GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אתי בנדלר: כי את לא יכולה להגיד לבעל מרפאה פרטית, לרופא שיש לו מרפאה פרטית מה לעשות בתחום המרפאה שלו בדברים שהם לא קשורים ממש לבריאות של אדם.
אתי בנדלר: יש חופש עניין, יש חופש - - -
כרמל שאמה-הכהן: ההגדרה הוצבעה, הערות נוספות תשמעו בהכנה לקריאה שנייה ושלישית.
כרמל שאמה-הכהן: יש הערות להגדרה של "פרסום"?
אבינועם רכס: אני חושב שחובה לפרסם על הבקבוק את ההרכב של החומרים שיש בו.
כרמל שאמה-הכהן: אבל זה לא פה בכלל.
כרמל שאמה-הכהן: פה ההגדרה של המונח פרסום.
אבינועם רכס: זה לא ברור.
אבינועם רכס: זה לא ברור לפחות לי מלשון החוק.
אבינועם רכס: "למעט פרסום המיועד לבעלי מקצוע", זה לא בעלי מקצוע.
אבינועם רכס: אמא היא לא בעלת מקצוע, היא צריכה לדעת מה יש בבקבוק, צריכה לדעת כמה תיאמין יש שם, שלא יהיה יתר על המידה.
דני דנון: יש סעיף ספציפי לגבי הסימון של הבקבוק.
כרמל שאמה-הכהן: אבל יש סעיף אחרי זה לגבי הסימון שמדבר עליו.
כרמל שאמה-הכהן: יש סעיף בהמשך החוק.
כרמל שאמה-הכהן: סעיף 4(2).
אבינועם רכס: האם זה המשמעות של החוק - שבטלוויזיה אסור לעשות פרסום למזון תינוקות?
אתי בנדלר: כשנגיע לסעיף האופרטיבי נראה איזה הגבלות, כרגע זה רק הגדרה, כרגע זה רק מגדיר מה זה פרסום.
אתי בנדלר: אחר כך איזה שימוש עושים בזה - - -
אבינועם רכס: מההגדרה נגזרים אחר כך הפעולות הקונקרטיות.
אתי בנדלר: לא, הפעולות הקונקרטיות נגזרות אחר כך מההגדרה.
אתי בנדלר: אני מבקשת לדעת האם יש הבדל בין בעל מקצוע בתחום הבריאות לבין בעל מקצוע בתחום הרפואה?
אבינועם רכס: יש מקצועות בריאות שהם לא רפואה.
אתי בנדלר: ויש מקצועות רפואה שאינן בריאות?
אבינועם רכס: רופא הוא רופא.
אתי בנדלר: אני שואלת אותך, כי כתוב "למעט הפרסום המיועד לבעל מקצוע בתחום הבריאות, הרפואה וגומר", לכן אני שואלת האם האחד אינו כולל את השני?
אתי בנדלר: בריאות כולל לדעתי רפואה, זה יהיה בתחום הבריאות או התזונה.
רחל אדטו: דרך אגב, בסעיף הקודם מה זה המרכז רפואי?
רחל אדטו: מי שבית חולים שקורא לעצמו מרכז רפואי, כלומר, הוא לא מוגדר כבית חולים אלא מרכז רפואי, "מעייני ישועה" שיש לו מחלקת יולדות ענקי, מה הוא מוגדר?
רחל אדטו: הוא מרכז רפואי, הוא לא מוגדר בית חולים, הוא לא נקרא בית חולים "מעייני ישועה", הוא מוגדר מרכז רפואי "מעייני ישועה".
אתי בנדלר: אינני יודעת איך הוא קורא לעצמו, השאלה היא מבחינת החוק, אם החוק מתייחס אליו כאל בית חולים.
רחל אדטו: אני רוצה להגיש רביזיה על סעיף "ההגדרה".
דני דנון: יהיו עוד הרבה שינויים, חברת הכנסת אדטו, בקריאה שנייה ושלישית, את יודעת את זה היטב.
אריק משה: מה זה פעולה לקידום המכירות?
אריק משה: אם אני כותב שזה כשר למהדרין, זה פעולה לקידום מכירות?
שלי גת: לא, אבל אם כותבים דברים אחרים, למשל, על המדבקה או הזנה כל שלוש שעות כתוב מטרנה, אז אולי זה - - -
אריק משה: משרד הבריאות אוסר את זה גם היום.
שלי גת: אבל היום זה מופיע בכל בתי החולים, אני עובדת שם.
דני דנון: פעולה לקידום מכירה זה שהלוגו המסחרי של החברה שלך נמצא בכל מקום בבית החולים.
אריק משה: זה לא קיים היום.
שלי גת: בטח שזה קיים.
דני דנון: תבוא איתי עכשיו לאיזה חדר יולדות שאתה רוצה, תראה על כל עגלת יילוד איזה מדבקה יש עכשיו.
דני דנון: תלך עכשיו ותבדוק, כתוב שם היילוד ורוד או בכחול, ומתחת לזה מטרנה או סימילאק - זה פעולה לקידום מכירות.
רחל אדטו: אתה תבוא איתי עכשיו ל"שערי צדק" ותראה אם יש מטרנה.
אריק משה: זה לא קיים באף מקום, אבל להגיד אפשר.
מתתיהו ברקוביץ': כשדיברתי בלי רשות רצית להוציא אותי, אבל כשמדברים פה בלי רשות, שיהיה דיון מסודר, אנחנו רוצים להקשיב אחד לשני.
מתתיהו ברקוביץ': אני מבקש אל תעשו הכללות, לא בכל בית חולים יש את השלטים האלה.
מתתיהו ברקוביץ': אינני יודע איפה את עובדת, ב"אסף הרופא" אין.
רחל אדטו: זה מגמתי.
שלי גת: לא, אולי יכול לדבר הדוקטור שלידך.
מתתיהו ברקוביץ': בבקשה, תני לי לסיים את המשפט, אני לא הפרעתי לך אף פעם אחת.
מתתיהו ברקוביץ': לא בכל בית חולים יש את הנושא הזה.
מתתיהו ברקוביץ': ישנם בתי חולים שאולי בהחלט מופיע השלט של השם של החברה, אבל זה לא בכל בית חולים.
דני דנון: זה לא אמור להפריע לך.
כרמל שאמה-הכהן: איפה שלא מופיע אז אין בעיה, מה העניין?
מתתיהו ברקוביץ': נכון מאוד.
אריק משה: זה לא מותר גם היום.
דני דנון: אני מתנצל אם יש בתי חולים שאנחנו מכלילים בו, אבל החוק יטפל באותם בתי החולים שזה קיים.
רחל אדטו: דני, לכן לא צריך חקיקה.
דני דנון: בלי חקיקה לא ייצא כלום.
אתי בנדלר: לא שמעתי עוד הערות שמחייבות שינוי.
כרמל שאמה-הכהן: מי בעד הגדרת פרסום?
אתי בנדלר: מבקשת לדעת מה זה תינוקות ומה זה פעוטות.
אתי בנדלר: פעוט אני מניחה שהכוונה היא לתינוק קצת יותר גדול.
אתי בנדלר: אני מציעה לדבר ותינוק יכול להיות עד גיל שנתיים, יכול להיות עד גיל שנה, יכול להיות עד גיל 3, אני מציעה לדבר אך ורק על תינוקות ולהגדיר תינוק עד גיל מסויים למה הכוונה.
אתי בנדלר: סליחה, איפה ההגדרות?
אתי בנדלר: תלמדי אותי גברתי איפה ההגדרות?
ג'ינה ויסמן: הייתי פה בוועדה של מעמד הילד עם חברת הכנסת ג'וזנסקי, ואז יצאה חקיקה בעניין של הגדרות, זה היה פעוט מגיל שנה.
אתי בנדלר: אני לא מכירה הגדרה כללית כזאת, אני מצטערת.
רחל אדטו: זה גם לא רלבנטי לבית חולים.
רחל אדטו: כמו שאמרתי קודם - תינוקיה זה עולם אחד, והתינוקות שמגיעים לבית החולים שיכולים להיות בני 10 ימים, זה עולם אחר.
דני דנון: המהות של החוק הוא בשנה הראשונה, אני לא מכיר את ההגדרות המדעיות הרפואיות.
כרמל שאמה-הכהן: עד גיל שנה.
אתי בנדלר: אנחנו לא מדברים כאן על פעוטות, אנחנו מדברים כאן מוצר מזון המיועד להזנת תינוקות עד גיל שנה.
רחל אדטו: לכן זה לא רלבנטי, מה תעשי עם מחלקת ילדים שיש לך תינוק - - -
דני דנון: אז זה נותן לך פתרון.
אירית פורז: תינוק שבא מהבית ויש לו דלקת ריאות, התאשפז במחלקת ילדים, עכשיו צריך להזין אותו.
אירית פורז: יזינו אותו עם המשטר שהוא בא מהבית, המשטר הזה יכול להיות הנקה, פורמולה - - - אין לזה שום קשר לקידום הנקה, שום קשר, זה ילד חולה שבא מהבית וצריך להזין אותו.
אירית פורז: איך החוק הזה - - -
אתי בנדלר: והוא יוזן כפי שצריך.
אתי בנדלר: החוק הזה ככל שהוא ידבר על תחליפי מזון, הוא ידבר רק על תחליפי מזון עד גיל שנה, זה בעיקר הגבלות פרסום.
רחל אדטו: סליחה, האמא באה עם התינוק שלה בן השבועיים וחצי, היא כבר חוזרת איתו מהבית אז היא לא יכולה להיכנס לתינוקייה, אז היא צריכה ללכת למחלקת ילדים, אז במחלקת ילדים היא תגיד אני לא רוצה להיניק, אז יחתימו אותה.
כרמל שאמה-הכהן: עוד לא הגענו להחתמה.
כרמל שאמה-הכהן: ההגדרה פה היא מתרכובת מזון, על מה אתם מדברים?
לאה ורון: חבר הכנסת דנון, אתה בוודאי התכוונה לתקופה שהתינוקות נולדים בתקופה הראשונה בבית החולים על מנת לא להשפיע על האמא להמשיך ולהשתמש במוצר שחברת המזון פירסמה, לכן תצמצם את זה לתקופה של שבוע ימים, שלושה ימים.
אבינועם רכס: מצוין, ככל שהחוק יהיה יותר מצומצם יהיה פחות נזק.
לאה ורון: זה רק לתקופה שהאמא יולדת, עד השחרור ממחלקת תינוקות.
שרון ברנסבורג צברי: הייתי רוצה להתייחס למונח תחליף חלב אם שגם מופיע בהמשך החוק.
שרון ברנסבורג צברי: אין תחליף לחלב אם, אנחנו מדברים על מזון לתינוק והמינוח על פי משרד הבריאות הוא תרכובת מזון לתינוק או תמ"ל, ובעצם צריך להוציא את המונח תחליף חלב אם, הוא לא מדויק מדעית, הוא לא מדויק רפואית והוא מינוח לא נכון.
דני דנון: בשלב הזה אפשר להשאיר שנה, ולקראת קריאה שנייה ושלישית נשמע ונראה - - -
רחל אדטו: לא, אבל אין טעם.
רחל אדטו: אתה לא יכול להחיל את החוק הזה על אשה שבאה מהבית עם התינוק שלה.
דני דנון: סליחה, חברת הכנסת אדטו, בקריאה ראשונה נריב על כל קוצו של יוד?
גילה רוזן: זה לא קוצו של יוד, יש מחלקות גדולות של ילדים עם 50 סוגי תכשירים, אתה רוצה עכשיו להחליט שאסור יהיה לתת אותם, באיזה זכות בכלל?
כרמל שאמה-הכהן: מי בעד ההגדרה של תרכובות מזון לתינוקות עם השינוי עד גיל שנה?
שרון ברנסבורג צברי: ולא להשתמש במונח תחליף חלב אם שהוא לא המונח המקצועי של משרד הבריאות גם.
אתי בנדלר: אני מצטערת, גברתי מטעה משום שבתקנות בריאות הציבור, אני לא עוסקת בכלל בענייני בריאות, זו לא הוועדה שמתעסקת בכלל.
אתי בנדלר: אני למדתי קצת את החומר לצורך הישיבה הזאת, אני מחזיקה בידיי את תקנות בריאות הציבור מזון סימון תחליף לחלב אם וכך זה מופיע בשם של תקנות רשמיות של מדינת ישראל, כולל הגדרה לתחליף חלב אם.
אבינועם רכס: אמא באה בלילה עם ילד בן ארבעה שבועות או שישה שבועות עם דלקת ריאות לחדר המיון, זאת סיטואציה יום-יומית, מה יקרה מבחינת המזון?
אבינועם רכס: הרי הטענה היתה שיש פה אינדוקטרינציה - - -
דני דנון: היא תקבל בקבוק בלי פרסומת של מטרנה, זה מה שיקרה.
אבינועם רכס: הטענה היתה שהבעיה העיקרית זה אינדוקטרינציה של האמהות ב-48 השעות שהיא נמצאת, היא כבר מעבר לתקופת האינדוקטרינציה.
רחל אדטו: באותה מחלקה יהיו כאלה בקבוקים בלי סימון לילדים של עד שנה, וילדים של שנה ויומיים לא יהיו להם סימון כי אז הם יביאו אותם מהבית.
דני דנון: בוא נחליט שאין סימון עד גיל חמש.
אבינועם רכס: לכן אני חושב שזה נכון מבחינת הכוונה של חבר הכנסת דנון אם מותר לי מותר לדבר בשמו כדי למנוע אינדוקטרינציה.
אבינועם רכס: החוק צריך להיות מוגבל לתקופת האינדוקטרינציה, הרי הוא לא יבוא עכשיו בטענה, וזאת תהיה טענה חדשה שאחרי שישה שבועות האמא פתוחה להשפעות מחדש.
כרמל שאמה-הכהן: הוא פתוח לשמוע לגבי התקופה הזאת, כרגע אנחנו הולכים לטווח היותר רחוק.
אבינועם רכס: אבל למה?
אבינועם רכס: אין בזה הגיון, זה סרבול מיותר ולא מידתי על מערכת הרפואה.
אבינועם רכס: אם הכוונה היא למנוע אינדוקטרינציה, אז צריך לעשות את זה בתקופה של האינדוקטרינציה.
אבינועם רכס: לא יכול להיות שאתם תעמיסו על בתי חולים הסכמה מדעת בחדרי מיון וילד בן שישה שבועות, או שמונה שבועות אתם לא עובדים בבתי חולים, אתם מנותקים ממה שקורה בחדרי מיון, אתם לא יכולים להטיל עלינו עומס נוסף.
אבינועם רכס: אתם רוצים עוד שביתה של מתמחים שעכשיו הוא צריך גם לרוץ ולחפש הסכמה מדעת לאמא של תינוק בן שמונה חודשים.
ארטור אידלמן: זו אינפורמציה בסיסית.
כרמל שאמה-הכהן: אני מאוד מצטער שיש פה אנשים עם תארים של דוקטור ופרופסור ולא מבינים דברים פשוטים.
כרמל שאמה-הכהן: אנחנו עוסקים כרגע בהגדרה, עם ההחתמה או אי החתמה נגיע לסעיף הזה.
רחל אדטו: לא, אבל ההגדרה מדברת על תינוקות ופעוטות.
רחל אדטו: אנחנו לא יכולים לחתום כשאנחנו בבעיה בין תינוק לפעוט.
כרמל שאמה-הכהן: אולי לא תהיה החתמה בכלל?
רחל אדטו: לא משנה, אתה משאיר את ההגדרה - - -
אבינועם רכס: תגדיל את החוק לתקופה הרגישה שבה הוא נועד לסגור, לדעתו של חבר הכנסת דנון את הבעיה.
גילה רוזן: אני רוצה להבהיר משהו שהוא הרבה יותר חמור, ולא מבינים באמת את מה שקורה בשטח.
גילה רוזן: יש 50 סוגי תכשירים לילדים חולים במגוון מחלות.
גילה רוזן: אתה רוצה לומר לי שהאחות לא תדע ותתן בטעות משהו שאסור לילד עם מחלה מטאבולית.
גילה רוזן: לא יעלה על הדעת שהדברים לא יהיו מסומנים ויהיה להם כל מיני קודים.
רחל אדטו: מה ההגדרה של יילוד?
ארטור אידלמן: יילוד זה 28 ימים.
רחל אדטו: כבר יש הגדרה מצמצמת, לא תינוקות, לא פעוטות כי המלה היא יילודים.
רחל אדטו: יש הגדרה שהיא הגדרה רפואית, לא תינוקות, לא פעוטות, ההגדרה היא יילודים.
רחל אדטו: יילוד יש לו הגדרה של 28 יום.
ארטור אידלמן: יילוד זה 28 יום עד סוף השנה הראשונה.
כרמל שאמה-הכהן: מי בעד ההגדרה?
כרמל שאמה-הכהן: לגבי הגדרת שר שזה שר הבריאות – אין הערות.
כרמל שאמה-הכהן: מי בעד ההגדרה שר?
דני דנון: סעיף 3 – איסור פרסום, קידום מכירות ומתן תרומות וטובות הנאה במוסדות בריאות.
דני דנון: (א) בעל עניין או מי מטעמו לא יפרסם ולא יקדם מכירה של תרכובות מזון לתינוקות במוסד בריאות, לרבות בדרך של מתן הנחה ברכישת מוצרים כאמור או חלוקת דוגמיות של המוצרים.
דני דנון: (ב) בעל עניין או מי מטעמו לא ייתן כל טובת הנאה למוסד בריאות או לעובדיו, במישרין או בעקיפין.
דני דנון: (ג) בעל עניין או מי מטעמו לא ייתן למוסד בריאות תרומה הקשורה באספקת תרכובות מזון לתינוקות, בכסף או בשווה כסף, לרבות בדרך של קיזוז מרכש גומלין.
דני דנון: (ד) מבלי לגרוע מהוראות סעיף קטן (ג), על בעל עניין או מי מטעמו יחולו חובות הדיווח על תרומות בתחום הבריאות הקבועות בסעיף 40א בחוק ביטוח בריאות ממלכתי, התשנ"ד-1994.
רחל אדטו: כל הסעיף הזה לא רלבנטי, בגלל שיש במינהל רפואה חוזר משרד הבריאות מתאריך ה-4 בספטמבר 2001, שכתוב במפורש סעיף 2 - חל בזה איסור על פרסום מוצרי חלב אם בתוך כתלי בית החולים, ובכלל זה איסור חלוקת מתנות הנושאות את שם תחליפי אם ליילודים.
רחל אדטו: אם זה כבר מופיע, וזה מופיע בחוזר שמפורסם למנהלי בתי חולים כלליים, מנהלי מחלקת נשים ויולדות, כלומר, יש איסור למה אנחנו צריכים לחזור על דבר שכבר קיים?
דני דנון: ראשית, זה לא קורה בפועל.
נחמן שי: אז זה אכיפה.
רחל אדטו: למה זה יקרה בפועל כשיש לך את זה כאן, כשזה לא קורה בפועל כשיש לך את זה בחוזר?
נחמן שי: בוא תתייחס לסעיף הזה ונכניס אותו כמות שהוא אם אתה רוצה.
דני דנון: ההתייחסות של הסעיף הזה קשורה - - -
לאה ורון: הוועדה ביקשה את אישורו של יושב ראש הכנסת להמשיך את הדיון במשך הדיונים של מליאת הכנסת לאיזשהו זמן, ויושב ראש הכנסת אישר.
כרמל שאמה-הכהן: (א) בעל עניין או מי מטעמו לא יפרסם ולא יקדם מכירה של תרכובות מזון לתינוקות במוסד בריאות לרבות בדרך של מתן הנחה ברכישת מוצרים כאמור חלוקת דוגמיות של המוצרים.
כרמל שאמה-הכהן: הערות רק לסעיף הזה - אין התנגדות.
גילה רוזן: צריך להבדיל בין תרכובות מזון ליילודים לתרכובות מזון ילדים חולים, זה לא ייתכן.
דני דנון: אני אשמח לשמוע, לראות מה זה אומר, מה היקף השוק הזה.
גילה רוזן: אתה מוזמן אלינו בכל עת לבוא ולראות ולשמוע, אני הזמנתי אותך ביולי ולא הגבת.
דני דנון: כרגע העלתם נושא חדש, שאפשר לשנות אותו בכל רגע נתון בהמשך החקיקה ולדעת בדיוק מה קורה בגילאים הנוספים.
כרמל שאמה-הכהן: היא מדברת על ילדים חולים.
דני דנון: אולי גם שם יש הסכמים כאלו ואחרים שנותנים מוצרים מסוימים ולא אחרים.
רחל אדטו: מעבר לזה, אני גם מתנגדת למשפט הזה, מה זאת אומרת, אנחנו יכולים לכפות כאן הסדרים בין החברות לבין בתי החולים?
רחל אדטו: מה פתאום כן?
רחל אדטו: איזה זכות יש לך בכלל להיכנס להתחשבנות של בית החולים, למה מוצרים אחרים שקופות חולים קונות תרופות ודברים אחרים הן מקבלות הנחה?
דני דנון: גם שם צריך – בוודאי, זה המהות של החוק, חברת הכנסת אדטו.
רחל אדטו: לא, אתה לא רוצה לעשות את בתי החולים למקבצי נדבות, במילא - - -
דני דנון: אני לא רוצה להפוך אותם לספסרים שמביאים מוצרים לילדים בגלל צבע הכסף.
רחל אדטו: יש דבר שהוא מקובל מאוד וזה פגיעה בחופש עיסוק, פגיעה אמיתית בחופש העיסוק.
רחל אדטו: אם בית חולים הולך להסדרים של כמויות תמורת הנחה, אז אנחנו לא יכולים ברוב קואליציוני שמתגבש כרגע להפר את האיזון הזה של חופש העיסוק.
רחל אדטו: יש משא ומתן, אתה קונה כמות אתה מקבל הנחה, אבל אתה אוסר על זה.
כרמל שאמה-הכהן: אם כל החברות רוצות לקדם את המוצרים שלהם ונותנות הנחה, יש לך בעיה עם זה?
דני דנון: זה בהמשך אדוני, יש התייחסות לסעיף של לפתוח את זה לכל החברות.
כרמל שאמה-הכהן: לא, פה אתה אומר בעל עניין לא יפרסם.
כרמל שאמה-הכהן: כלומר, אתה מונע גם אפשרות של פרסום של כל החברות.
דני דנון: בפירוש.
דני דנון: הפרסום בתוך בית החולים הוא פסול.
דני דנון: יש אמנה שחתמנו עליה עם איגוד הבריאות העולמי שקובעת שאסור לפרסם בתוך בית החולים את התחליפים, זה אמנה.
דני דנון: אני לא יודע אם חברת הכנסת אדטו תומכת באמנה של ארגון הבריאות העולמי או היא לא תומכת, אבל נשמח שנוציא את האמנה, נקריא את הסעיפים האלה.
כרמל שאמה-הכהן: משרד הבריאות, אנחנו חתומים על אמנה כזאת?
דני דנון: בית החולים דואג לבריאות, הוא לא דואג לבריאות, הוא דואג לעניינים כספיים, זה מהות החוק פה.
דני דנון: את האמנה אפשר להציג בפני חבריי הוועדה.
רחל אדטו: זה מאוד לגיטימי שבית חולים דואג למניעים כספיים, הוא צריך להיות מאוזן.
דני דנון: השיקול השני צריך להיות הכלכלי, קודם כל השיקול שלו צריך להיות רפואי.
רחל אדטו: בין סתירה בין השניים.
דני דנון: אין סתירה.
רחל אדטו: דני, אם אתה לא תתן לי תשובה איך אתה יכול לפקח על זה שבית החולים מגיע להסדרים עם חברות עבור כמות מסוימת ואתה מקבל הנחה איקס – איך אתה יכול למנוע, אתה אוסר עליהם בכלל להגיע לאיזשהו משא ומתן ענייני, בין אם זה תחליפי חלב או כל דבר שהוא, אבל אתה אומר אסור לתת הנחה.
נחמן שי: לא רק בבתי החולים, גם גופים אחרים מגיעים להנחות בגלל גודל.
רחל אדטו: איך קופת החולים בכלל קונה?
דני דנון: חברת הכנסת אדטו, צריך לצאת מכרז, במכרז לא יהיה כמה כסף אתם משלמים לי כמו שקיים היום.
איתן שלייפר: התקיים מכרז, אמר פה האדון ממול, יש מכרז.
איתן שלייפר: מסמכי המכרזים שלנו גלויים לציבור, עובדה שיש לך מסמכי המכרז שלנו.
איתן שלייפר: יש לנו ועדה מקצועית שמורכבת ממיטב התזונאים של שירותי בריאות כללית שבודקת את המוצרים לפני שנכנסים למכרז, ואחר כך אנחנו מגיעים להסדר כספי במסגרת חוק חובת המכרזים שזה חוק של מדינה.
כרמל שאמה-הכהן: מה התוצאה של המכרז בסוף?
איתן שלייפר: התוצאה של המכרז שאנחנו במשך שנה אחת מקבלים מספק מסוים את המוצרים והם מקבלים כסף שעובר לטובת בתי החולים, רק לספק אחד, חוץ ממוצרים וילדים שצריכים מספק שונה.
איתן שלייפר: אחרי שנה אנחנו הולכים למכרז נוסף ופותחים את זה שוב.
כרמל שאמה-הכהן: הבעיה היא עם הבלעדיות.
איתן שלייפר: בדיוק.
איתן שלייפר: זהו טיבו של מכרז וזה החוק במדינת ישראל.
רחל אדטו: אדוני היושב ראש, אנחנו באמצעות הסעיפים האלה פוגעים פגיעה ישירה בליבה של בתי החולים.
רחל אדטו: אנחנו יכולים ביכולת של בתי החולים להתמודד כלכלית עם המצוקות שלהם.
רחל אדטו: אנחנו פוגעים ישירות ביכולת הכספית של בתי החולים שמשליכה על בריאות החולים המאושפזים.
רחל אדטו: חולים בבתי חולים זה לא רק יולדות ועידוד הנקה.
רחל אדטו: חשוב עידוד הנקה, חשוב מאוד, אני בוודאי תומכת בזה, אבל אני לא יכולה להתנתק מהיכולת שלנו, מהכפייה שלנו להיכנס להתחשבנות של בתי החולים.
רחל אדטו: לא יכול להיות שאנחנו עכשיו פה נקבע כללים, מה בית חולים מותר לו לנהל משא ומתן כן או לא.
רחל אדטו: אנחנו פוגעים בבית החולים.
כרמל שאמה-הכהן: דני, אם אנחנו קובעים שלבית חולים בכללים שיוויוניים - - -
דני דנון: אסור, אדוני היושב ראש, בידיי האמנה שחתמנו עליה כמדינת ישראל.
דני דנון: לא שמעתי בכלל אם חברת הכנסת אדטו תומכת באמנה או לא תומכת.
דני דנון: כל הרופאים הנכבדים פה אתם תומכים באמנה או לא תומכים באמנה.
דני דנון: חתומים על מדינת ישראל.
דני דנון: סליחה, אני רוצה להקריא סעיף אחד אחרי השני, אסור לנו, אדוני היושב ראש, לעשות פרסום.
דני דנון: גם לי היה נחמד לקבל את המתנות.
לאה ורון: איזה אמנה?
שלי גת: אמנת אינוצ'טי.
אתי בנדלר: בשנות התשעים - - - פרטים על האמנה הזאת, אני לא יודעת מה המעמד שלה בישראל.
אתי בנדלר: זה שנציג של ישראל חותם על אמנה, זה עדיין לא נותן לה תוקף חוקי, יש עוד הליכים שצריכים לעבור לאחר מכן.
אירית פורז: סליחה האמנה הזאת לא אושרה בהצבעה בכנסת.
אירית פורז: יש הטעיה מכוונת, מדינת ישראל מעודדת הנקה רוצה הנקה.
אירית פורז: היועץ המשפטי שלנו דווקא אומר שכן, אז אולי כדאי שנבדוק את זה כולנו.
דני דנון: אני אשמח לקבל ממשרד הבריאות התייחסות.
דני דנון: למיטב ידיעתי מדינת ישראל מחויבת לאמנה, אנשים אומרת זאת אבל לא מבצעים אותה בפועל, ולכן כל הנושא של הפרסום בתוך בתי החולים הוא אסור.
אתי בנדלר: אני מבקשת להבחין בין שני דברים.
אתי בנדלר: יש עניין של פרסום בבתי חולים שצריכים לראות אם ראוי לאסור את הפרסום ובאיזה מגבלות, ובין מתן הנחה לאחר רכישה שמתבצעת כדין.
אתי בנדלר: נניח שאני מתדיינת בהליך מכרזי או לא בהליך מכרזי, לא רלבנטי כרגע לצורך העניין עם שלושה יצרנים, ואני מנהלת איתם משא ומתן לגבי קבלת הנחה, אתה אוסר את זה כאן בחוק.
גילה רוזן: זה יפגע בחולים שצריכים טיפול מיטבי ולא יוכלו לקבל אותו.
אתי בנדלר: אני מבינה את הנושא שיש שאלה אם אפשר לאסור עליהם או לא מתן בלעדיות שזו שאלה ראויה שצריכים לדון בה.
רמי אבישר: לגבי האמנה, אני צריך לבדוק את זה.
רמי אבישר: כמו שאת אומרת, צריך לראות את האמנה, לבדוק ולראות מה היא אומרת ומה התוקף שלה.
רמי אבישר: לגבי הנושא של סעיף 3(א) משרד הבריאות – באמת, מה שכתוב פה בסעיף שולל לחלוטין את האפשרות של בתי החולים לקבל תקבולים מחברות.
רמי אבישר: משרד הבריאות מעוניין להשאיר את זה פתוח, את התחרות פתוחה, אלא לחייב את בתי החולים במסגרת החוק לבחור לפחות שני זוכים, זאת אומרת, שלא יהיה חובת המכרזים, מאפשר מלבד פרסום מכרז, יש גם בתקנות כל מיני פטורים מחובת מכרז, ספק יחיד וכו', אנחנו רוצים לאפשר לפחות 2 זוכים כפוף למכרז.
אתי בנדלר: כפוף לכך שחוק חובת המכרזים - - - יש אפשרות לבחור בשני זוכים, לא תמיד יש אפשרות.
רמי אבישר: אבל להשאיר את זה לפחות עם שלושה משתתפים, עם שני זוכים, לתת לאשה באמת את חופש הבחירה שלה לפחות בין שני מוצרים.
רמי אבישר: זאת העמדה של המשרד לגבי הסעיף הזה.
רחל אדטו: אני רוצה להגיד עוד משהו על משרד הבריאות.
רחל אדטו: שיהיה ברור לחלוטין שאם הכספים האלה לא מגיעים לבתי החולים, לא תהיינה מדריכות הנקה, לא תהיינה חדרי הנקה, כי משרד הבריאות לא ישלים לבתי החולים.
רחל אדטו: אין מצב שמשרד הבריאות לעולם ישלים לבתי החולים את הכספים האלה.
רחל אדטו: אנחנו מדברים על בתי החולים הציבוריים, אלה ששייכים לקופת חולים, אלה ששייכים לבתי החולים הפרטיים.
רחל אדטו: שלא נחשוב שמישהו הולך להשלים את הסכום הזה.
שרון ברנסבורג צברי: היעלה על הדעת שאמהות שקונות תמ"ל צריכות לממן את בתי החולים את היועצות ההנקה?
שרון ברנסבורג צברי: מי שממן את זה - - -
לאה ורון: סליחה, את לא ברשות דיבור.
כרמל שאמה-הכהן: חברים, הישיבה נעולה, ייקבע מועד אחר.
כרמל שאמה-הכהן: אנחנו מחדשים את הדיון הצעת חוק הפצת שידורים באמצעות תחנות שידור ספרתיות, התשע"א-2011.
כרמל שאמה-הכהן: בקשות לדיון מחדש ודיון מחדש.
כרמל שאמה-הכהן: אנחנו עכשיו עוברים להצעה של חבר הכנסת רוברט אילטוב.
כרמל שאמה-הכהן: מזכירה לי היועצת המשפטית שיש שני נושאים קטנים שהבטחנו שנחזור אליהם.
רוברט אילטוב: אז אולי נלך לישיבת סיעה, נסיים אותה ונחזור?
אתי בנדלר: בנוסח ההצעה שלך לעניין סעיף 13 שדיבר על הערוץ הנושאי, בהתאם להנחיות שהונחינו בישיבה הקודמת, מוצע לתקן גם את חוק סיווג, סימון ואיסור שידורים מזיקים ואת תיקון חוק שידורי טלוויזיה (כתוביות ושפת סימנים), כך שגם ערוצים נושאיים, ככל שיעלו לאוויר, יצטרכו להיות מסומנים בהתאם לאותו חוק – חוק סימון ואיסור שידורים מזיקים – ותחול עליהם חובה של כתוביות וכיוצא באלה, בהתאם לחוק שידורי טלוויזיה (כתוביות ושפת סימנים).
נחמן שי: מי מציע את זה?
נגה רובינשטיין: זאת התאמה למה שנמצא היום.
אתי בנדלר: אני אקרא את זה מהר מאוד.
אתי בנדלר: הנוסח של התיקון לחוק הראשון יומר ב: "1.
אתי בנדלר: בחוק סיווג, סימון ואיסור שידורים מזיקים, התשס"א-2001 - (1) בסעיף 1, אחרי ההגדרה ""חוק הבזק" יבוא: ""חוק הפצת שידורים" – חוק הפצת שידורים באמצעות תחנות שידור ספרתיות, התשע"ב-2011;" אם הוא יהיה 2011.
אתי בנדלר: "(2) בסעיף 4(א), אחרי פסקה (4) יבוא: "(5) לעניין שידורי משדר ערוץ נושאי לפי חוק הפצת שידורים – משרד ערוץ נושאי כהגדרתו בחוק האמור.
אתי בנדלר: " "תיקון חוק שידורי טלוויזיה (כתוביות ושפת סימנים) 1.
אתי בנדלר: בחוק שידורי טלוויזיה (כתוביות ושפת סימנים), התשס"ה-2005 - (1) בסעיף 1 – (א) בהגדרה "הגוף המפקח", אחרי פסקה (5) יבוא: "(6) לעניין שידורי הטלוויזיה של משדר ערוץ נושאי המשודרים מכוח הוראות חוק הפצת שידורים – המועצה לשידורי כבלים ולשידורי לווין;"; (ב) אחרי ההגדרה "ועדת התיאום" יבוא: ""חוק הפצת שידורים" – חוק הפצת שידורים באמצעות תחנות שידור ספרתיות, התשע"ב-2011;"; (ג) בהגדרה "משדר טלוויזיה", אחרי פסקה (5) יבוא: "(6) לעניין שידוריו של משדר ערוץ נושאי על פי חוק הפצת שידורים – משדר ערוץ נושאי כהגדרתו בחוק האמור;"; (2) בסעיף 6 – (1) ברישה, אחרי "לפי חוק התקשורת" יבוא "או לפי חוק הפצת שידורים"; (2) בסעיף קטן (ד), אחרי "לפי חוק התקשורת" יבוא "או לפי חוק הפצת שידורים, לפי העניין,".
כרמל שאמה-הכהן: אנחנו מצביעים על הסעיפים האלה שהוקראו.
כרמל שאמה-הכהן: אלה התאמות נוסח שביצעה המחלקה המשפטית.
לאה ורון: רגע, אדוני היושב-ראש, אני מבקשת לדעת מי מצביע מטעם קדימה על המקום של חבר כנסת ישראל חסון?
נחמן שי: נגיד לך לפני כל הצבעה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: ככה אתם הולכים לשחק עם זה?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מה קורה לכם, תגידו לי, השתגעתם לגמרי?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני מציעה שמישהו מכם יצא מהחדר ואני אצביע במקומו באופן קבוע.
נחמן שי: בבקשה, תמשיך.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני מצביעה נגד החוק הזה, כבר אמרתי לכם את זה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: נגד ערוצים נושאיים.
כרמל שאמה-הכהן: חבר כנסת אזולאי אנחנו באמצע הצבעה.
עמיר פרץ: אני נמנע.
עמיר פרץ: לא נגד.
עמיר פרץ: בעד ההצעה – רוב
עמיר פרץ: ההצעה התקבלה
כרמל שאמה-הכהן: שלוש.
כרמל שאמה-הכהן: ההצעה עברה.
יואל חסון: אדוני, אני מבקש להעביר למנהלת הוועדה שחברת כנסת נינו אבסדזה תצביע כממלאת מקום, אלא אם כן נגיד אחרת.
כרמל שאמה-הכהן: באופן קבוע מצביעה חברת הכנסת נינו אבסדזה?
יואל חסון: אלא אם כן נגיד אחרת.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: יש לי פה שתי רוויזיות.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: תגיד לי יואל, אתה יכול לצאת?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אתם משחקים פה בגנון?
כרמל שאמה-הכהן: סיימתם?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: חשבתי שיש רק משמעת קואליציונית, אני רואה שיש גם משמעת סיעתית.
יואל חסון: יש גם משמעת באופוזיציה וראוי שכל מי שיהיה בסיעת האופוזיציה יתנהל בצורה - - -
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני חושבת שאתם קצת עושים צחוק מעצמכם, אבל זה בסדר.
נינו אבסדזה: אדוני היושב-ראש, אני מצביעה על דעת עצמי גם כך שזה לא עניין של משמעת.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אז אם את מצביעה על דעת עצמך – כדאי שלא תצביעי, בטוח תהיה טעות.
ניצן חן: אדוני היושב-ראש, אפשר לפתוח נושא מהישיבה הבוקר, לגבי הערוצים הנושאיים?
עמיר פרץ: אדוני היושב-ראש, אני רואה שאתה נהנה ממה שקורה בקדימה.
עמיר פרץ: שיתקדם כבר.
עמיר פרץ: גברתי היועצת המשפטית, באיזה עמוד אנחנו.
אתי בנדלר: שאלה מאוד טובה.
אתי בנדלר: היושב-ראש מיד יחליט על איזה נושא הוא רוצה לקיים עכשיו דיון מחדש.
יואל חסון: למה יש Delay בשידורים של הוועדה כל כמה דקות?
יואל חסון: כל כמה דקות יש Delay של היושב-ראש.
יואל חסון: היושב-ראש פתאום משהה את הכול, מתייעץ.
יואל חסון: היושב-ראש חושב.
כרמל שאמה-הכהן: כך הדברים, אנחנו לא ממהרים לשום מקום.
כרמל שאמה-הכהן: חבר הכנסת רוברט אילטוב.
רוברט אילטוב: כבוד היושב-ראש, הגשתי לוועדה בקשה לתוספת להצעת חוק הפצת שידורים באמצעות תחנות שידור ספרתיות, התיעוד הוא מאוד רחב, ארוך, עם הסבר לאן צריך להגיע.
רוברט אילטוב: אבל במהות אני רוצה להגיד לחברי הוועדה ולפרוטוקול שאני, בתוספת הזאת, בא לפתור את הסוגיה שכאשר אחד הזכייניות יוצאת החוצה לרישיון – בעצם תוכל להמשיך ביחד עם הזכיינית שנשארת בערוץ 2 להחזיק בחברת החדשות.
עמיר פרץ: בזיכיון.
עמיר פרץ: זאת אומרת זיכיון ורישיון יחברו יחד.
רוברט אילטוב: הסוגיה הזאת נדונה כשדיברנו על חוק הרשות השנייה.
רוברט אילטוב: בגלל נושאים משפטיים החלטנו לדון על כך בהמשך.
רוברט אילטוב: לצערנו ההמשך הזה לא בא עד הדיונים ב-DTT ולכן אני מעלה את הסוגיה הזאת פה ואני מבקש לתמוך בסוגיה.
יואל חסון: אתה יכול להסביר יותר?
יואל חסון: לא הבנתי מה אתה רוצה.
רוברט אילטוב: חוק הרשות השנייה לשידורים לטלוויזיה ולרדיו בא להרחיב ולהגדיל את כמות חברות ה- Broadcast שיהיו בסופו של דבר על ה-DTT.
רוברט אילטוב: גם בא לפתור את בעיית הזיכיון והרישיון, כתוצאה מטיעונים כאלה ואחרים שהזיכיונות מקשים מבחינת החובות הרגולטוריות על החברות.
רוברט אילטוב: לכן באה הממשלה – אתה עם חברת הכנסת?
עמיר פרץ: הוא יכול לעשות שני דברים ביחד.
רוברט אילטוב: לי קשה, הוא מבלבל אותי.
רוברט אילטוב: אנחנו דנו בנושא הזה כדי לעשות את הרפורמה - -
עמיר פרץ: מה המטרה?
רוברט אילטוב: - - כדי להרחיב מספר ערוצי טלוויזיה.
רוברט אילטוב: המטרה, בעצם, להוציא את כל חברות ה- Broadcast לרישיונות.
עמיר פרץ: למה אתה רוצה לתת – יש בקשה ממישהו?
עמיר פרץ: יש בעיה שנתקלנו בה?
רוברט אילטוב: כן, בקשה מחבר הכנסת רוברט אילטוב, היא נדונה עכשיו בכנסת.
רוברט אילטוב: גם אני.
עמיר פרץ: אם אתה רוצה עכשיו להכין שני מסלולים שיחיו ביחד – נוצרה בכך בעיה למישהו.
עמיר פרץ: אנחנו לא נגד, רק שנלמד אותה.
עמיר פרץ: אני שואל עניינית.