GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אתי בנדלר: זאת אומרת, זה גם טרטור, זה גם הוצאות נלוות.
שרון מאיר: זה לא אישור שהוא ממציא בשבילנו, זה אישור שהוא במילא צריך כדי לקיים את העסק שלו.
שרון מאיר: הוא בסך הכול ממציא לנו העתק.
שרון מאיר: זה לא משהו שאנחנו מעמיסים עליו.
רוברט אילטוב: זה אוטומטי, האישורים האלה.
רוברט אילטוב: זה אישור מקצועי.
עובד קדמי: אז חודשיים.
עובד קדמי: נקבל את ההערה של הוועדה.
רוברט אילטוב: חודשיים זה מקובל?
רוברט אילטוב: זה זמן סביר?
עובד קדמי: אנחנו נצטרך להתארגן.
תמר קלהורה: אז בסעיף 4 יש בעיה.
רוברט אילטוב: מה הבעיה בסעיף 4?
רוברט אילטוב: לפני שאנחנו מצביעים.
תמר קלהורה: "הממונה יודיע על החלטתו למבקש בכתב בתוך שישים יום".
תמר קלהורה: אז אם אנחנו מקצרים את המועד - -
רוברט אילטוב: תוך 45 יום.
תמר קלהורה: - - צריך יהיה לקצר את ה-60 יום.
חמד עמאר: עוד לא הגענו.
רוברט אילטוב: אז תיכף אנחנו נגיע.
אתי בנדלר: באיזה סעיף?
לאה ורון: היא מדברת על 4(ב).
רוברט אילטוב: אנחנו ב-3 עדיין.
לאה ורון: הוועדה עוד לא אישרה את 3, עורכת-הדין קלהורה.
תמר קלהורה: אני יודעת, אני רק - - -
רוברט אילטוב: הבנתי את מה שהיא אומרת.
רוברט אילטוב: אנחנו תיכף נטפל בזה.
עובד קדמי: דקה אחת להתייעצות קלה, ברשות הוועדה, אדוני היושב-ראש.
עובד קדמי: היא אומרת שזה יהיה לה יותר נוח שזה יהיה שלוש שנים.
רוברט אילטוב: גם אני חושב שזה יהיה יותר נוח.
רוברט אילטוב: אז נשאיר את זה שלושה ונתקן - - -
עובד קדמי: בסעיף 6 נתקן.
רוברט אילטוב: ככה זה נראה יותר הגיוני.
עובד קדמי: אני מקבל את ההערה של אדוני.
עובד קדמי: תודה רבה.
רוברט אילטוב: אני מעלה את סעיף 3 להצבעה.
רוברט אילטוב: בעד אישור סעיף 3 – פה אחד
רוברט אילטוב: אין מתנגדים, אין נמנעים, הסעיף אושר.
רוברט אילטוב: לכן אין צורך לתקן את סעיף 4, אבל אנחנו נקריא אותו לפני הצבעה.
רוברט אילטוב: יש למישהו הערות, הסתייגויות?
רוברט אילטוב: אני מעלה את זה להצבעה.
רוברט אילטוב: בעד אישור סעיף 4 – פה אחד
רוברט אילטוב: אין מתנגדים, אין נמנעים, סעיף 4 אושר.
רוברט אילטוב: מי ביקש לדבר?
רוברט אילטוב: מר אריאל סטולר?
לאה ורון: סגן יו"ר ארגון מורי הדרך לתיירות בישראל.
רוברט אילטוב: בבקשה, רצית להתייחס?
אריאל סטולר: כן.
אריאל סטולר: כל הנושאים שעולים – אין מה להיכנס, אלה דברים מאוד טובים ויעילים.
אריאל סטולר: הבעיה העיקרית היא: יש הרבה מאוד עסקים שמוכרים מזכרות לתיירים, שפשוט לא מעניין אותם הנושא הזה.
אריאל סטולר: הם באים לתייר ואומרים: אצלי אין מע"מ, אני מוכר לתיירים במחיר הזה.
אריאל סטולר: הם לא יעשו את כל הפרוצדורה הארוכה, כמו שהזכרתם.
אריאל סטולר: זו פרוצדורה מאוד ארוכה, שתבוא רק כנגדם, כי ברגע שיעשו את כל זה יהיה עליהם פיקוח.
אריאל סטולר: כרגע אין עליהם פיקוח.
אריאל סטולר: הם מוכרים לתיירים – בצורה מאוד עדינה נגיד את זה, הם לא אומרים להם אמת.
אריאל סטולר: מחירים מאוד מאוד גבוהים.
אריאל סטולר: אין פיקוח על מה הם קונים, איך הם קונים.
אריאל סטולר: אתה יכול לקנות משהו שאומרים לך שהוא כסף ובסופו של דבר הוא לא, וכל מיני דברים כאלה.
אריאל סטולר: ברגע שהדברים האלה לא יהיו מפוקחים, רוב בתי המסחר שמוכרים מזכרות לתיירים לא שייכים לנקודה הזאת.
אריאל סטולר: הם לא יבקשו את זה ממך.
אתי בנדלר: אבל לא הבנתי מה הטענה.
אתי בנדלר: הם לא מציגים את עצמם כבתי עסק מאושרים שאפשר לקבל - - -
אריאל סטולר: זה נכון.
אריאל סטולר: אני אשאל אותך שאלה: את הולכת כתייר בחו"ל, את מסתכלת על חנות ואומרת: האם יש לה איזשהו סימן והיא מוכרת?
אריאל סטולר: לא, את נכנסת לחנות כי את רואה מזכרות.
אריאל סטולר: אתה רואה מזכרות, אתה רואה יופי של צלבים או פסלים או כל מיני דברים אחרים.
רוברט אילטוב: מגני-דוד.
אריאל סטולר: אתה שואל: כמה עולה?
אריאל סטולר: אומרים לך.
אריאל סטולר: אתה שואל אם זה עץ זית, אתה שואל אם זה כסף, אתה לא שואל אותם: יש לך תעודה?
אריאל סטולר: אתה רואה במקום אחר שיש החזר מע"מ, אתה שואל: אצלך אין החזר מע"מ?
אריאל סטולר: הוא אומר: לא, אני חנות פטורה ממע"מ, אצלי אתה בכל מקרה לא מקבל את המע"מ.
אריאל סטולר: אני נותן דוגמאות מהשטח.
קריאה: לא משלם את המע"מ.
אתי בנדלר: אם הם משקרים, מזייפים, או אינני יודעת מה, צריך להגיש תלונה למשטרה.
רוברט אילטוב: מר סטולר, הדברים ברורים, אני לא חושב שכרגע זה הזמן.
רוברט אילטוב: ברמת העיקרון אנחנו צריכים לדון מה עושים.
עובד קדמי: אנחנו רואים דווקא מגמה הפוכה.
עובד קדמי: כפי שציינתי, 7,200 היו בתחילת השנה, כבר יש 400 שצריכים - - -
רוברט אילטוב: כן, כי התיירים שואלים.
רוברט אילטוב: ואם אתה רוצה למכור להם והם לא קונים, אז יש אינטרס.
לאה ורון: אני מניחה שמה שרוצה מר סטולר הוא שהמגמה הזאת תימשך.
עובד קדמי: עצתי למר סטולר היא שגם כשמורי הדרך לוקחים את התיירים, ויש שתי חנויות: חנות אחת שנמצאת בהסדר, וחנות שאיננה בהסדר – הַעֲדיפו את זו שבהסדר, ואז התיירים ייהנו.
אריאל סטולר: תמיד, בוודאי.
עובד קדמי: כמעט בכל עיר ובכל מרכז שבו מוכרים מזכרות לתיירים ותכשיטים וחפצי אומנות, יש להם את האישור הזה.
אריאל סטולר: אשמח לקחת אותך איתי לסיור, ליום עבודה.
עובד קדמי: אשמח לבוא איתך.
רוברט אילטוב: חברים, מעכשיו אתם מדברים איתי, לא ביניכם, בסדר?
רוברט אילטוב: בואו נעשה סדר.
רוברט אילטוב: אני פשוט רוצה לסיים את הסעיף הבא.
אתי בנדלר: יש לי הערה גם לסעיף הזה.
רוברט אילטוב: מה ההערה?
אתי בנדלר: לא, קודם שהוא יקרא ויסביר.
עובד קדמי: סעיף 5?
אתי בנדלר: כן, תקנה 5.
עובד קדמי: אז סעיף 4 אושר.
רוברט אילטוב: סעיף 4 אושר.
עובד קדמי: אני רק חייב לציין, ששלילתו או התלייתו של אישור היא לא לפי התקנה כאן, אלא לפי סעיף 12 לחוק שירותי תיירות, בחוק העיקרי.
עובד קדמי: שם יש את הסמכות לממונה, למנהל, איך לשלול את האישור, רישיון כתוב, כולל אישור ותעודה.
לאה ורון: ושם גם מעוגן שניתן להגיש את הערר בתוך 30 ימים?
אתי בנדלר: לא, זה מה שקובעים עכשיו בתקנות.
עובד קדמי: סעיף אחר בחוק קובע ש"השר יסדיר בתקנות", אז זה מוסדר בתקנות "תוך שלושים ימים".
עובד קדמי: אפשר להגיד 40 יום, 50 יום, 60 יום, אבל בדרך כלל מי שמגיש בקשה ושוללים לו, רוצה להזדרז בבקשה שלו, הוא לא רוצה להתעכב בה.
לאה ורון: ואם הוא היה בחו"ל?
לאה ורון: אם הוא היה במילואים?
לאה ורון: אם הוא חלה, חלילה וחס?
רוברט אילטוב: בבקשה, היועצת המשפטית.
אתי בנדלר: השאלה שלי היא באמת שאלה משפטית, והייתי רוצה לשמוע את ההתייחסות שלכם.
אתי בנדלר: אותו סעיף 12(ג) לחוק, שאתה מפנה אליו, מר קדמי, אומר: "בוטל רישיון או נשללה דרגה".
אתי בנדלר: אני מניחה שדרגה זה דירוג בתי מלון שהיה.
עובד קדמי: זה לבית מלון, כן.
אתי בנדלר: המדובר כאן בפירוש על ביטול רישיון "שלא בידי השר, רשאי בעל הרישיון לערור לפני השר, בדרך ובמועד שנקבעו בתקנות".
אתי בנדלר: מדובר כאן על סמכות ערר בפני השר רק במקרה של ביטול רישיון.
אתי בנדלר: וכאן אתם מקנים – ואני לא בטוחה שיש סמכות לזה, אני מבקשת שתבדקו שוב – סמכות לערור בפני השר על עצם אי קבלת רישיון, לא על ביטול, אלא שמישהו מגיש בקשה לראשונה, ולא נותנים לו.
עובד קדמי: סעיף 12(א) אומר: "מי שמוסמך ליתן רישיון או תעודה אחרת".
עובד קדמי: ב"רישיון" הכוונה היא גם תעודה אחרת, שזו גם התעודה שלנו.
עובד קדמי: "רשאי לסרב לתיתו או לסרב לחדשו או להתנות נתינתו" וכולי.
אתי בנדלר: זה שיש סמכות לא לתת - - -
עובד קדמי: "ורשאי הוא לבטלו".
אתי בנדלר: מר קדמי, אין ספק.
אתי בנדלר: מה שאני אומרת זה לא שאין סמכות לא לתת רישיון.
אתי בנדלר: זה ברור שמישהו יכול להגיש בקשה לקבלת רישיון או תעודה, והממונה רשאי לסרב לה.
אתי בנדלר: אני שואלת לגבי ערר על החלטה כזאת, אני לא בטוחה שהיא נכנסת לגדרי סעיף 12(ג).
אתי בנדלר: אני מציעה שתבדקו את זה שוב.
אתי בנדלר: זה מאוד בעייתי במקרה כזה, אבל אז אפשר לפי חוק בתי משפט לעניינים מנהליים לערור על ההחלטה.
אתי בנדלר: זה לא שהוא נשאר ללא מענה.
עובד קדמי: עדיף לו - - -
אתי בנדלר: עדיף כן, השאלה היא אם יש סמכות.
אתי בנדלר: את חושבת שיש סמכות, גברת קלהורה?
תמר קלהורה: למה זה לא נכנס בסעיף 24?
אתי בנדלר: אולי זה נכנס בסעיף אחר, לא בדקתי.
תמר קלהורה: סעיף הביצוע.
אתי בנדלר: מה, סמכות ערר?
אתי בנדלר: תבדקו את הנושא.
אתי בנדלר: אם תשתכנעו שהנושא מגובה בסעיפי הסמכה, אין לי בעיה.
רוברט אילטוב: בנוגע ל"תוך 30 ימים" – אם נניח בן-אדם היה חולה בבית חולים, או במילואים, מה קורה?
רוברט אילטוב: אם הוא לא יכול היה להגיש, יש נסיבות מקלות?
עובד קדמי: אומנם בתקנות לא קבועה דרך להארכת התקופה, אבל יש להניח שנסיבות מיוחדות מאריכות את התקופה.
רוברט אילטוב: איך מתנהל המשרד באופן כללי במקרים כאלה?
רוברט אילטוב: יש לך תקנות שבהן כתוב זמנים ותאריכים.
רוברט אילטוב: בא בן-אדם ואומר הייתי חולה, לא יכולתי לקום מהמיטה.
רוברט אילטוב: מביא לך אישורים.
רוברט אילטוב: מה אתה עושה?
רוברט אילטוב: אתה פועל בניגוד לתקנות?
רוברט אילטוב: אתה לא יכול.
עובד קדמי: הארכת תקופה?
עובד קדמי: לא יודע.
עובד קדמי: מה את אומרת, תמר?
עובד קדמי: הארכת תקופה בידיו של הממונה – האם הוא יכול להאריך את התקופה בנסיבות מיוחדות?
תמר קלהורה: אפשר להסמיך אותו באופן פורמאלי.
עובד קדמי: שהממונה או השר רשאי להאריך?
רוברט אילטוב: השר.
עובד קדמי: אולי השר, משום שזה ערר אז השר רשאי להאריך.
אתי בנדלר: אני הייתי אומרת: השר והממונה – רשאים לתת את הסמכות הזאת לכל אחד מהם.
עובד קדמי: לשניהם יחד?
אתי בנדלר: לא, לכל אחד מהם.
עובד קדמי: השר או הממונה רשאים להאריך תקופה זו בנסיבות מיוחדות.
שרון מאיר: למה לא להאריך את זה באופן מוחלט ל-45 יום ואז לפתור את כל הנסיבות?
אתי בנדלר: לא, 30 ימים זה זמן ראוי.
רוברט אילטוב: 30 ימים זה סביר.
רוברט אילטוב: אבל אם באמת יש נסיבות לבן-אדם אז למה לא ללכת לקראתו?
אתי בנדלר: השר או הממונה רשאים להאריך את התקופה האמורה בנסיבות המיוחדות.
אתי בנדלר: את יודעת מה – אם חס וחלילה מישהו אושפז ונמצא בטיפולים ועניינים, אז למה להגביל?
רוברט אילטוב: שהם יאשרו או לא יאשרו, לפי הנסיבות.
עובד קדמי: בסדר.
עובד קדמי: אני אקריא את הסעיף הזה עם תיקונו.
רוברט אילטוב: לא צריך.
רוברט אילטוב: אנחנו מצביעים עם התיקון.
רוברט אילטוב: לא צריך להקריא כבר.
רוברט אילטוב: אני מעלה את זה להצבעה עם התיקונים.
רוברט אילטוב: בעד סעיף 5– פה אחד
רוברט אילטוב: אין מתנגדים, אין נמנעים.
רוברט אילטוב: סעיף 5 אושר.
רוברט אילטוב: אני מבקש שתחליף אותי.
רוברט אילטוב: אני מצטער, אני נאלץ ללכת לקואליציה.
עובד קדמי: הערת הוועדה היא לעשות את זה לשלוש שנים, אז אם כך זה לא השנה האי זוגית, זה צריך להיות - -
שרון מאיר: גם לא זוגית, כי אז זה יהיה שנתיים.
עובד קדמי: - - של שנתיים.
שרון מאיר: 31 בדצמבר בשנתיים שלאחר - - -
חמד עמאר: אבל דיברנו שבשביל שלא יהיה עומס, שלא יהיה תאריך כזה.
חמד עמאר: מהרגע שהוא מוציא את הרישיון – שלוש שנים, בוא נגיד.
אתי בנדלר: הם רוצים שתמיד זה יהיה בסוף שנה קלנדרית.
חמד עמאר: אה, אתם רוצים בסוף שנה?
עובד קדמי: כן.
רם ליסטמן: צריך לנסח את זה כך: ממועד שהוא קיבל, סופרים עד סוף אותה שנה, ואז עוד שנתיים.
אתי בנדלר: תכינו את הנוסח אחר כך, הרעיון ברור.
חמד עמאר: בעד סעיף 6 – פה אחד
חמד עמאר: אני מאשר את סעיף 6.
עובד קדמי: מדוע?
עובד קדמי: משום שאם בית עסק משנה את הכתובת שלו, לפי התוספת צריך לראות את המקום, לוודא שהוא אכן ראוי ומתאים לעסק המאושר וכן הלאה.
עובד קדמי: ואם פג תוקף של אישור מסוים, מן הסתם גם האישור שלנו צריך לפוג תוקפו.
אתי בנדלר: יש רק בעיה שחלק מהאישורים, אני חושבת, שבתוספת החמישית, יכול להיות שהם אישורים שנתיים, ואז באופן אוטומטי תוקפם של אותם אישורים פג.
עובד קדמי: אדרבה ואדרבה.
עובד קדמי: אם למישהו יש רישיון עסק או רישיון לעסוק - - -
אתי בנדלר: אני אתן לך דוגמה: אישור על ניהול פנקסי חשבונות ורשומות הוא לא אישור שנתי?
אתי בנדלר: אם אני מגישה אליכם בקשה, בשנה מסוימת, בשנת 2011, ואני מצרפת את האישור שמתייחס לשנת 2011, כמובן שבתום 2011 תוקף האישור הזה פג.
אתי בנדלר: ואז, מה אתם אומרים?
אתי בנדלר: שגם תוקף האישור שלכם יפוג יחד עם זה.
עובד קדמי: אני אסביר את ההיגיון שבדבר.
עובד קדמי: אם לעסק שמוכר עתיקות יש רישיון לשנה, או לשנה וחצי מהיום, ואנחנו נותנים לו את התעודה לשנתיים וחצי מיום הבקשה, כמובן שבתום שנה וחצי יפוג תוקף האישור שלנו, כי אסור לו לעסוק במכירת מוצרים.
לאה ורון: קודם אמרתם – לשיטתה של עורכת-הדין בנדלר לגבי אישור מרואה חשבון – שממילא העוסק מקבל את האישור לשנה מרואה החשבון לצורך ענייניו האחרים מול שלטונות המס ככל הנראה וכולי.
לאה ורון: מה שיקרה כעת זה שהאישור הזה יפוג ואיתו יפוג הרישיון שלכם.
שרון מאיר: צריך לחדד את זה באופן כזה, שאם הוא פג ולא חודש, אז - - -
אתי בנדלר: איך אתם תדעו אם הוא חודש?
שרון מאיר: הוא כנראה יידרש לשלוח אלינו את האישור המחודש.
אתי בנדלר: אז אולי צריך לכתוב את זה.
אתי בנדלר: זאת אומרת, יש עם זה איזושהי בעיה כפי שזה הוגש, אם כך.
תמר קלהורה: השאלה אם זה לא מוגזם קצת.
אתי בנדלר: לדרוש ממנו כל שנה להביא את כל רשימת - - -
תמר קלהורה: מצד אחד אני מבינה את זה.
תמר קלהורה: הרי נניח שיש עסק ששללו ממנו את רישיון העסק כי הוא הפר את תנאי הפעולה שלו, אז הוא לא יכול לפעול בכלל וכולי.
תמר קלהורה: האישור של משרד התיירות הוא תפל, כי אין לו את הרישיון העיקרי שלו.
תמר קלהורה: אבל מצד שני, להתחיל עכשיו שכל עסק שחל איזשהו שינוי אצלו, יתחיל כל שנה - - -
אתי בנדלר: ימציא את רישיון העסק וכולי.
אתי בנדלר: זה בדיוק מה שאתם דורשים בחידוש.
תמר קלהורה: זה נכון שאישור שפקע, אם אין יותר אישור למכור עתיקות, אז במועד חידוש - - -
אתי בנדלר: אז אולי במקום לעשות את זה באופן גורף כל כך, צריך למפות את האישורים שתוקפם פקע, לא בשל כך שתוקף אותם אישורים היה שנתי מלכתחילה ומתחדש כמעט באופן אוטומטי, אלא באמת מה שהתבצע באמצעות איזשהו הליך בדיקה.
אתי בנדלר: אני חושבת שבצורה כזאת התקנה הזאת היא מאוד גורפת, ולמעשה תגרום לכך - -
חמד עמאר: הרבה בירוקרטיה.
אתי בנדלר: - - שצריכים להתייצב במשרדי
אתי בנדלר: כם מדי שנה עם כל המסמכים.
תמר קלהורה: אני מסכימה.
תמר קלהורה: אני חושבת שהניסוח צריך להיות יותר מדויק בעניין הזה, כי אם אין בעיה עם האופן שבו העסק מנהל את ספרי החשבונות שלו, אז לא אמורה להיות בעיה עם אישור רואה החשבון.
תמר קלהורה: אבל לעומת זאת העניין של רישיון עסק - - -
לאה ורון: אבל מה שאת אומרת זה שממילא הוא יצטרך בכל שנה ליצור קשר עם משרד התיירות.
תמר קלהורה: לא, אני רוצה למנוע את זה.
לאה ורון: בין אם לפקסס לו, בין אם - - -
אתי בנדלר: היא אומרת שההערה צודקת.
עובד קדמי: אני מציע למחוק את הסיפא של סעיף 7(א): "חודש תוקפו של המסמך, רשאי בעל בית העסק להגיש בקשה" וכולי, ולהשאיר: "פג תוקפו של מסמך מהמסמכים המפורטים - - - יפקע תוקפו של האישור.
עובד קדמי: " אנחנו נעשה את הביקורות שלנו, והוא צריך לדעת שהאישור שלנו מותנה באישורים האחרים.
חמד עמאר: אז הוא לא צריך לשלוח לכם את האישורים?
עובד קדמי: לא, הוא חייב יהיה לבדוק אותם.
לאה ורון: זה עוד יותר גרוע.
עובד קדמי: הוא לא יצטרך לשלוח את האישורים, אבל הוא יודע שהא בהא תליא.
חמד עמאר: עד שיגיע מפקח מטעמכם שיבדוק אותו.
עובד קדמי: לא, זו גם אחריות שלו.
עובד קדמי: האחריות שלו היא לוודא שיש לו את האישורים האחרים.
עובד קדמי: הוא לא יכול לפעול ללא רישיון עסק.
עובד קדמי: הוא לא יכול לפעול ללא היתר למכירת עתיקות, למשל, אז הוא צריך לדאוג לזה.
חמד עמאר: כמה פקחים מועסקים אצלכם בנושא?
עובד קדמי: מעט.
עובד קדמי: לא מספיק.
חמד עמאר: כמה עסקים יש?
עובד קדמי: 7,000.
חמד עמאר: ההצעה שלך לא - - -
עובד קדמי: אנחנו לא נשלול.
שרון מאיר: לא, אם נשלול אחד מהמסמכים, זאת אומרת אם יודעים שלקחו לו את הרישיון עסק אז אתה יכול שהרישיון - - -
אתי בנדלר: את מדברת על בוטל, לא פקע, לא פג תוקפו - -
חמד עמאר: אם בוטל האישור.
אתי בנדלר: - - אלא ממש ביטלו לו.
חמד עמאר: אז זה נשמע יותר טוב.
עובד קדמי: אז במקום "פג תוקפו" – בוטל.
אתי בנדלר: בוטל תוקפו.
תמר קלהורה: זה לא - - - מסמך.
תמר קלהורה: רגע, לא, לא.
חמד עמאר: אם בוטל אחד מהאישורים.
שרון מאיר: "מסמך מהמסמכים המפורטים בתוספת החמישית".
אתי בנדלר: לא, זה לא מסמך.
עובד קדמי: בוטל אישור או רישיון מהמפורטים.
אתי בנדלר: בתוספת החמישית אנחנו אפילו לא צריכים לכתוב את זה.
אתי בנדלר: בסעיף 10 לתוספת החמישית מדובר על רישיון עסק בתוקף, או אישור מאת הרשות.
אתי בנדלר: אישור מרואה חשבון אין כאן מה לבטל, נכון?
אתי בנדלר: אישור על ניהול פנקסי חשבונות – יש ביטול של אישור?
עובד קדמי: לא, אין ביטול.
עובד קדמי: הוא כל שנה צריך לחדש את זה.
אתי בנדלר: ואישור על היעדר רישום פלילי גם אין כאן.
חמד עמאר: אין אישור כזה.
אתי בנדלר: אז בעצם אנחנו מדברים רק אם בוטל רישיון עסק, אם אני לא טועה.
לאה ורון: אבל עורך-דין קדמי ציטט קודם שיש לגבי מוצרים מתחום הארכיאולוגיה.
אתי בנדלר: אבל זה לא מופיע בתוספת החמישית.
תמר קלהורה: זה מופיע בתוספת השלישית.
אתי בנדלר: השלישית זה לבקשה הראשונית, נכון?
אתי בנדלר: טופס בקשה לקבלת אישור.
אתי בנדלר: התוספת החמישית זה רק אמות מידה.
עובד קדמי: כן, בסעיף 4 לבקשה כתוב שלחנות המוכרת עתיקות צריך לצרף רישיון לסחור בעתיקות.
לאה ורון: והאישורים האלה ניתנים לשנה בלבד?
לאה ורון: הם יודעים?
שרון מאיר: לגבי רישיון עתיקות אני לא בטוחה שזה לשנה.
אריאל סטולר: לשנה.
אריאל סטולר: 1,800 שקל.
יעל מזרחי: לתכשיטים זה משתנה.
חמד עמאר: לפי מה שהצעת – בוטל.
אתי בנדלר: כן, השאלה בוטל מה.
עובד קדמי: בוטל אישור או רישיון.
עובד קדמי: אני גם אגיד לך למה.
אתי בנדלר: אבל זה מגוחך, זו לא התוספת החמישית.
עובד קדמי: אפשר לבטל אישור של רואה חשבון.
עובד קדמי: אם, נניח, העסק לא עמד בתנאים, ורשויות המס החליטו לבטל לו.
אתי בנדלר: אז זה לא הביטול של רואה החשבון שבוטל במקרה הזה, אלא האישור של רשויות המס.
עובד קדמי: כן, שעל סמך אותו אישור בעצם אין תוקף לאישור שלו.
אתי בנדלר: אז זה ממש לא.
תמר קלהורה: אז קודם כל, אם בכלל, זה צריך להיות מופנה לתוספת השלישית ולא לתוספת החמישית.
עובד קדמי: זה גם וגם.
שרון מאיר: לא, כי השלישית מפורטת יותר.
תמר קלהורה: לא רק שהיא מפורטת יותר, זה גם יותר נכון להפנות אליה, כי החמישית זה אמות מידה לשיקול דעת.
לאה ורון: השלישית זה לא הטופס?
עובד קדמי: זו הבקשה.
אתי בנדלר: השלישית זה הטופס.
שרון מאיר: כי עליה מתבסס הרישיון.
תמר קלהורה: אבל זו בדיוק הנקודה: השלישית זה הטופס שאליו מצרפים את כל המסמכים.
לאה ורון: סעיף 9: "לבקשה יצורפו המסמכים הבאים".
אתי בנדלר: איפה מופיע כאן הנושא של - - -
עובד קדמי: עתיקות בסעיף 4: "רישיון עסק" ו"רישיון לסחור בעתיקות".
עובד קדמי: האמת היא שאלה שני הרישיונות החשובים.
אתי בנדלר: אז אנחנו מדברים רק על סעיף 4.
אתי בנדלר: אם כך, צריך להיות: בוטל אחד הרישיונות המפורטים בסעיף 4 לתוספת השלישית.
שרון מאיר: "חוּדש תוקפו של המסמך".
שרון מאיר: אז זה לא "תוקפו", אלא: חוּדש המסמך.
עובד קדמי: זה גם מתייחס למספר קטן יותר של בתי עסק.
עובד קדמי: לא כל בתי העסק הם כאלה שצריכים רישיון או רישיון למכירת עתיקות.
חמד עמאר: כל עסק במדינת ישראל מחויב ברישיון עסק.
יעל מזרחי: רישיון עסק בעיקר לתכשיטים, יהלומים, מעל סכום מסוים: 200,000 ש"ח, וזה משתנה מעירייה לעירייה.
עובד קדמי: לא בכל מקום הם דורשים רישיון עסק.
עובד קדמי: להלבשה, למשל, אין צורך ברישיון עסק.
יעל מזרחי: אופטיקה – אין צורך.
יעל מזרחי: בשמים, קוסמטיקה – אין צורך.
יעל מזרחי: רוב הענפים לא מחויבים.
עובד קדמי: זה חלק קטן.
לאה ורון: אדם יכול לפתוח חנות ברשות מקומית מבלי לקבל אישור של רישוי עסקים?
יעל מזרחי: הוא משלם על השילוט, הוא משלם ארנונה, אבל הוא לא משלם על - - -
לאה ורון: אני לא מדברת על התשלומים, אני מדברת על האקט של רישיון עסק.
לאה ורון: זה היה ככה בעבר.
לאה ורון: כבר אין צורך?
יעל מזרחי: אין.
חמד עמאר: צריך להביא אישור מכיבוי אש, צריך להביא את כל האישורים האלה.
חמד עמאר: לא יכול להיות.
חמד עמאר: העירייה לא תאשר עסק בלי רישוי עסק.
אתי בנדלר: גם לדעתי, אבל כיוון שאני לא מתעסקת במטריה הזאת - - -
יעל מזרחי: כשאני מבקשת מבתי עסק שעוסקים למשל באופנה רישיון עסק מהרשות המקומית, הם שולחים לי מכתב שאותה רשות לא מבקשת מהם את הרישיון.
יעל מזרחי: זה מספיק עבורי.
אתי בנדלר: אז את מקבלת אישור מהרשות המקומית?
יעל מזרחי: בוודאי.
אתי בנדלר: אם כך, אז בתקנה 7(א), במקום האמור: "פג תוקפו של מסמך מהמסמכים המפורטים בתוספת החמישית," יבוא: בוטל אחד מהרישיונות המפורטים בסעיף 4 לתוספת השלישית, יפקע תוקפו של האישור; חודש תוקפו של רישיון כאמור, רשאי בעל בית העסק להגיש בקשה חדשה למתן אישור לפי תקנה 2.
שרון מאיר: חודש הרישיון, לא תוקפו?
תמר קלהורה: חודש הרישיון, או חודש תוקפו?
אתי בנדלר: חודש תוקפו של רישיון כאמור – של רישיון שבוטל.
תמר קלהורה: לא, אז זה חודש תוקפו של רישיון, או שחודש הרישיון?
שרון מאיר: זה לא תוקף, זה חודש הרישיון.
תמר קלהורה: שאלה של נוסח.
אתי בנדלר: חודש הרישיון אולי, אני לא יודעת.
אתי בנדלר: תבדקו את זה שוב.
שרון מאיר: חודש הרישיון האמור, רשאי בעל בית העסק להגיש בקשה חדשה.
עובד קדמי: אני חושב שחודש הרישיון.
אתי בנדלר: אחרי שהוועדה תאשר את כל התקנות, תעבירו לי נוסח שכולל את כל השינויים שהוועדה אישרה.
חמד עמאר: אתה יכול להסביר לי את סעיף (ב)?
חמד עמאר: למה הוא צריך לעשות את כל האישורים מחדש?
עובד קדמי: אם זה בית עסק חדש, הוא חייב לקבל את האישורים, את הרישיונות של בית העסק החדש.
עובד קדמי: יכול להיות שהוא עבר מעיר לעיר.
חמד עמאר: אם הוא העתיק את הכתובת לאותו רחוב, שני מספרים ליד, או עבר בקניון ממקום למקום?
שרון מאיר: אני אסביר לך למה.
שרון מאיר: אם אתה רואה את טופס הבקשה שלו, בתוספת השלישית, אתה רואה איזה דברים בא המפקח ובודק.
שרון מאיר: אחד מהדברים זה הוויטרינה.
עובד קדמי: השילוט, הוא צריך שילוט בעברית ובשפה נוספת, אנגלית או אחרת.
אתי בנדלר: המפקח גם צריך לבדוק – אנחנו נדבר על זה – אם חלון הראווה נאה ומסודר.
אתי בנדלר: ומי יקבע מה זה נאה, לצורך העניין?
שרון מאיר: שיהיה שילוט מתאים.
אתי בנדלר: הנאה חלון הראווה בעיניך, אדוני המבקר?
עובד קדמי: אבל זאת בעיה.
עובד קדמי: ראינו כבר חנויות שחלון הראווה שלהן הוא מין מחסנון כזה.
אתי בנדלר: אז "מסודר" עוד אפשר להגיד, אבל הרי "נאה" זה דבר כל כך סובייקטיבי.
אתי בנדלר: בסדר, נגיע לזה.
חמד עמאר: נגיע לזה.
חמד עמאר: יש עוד הערות לסעיף 7?
אתי בנדלר: האם אדוני משאיר את הנושא "יפקע תוקפו של האישור" במקרה של שינוי בית עסק?
חמד עמאר: שכנעו אותנו.
חמד עמאר: בעד סעיף 7 – פה אחד
חמד עמאר: אני מאשר את זה.
אתי בנדלר: בכפוף לתיקונים, כמובן, בתקנת משנה (א).
חמד עמאר: 8.
שרון מאיר: זה במענה למה שנאמר קודם.
לאה ורון: למה שאמר מר סטולר.
עובד קדמי: כן, שלא יציגו אישורים מתחזים.
אתי בנדלר: ואם מגישים לכם תלונות על כך שמישהו ביצע עברה, לכאורה, לפי חוק שרותי תיירות, שהוא עבר על התקנות האלה, אתם מטפלים בזה באמת?
אתי בנדלר: אז הנה, מר סטולר, יש לך תשובה מצוינת.
עובד קדמי: יש אפשרות של הטלת קנסות.
אריאל סטולר: לא, כי הוא לא עבר על - - -
אתי בנדלר: הוא עבר.
אתי בנדלר: לפי תקנה 8(ב).
אריאל סטולר: הוא לא הציג איזושהי תעודה שבה הוא אומר שכאילו יש לו תעודה.
אתי בנדלר: הוא התחזה לבעל אישור.
אריאל סטולר: הוא לא התחזה לבעל אישור.
אריאל סטולר: הוא סתם נוכל.
חמד עמאר: הוא אומר: אצלי אין מע"מ, אתה לא צריך.
אתי בנדלר: הוא סתם "צדיק".
אריאל סטולר: כן, הוא פשוט לא רוצה להיות בזה.
אריאל סטולר: אף אחד מבתי העסק שאני מדבר עליהם לא יציג את עצמו כאחד שיש לו אישור.
תמר קלהורה: אבל זה לא בבקשות לתקנות?
אריאל סטולר: צריך ליצור לזה תקנה מתאימה.
עובד קדמי: צריך לזכור, מר סטולר ואדוני היושב-ראש, שזה לא אובליגטורי, זו לא חובה על בית העסק לקבל את האישור.
עובד קדמי: זה וולונטרי.
עובד קדמי: זה כדאי לו.
עובד קדמי: עובדה היא שיש לנו עוד מעט 8,000 עסקים כאלו.
עובד קדמי: זאת אומרת, זה כדאי להם והם רוצים ומעוניינים.
עובד קדמי: והם נלחמים בשיניים – אם אנחנו אומרים להם שחלון הראווה שלהם לא ראוי, שבוע לאחר מכן אנחנו רואים שחלון הראווה מסודר והוא כבר יותר יפה, וכן הלאה.
עובד קדמי: אנשים רוצים את האישור הזה, הוא חשוב להם, הם מציגים אותו בגאווה בעסק.
חמד עמאר: בעל העסק – משתלם לו.
עובד קדמי: פרט לזה שיש החזר על מע"מ, והם אומרים: אתה חוסך אצלי 16%.
עובד קדמי: בעד סעיף 8 – פה אחד
חמד עמאר: אני מאשר את סעיף 8.
אתי בנדלר: תקנה 9.
אתי בנדלר: למה התכוונתם: "לכל אדם אחר המוסמך לפי חוק"?
עובד קדמי: לפי חוק מס ערך מוסף.
עובד קדמי: כאשר הם באים לביקורת, הם אומרים לו: אצלנו אתה רשום כבעל עסק מאושר.
עובד קדמי: הראה לנו את האישור שלך ממשרד התיירות.
אתי בנדלר: הם לא זכאים בלאו הכי לדרוש שיציגו כל מסמך וכולי לפי חוק מס ערך מוסף?
עובד קדמי: כשהם עושים את הביקורת הם רוצים את שני האישורים האלה גם יחד, אחד מול השני.
עובד קדמי: ואם הם רואים את שניהם, הם ממשיכים הלאה בבדיקה שלהם.
חמד עמאר: גם שוטר צריך לבדוק את הנושא הזה?
עובד קדמי: לפעמים, כשלא רוצים לתת לנו להיכנס, יש וויכוח.
עובד קדמי: אז אנחנו מבקשים מהשוטר: אנא, תסייע בידינו, כדי שיראה לנו, כי התלונה של התייר שנמצא בחוץ היא כזו וכזו, ואנחנו רוצים את זה מיידי.
עובד קדמי: יש מקומות מסוימים שהמשטרה נמצאת בהם באופן כמעט קבוע: ליד אתרי התיירות, אתרי מכירה של מוצרים לתייר, מזכרות וכיוצא באלה.
עובד קדמי: זה חשוב, זה טוב.
חמד עמאר: בעד סעיף 9 – פה אחד
חמד עמאר: מאשר את 9.
חמד עמאר: סעיף 10.
לאה ורון: למה צריך לרוץ להשיב אליכם תעודה שפקעה?
עובד קדמי: כדי שלא יציג אותה אם היא פקעה.
לאה ורון: אתם לא רושמים על התעודה את מועד פקיעתה?
עובד קדמי: אבל אנחנו לא רוצים שמישהו יציג שפג התוקף שלה, והוא מתחזה כאילו היא קיימת.
עובד קדמי: אם היא פקעה, תחזיר אותה.
עובד קדמי: זה מהניסיון שלנו, שהוא רב שנים – משנת 1957, לפי הצו.
עובד קדמי: אז אנחנו מעדיפים שיחזיר לנו אותה, ולא יגיד: שכחתי אותה על הקיר, מצטער, שכחתי לחדש וכולי.
לאה ורון: איך הוא צריך להחזיר אותה?
לאה ורון: הוא יכול לשלוח לכם אותה בדואר?
שרון מאיר: הדגש הוא לא על פקע, אלא על בוטל ועל נשלל.
עובד קדמי: אבל גם אם הוא פקע.
עובד קדמי: גם אם פקע, שיחזיר אותו.
אתי בנדלר: אז אולי תוסיפו להוראה הזאת: לא יעשה בו שימוש, ויחזירו לממונה.
שרון מאיר: אולי באמת אפשר להוריד את "פקע"?
רם ליסטמן: אני הייתי מוריד את "פקע" פה, מכיוון שבכל חידוש הם אמורים לשלוח את זה.
עובד קדמי: אבל אם הוא לא חידש?
עובד קדמי: הוא לא הגיש בקשה לחידוש, והוא עבר, נניח, מחנות לחנות.
אתי בנדלר: הוא לא ישתמש בו, זה הכול, לא צריך להחזיר גם מה שפקע.
אתי בנדלר: תמחק את ה"פקע".
עובד קדמי: רשמנו.
שרון מאיר: בוטל, נשלל או הותלה.
שרון מאיר: בעד סעיף 10 – פה אחד
חמד עמאר: מאשר את 10.
חמד עמאר: 11, בבקשה.
עובד קדמי: אני רוצה לציין, שפה עשינו להם הנחה גם באגרה, אם מאריכים את התקופה לשלוש שנים.
עובד קדמי: אבל זה בסדר, אין לנו בעיה עם זה, אנחנו נתגבר.
לאה ורון: איך אומרים "לארג'" בעברית?
שרון מאיר: חסכנו כמה עצים.
חמד עמאר: המטרה של התקנות האלה היא לא האגרה?
עובד קדמי: לגמרי לא.
עובד קדמי: אנחנו רוצים שתהיה התייחסות קצת יותר רצינית לתעודה שהם מקבלים.
תמר קלהורה: עובד, נדמה לי שלא קראת את סעיף (ג).
עובד קדמי: אה, סליחה.
עובד קדמי: והשינוי בשיעורי האגרה בסעיף 12.
אתי בנדלר: אולי כדאי גם, או שאין צורך, ששיעורי האגרות יפורסמו גם באתר שלכם?
עובד קדמי: הם ממילא מתפרסמים כשאנחנו עושים את השינויים.
אתי בנדלר: אז תכתוב.
עובד קדמי: ברשומות ובאתר המשרד.
אתי בנדלר: ובאתר האינטרנט של המשרד.
שרון מאיר: אבל למה לכתוב את זה בתקנות?
שרון מאיר: ממילא מפרסמים את זה.
אתי בנדלר: אנחנו נוהגים הרבה מאוד פעמים.
לאה ורון: כדי להבטיח את זה.
רם ליסטמן: באתר, או באתר האינטרנט?
עובד קדמי: באתר האינטרנט של המשרד.
חמד עמאר: למה קבעתם עשרה סניפים?
אתי בנדלר: "המשביר לצרכן", אני חושבת, הם היחידים, לא? ו"שופרסל", ומה עוד?
קריאה: לא, "קסטרו" ו"פוקס".
יעל מזרחי: "קסטרו", "זארה", "הוניגמן".
יעל מזרחי: מעל 25 חברות עובדות בסניפים, שלא נדבר על זכיינים של אותה חברה.
עובד קדמי: וזה עובד יפה מאוד.
לאה ורון: זה ברחבי הארץ.
חמד עמאר: בעד סעיף 11 – פה אחד
חמד עמאר: אני מאשר את 11.
חמד עמאר: בבקשה, 12.
לאה ורון: אבל ההנחה היא רק על החידוש, לא על הבקשה?
לאה ורון: אם נכנסת רשת מסוימת לארץ ויש לה מיד עשרה סניפים, אז היא לא מקבלת הנחה?
חמד עמאר: לא, רק על החידוש.