור.
אלדד כורש: מה יקרה, אדוני, לחברת החדשות אם היא תוחזק על-ידי שני בעלי מניות בעלי אינטרסים שונים?
אלדד כורש: לאחד יש אופק שידורים של שלוש שנים ולשני אופק שידור של 15 שנה, אדוני?
אלדד כורש: מה יקרה עם השקעות בחברה הזאת?
אלדד כורש: יש הבדל בין ההשקעות כאשר אני יודע שאני בעל מניות שלוש שנים או בעל מניות 15 שנה.
אלדד כורש: יש הבדלים כל כך תהומיים בין המשטרים האלה שאין אפשרות להחזיר את המניות האלה ביחד.
אלדד כורש: עניין נוסף, אדוני.
אלדד כורש: אנחנו מערבים פה – סליחה על הביטוי הגדול – של קניין.
אלדד כורש: אנחנו לא מדברים רק על עניינים ציבוריים, יש פה גם קניין פרטי: לי יש מניות, לחברת "רשת" יש 50% מניות בחברת החדשות, גוף שהושקעו בו מאות מיליונים, אדוני.
אלדד כורש: אי אפשר לומר שחברת החדשות – שיש לה כללים, יש לה בעלי מניות, יש לה משטר תאגידי מסודר ובמשטר התאגידי הזה נאמר שאם אני לא מוצא את עצמי עם בעל מניות עם אינטרס זהה, יש לי אינטרס ויש לי אופציה כתובה בזיכיון שלי לרכוש את המניות שלו – אי אפשר במחי יד לקחת לי את האופציה הזאת.
אלדד כורש: אבל יותר גרוע מזה.
אלדד כורש: בהצעה של חבר הכנסת אילטוב נאמר, אדוני, שאם "קשת" יוצאת ו"רשת" נשארת – "רשת" מאבדת מחצית מהאחזקות שלה, אדוני.
אלדד כורש: לא רק שלא נותנים את האופציה לקנות את מה שהחוק נותן לי היום ומה שהזיכיון שלי נותן לי – ואני בכלל לא בטוח שחברי הכנסת מבינים שהם פוגעים בקניין ואני בכלל לא בטוח שזה יעמוד במבחן בג"צ.
אלדד כורש: חברת החדשות היא נכס.
אלדד כורש: היא חברה פרטית שיש לה בעלי מניות; יש הסכמים בין בעלי המניות; יש תקנון לחברה.
אלדד כורש: אי אפשר לומר: מאחזקה של 50% מניות ועוד 50% אופציה, אם "קשת" יוצאת, אני הופך להיות בעלים של 25%.
אלדד כורש: זאת שערורייה.
אלדד כורש: עניין נוסף.
אלדד כורש: דיברנו על הנושא של "הגנת ינוקא".
אלדד כורש: אם "קשת" יוצאת היום – היא מקבלת מעין "הגנת ינוקא", תקופת התארגנות של שלוש נים או קצת יותר מזה, להקים חברת חדשות.
אלדד כורש: מצד שני, בהצעת החוק של חבר הכנסת אילטוב – הפעם הבאה שמישהו יכול לבקש רישיון זה בעוד שלוש שנים.