GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
רוברט אילטוב: בסטרט-אפ השני שעשינו, "ג'נגו", הלכנו שוב פעם לגייס כסף ממשקיעים.
רוברט אילטוב: זה היה בדיוק במשבר של שנת 2000, כשהבורסה כבר הייתה בדרך למטה.
רוברט אילטוב: לא יכולנו להשיג מימון הון סיכון, אבל את "אינטל" זה מאוד עניין, והיא שמה כסף בחברה.
רוברט אילטוב: "Infineon", עוד חברת סיליקון, גם שמה כסף בחברה, ומיד אחריה באה קרן הון סיכון אמריקאית ושמה, ומשם זה כבר נהיה יותר קל.
רוברט אילטוב: דבר נוסף.
רוברט אילטוב: יש פה המון המון יזמים שכבר גייסו כסף מקרנות זרות, מקרנות מקומיות וממשקיעים אסטרטגיים.
רוברט אילטוב: היזמים החדשים גם יכולים להתחבר איתם, ואנחנו יכולים לעזור להם להגיע לשם, בין אם זה בחינם ובין אם זה בתשלום של מניות או מה שלא יהיה.
רוברט אילטוב: יש, אגב, עוד כמה דברים: אנג'לים, המדען הראשי, האיחוד האירופי.
רוברט אילטוב: יש המון המון מקורות של כסף.
רוברט אילטוב: לא לשכוח שאפשר למכור מוצר, זו גם דרך להרוויח כסף.
רוברט אילטוב: אני מנסה להגיד שיש המון דרכים, ויזם נחוש שהולך לבנות חברה – זו רק ההתחלה, הוא ירוץ בדרך הזאת וישיג כסף ממי שצריך.
רוברט אילטוב: כמובן שיהיה יותר טוב אם יהיה יותר כסף, אבל אם יהיה יותר מדי זה לא טוב.
רוברט אילטוב: לסיכום, יש יזמים מצוינים עם רעיונות מצוינים, ובהם כל מה שקורה לא פוגע.
רוברט אילטוב: גיל שוויד הקים את "צ'קפוינט" בדירה של סבתא שלו עם הלוואה של 300,000 דולר, כפי שידוע לי.
רוברט אילטוב: הוא נתן 50% מהחברה בשביל ההלוואה הזאת.
רוברט אילטוב: 50% מהחברה הוא נתן תמורת 300,000 דולר, שהוא גם היה צריך להחזיר אותם.
רוברט אילטוב: וקמה חברה ענקית, בלי הרבה כסף.
רוברט אילטוב: כדי לקבל הלוואה של 300,000 דולר, צריך ערבויות בהתאם.
רוברט אילטוב: כנראה היו לו 300,000 דולר.
רוברט אילטוב: היו לו חברים: B, R ו-M.
מיכל שיק: ולסבתא הייתה דירה.
רוברט אילטוב: ולסבתא הייתה כנראה דירה מאוד גדולה.
עופר וילנסקי: היזמים של HP, היולט ופקארד, עשו את זה במחסן של היולט, ולא היה שם כסף.
עופר וילנסקי: אפשר לעשות את זה בלי כסף.
עופר וילנסקי: יכול להיות שאם יהיה פחות כסף, היזמים הבינוניים והרעיונות הבינוניים לא ימומנו.
עופר וילנסקי: אבל זה לא נורא.
עופר וילנסקי: 20 או 30 מיליון דולר אקזיט זה לא מה שיעשה את ישראל לא לכאן ולא לכאן, ולכן אין מקום לדבר על הבינוניות פה בכנסת.
עופר וילנסקי: היזמים הגרועים לא יקבלו כסף, וזה דבר טוב.
רוברט אילטוב: לא, לא, בכנסת מדברים על הכול.
עופר וילנסקי: על הכול?
עופר וילנסקי: אז הנה, אני אדבר על הכול: הטובים יקבלו גם ככה, מהבינוניים לא אכפת לנו, והרעים לא יקבלו.
עופר וילנסקי: זהו, סוף.
רוברט אילטוב: אני מודה לך על הגישה.
רוברט אילטוב: אני גם חושב שכשיש חוסר החושים מתחדדים ואנשים מתחילים לפעול באופן חד יותר ומחפשים פתרונות יצירתיים יותר.
רוברט אילטוב: אבל המטרה של הוועדה הזאת היא למצוא ולשמור על מקורות מגוונים של מימון לאלה שהם טובים.
רוברט אילטוב: מחובתם של אלה ששמים את הכסף לבדוק עד כמה הרעיון או הטכנולוגיה טובים.
רוברט אילטוב: זה מהצד השני, של המשקיעים, מצריך את אנשי המקצוע הרלוונטיים שיכולים לבחון אם הרעיון הוא טוב.
רוברט אילטוב: אף אחד מבין אלה שיושבים פה לא אומר לזרוק כסף לחברות בינוניות ומטה.
רוברט אילטוב: אנחנו מדברים על כך שיהיו מקורות מימון.
רוברט אילטוב: יש עדיין הרבה מאוד רעיונות טובים.
רוברט אילטוב: המדען הראשי יכול להגיד לך שרק ב-50% מהפרויקטים שהוא בוחן הוא יכול לתת את המימון, לא יותר ואף פחות.
רוברט אילטוב: גם כשיש רעיונות טובים, סביר להניח שבאיזשהו מקום בעולם מישהו מפתח אותם.
רוברט אילטוב: אתה יכול לפתח אחלה רעיון, אבל שבוע לפני שאתה מוציא אותו יוצאת חברה גדולה עם רעיון גדול, וכל ההשקעה שלך יורדת לטמיון.
רוברט אילטוב: יש פה הרבה מאוד אפשרויות, הרבה מאוד דברים, הרבה מאוד אנשים מבריקים שרעיונות טובים שלהם יכולים ליפול לפח.
רוברט אילטוב: אני חושב שגם את הדבר הזה צריך לתחזק ולממן, למרות שיש תחרות בעולם ולא כל אחד הוא המבריק ביותר.
רוברט אילטוב: אבל עדיין יש אנשים טובים וחזקים עם רעיונות חזקים, והם יכולים להתפתח גם לכיוונים אחרים.
רוברט אילטוב: אני מסכים שלא רק צריך למכור חברות סטרט-אפ, אלא גם אפשר למכור מוצרים קיימים.
רוברט אילטוב: אפשר לעשות מזה הרבה מאוד כסף.
רוברט אילטוב: זה נושא לשיווק: האם המדינה צריכה או לא צריכה לעזור לחברות הקטנות בשיווק ברמה הגלובאלית.
רוברט אילטוב: אבל זה כבר דיון אחר.
רוברט אילטוב: אני מודה לך על הסקירה שלך.
רוברט אילטוב: הגישה שלך מאוד מעניינת ואנחנו לא פוסלים אותה.
רוברט אילטוב: זו גישה מאוד חיובית.
רוברט אילטוב: אין לאף אחד מבין היושבים פה מטרה לממן חברות שהרעיונות שלהן לא יכולים להגיע למדף ולהצליח.
רוברט אילטוב: שוב, אסתי פשין, בבקשה.
אסתי פשין: מקודם סקרתי נתונים, עכשיו אני רוצה להביע דעה.
אסתי פשין: ראוי לציין שיש ביני לבין עופר התערבות פתוחה סביב השאלה האם קיים צוות טוב שלא מצליח לגייס כסף.
אסתי פשין: אני חושבת שיש צוותים כאלה והמקום הכי פשוט למצוא אותם זה בחברות בוגרות חממה.
אסתי פשין: אני מניחה שהמדען יסכים איתי.
אסתי פשין: אני בדעה שקיים משבר בהון סיכון ושנדרשות פעולות כדי לטפל בו.
אסתי פשין: עם זאת, אני חייבת להגיד שאני מסכימה ביותר מ-100% עם מה שאמר המדען.
אסתי פשין: נדרש לפעול בזהירות, בצעדים קטנים, לא לשפוך את התינוק עם המים, לא להזיק לתעשייה בפעילויות אגרסיביות.
אסתי פשין: אני חייבת להגיד שאני מופתעת – אולי מאוכזבת – מהיעדר הנוכחות של איגוד תעשיות ההיי-טק.
אסתי פשין: כמו שהדברים נראים, הם בלב המשבר, וחבל שהם לא נוכחים כאן.
אסתי פשין: יכול להיות שכדאי לקיים דיון נוסף בנוכחותם כדי להמשיך ללבן את העניינים.
אסתי פשין: אני רוצה להתייחס בקצרה לשתי נקודות שנוגעות קודם כול ל-early stage ול-late stage של הגיוסים.
אסתי פשין: ב-early stage אנחנו עדים לבעיה שחוק האנג'לים נועד לסייע לפתור אותה.
אסתי פשין: אבל חוק האנג'לים, כפי שפורסם בחוזר מס ההכנסה האחרון בעניין, הוא מעט שונה מהסיכומים המקוריים שהוגדרו בהקשרו.
אסתי פשין: זה בסדר, כי חוק עובר איזשהו תהליך עד שהוא יוצא לציבור, עד שהוא יוצא לפרקטיקה.
אסתי פשין: אבל במקרה הנוכחי השינויים האלה מעיבים על היכולת לנצל אותו בצורה המתוכננת, ואני חושבת שראוי לפעול כאן בהקדם כדי להתאים את החוק למציאות בשטח.
אסתי פשין: כ"ספוילר" קטן אני יכולה לספר לקהל שהיושב-ראש יחד עם צוות השדולה פועלים על מנת להסדיר כמה נושאים בחוק.
אסתי פשין: נושא שני הוא נושא גיוסי ההון מהציבור.
אסתי פשין: זהו גם מקור ראוי ונדרש המתאים במיוחד לשלבים מאוחרים.
אסתי פשין: היום בסוג מסוים של חברות מאוד קשה לגייס את הסכומים הנדרשים ב-late stage כדי להמשיך לפתח את החברה בארץ.
אסתי פשין: אנחנו רואים כנגזרת של זה את מה שמכונה "תרבות האקזיטים" מצד אחד, או חברות שמגיעות למצב שהן לא מסוגלות לגדול מעבר למצב הנוכחי שלהן.
אסתי פשין: אם שלמה וקס היה כאן, הוא היה אומר: אנחנו לא מצליחים לגדל כאן תעשייה.
אסתי פשין: הדרך לגדל היא להגדיל את מקורות המימון.
אסתי פשין: להגדיל את מקורות המימון אפשר בסט של פעולות, ואחת מהן היא לעודד השקעות בורסאיות על-ידי השתתפות של המוסדיים, על-ידי השתתפות של הציבור , ועוד כהנה כהנה.
אסתי פשין: ציינת, ואני ארחיב מעט, את הצעת החוק שהגשת, שזו בעצם הצעת חוק שמכילה את הטבות המס שהוחלו בשנות ה-80 על תעשיות הגז והנפט וגם על מגזרים מסוימים בהיי-טק.
אסתי פשין: המטרה היא לעודד את הציבור לקחת את הסיכון ולהשקיע במיזמים דרך שותפויות מזכות, וליהנות מאותן הטבות מס שנהנו מהן משקיעי הגז והנפט.
אסתי פשין: אני לא אכנס לפירוט של ההטבות האלה, אך עיניכם הרואות את ההצלחות שהחוק הוביל אליהן במגזרי הגז והנפט.
אסתי פשין: לכן אנחנו יכולים רק לקוות שכאשר הצעת החוק הזו תתקבל - - -
רוברט אילטוב: אנחנו גם ראינו את הטבלה של יהודה זיסאפל, שמוכיחה שבאותה השקעה על גז ועל היי-טק, ההשקעה על היי-טק מביאה יותר.
רוברט אילטוב: פי שניים.
רוברט אילטוב: זה לגמרי נכון.
רוברט אילטוב: היות שראינו את התוצאות המאוד חיוביות בהקשר של הגז והנפט אין לנו אלא לקוות שכאשר הצעת החוק תתקבל – ואני לא רואה אפשרות אחרת, כי מדובר בהצעת חוק הגיונית ונכונה – אותן תוצאות ייראו בתעשיית ההיי-טק לאורך זמן.
רוברט אילטוב: משה פרייס, פורום מנכ"לי ההיי-טק, בבקשה.
משה פרייס: תודה.
משה פרייס: אני פה בשני כובעים, אחד מהם הוא חבר בפורום של מנכ"לי ההיי-טק.
משה פרייס: אני רוצה בקצרה לחלוק על דבריו של עופר וילנסקי.
משה פרייס: אני הייתי שותף 12 שנים בקרן הון סיכון וראיתי יותר מפעם אחת חברות שכמעט טבעו או היו ב-"chapter 11", וכספי המדען וקרנות ישראליות עזרו לחברות האלה לצאת, ובסופו של דבר מכרנו חברה כזאת ב-180 מיליון דולר או ב-340 מיליון דולר.
משה פרייס: חברות שאני ישבתי בבית-משפט כדי להציל אותן מפשיטת רגל.
משה פרייס: עופר, אני חושב שחבר הכנסת רוברט אילטוב צדק כשאמר שצריך להסתכל על היריעה כולה בספקטרום הרבה יותר רחב.
משה פרייס: ברור שהטובים בדרך-כלל מצליחים, אבל המדען מטפח רעיונות עם סיכון גבוה.
משה פרייס: אסתי אמרה נכון, שבעצם הבעיה היא של חברות שמצליחות להוכיח את הנכונות הטכנולוגית, אבל לא יכולות לקבל כסף אחר-כך.
משה פרייס: למשל חברת "פרוטליקס", שעושה חלבון מגזר.
משה פרייס: מי מקרנות הסיכון או אפילו משקיעים פרטיים היה משקיע בחברה כזאת?
משה פרייס: המדען הראשי השקיע, ותראה איפה החברה נמצאת היום.
משה פרייס: דרך אגב, תיקון קטן ל"צ'ק פוינט": BRM, שאני מכיר טוב את השותפים שם, השקיעו בחברה 600,000 דולר, ולשמחת כולנו ,מבחינה לאומית, החברה נמצאת איפה שהיא היום.
משה פרייס: אז יש כל מיני צדדים לכל מטבע.
משה פרייס: כמו שאמרתי, אני הייתי שותף לקרן הון סיכון שמאוד הצליחה, והיא מחלקת כספים.
משה פרייס: אני מאוד רוצה לציין, לענייננו, שבקרן הראשונה שלנו היינו קרן שנהנתה מכספי "יוזמה", ולעושרנו הרב קנינו את חלקה של הממשלה בסך שמונה מליון דולר, שילמנו לממשלה את הכסף בחזרה ותוספת ריבית, וראינו ברכה בעמלנו.
משה פרייס: ופה אני מגיע לעניין שאני רוצה לדבר עליו.
משה פרייס: אני זיהיתי לאחרונה , כמו שאסתי דיברה על זה, פער או כשל שוק גדול מאוד לחברות בוגרות חממה ודומות להן שכבר הוכיחו את משפט הקיום שלהן מבחינה טכנולוגית, אבל חסר להן מיליון וחצי או שני מיליון דולר כדי להגיע לשלב הבא.
משה פרייס: זה פער שנוצר משום שבגלל המשבר שהחל באמצע 2008, חברות ההון סיכון לא משקיעות.
משה פרייס: למרות שהן אומרות שהן משקיעות בשלבים כאלה, בתכלית הן לא משקיעות, כי מצבן קשה.
משה פרייס: לכן אני מנסה להקים קרן חדשה שמיועדת לעזור לחברות בוגרות חממה.
משה פרייס: עופר צודק, נכון שלא כולם מוצלחים וטובים, אבל יש מהן 30% טובות שאינן מצליחות לגייס כסף מקרנות הון סיכון.
משה פרייס: מהניסיונות שלי להקים קרן כזו ומהדיבור עם כל המוסדיים, שהמדען הראשי אבי חסון התייחס אליהם, עולה שהמוסדיים מתקשים היום להשקיע בקרנות הון סיכון, אבל הם אומרים שאם הממשלה תשקיע את חלקה בקרן, הם ישימו את חלקם.
משה פרייס: בשבילם זה מנוף שיעזור להם להשקיע.
משה פרייס: לצערי הרב, החוק שאלון מסר דיבר עליו אולי עוזר, אבל להערכתי הוא לא מספיק עוזר לקרנות שמתכוונות להשקיע ב-early stage.
משה פרייס: הקרנות המסורתיות שאולי תיעזרנה בחוק הזה לא תשקענה בחברות בשלבים מוקדמים.
משה פרייס: לכן אני קורא, חבר הכנסת רוברט אילטוב, לעשות כל מאמץ לשכנע את האוצר להגדיל באופן כללי את התקציב של המדען הראשי.
משה פרייס: זה בנפשנו.
משה פרייס: אני חושב שאנשים לא רואים את גודל המשבר שהתחיל ורק מתעצם כל חודש בצל המשבר הכלל עולמי.
משה פרייס: חייבים לשכנע את הממשלה שתפעל יותר מהר ויותר חזק, כי השתתפות משמעותית של הממשלה בהשקעה בקרנות כאלה, שיכולות גם להיות ציבוריות, היא הדרך היחידה לעזור לחברות בוגרות חממה או לחברות צעירות שזקוקות להון הראשוני הזה כדי להמשיך ולהתקיים.
משה פרייס: תודה רבה.
רוברט אילטוב: יעקב נר, המשמר החברתי, בבקשה.
יעקב נר: אני גם מהנדס אלקטרוניקה שעשה הסבה לתכנה, ויש לי בן וכלה בתחום התכנה.
יעקב נר: אני רוצה לדבר בשני מישורים.
יעקב נר: דבר ראשון, כמו כל הציבור פה, אני בעד הגדלת השקעה בתחום ההיי-טק – שהוא העיסוק שלי ושל בני משפחתי – מעצם העניין שזה טוב למדינה.
יעקב נר: אבל אני רוצה להאיר שתי זוויות שלא דיברו עליהן.
יעקב נר: אתחיל מדוגמה אישית.
יעקב נר: אני ובני פיתחנו כשלוש-ארבע תכנות במשך עשרים-שלושים השנים האחרונות.
יעקב נר: כל פעם הבאנו אותן למצב שניתן להציג ולהדגים אותן, אבל פחדנו שיגנבו לנו אותן.
יעקב נר: עם הזמן כבר צצו דברים דומים בעולם.
יעקב נר: אני בטוח שאני לא היחיד, אני בטוח שיש עשרות אלפי מהנדסים ומתכנתים שיש להם רעיונות טובים שמתים אצלם.
יעקב נר: הם פשוט מפחדים להציף את זה, שמא יגנבו להם ברגע שיציפו.
יעקב נר: אולי אפשר לחשוב על רעיון שלא יעלה הרבה כסף, לעודד איכשהו אנשים בתוך החברות שהן עובדים בהן.
יעקב נר: פשוט לא הצלחנו לממש את זה, כי אני עסוק בעבודתי והבן היה סטודנט ואז בצבא ובעתודה.
יעקב נר: אולי אפשר לחשוב על השקעות לא גדולות לפרטים שמביאים רעיון, כאשר מבטיחים להם שאם הרעיון ייושם הם יקבלו תגמול נאה, ויוכלו למכור את הרעיון בעודו זעיר לחברה שהם עוסקים בה, שיש לה את המשאבים.
רוברט אילטוב: יעקב, שנייה רגע.
רוברט אילטוב: דבר ראשון, לדעתי זה עניין של משא ומתן שלך מול אותם גורמים שעשויים להתעניין.
רוברט אילטוב: יש מערכת שלמה של הסכמים והסכמות.
רוברט אילטוב: אבל זה לא דיון למסגרת הזו.
יעקב נר: אני זורק רעיון.
יעקב נר: זה חומר למחשבה.
יעקב נר: אני בטוח שאלפי רעיונות - - -
אבי חסון: רק אם יורשה לי, קיימת כבר הרבה שנים במדען הראשי תכנית "תנופה", תכנית שיודעת לתת מענקים לפרטים שטרם התאגדו, לא לחברות.
אבי חסון: 200,000 שקל מענק לטובת כתיבת תכנית עסקית, בניית אב-טיפוס, רישום פטנט וכן הלאה.
אבי חסון: כמובן שהסיכון הוא עלינו – במידה שהפרויקט נכשל לא נדרשים להחזיר כלום.
אבי חסון: כך שיש מסלולים לפרטים לגשת ולקבל את ה - - -
רוברט אילטוב: מה שאני מציע, יעקב, שתוציא לנו מסמך ואנחנו נשמח מאוד לעזור לך.
רוברט אילטוב: אני פשוט רוצה להחזיר את הדיון להון סיכון.
רוברט אילטוב: סליחה.
רוברט אילטוב: עכשיו ההערה שאיתה בעצם רציתי להתחיל.
רוברט אילטוב: הייתה פה הצעה להכניס את שוק ההון לתמונה, למצוא את הרשות לניירות ערך.
רוברט אילטוב: אנחנו רואים את הסיפור של תשובה.
רוברט אילטוב: הון סיכון לא תצליח להסביר לאזרח הקטן מה הסיכון של ההשקעה.
רוברט אילטוב: לכן הוא מקבל הטבות.
יעקב נר: כן, אבל עשרה אחוזים הטבה ו-100% כישלון זה לא ביג דיל.
רוברט אילטוב: זה שיקול של המשקיע.
רוברט אילטוב: הוא יקבל הטבות אם החוק יעבור, ואז הוא שוקל אם להשקיע ולהסתכן או שלא להשקיע.
יעקב נר: אם יורשה לי, במקרה של תשובה רוב הציבור לא היה מודע שמיליארדים מכספו מועברים ללא ביטחונות למר תשובה ואחרים.
יעקב נר: אני מאוד חושש שדווקא בנושא ההון סיכון, ספינים של עיתונאים, בלוגים, טוקבקים, ופייסבוק יהדירו דבר שאין בו כלום, ואנשים ירוצו בעיניים עיוורות ויקנו אגרות חוב ללא ביטחונות.
יעקב נר: הכלים לבחון דבר כזה הם בידי אנשים מקצועיים, וגם כאן לא מצליחים הרבה.
יעקב נר: אני חושב שצריך מאוד להיזהר, ולא לשווק לציבור הטעיות.
יעקב נר: זאת ההערה שרציתי להעיר מטעם המשמר החברתי.
רוברט אילטוב: ניר ענבר, בנק לאומי, בבקשה.
ניר ענבר: אני מרכז את תחום ההיי-טק בחטיבה המסחרית בבנק לאומי.
ניר ענבר: אני ונורית וברי מהבנק הלאומי בכובע של הצד המסחרי, של מי שמלווה את חברות ההיי-טק בכל שלביהן בפעילות שלהן איתנו.
ניר ענבר: נכון שלא פופולארי שבנק ידבר בנושא של השקעת הון סיכון.
ניר ענבר: כשאנחנו פוגשים יזם או רעיון, אין לנו את היומרות להגיד אם זה יצליח או לא יצליח.
ניר ענבר: עם זאת אני חושב שיש לנו הרבה מאוד דברים שאנחנו כן יכולים לעשות ב"אקו-סיסטם".
ניר ענבר: בגדול התפקיד שלנו – של כל נותני השירותים, אני חושב – הוא ליצור ערך מוסף לכל השחקנים בתעשייה הזאת.
ניר ענבר: אני יכול לתת דוגמה: בעשור האחרון של הפעילות שלנו החלטנו שאנחנו מטפלים בהיי-טק בצורה ייעודית והולכים להיות איפה שהתעשייה נמצאת.
ניר ענבר: פתחנו שלוחה בפאלו אלטו בעמק הסיליקון שמלווה חברות היי-טק ישראליות בניו-יורק; יש לנו היום באזורי ההיי-טק הגדולים מספר דו-ספרתי של צוותים שמלווים סטרט-אפים מבחינה בנקאית; אנחנו מכשירים את הצוותים שלנו שידעו לדבר את הטרמינולוגיה; אנחנו מנסים לעזור כלל הניתן ולהיות "hub" של נטוורקינג לחברות האלה, גם בהיבט של בנק לאומי כלקוח של טכנולוגיה מאוד גדול במשק וגם בהיבט של להיות בקשר עם גופים ואנשים שאנחנו בקשר איתם ב"אקו-סיסטם".
ניר ענבר: למעשה, אנחנו מנסים לפתוח דלתות ולעזור ללקוחות שלנו לקבל את כל מה שהם יכולים לקבל מהתעשייה.
ניר ענבר: אנחנו חברים ב-HTIA, איגוד ההיי-טק, ושותפים בפעילויות שלהם.
ניר ענבר: פיתחנו מספר מוצרי מימון לחברות סטרט-אפ והיי-טק, בשלב הטבעי שלנו שהוא השלב המסחרי יותר, השלב שבו לחברה כבר מתחילות להיות מכירות, ואז אנחנו בעצם יודעים לממן על-פי מודלים מסחריים.
ניר ענבר: אבל גם חברות שמתחילות את המכירות, והנתונים הכספיים שלהן עדיין לא מאפשרים מימון בנקאי – אנחנו יודעים איך להסתכל על החברות האלה.
ניר ענבר: גם הלכנו עוד צעד ופיתחנו מודל מימון לחברות ממומנות מדען.
ניר ענבר: אנחנו יודעים לתת היום הלוואות גישור על השוואות תקציביות לחברות שמקבלות מימון, מהרגע שהן מגישות את התכנית ועד הרגע שהכספים מתקבלים.
ניר ענבר: אנחנו יודעים לתת להן את פרק הזמן הזה לגישור.
ניר ענבר: אנחנו יודעים לעבוד עם חממות ולתת פתרונות לחברות פורטפוליו כאלה ואחרות שמתוקצבות מדען; אנחנו יודעים לעבוד עם הקרנות הישראליות ולנסות לעבוד איתן ב-bridge loan או דברים כאלה, שמבחינתנו כבר מתחילים להתקרב לקצה של הסיכון שאנחנו יכולים לקחת.
ניר ענבר: יש היום נושא של כניסה של משקיעים זרים.
ניר ענבר: אנחנו מדברים על הקרנות הישראליות וחלקן שיורד.
ניר ענבר: אני חושב שחשוב מאוד שכולנו בעצם נפתח את החשיבה שלנו לאיך עובדים עם המשקיעים האלה ואיך מקרבים אותם לתעשייה הישראלית.
ניר ענבר: יש להם תפקיד מאוד חשוב גם בבנייה של החברות וגם איך יותר נכון אחרי זה לבסס אותן מסחרית בעולם.
ניר ענבר: יש כמה משקיעים כאלה שעובדים היום עם נציגים ישראליים, שגם מכירים את השוק טוב מאוד.
ניר ענבר: אנחנו חושבים שגם חלק מהמאמצים שלנו זה לייצר את הקשרים ואת הנטוורקינג עבור הלקוחות שלנו ולדעת לחבר אותם כשאפשר.
ניר ענבר: אנחנו עושים כל מיני מפגשים וכנסים כאלה, כדי לתת את החשיפה הזאת.
ניר ענבר: ככה שמבחינה בנקאית אני חושב שאנחנו לא יכולים להוות אלטרנטיבה מלאה בשביל חברות לנושא של השקעה ראשונית או השקעות בכלל, אבל בהחלט יש בארץ מחלקת בנקאות שאפשר להיעזר בה, בצוותים מתמחים, כדי לקבל עוד איזשהו סוג של מימון מסחרי לחברה.
ניר ענבר: תודה.
חיים קופנס: שמי חיים קופנס, אני שותף בקרן הון סיכון JVP, כאן בירושלים, ואני גם מנהל של חממה טכנולוגית.
חיים קופנס: בתור שכזה אני רואה את כל הספקטרום של היזמים.
חיים קופנס: החל מהיזמים שמגיעים אלינו עם מצגת פאוור-פוינט ורעיון מעניין וכלה בחברות שהן כבר גדולות, מבוססות ורווחיות שצריכות את כמות הכסף הנוספת כדי להגיע להצלחה.
חיים קופנס: קודם כול צריך לשים דברים על השולחן.
חיים קופנס: אנחנו נמצאים בעיצומו של משבר, והמשבר הזה הוא מאוד מאוד קשה.
חיים קופנס: ובניגוד למה שנאמר פה על-ידי דוברים אחרים, זה לא איזשהו משבר מינורי שבו היזמים הטובים מצליחים לגייס כסף והיזמים הבינוניים והחלשים לא מצליחים.
חיים קופנס: אנחנו רואים הרבה מאוד יזמים טובים שלא מצליחים לגייס כסף, במיוחד יזמים שנמצאים בתחילת דרכם.
חיים קופנס: בואו נסתכל רגע קצת על נתונים שאסתי הראתה.
חיים קופנס: ראיני את הנתון שדיברנו עליו בהתחלה של ירידת החלק של המשקיעים הישראלים ועליית החלק של המשקיעים הזרים.
חיים קופנס: יש עוד שני נתונים מעניינים שהופיעו במצגת של אסתי:
חיים קופנס: הייתה עלייה מאוד גדולה בהשקעות בתחום האינטרנט, על חשבון השקעות אחרות; והייתה עלייה בהשקעות בחברות שהן late stage, על חשבון חברות שהן early stage.
חיים קופנס: שני הדברים האלה בעצם מראים שאלה השקעות לטווח קצר.
חיים קופנס: השקעות אינטרנט הן השקעות לטווח קצר.
חיים קופנס: החברות האלה מתבגרות מהר מאוד ויכולות להימכר ולהגיע לאותם אקזיטים שאולי לא יהיו אקזיטים של מאות מיליוני דולרים, אבל יהיו אקזיטים רווחיים מהר מאוד.
חיים קופנס: לחברות בתחומים אחרים לוקח הרבה יותר זמן להתבגר.
חיים קופנס: הירידה בהשקעות האלה בעצם אומרת שיש לנו כאן תעשייה שמתחילה להסתכל על הטווח הקצר.
חיים קופנס: אותו הדבר החברות המבוגרות יותר.
חיים קופנס: דיבר כאן הנציג של הבנק וראינו גם בנתונים של אסתי.
חיים קופנס: חברות שהן late stage, שכבר מראות גידול עקיב ורווחיות, יכולות לגייס כספים.
חיים קופנס: לחברות שהן מאוד צעירות – דוּבר הרבה מאוד על חברות בוגרות חממה, אבל לא רק כאלה – הרבה יותר קשה, וראינו במצגת של אסתי ירידה מאוד גדולה של השקעות בעולם הזה.
חיים קופנס: שוב – תעשייה שפועלת לטווח קצר.
חיים קופנס: לגבי המשקיעים הזרים שפועלים בארץ.
חיים קופנס: אני חושב שאנחנו צריכים לברך את הפעילות שלהם והקיום שלהם, אבל צריך לזכור שהכסף הזה הוא כסף מאוד מאוד נזיל.
חיים קופנס: בדיוק כמו שברגע נתון אחד הוא מגיע לכאן, ברגע נתון אחר הוא יכול לעזוב את מדינת ישראל ולהתפנות להשקעות בהודו או בסין, כי השווקים האלה יהפכו להיות יותר אטרקטיביים.
חיים קופנס: בהיעדרם של משקיעים ישראליים שפעולים כאן לטווח ארוך, אנחנו לא נוכל לגדל כאן תעשייה.
חיים קופנס: אנחנו בעצם רואים כאן תהליך שבו הדלק, קטר ההיי-טק, הולך ואוזל.
חיים קופנס: ואם דיברנו על ההיי-טק בתור הקטר שמושך את הכלכלה הישראלית, זו כלכלה שבעצם הדלק שלה הולך ואוזל.
חיים קופנס: אני לצערי הרב לא מסכים עם המדען הראשי לגבי הצעדים המינוריים שצריך לעשות.
חיים קופנס: לצערי הרב, כמו שחולה מקבל בהתחלה טיפול אנטיביוטי, ולאחר מכן מאשפזים אותו במחלקה פנימית, וכשהמצב שלו מידרדר מאשפזים אותו במחלקה לטיפול נמרץ ומשקיעים בו הרבה יותר כסף לכל אורך הדרך - -
רוברט אילטוב: ולפעמים בכלל מתברר שהוא סופני.
משה פרייס: אחר כך קוברים אותו.
משה פרייס: - - אז לצערי הרב אנחנו כבר לא נמצאים במצב שצעדים מינוריים וקטנים בסגנון "do no harm" יכולים לעזור, אלא אנחנו צריכים לפנות לצעדים הרבה יותר מז'וריים.
משה פרייס: אסור לנו לדבר על הגדלת תקציב המדען הראשי, אנחנו צריכים להתחיל לדבר במונחים של הכפלת תקציב המדען הראשי.
משה פרייס: ולפני שיקפצו עליי נציגים של משרד האוצר ויגידו שאין לנו כסף - -
רוברט אילטוב: יש פה שומר, אל תדאג, לא יקפצו.
רוברט אילטוב: - - אז צריך לזכור שעיקר תקציבי המדען הראשי מוצאים למימון כזה או אחר של משכורות של עובדים.
רוברט אילטוב: כך שכשאנחנו מדברים על הכפלת תקציב המדען הראשי, 50% מזה יחזור מיד לקופת המדינה בתור מסים, וזה לפני שנדבר על מה התועלת שהדבר הזה יביא.
רוברט אילטוב: אז קודם כול, צריך לחשוב במונחים שהם קצת יותר דרסטיים וקצת יותר מהירים, כי אנחנו נמצאים כאן בעיצומו של משבר ש - - -
רוברט אילטוב: חיים, אבל המטרה של האוצר היא שאתם תמשיכו לגייס את העובדים ועדיין תשלמו את המסים.
רוברט אילטוב: נכון, אנחנו נעשה את זה, אבל נעשה את זה עם פחות חברות.
רוברט אילטוב: נעשה את זה עם פחות חברות.
רוברט אילטוב: נראה יותר חברות שהן בוגרות חממות וחברות שהן early stage, שלא מצליחות לגייס כספים.
רוברט אילטוב: אנחנו נראה יותר יזמים שמנסים לגדל את החברה שלהם במרתף.
רוברט אילטוב: אני, דרך אגב, בעד לפתוח חברות במרתפים, רק צריך לזכור: לחברה שנפתחת במרתף יש אופק מאוד מאוד מסוים.
רוברט אילטוב: אם החברה הזאת לא תצליח לגייס כסף כדי למנף את הפעילות שלה, היא תישאר חברה מאוד קטנה ואף-פעם לא תהפוך להיות סופר-מרקט, פרט למקרים מאוד יוצאי דופן.
רוברט אילטוב: לגבי מה שאמר עופר.
רוברט אילטוב: לצערי הרב אנחנו לא יודעים בשלבים הראשונים מה זו חברה טובה ומה זו חברה בינונית.
רוברט אילטוב: אנחנו מניחים שכל חברה שאנחנו משקיעים בה היא חברה טובה.
רוברט אילטוב: אנחנו משקיעים בממוצע באחוז אחד מהחברות שאנחנו רואים.
רוברט אילטוב: בעולם ההשקעות של החממה אנחנו משקיעים בערך בארבע חברות בשנה מתוך יותר מ-400 חברות.
רוברט אילטוב: אנחנו מניחים שארבע החברות שאנחנו משקיעים בהן הן חברות טובות.
רוברט אילטוב: אנחנו לא יודעים לברור בשלב הראשון.
רוברט אילטוב: בבינוניים אנחנו בוודאי לא משקיעים.
רוברט אילטוב: לכן ברגע שנגדיל בצורה מאוד דרסטית את היקף ההשקעות, נוכל להשקיע ביותר חברות וניתן ליותר חברות סיכוי להצליח.
רוברט אילטוב: כי בהמשך הדרך מתברר מי הבינוניים ומי הטובים, ביום הראשון זה לא כל-כך ברור.
רוברט אילטוב: יחד עם הגדלה מאוד משמעותית בתקציבי המדען, אני חושב שצריך לקיים כמה דיונים.
רוברט אילטוב: צריך לקיים דיון בשאלה: מה התפקיד של המדען הראשי?
רוברט אילטוב: עד כמה הוא צריך להשקיע בחברות גדולות לעומת חברות מאוד צעירות, ומה צריכה להיות חלוקת הכסף בתוך תקציבי המדען הראשי?
רוברט אילטוב: צריך להסתכל על השאלה: האם המדען הראשי צריך להתייחס בכלל להשקעות במרכז לעומת השקעות בפריפריה?
רוברט אילטוב: לטעמי התשובה היא כן, כי כרגע עולם ההיי-טק הישראלי מרוכז באזור גאוגרפי מאוד מסוים של מדינת ישראל.
רוברט אילטוב: בתור מישהו שפועל בירושלים – שאף אחד לא חושב שהיא פריפריה – גם ירושלים היא אזור שמאוד קשה להביא אליו יזמים ומאוד קשה לגדל בו חברות.
רוברט אילטוב: אני חושב שמדינת ישראל, דרך תקציבי המדען הראשי או דרך פתרונות אחרים, חייבת להתייחס לדבר הזה.
רוברט אילטוב: דובר הרבה מאוד על תכנית החממות – גם זו תכנית שחייבת לעבור רוויזיה.
רוברט אילטוב: כרגע, בגלל היעדר מימון להשקעות המשך, אני חושב שאנחנו צריכים לשאול את עצמנו האם עדיף להשקיע ב-200 חברות בשנה סכום כסף מסוים, או עדיף להשקיע ב-100 חברות סכום כסף כפול.
רוברט אילטוב: לא, לא, זה 80 היום.
אבי חסון: 80 בשנה.
חיים קופנס: עדיף להשקיע ב-80 סכום כסף מסוים - - -
רוברט אילטוב: אבל אם אמרת שצריך להכפיל, אתה מתכוון למספר ה - - -
משה פרייס: 80 מיליון מה שהוא - - -
משה פרייס: אולי צריך להשקיע בחצי מהחברות, אבל פי שניים כסף, כדי שיהיה להן יותר סיכוי להצליח.
משה פרייס: אז יש לנו בעצם סדרה של צעדים שאנחנו חייבים לעשות.
משה פרייס: אנחנו יושבים בוועדה הזאת כבר כמה שנים, וכבר כמה שנים אומרים את אותו הדבר.
משה פרייס: המצב מסביבנו רק הולך ומחריף.
משה פרייס: יש ירידה עקבית בהשקעות של קרנות ישראליות בתעשייה הזאת, ואם לא נתחיל לנקוט צעדים הרבה יותר דרסטיים ממה שדובר עליהם עד עכשיו, אנחנו נהיה פה בעוד שנה ובעוד שנתיים, והמצב יהיה הרבה יותר קשה.
רוברט אילטוב: המדען הראשי צריך ללכת, לכן הוא יתייחס בדקה למה שנאמר.
אבי חסון: אני לא יכול להתייחס לכל הדוברים כאן ולדיון המעניין שהתנהל, אבל רק כמה מילים בכל זאת לחיים, שהוא מכר ותיק שלנו ועובד איתנו בשיתוף פעולה.
אבי חסון: כמה נתונים שהוצגו פה וחשוב לי לתקן.
אבי חסון: ראשית, לגבי החברות הקטנות.
אבי חסון: זה נושא שאני שומע אותו שוב ושוב.
אבי חסון: רק כנתון: יותר מ-85% מתקציב המדען הראשי מממן חברות קטנות, בין אם חברות ללא מכירות בין אם חברות עם מיליוני דולרים ספורים של מכירות.
אבי חסון: גם ה-15% הנותרים מייצגים ברובם או מענקים של מו"פ גנרי, דרך תכניות מגנט ותכניות אחרות, או תכניות בפריפריה, דוגמת מרכז הפיתוח של ECI בנגב.
אבי חסון: זה רק כתיקון טעות, כי אני פשוט שומע את זה שוב ושוב בכל דיון, וחשוב לי להגיד את הדבר הזה.
אבי חסון: אגב, זה פשוט נובע מתמונת ראי של התעשייה הישראלית.
אבי חסון: רוב התעשייה הישראלית היא חברות קטנות או בינוניות.
אבי חסון: זה לא נובע מתוך קיפוח או העדפת חברות גדולות, אלא מתוך ראייה של איפה נמצאות התכניות האיכותיות והחדשניות, אלו שאנחנו רוצים לדחוף ולקדם.
אבי חסון: גם לחברות גדולות יש מה לתרום בהיבט הזה.
אבי חסון: החדשנות לא ננעלת בתוך מסגרות כאלו ואחרות, אלא אחד הדברים היפים בה זה שהיא חוצת גבולות וחוצת חברות.
אבי חסון: לגבי פריפריה, בוודאי שהיא אחד מיעדינו, ויש לנו מגוון תכניות שמקדמות את העניין.
אבי חסון: אני גם מברך את הקריאה שלך להגדיל או להכפיל את תקציב המדען הראשי.
אבי חסון: אתם מודעים, אני מניח, לפעילות שאנחנו נוקטים בדיוק באזורים האלה.
אבי חסון: אבל חשוב להגיד שהמדען הראשי לבדו והממשלה לבדה לא ישיגו את המטרה, ללא סקטור פרטי חזק ומשגשג.
אבי חסון: אחד העקרונות הכי חשובים בפעילות שלנו במדען הראשי הוא עבודה שלנו לצד גורם פרטי שמשקיע.
אבי חסון: אנחנו לעולם לא משקיעים 100% מהמענק, וטוב שכך.