GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אתי בנדלר: רק סילוף שיש בו כדי לפגוע בכבודו או בשמו של היוצר – יש בו פגיעה בזכות המוסרית שלו ואזי, אם נעשה שימוש כזה, אז אכן הוא רשאי לתבוע.
מאיר שטרית: כשהצלם יחשוב שעשו פגיעה – שיתבע, אין לי בעיה.
חמד עמאר: סיימת?
רביב מייזל: לא סיימתי, אני רוצה להמשיך בנקודה הזאת.
רביב מייזל: אמרנו מהם השימושים המתרים ומה השימושים הלא מותרים.
רביב מייזל: במסגרת השימושים הלא מותרים, חוץ מלשנות את התצלום, אנחנו אוסרים גם להשתמש בתצלום לפרסומת מסחרית או לפעילות מפלגתית.
רביב מייזל: אנחנו אוסרים גם ליצור יצירות נגזרות - -
מאיר שטרית: מה זה פעילות מפלגתית?
מאיר שטרית: ראש ממשלה לא יכול להשתמש בתמונה שצילמו אותו ולפרסם אותה בפריימריז?
רביב מייזל: אתה מעוניין שראש הממשלה ייקח את התמונה שלו ויפרסם את עצמו בפריימריז?
מאיר שטרית: תסביר לי למה לא.
מאיר שטרית: אתה חושב שהיום לא עושים את זה?
אורי רוזנווקס: העולם זז קדימה.
אתי בנדלר: אני לא מביעה דעה, אני רק שואלת.
אתי בנדלר: השאלה היא לא רק מדוע לראש הממשלה יהיה אסור לעשות שימוש בתמונה שלו, אני שואלת מדוע למפלגה יריבה אסור יהיה לעשות שימוש?
מאיר שטרית: לא עושים שימוש בתמונות של ראשי ממשלות ושל אחרים?
חמד עמאר: אם הוא משלם את ה-20 שקל אז מותר לו?
רביב מייזל: לא.
רביב מייזל: אין קשר בין התשלום – תפרידו לגמרי את נושא התשלום, הוא לא קשור.
מאיר שטרית: ראית פעם מערכות בחירות?
רביב מייזל: כל שנה.
מאיר שטרית: מאיפה לקחו את החומרים האלה?
מאיר שטרית: לא לקחו מרשות השידור, מערוץ 2 ומערוץ 10?
מאיר שטרית: שינו אותם וטשטשו ועיוותו, הכול קיים – אני הייתי ראש מטה הסברה – תאמין לי, עושים הכול.
מאיר שטרית: מישהו תבע אותנו?
מאיר שטרית: מה שאתה רוצה עושים, מישהו פותח את הפה?
מאיר שטרית: אני לא מבין אתכם, מה תפיסת העולם הזאת?
מאיר שטרית: תוציאו את הידיים מהעסק.
מאיר שטרית: תנו לאנשים לפעול באופן חופשי.
מאיר שטרית: יש זכות יצירה לאנשים בדיוק כמו למי שצילם את התמונה, תנו להם לפעול.
מאיר שטרית: מי שחושב שזכות היוצרים שלו נפגעת – שיתבע, לגיטימי.
מאיר שטרית: עד היום לא נתקלתי אף פעם שמישהו תבע בכל ה-18 מערכות בחירות על שימוש לא נכון בזכויות היוצרים שלו.
רביב מייזל: גם היום לשכת העיתונות הממשלתית מוציאה הרבה מאוד תמונות לשימוש – גם בארץ וגם בחו"ל.
מאיר שטרית: אני לא רוצה שתוציא, אני רוצה שיהיה חופשי.
מאיר שטרית: אל תעשה טובות ואל תוציא – זה לא רכוש שלך.
מאיר שטרית: זה רכוש של המדינה ואני רוצה שיהיה פתוח לציבור.
מאיר שטרית: זה לא שלך ולא של אף אחד אחר ולא של לשכת ראש הממשלה, זה של הציבור במדינה ואני רוצה שהחומר הזה יהיה פתוח לכלל הציבור להשתמש בו כראות עיניו.
מאיר שטרית: תסביר לי, למה לא?
רביב מייזל: כרגע או בימים הקרובים החומר הזה יהיה פתוח לשימוש של כלל הציבור.
מאיר שטרית: אז למה אתה מטיל מגבלות?
רביב מייזל: לא פרסומת מסחרית ולא פעילות פוליטית.
מאיר שטרית: תסביר לי למה לא?
מאיר שטרית: אני לא מבין למה.
מאיר שטרית: זה לא מה שנאמר בחוק שלי.
מאיר שטרית: בחוק שלי אין מגבלה כזאת.
רביב מייזל: גופים כמו "תנובה", "שטראוס", "אגד" רוצים לעשות פרסומת מסחרית - -
מאיר שטרית: שיעשו.
רביב מייזל: אתה חושב שהם זקוקים לכך שייקחו תמונות מלע"מ ויצרפו אותן לפרסומת שלהם?
מאיר שטרית: שייקחו תמונה שלי ויפרסמו שוקולד אם זה טוב להם, שיעשו.
מאיר שטרית: רק תמונה יפה.
מאיר שטרית: אתה יודע שכל חבר כנסת שמופיע – ואני אומר לך מניסיון – בערוץ 2, או בערוץ 10, או בערוץ 1 מחתימים אותו מראש, לפני ההופעה בטלוויזיה, שהערוץ רשאי להשתמש בתמונה שלו לכל מטרה, פרסומת, לכל דבר.
מאיר שטרית: חותמים כולם על עיוור, אפילו לא קוראים את זה.
מאיר שטרית: אני היחידי שקורא את זה ומוחק שם קטע אחד.
מאיר שטרית: בכל ערוצי הטלוויזיה.
מאיר שטרית: את חותמת על טופס שהם פטורים, לא צריכים לשלם שום דבר, הם יכולים להשתמש בזה לכל מטרה שהם רוצים: לפרסם, לערוך, לעוות, לשנות, הכול.
מאיר שטרית: כולם חותמים אוטומטית בלי לקרוא.
מאיר שטרית: אני היחידי שתמיד מוחק בכוונה איזה קטע שאני לא מסכים לו וחותם.
רביב מייזל: אני לא מכיר את ההסכם הזה.
רביב מייזל: אני חושב שזה קשור לחוק הגנת הפרטיות ולא לזכויות יוצרים.
מאיר שטרית: זה שימוש בצילומים.
מאיר שטרית: אתה בא להצטלם בטלוויזיה – זה זכות יוצרים.
מאיר שטרית: אתה משתמש, אתה עושה את הקייס, זו תמונה שלך, זה חומר שאתה מדבר, מצלמים אותך, מקליטים אותך.
מאיר שטרית: הם אומרים שמותר להם להשתמש למה שהם רוצים: לערוך את זה, לשנות, לסדר, לעשות הכול ואנחנו חותמים.
אורי רוזנווקס: אחרי זה אנחנו באים לארכיון ומשלמים על זה.
אתי בנדלר: היוצרים מאוד ממורמרים על החוזה הזה שלטענתם הוא דרקוני ושגופי השידור החזקים מנצלים את כוחם כדי לקפח אותם.
מאיר שטרית: נכון, אבל איזו ברירה יש לנו?
מאיר שטרית: הם אומרים לך: את לא רוצה להופיע?
מאיר שטרית: אל תופיעי, לכי הביתה.
מאיר שטרית: את מכירה פוליטיקאי שיגיד שהוא לא רוצה להופיע?
אתי בנדלר: זה לא רק פוליטיקאי.
אתי בנדלר: אלו גם יצירות שלמות שמפיקים עצמאיים מפיקים עבורם.
מאיר שטרית: מצד שני אני חושב שהיצירה המקומית הישראלית נפגעת בצורה חריפה בגלל המגבלות הקיימות היום.
מאיר שטרית: היכולת שלהם ליצור, לעשות, לפתח, להוביל, להשתמש בחומרים קיימים, נפגעת מאוד.
מאיר שטרית: היכולת שלהם ליצור נפגעת.
מאיר שטרית: כל היוצרים הדוקומנטריים עושים מיליארדים מהסרטים הדוקומנטריים?
מאיר שטרית: אפשר לחשוב שעומדים בתור אנשים לראות את הסרט ומכניס מיליארדים בשבוע הראשון שלו, או מיליונים.
מאיר שטרית: אנשים לפעמים מפסידים את המכנסיים כשעושים סרט דוקומנטרי ולא הפוך.
אתי בנדלר: אחר כך קונים את זה מהם גופי השידור הגדולים ומחתימים אותם על ויתור על זכות היוצרים.
רביב מייזל: צריך להכניס את זה לפרופורציה – התמונות שהם לוקחים - -
חמד עמאר: בואו נתקדם בדיון.
חמד עמאר: נרשמו הרבה ובקצב הזה לא נצליח להגיע להכרעה.
רביב מייזל: אני רוצה לסכם: הרציונל של חבר הכנסת שטרית, כפי שהבנו אותו, מוצע כאן בהסדר שאנחנו נחיל אותו בימים הקרובים ולכן בכל מה שקשור ללשכת העיתונות הממשלתית החוק הזה לא צריך לחול.
מאיר שטרית: החוק יחול על כולם, גם עליכם.
מאיר שטרית: זה שאתם עושים מרצון – כל הכבוד, אבל החוק יחול עליכם.
חמד עמאר: תומר אשור מעמותת ויקימדיה.
תומר אשור: אני מעמותת ויקימדיה ישראל.
תומר אשור: אני מייצג כאן גם את אתר האינטרנט ויקיפדיה, אני לא יודע אם הנוכחים שמעו על האתר הזה עדיין.
תומר אשור: אני אתחיל באמירה פרובוקטיבית: אין בויקיפדיה אף תמונה של ראש ממשלה או של רמטכ"ל ורוב מוחלט של השרים שצולמה בישראל.
תומר אשור: כל התמונות האלה נלקחו מחומרים ששוחררו על-ידי הבית הלבן, על-ידי הקרמלין: אנחנו צריכים לחתוך את פוטין החוצה.
תומר אשור: ככה יש לנו תמונות של ראשי המדינה שלנו.
תומר אשור: תודות לחבר הכנסת שטרית שמענו איך לערוץ 2 ולערוץ 10 יש תמונות – כשהם רוצים לקחת לחתוך – לאנשים באינטרנט אין החומרים האלה.
תומר אשור: כמה פעמים נאמר כאן בוועדה שיש אנשים שעלולים להרוויח כסף מזה – אני לא יודע שלהרוויח כסף זה לא בסדר בישראל.
תומר אשור: על רווחים משלמים מיסים, זאת אומרת שהכסף הזה חוזר למדינה באיזשהו אופן.
תומר אשור: אנחנו לא מצליחים להגיע להסדרים עם הגופים האלה ואנחנו עובדים על זה הרבה מאוד זמן.
תומר אשור: לאחר הדון הקודם בוועדת הטכנולוגיה הייתה התקדמות מצד לשכת העיתונות וקצת מצד דובר צה"ל – קול קורא בצעדים מדודים.
תומר אשור: הממשלה העבירה החלטה מטעם לשכת העיתונות לשחרר את החומרים שלהם.
תומר אשור: לפני כחודש החומרים עלו לאתר האינטרנט "פליקר" עם כל מיני הצהרות על זכויות מלאות שאי אפשר להשתמש בהן בשום אופן, לפעמים גם הצהרות שהן לא נכונות כי זכויות היוצרים פוקעות אחרי 50 שנה.
תומר אשור: גם על חומרים כאלה כתוב באתר הזה שיש זכויות יוצרים.
תומר אשור: יש כאן התנגדות לשימוש ממסחרי.
תומר אשור: מה זה "שימוש מסחרי"?
תומר אשור: לאף אחד בעולם זה לא ברור מהו שידור מסחרי – האם כשמישהו מציג באתר אינטרנט, כשיש לידו פרסומות, זה מיד הופך את זה לשימוש מסחרי?
תומר אשור: לא ברור איך מתמודדים עם הבעיה הזאת.
תומר אשור: כשמישהו משלב בספר לימוד או בחוברת הסברה שמוכרים אותה תמורת 5 שקלים רק כדי לכסות את עלויות ההדפסה – גם זה נחשב לשימוש מסחרי לפי החוק.
תומר אשור: כל השימושים האלה לא יתאפשרו במידה ויגבל השימוש המסחרי.
תומר אשור: בעבור זה שאנחנו מרוויחים את זה ש"תנובה" ו"אסם" לא יפרסמו על השוקולדים שלהם את התמונות שהם קנו מהמדינה בכסף קטן – כל היוצרים וגופי תקשורת קטנים, אתרי אינטרנט וארגוני מתנדבים פשוט לא יכולים להשתמש בחומרים האלה.
תומר אשור: לגבי יצירות נגזרות: כאן אני לא בכלל לא מבין איך אפשר לדבר בעולם הדיגיטלי על יצירות נגזרות.
תומר אשור: מרגע שמעלים תמונה לאינטרנט היא כבר יצירה נגזרת; הסריקה היא יצירה נגזרת; כשמשנים לה את הגודל, רזולוציה, עושים הבהרה כדי שתופיע יותר טוב על מסך מחשב – כל הדברים האלה הם יצירות נגזרות.
תומר אשור: זאת אומרת שכשמגבילים יצירה נגזרת, מאפשרים אך ורק הדפסה על נייר קודאק בגודל המקורי שהתמונה צולמה בו – פעם זה היה, אם אני זוכר נכון, 20X25 ס"מ – זה השימוש היחידי שאותו רישיון מלשכת העיתונות, שאנחנו מחכים לו מחודש מאי, יאפשר בחומרים שהם מעלים.
תומר אשור: לגבי החשש שלנו מסילוף: היות והמסלפים, המסיתים והממרידים כבר עוברים על החוק, על החוק הפלילי, לא החוק הזה של זכויות יוצרים זה מה שיימנע.
תומר אשור: אלה לא חובבי ישראל ומי שעכשיו מסלף ולצורכי פרסומת מחבר את אבו מאזן ואת ראש הממשלה, יש לו סתם חוש הומור תפל, ומי שעושה את זה כי הוא רוצה להעביר איזה מסר פוגעני אז הוא אדם פוגעני.
תומר אשור: מדינת ישראל לא תבעה אף אחד אף פעם על הפרת זכויות היוצרים שלה – ככה נאמר לי ממשרד המשפטים כשנפגשנו איתם – בוודאי שהיא לא תבעה בחו"ל אף אחד על הפרת זכויות היוצרים שלה, היא גם לא תתבע.
תומר אשור: אני מציע שאת הכלים בהם אתם רוצים למנוע סילוף – תשתמשו בחוקים נגד סילוף כשאתם רוצים לעשות את זה.
תומר אשור: יש לנו חוקים מצוינים לדברים האלה ויודעים להפעיל אותם מצוין.
תומר אשור: עד כאן דברי.
חמד עמאר: רפ"ק דרור קלייטמן ממשטרת ישראל
דרור קלייטמן: רציתי להסב את תשומת הלב לשתי נקודות.
דרור קלייטמן: בדברי ההסבר להצעת החוק מוזכר העניין שה יהיה כפוף להוראות הצנזורה הצבאית, אבל יש פה שתי נקודות: עניינים של חומר חקירה ועניינים של אבטחת מידע.
דרור קלייטמן: היום כתוב בחוק - -
אתי בנדלר: חומר חקירה.
אתי בנדלר: מה הדבר השני?
דרור קלייטמן: אבטחת מידע.
דרור קלייטמן: מופיע היום בחוק "כל תמונה שצילם גוף ציבורי", לכאורה, זה כולל כל תמונה שצולמה בחקירה.
דרור קלייטמן: אולי שייכתב: "כל תמונה שפורסמה בפומבי על-ידי גוף ציבורי", אחרת יבוא אדם וידרוש תמונה מתיק חקירה.
דרור קלייטמן: צריך למצוא דרך לסייג את זה.
מאיר שטרית: אין לי בעיה לסייג את זה.
מאיר שטרית: למרות שלצערי ראיתי בטלוויזיה סרטים שצולמו בחקירה.
אתי בנדלר: מה זאת אומרת כל תמונה שצולמה בפומבי - -
דרור קלייטמן: פורסמה בפומבי.
אתי בנדלר: אני מבינה למה אתה מתכוון אבל אני חושבת שהעניין הזה לא מספיק מחודד.
אתי בנדלר: האם תמונה שצולמה בטקס שנערך ברחבה שלפני המטה הארצי של המשטרה בטקס מינוי מפקד מחוז חדש, תחשב שצולמה בפומבי?
אתי בנדלר: הרי זה צולם בחצרים סגורים.
אתי בנדלר: פורסמה בפומבי – אז היא בכלל לא תפורסם, זאת הבעיה.
אתי בנדלר: ההגבלה היא אדירה.
דרור קלייטמן: מאיפה אנחנו רוצים לקחת את הדברים?
דרור קלייטמן: הכוונה המקורית היא לא לקחת את זה מתוך תיקי חקירה אלא מתוך ארכיון.
מאיר שטרית: בוודאי שלא.
אתי בנדלר: אז צריך להגדיר את הסייג שאתה מבקש.
אתי בנדלר: אני לא יודעת מה הסייג.
דרור קלייטמן: אם יורשה לי: בהצעת החוק זה מופיע, דובר על תמונה שפורסמה.
דרור קלייטמן: שלא יפרסמו דברים שלא רוצים שישתמשו בהם.
אתי בנדלר: כתוב כאן: "בלי לגרוע מהוראות פרק זה, שימוש בתמונה שצילם גוף ציבורי, לרבות פרסומה".
אתי בנדלר: מדובר על כל תמונה שצילם גוף ציבורי.
אתי בנדלר: מכיוון שגם צבא הגנה לישראל ומשטרת ישראל מוגדרים כגוף ציבורי, כל תמונה שצולמה ע"י משטרת ישראל או על-ידי צה"ל ובוודאי על-ידי משרד הביטחון וכו' היא תהיה מותרת לשימוש חופשי.
ליאת בלום: חוק סדר הדין הפלילי (חקירת חשודים) אוסר פרסום אלא באישור בית משפט.
ליאת בלום: תיעוד קולי או חזותי של חקירה מוגן בחוק.
ליאת בלום: אם אתם הולכים לפתוח את זה אתם צריכים לשנות גם את חוק סדר הדין הפלילי.
ליאת בלום: לעניין ההערה שיש חקירות שצולמו - -
אתי בנדלר: ליאת, ברור לך שאין כוונה לפתוח את זה לכן אני מבקשת שתמציאו לי איזושהי הגדרה למה הכוונה או יותר נכון, מה לא.
דרור קלייטמן: תחילת הסעיף מדברת על: "מבלי לגרוע מהוראות פרק זה".
דרור קלייטמן: אולי להרחיב את זה ל: "מבלי לגרוע מהוראות כל דין"?
מאיר שטרית: בלי לגרוע מהוראות כל דין.
מאיר שטרית: בשביל זה יש משפטנים בעולם.
אתי בנדלר: אני לא יודעת מה זה "הוראות כל חוק" לעניין הזה.
דן אור חוף: דין זה חוק ותקנה.
דרור קלייטמן: אולי אפשר להוסיף – זה אסור גם לפי הסייג שממילא הוזכר – לגבי הצנזורה הצבאית, שיהיה תת-סעיף מפורש שיאמר, אף שלכאורה זה מיותר - -
מאיר שטרית: צנזורה צבאית יכולה לצנזר כל דבר בכל מקרה.
מאיר שטרית: מישהו מונע מהצנזורה הצבאית לצנזר?
מאיר שטרית: מה שהצנזורה מצנזרת בכלל לא עובר החוצה.
דרור קלייטמן: החשש הוא - -
מאיר שטרית: אתה חושב שהצנזורה לא מאשרת והתמונות נמצאות?
דרור קלייטמן: - - - אני רק העליתי את זה לעשות את זה ביחד, איכשהו משהו שיסייג את הנושא הזה - -
מאיר שטרית: אין לי בעיה עם הסייגים.
מאיר שטרית: במידה ולא רוצים שיחשפו חומרים מחקירות, אין לי בעיה עם זה.
אורי רוזנווקס: חקירות שהן פתוחות.
דרור קלייטמן: מה שיצא החוצה – יצא החוצה.
דרור קלייטמן: הכוונה שזה לא יהיה עוד איזה שהוא חוק שיוסיף לעניין של לנסות להוציא את זה - -
מאיר שטרית: מוזר לי שבחקירות אתה רואה את התמלילים של החקירות בעיתונים.
ליאת בלום: חוק חקירת חשודים מדבר על תיעוד קולי או חזותי.
ליאת בלום: תמלילי מחדר חקירות מותר לפי החוק.
ליאת בלום: יש גם פסיקה שקובעת את זה מפורשות.
ליאת בלום: אני מציעה שנציגי המשטרה ירחיבו.
דרור קלייטמן: זה לא העניין של החוק הזה, זה לא קשור.
דרור קלייטמן: עוד הערה קטנה: זה אולי קשור לזכות המוסרית שהוזכרה פה, אבל יש גם עניין, מבחינת אבטחת מידע, שישמר העניין שאם תמונה צולמה, על-ידי משטרת ישראל, למשל – תהיה החובה לציין שהתמונה הזאת צולמה על-ידי משטרת ישראל.
דרור קלייטמן: על מנת שתהיה לנו אפשרות לעקוב אחרי אבטחת המידע: לדעת שהתמונה הזאת צולמה על-ידי המשטרה ולא על-ידי מישהו אחר.
דרור קלייטמן: זאת הזכות המוסרית, שיצוין שזה צולם על-ידי גוף כזה או אחר.
אתי בנדלר: זה כלול בנושא של הזכות המוסרית.
אתי בנדלר: נשאלתי כאן שאלה שאנני יודעת מה התשובה שלה: הרי לע"מ לא מצלמת בעצמה את התמונות.
אתי בנדלר: אז צריכים לדעת גם איך להתייחס לנושא הזה כי עוד לא קראנו את ההצעה עם השינויים אבל מדובר כאן בשימוש בתמונה שצילם גוף ציבורי – אבל לא הגוף הציבורי הוא זה שמצלם.
תומר אשור: יצירה שהוזמנה על-ידי המדינה – המדינה היא הבעלים הראשון בה, באופן אוטומטי, מתוקף חוק זכויות יוצרים.
לאה ורון: צריך להחליף את המילה "שצילם" במילה אחרת.
לאה ורון: גם השימוש במילה "הוזמנה" לא טוב כי יכולות להיות - -
תומר אשור: הבעלות של זכויות היוצרים היא של המדינה.
רביב מייזל: ברישיון השימוש בלע"מ מחייבים לציין את שם הצלם ואת לע"מ.
מאיר שטרית: אתם מודיעים את שם הצלם.
רביב מייזל: בוודאי, שם הצלם ולע"מ.
רביב מייזל: אבל צלם של לע"מ, כדי להוציא תמונה, הוא יכול לצלם לפעמים מאה תמונות.
רביב מייזל: לא היית רוצה שכול מאה התמונות יונגשו לציבור.
רביב מייזל: כי יכול להיות שיש תמונות של השר שטרית במצבים פחות - -
מאיר שטרית: שיצלמו.
מאיר שטרית: אם צילמו אותי, שיעשו.
מאיר שטרית: אני לא מפריע להם.
אורי רוזנווקס: כשאתם מוכרים את התמונות, אתם לא נותנים כלום לצלם.
רביב מייזל: הצלם הוא עובד של לע"מ.
חמד עמאר: מר דן אור חוף מאיגוד האינטרנט הישראלי, בבקשה.
דן אור חוף: איגוד האינטרנט רוצה לברך את חבר הכנסת שטרית על הצעת החוק.
דן אור חוף: אני חושב שזאת הצעת חוק חשובה מאוד, מסוג הדברים שאומרים: איך זה לא קרה קודם ואיך אנחנו כל כך מאחורי הרבה מדינות אחרות, כמו שחבר הכנסת שטרית אמר.
דן אור חוף: יש צורך דחוף בתיקון החוק בהיבט הזה על מנת שאפשר יהיה להשתמש באוצרות הבלומים שיש בידי המדינה ולא מגיעים לידי האזרח.
דן אור חוף: אנחנו תומכים והולכים יד ביד עם עמותת ויקימדיה וכמובן שאנחנו תומכים בכל מה שנאמר על-ידי מר תומר אשור מטעם ויקימדיה.
דן אור חוף: אני רוצה להוסיף עוד כמה דברים קטנים: הגשנו נייר עמדה שבו אנחנו מציעים מספר תיקונים - -
אתי בנדלר: שלחתם אותו כל כך מאוחר שאני לא חושבת שמישהו הספיק לקרוא אותו.
דן אור חוף: אנחנו מתנצלים על זה.
דן אור חוף: אני רוצה לעמוד על כמה נקודות ספציפיות שצריך לשים עליהם דגש: התחילו לדבר על העובדה הזאת שצריך לתקן את הניסוח במובן שמדובר על יצירות צילום – יצירות צילום ולא תמונות כי זה המונח בחוק זכות יוצרים – יצירות צילום שהבעלות בזכויות שלהן היא של המדינה.
דן אור חוף: זה אומר שכל מה שלא בבעלות המדינה, ולא משנה אם המדינה צילמה או לא – אין מונח כזה, אין חיה כזאת שהמדינה צילמה, אלא מדובר על זכויות של המדינה - -
לאה ורון: אז איך היית אומר:
לאה ורון: התמונות נמצאות באופק של - -
דן אור חוף: שימוש בזכויות של גופים ציבוריים ביצירות צילום, ואנחנו מדברים על זכויות יוצרים של גוף ציבורי ביצירות הצילום.
דן אור חוף: זה מה שצריך להיות כתוב.
ליאת בלום: אפשר להגיד גוף ציבורי?
דן אור חוף: גוף ציבורי מוגדר בהצעת החוק.
מאיר שטרית: בהצעת החוק מוגדר גוף ציבורי: משרדי ממשלה; צבא הגנה לישראל; משטרת ישראל.
דן אור חוף: רשות השידור לא מופיעה בו.
לאה ורון: אבל זה לא שימוש בזכויות יוצרים של גופים ציבוריים.
לאה ורון: אתה רוצה לפתוח את זה לכולם, לא לגופים ציבוריים.
דן אור חוף: הזכויות של הגוף הציבורי, השימוש בזכויות - - -
מאיר שטרית: - - - הציבורי יהיה פתוח.
דן אור חוף: וזה אומר, למשל, שאם יש צילום מסוים שהזכויות הן באופן חלקי לא של גוף ציבורי אז הצעת החוק הזאת לא פוטרת מקבלת רשות מאותו צד שלישי שהוא בעל הזכויות הנוסף, זה ברור.
אתי בנדלר: אולי צריך לומר בפרוש שמלוא הזכויות הן - -
דן אור חוף: מלוא הזכויות.
דן אור חוף: אנחנו בעצם פותרים את הבעיה הזאת כשאנחנו מדברים על זכויות יוצרים של גוף ציבורי, אנחנו לא מתייחסים בכלל לזכויות של אחרים.
דן אור חוף: כל מה שהתיקון הזה יעשה זה לתת היתר להשתמש בזכויות של המדינה.
דן אור חוף: זה מה שהוא נועד לעשות, זה דבר אחד.
דן אור חוף: הדבר השני הוא – דיברנו על העניין הזה של "מבלי לגרוע מהוראות כל דין" – אנחנו צריכים להבין שאנחנו מדברים כאן רק על הטריטוריה של זכויות יוצרים ועל הזכויות של המדינה.
דן אור חוף: החוק הזה לא בא לפתור בעיות של שימוש לצרכי הסתה; פלילי; המרדה; פגיעה בפרטיות של מצולמים או כל מיני דברים שיש דינים אחרים שמסדירים את העניין שלהם בגזרות אחרות, ולכן אני חושב שזאת הדרך הנכונה להסדיר את העניין בצורה רחבה, כוללנית ופשוטה.
דן אור חוף: התיקון הזה לא פוגע בשום הוראת דין אחרת אלא הוא נועד להסדיר אך ורק את הנקודה הזאת: הזכויות של המדינה ביצירות הצילום שלה.
דן אור חוף: הנקודה שלישית היא הנקודה של ההנגשה:
דן אור חוף: אנחנו ערים היטב לעובדה שלדרוש מגופים ציבוריים להנגיש את כל מה שיש להם ממחר, זה לא ישים.
מאיר שטרית: אני לא מציע את זה בחוק.
חמד עמאר: בהצעת החוק לא מדובר על הנושא.
דן אור חוף: אני יודע.
מאיר שטרית: מקווים שה יקרה באופן אוטומטי.
דן אור חוף: מאידך גיסא, אם לא נתייחס לעניין בכלל, בסופו של דבר יהיה לנו מצב שבאופן עקרוני הכול מותר לשימוש אבל עדיין יש הרבה מאגרים שהגישה אליהם היא, פראקטית, לא קורית.
דן אור חוף: אנחנו מציעים – אולי צריך לשקול את זה – להוסיף תקנות בעניין כדי שיהיה אפשר ליצור הסדרים ספציפיים בתהליך מובנה, בשיתוף עם הגופים הציבוריים, להנגשה הדרגתית של הצילומים האלה לציבור בדרך של העלאה לאינטרנט או בדרכים אחרות כמו סריקות כאלה ואחרות, כל דבר שיהיה נוח ובצורה מבוקרת.
דן אור חוף: אני חושב שזה יהיה נוח גם לגופים הציבוריים ואני חושב שאנחנו גם נזכה, בסופו של דבר, לכך שהמאגרים האלה באמת יהיו נגישים לציבור ולא רק באופן עקרוני עומדים תחת היתר לשימוש.
דן אור חוף: הנקודה האחרונה: עלתה הצעה שהרישיון הסטטוטורי שקבוע בהצעת החוק יהפוך להעברת הזכויות לנחלת הכלל כדי לפתור לחלוטין את כל הבעיה.
דן אור חוף: אנחנו תומכים בזה.
דן אור חוף: אני חושב שאין שום סיבה אמיתית ליצור מגבלות על השימוש.
דן אור חוף: אם בכל זאת נלך במתווה שיש כאן בהצעת החוק – ואנחנו תומכים בכל מה שנאמר כאן עד עכשיו, כולל בדבריו של חבר הכנסת שטרית – אין שום סיבה ליצור שום מגבלה על השימוש בצילומים הללו.
דן אור חוף: השימוש צריך להיות מותר.
דן אור חוף: נקודה.
דן אור חוף: תודה רבה.
חמד עמאר: בואו נשמע את עמדת גנזך המדינה.
אתי בנדלר: ד"ר לזוביק נמצא פה.
אתי בנדלר: היושב-ראש מתכוון לתת לו רשות דיבור.
מאיר שטרית: עלתה לי הערה, אדוני היושב-ראש, אני חושב שהדברים שאמר עורך-דין דן אור חוף יוצאים מן הכלל, גם הניסוח.
מאיר שטרית: הם העבירו ניסוח של הצעת חוק – שעולה בדיוק בקנה אחד עם מה שהוא אומר – שפותרת את רוב הבעיות.
מאיר שטרית: אני מציע לקחת את ההצעה שלו, לקרוא אותה, לשמוע אם יש הערות ולאשר אותה לקריאה ראשונה עם אפשרות לתיקון בקריאה שנייה ושלישית.
מאיר שטרית: זה הדבר הכי אפקטיבי שנוכל לעשות היום.
יעקב לזוביק: אני מבקש שהיועצת המשפטית שלנו תדבר לפני.
שושנה שירן: אני ממשרד ראש הממשלה, היועצת המשפטית של ארכיון המדינה.
שושנה שירן: גבולות הדיון הזה, כפי שהוגדרו על-ידי הצעת החוק שהובאה לפנינו ומוכרת לנו, נפרצו לחלוטין.
שושנה שירן: נפתחו פה חזיתות בלי סוף, עלו פה כמה הצעות שאם יש כוונה רצינית שנדון בהן – צריך לכנס אותן לתוך נוסח אחד ולאפשר לנו לחשוב עליהן ולהגיב עליהן ברצינות.
שושנה שירן: אם בכל זאת חוזרים למסלול הראשון שעליו עלינו לקראת הדיון הקודם, צריך לציין שבדיון הקודם נשמעו עמדות דומות לאלו שנשמעו כאן וסיכומו היה, נקודת הסיום הייתה: ככל שהמדינה, ממשלת ישראל, תצליח להביא למצב שבו שימוש חינמי יינתן לכל מי שחפץ בכך לצרכי הסברה – אני מזכירה שזה היה המקור שממנו נולדה הצעת החוק – של מדינת ישראל וככל שמדינת ישראל תצליח להביא לכך שהגופים המרכזיים – זו עוד נקודה שלא נדונה כאן – שמייצרים ושומרים את התמונות ואת יצירות הצילום שמצולמות על ידה, יצליחו להנגיש אותן לציבור באופן חינמי – בזה יבואו כולם על סיפוקם.
שושנה שירן: נקודת המוצא של הדיון הזה הייתה אחרת לחלוטין ומשם הדיון הוסט למחוזות שלא התכוננו אליהם ואם אנחנו צריכים להגיב עליהם – נרצה לעשות את זה בצורה רצינית.
שושנה שירן: לגופו של עניין, לגופה של הצעה ולעמדת ארכיון המדינה: אחד, צפירת הרגעה.
שושנה שירן: ממשלת ישראל ובוודאי ארכיון המדינה, היו מאוד רוצים שמחר בבוקר כל האוצר הבלום שהארכיון מחזיק בו יונגש לציבור והוא עובד על זה.
שושנה שירן: מדובר בפרויקט ענק – אנחנו מדברים על 40 קילומטרים של מדפים שמחזיקים בהם תעודות שיש בארכיון המדינה ומדברים על אוספי תצלומים ענקיים.
שושנה שירן: ביחס לאוספי התצלומים שנמצאים בארכיון המדינה: בשונה מאוספי תצלומים המוחזקים על-ידי לע"מ, על-ידי דובר צה"ל ועל-ידי גופים אחרים, מדובר באוספים שנוצרו במדינת ישראל על-ידי אזרחים, על-ידי בעלי מקצוע ולאו דווקא או בעיקר לא על-ידי עובדי מדינה, בשונה מהגופים האחרים.
שושנה שירן: כך שזכויות היוצרים על אוספי התמונות שנמצאות בארכיון המדינה הן על פי רוב לא של המדינה ובחלק גדול של המקרים הן אפילו לא ידועות – מדובר ביצירות "יתומות", אנחנו מחזיקים תמונות יפהפיות שהיינו רוצים להנגיש לציבור אבל אנחנו אפילו לא יודעים מי הבעלים של זכויות היוצרים.
שושנה שירן: זה אחד.
שושנה שירן: שנית, ביחס להצעה עצמה, הערנו כבר בדיון הקודם - -
מאיר שטרית: איך הן הגיעו לגנזך המדינה?
שושנה שירן: בכל מיני דרכים.
מאיר שטרית: אז הן בבעלות המדינה.
מאיר שטרית: מה המשמעות?
מאיר שטרית: מה שבגנזך המדינה, בעיני הוא בבעלות המדינה.
שושנה שירן: אני חושבת שבאופן כללי אתה שואף לתקן את חוק זכות יוצרים בהרבה מקומות בחוק, זה יפה, אבל זה לא הדיון.
שושנה שירן: בכל מקרה, זכויות היוצרים של יצירות "יתומות" הן לא של המדינה.
שושנה שירן: יש לנו הרבה מאוד תמונות.
מאיר שטרית: מי שירצה לתבוע זכויות יוצרים בגלל שפרסמו תמונה שלו שיתבע את הזכויות, מה הבעיה?
מאיר שטרית: לא יכולים לחסום את האינפורמציה ולהגיד "יתומות".
מאיר שטרית: שהיתום יבוא ויתבע.
מאיר שטרית: אני לא מקבל את הגישה הזאת, עם כל הכבוד.
מאיר שטרית: אני מכיר את גנזך המדינה לפני ולפנים – הגישה שלכם לא נכונה.
מאיר שטרית: אני אומר לך שמה שאתם צריכים לעשות זה להוריד את כל המדפים – 40 קילומטר – לשרוף אותם ולעשות הכול באינטרנט.
מאיר שטרית: אם הייתם עושים את זה הייתם חוסכים למדינה 100 מיליון שקל בשנה – כשר אוצר, אני עשיתי את העבודה לשינוי גנזך המדינה.
מאיר שטרית: אתם צריכים להיות הגורם הראשון המעוניין שכל החומרים שלכם יהיו דיגיטאליים, מונגשים, חופשיים לכולם.
מאיר שטרית: אנחנו לא מצפים שזה יקרה מחר בבוקר, לכן אמרנו שלא מדברים פה על הנגשה ומה שהוצע פה זה דבר חכם: שהשר יקבע תקנות לגבי הנגשה.
מאיר שטרית: אם המדינה תחליט שהיא רוצה לעשות דיגיטציה של כל גנזך המדינה – היא צריכה להקצות לזה הרבה מאוד כסף.
מאיר שטרית: אני יודע, זה עולה הון תועפות אבל יעשו את זה בהדרגה אולי תוך 20 שנה, 30 שנה נגיע למצב שהכול יהיה מונגש, אדרבה, מה יש לכם נגד זה?
מאיר שטרית: יצירות "יתומות" – כל מי שנפגעו זכויות היוצרים שלו שיתבע, מה הבעיה?
מאיר שטרית: אנחנו לא סוגרים את הדלת בפני תביעות משפטיות של אנשים שזכויות היוצרים שלהם נפגעו: שידרשו תשלום, שיתבעו, אין בעיה.
מאיר שטרית: למה לחסום את האינפורמציה?
שושנה שירן: צריך לומר שהצעת החוק משתמשת במונח "תמונה שצילם" – כמובן שנצטרך לדבר על - -
מאיר שטרית: שינינו את זה.
שושנה שירן: נצטרך לדבר על הנוסח המדויק.
שושנה שירן: מכל מקום, צריך להיות ברור שיש כל מני סוגי קבצים: אימג'ים, מפות סרטי וידאו.
שושנה שירן: יש כל מיני סוגי יצירות צילום וצריך יהיה להבין על מה הצעת החוק מדברת.
שושנה שירן: דבר שלישי וכמעט אחרון - -
מאיר שטרית: סליחה.
מאיר שטרית: אם אני חוקר ורוצה לבוא לגנזך המדינה כדי לצלם מפה, אני יכול לעשות את זה, תמורת תשלום?
שושנה שירן: אם היא נמצאת בתיק שפתוח לעיון הציבור.
מאיר שטרית: אם היא פתוחה, בוודאי.
מאיר שטרית: אם היא לא פתוחה לעיון הציבור אז זה לא רלוונטי לגבי החוק שלנו.
מאיר שטרית: אני לא מציע לפרסם מה שמוטל עליו חיסיון, אני מציע רק מה שאין חיסיון כבר.
מאיר שטרית: אני מניח שיש לכם שם כמה מדפים שלי בתפקידים שונים בממשלה – שם שום דבר לא חסוי מבחינתי.
מאיר שטרית: שיפרסמו את הכול.
מאיר שטרית: אם הייתי יכול לעשות את זה לבד, הייתי עושה את זה לבד.
מאיר שטרית: השאלה היא האם יוכל אדם לגשת לארכיון ולבקש לראות את העבודה של מאיר שטרית כשר האוצר או כשר השיכון – יש שם הכול בגנזך המדינה – מותר להם לעיין, תמורת תשלום?
שושנה שירן: זה לא כרוך בתשלום.
מאיר שטרית: אם רוצים לצלם – צריכים לשלם על התצלום ועל העבודה של הגנזך, זה בסדר.
מאיר שטרית: אבל ברגע שיהיה מונגש אפשר יהיה לקבל את זה חינם ללא תשלום.
שושנה שירן: נכון.
שושנה שירן: בנוגע להנגשה: צריך להיות ברור שבמסגרת הצעת החוק או במסגרת רישיון שימוש – אם זה המסלול שנעלה עליו – מה שנמצא באתר הוא זה שיונגש.
שושנה שירן: אין בכוחה של הצעת החוק, בשלב הזה, לחייב את גנזך המדינה לעשות פרויקטי ענק - -
מאיר שטרית: אנחנו לא מחייבים את זה.
מאיר שטרית: לא מחייבים, חלילה.
שושנה שירן: בנוגע לכפיפות של ההצעה הזאת או של כל הסדר אחר לדינים אחרים: הזכרתי בעבר שעל כל החומר הארכיוני שנמצא בארכיון המדינה חל חוק הארכיונים ותקנות העיון.
שושנה שירן: כל חומר שבא בשעריו של ארכיון המדינה סגור, כברירת מחדל, לכל הפחות ל-15 שנים ורק לאחר מכן הוא ייפתח.
שושנה שירן: כך שמגבלות שאני שומעת פה טענות ביחס אליהן, הן מגבלות שנובעות מחוקים ותקנות אחרים – אם יש עניין לתקן אותם, זה כאמור, לא בדיון הזה.
שושנה שירן: צריך להיות ברור שהצעת החוק הזאת או כל הסדר אחר כפופים למגבלות האלה.
שושנה שירן: אני מסכמת ואומרת: אם אנחנו חוזרים למקורה של הצעת החוק, ככזו שבאה לענות על צרכי ההסברה של מדינת ישראל – אז כדי לשתות כוס חלב לא חייבים לקנות פרה.
שושנה שירן: אפשר להסתפק ברישיונות השימוש של לע"מ - -
מאיר שטרית: זה לא רק להסברה.