GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אודי רמר: לגבי העלויות התקציביות.
אודי רמר: לא היית קודם כשדיברנו על עובדי השמירה וחדרי הנשק שצריך להחזיק.
אודי רמר: אם עירייה צריכה מערך איסוף אשפה, זה לא רק קליטת עובדים.
אודי רמר: אם אתה רוצה שהעובדים האלה ייקלטו בארגון, אז הרשות העירונית צריכה להקים את כל המערך כמו חדרי נשק, אימונים, תחמושת.
אודי רמר: זה לא רק קליטת העובד.
כרמל שאמה-הכהן: העירייה לא צריכה את חדרי הנשק, האקדחים והאימונים.
כרמל שאמה-הכהן: את האספקה של הדברים האלה אתה תפריט, אין לי בעיה.
כרמל שאמה-הכהן: אין דבר כזה בלתי אפשרי.
כרמל שאמה-הכהן: המאבטחים יהיו עובדי העירייה וחברות האבטחה יספקו את השירותים של הלוגיסטיקה.
כרמל שאמה-הכהן: במכרז אתם תתחייבו לספק הכשרה, מדים, נשקים ותגבו על זה כסף ותרוויחו וכולם יהיו שמחים והעובדים יהיו עובדי עירייה.
דב חנין: לא תצטרכו להתעסק עם העובדים, יהיה לכם פשוט יותר.
כרמל שאמה-הכהן: המנקים יהיו עובדים קבועים של משרד האוצר.
כרמל שאמה-הכהן: תהיה חברת אדמיניסטרציה שתספק להם את חומרי הניקוי, תספק להם מגב והכול והעובדים יהיו עובדים קבועים.
כרמל שאמה-הכהן: הפעילות מסביב תהיה מיקור חוץ.
דוד מסיקה: המדינה היא שזאת שמורה על-כך שתהיה אבטחה.
דוד מסיקה: כמו שהמדינה מספקת שירותי משטרה, חלק משירותי המשטרה, חלק משירותי השיטור, אז למה שלא יהיו עובדי מדינה?
כרמל שאמה-הכהן: השאלה מה אתה מעדיף?
כרמל שאמה-הכהן: האם אתה מעדיף שהם יהיו עובדי מדינה?
דוד מסיקה: האם ברשויות המקומיות אפשר להקים חדר ביטחון בכל ישוב של 2,000 איש?
דוד מסיקה: היתה רשות שהיה לה חדר נשק טרום ההפרטה ובמקרה מישהו גילה שלא יודעים איפה מחסן הנשק ולא יודעים איפה הנשק.
כרמל שאמה-הכהן: חדרי הביטחון יישארו איפה שהם נמצאים היום.
כרמל שאמה-הכהן: על זה תגבו כסף.
דוד לוי: אנחנו מחזיקים חדר נשק ל-1,000 כלים.
דוד לוי: רשות מקומית תחזיק ל-5 כלים.
דב חנין: תתייחסו להצעה של היושב הראש.
דב חנין: הוא אמר שאתם תספקו את השירות הלוגיסטי, את חדר הנשק, את הנשק ואת חומרי הניקיון והעובדים יהיו עובדים של הרשות.
דב חנין: זה כל-כך הגיוני.
כרמל שאמה-הכהן: לא הבנתי איפה הבעייתיות בהצעה הזאת.
דוד לוי: אבטחה זה מקצוע.
דוד לוי: אני שולח אנשים לקורסים ל-3.5 חודשים.
דוד לוי: אני מחזיק חדר נשק לכמות של 600 עובדים.
דוד לוי: על 600 העובדים האלה אני מחזיק 6 מנהלים.
דוד לוי: המדינה מחזיקה 50 מנהלים בשביל לפקח עלי.
דוד לוי: תבין מה יקרה.
דב חנין: אנחנו רוצים אלטרנטיבה.
דוד לוי: אני עוסק באבטחה 36 שנה וזאת עבודה מקצועית.
כרמל שאמה-הכהן: לא ביקשתי שהמדינה או העירייה יחליפו אתכם.
כרמל שאמה-הכהן: אתם גורמי המקצוע, אתם יודעים לעשות את זה הכי טוב ואולי מבחינתכם גם יותר זול.
דוד לוי: גם מבחינתכם.
כרמל שאמה-הכהן: אתם תמשיכו לעשות את מה שאתם עושים.
כרמל שאמה-הכהן: אתם תכשירו, אתם תגידו האם העובד עומד בתנאים, אתם תגידו מה הוא ילבש, איזה אקדח הוא יישא, כמה פעמים הוא יעבור מטווחים, איזה אימונים הוא יעבור, כמה סבבים, מתי הוא יעשה פטרול.
כרמל שאמה-הכהן: אין בעיה עם זה.
כרמל שאמה-הכהן: הוא יהיה עובד קבוע ואתם תספקו את כל המעטפת המקצועית ותקבל על זה כסף.
דוד לוי: מאחר ואתה מבקש שהעובד יהיה של המדינה אז המדינה צריכה להציע את זה ואנחנו נשקול.
דוד לוי: לגבי העסקה, המדינה והרשויות הוכיחו שבמשרדים רציניים וברשויות רציניות, יודעים לערוך מכרזים כמו שצריך, יודעים לתגמל את העובדים כמו שצריך, יודעים לפקח על השכר כמו שצריך ויודעים למנוע תקלות כמו שקרו במודיעין, ששלוש חברות התרסקו רק בגלל ניהול כושל של משרד.
דוד לוי: יש משרדים ממשלתיים שבהם יש לי עובדים שמרוויחים יותר מהעובדים המקומיים, מתוגמלים יותר טוב.
דוד לוי: עובדי שירותים יכולים להיות מתוגמלים טוב ולעבוד גם 20 שנה באותו מקום.
כרמל שאמה-הכהן: אם אני מאמין למה שאתם אומרים ואתם מאמינים למה שאתם אומרים, דהיינו, שאתם לא מנצלים את עובדי הקבלן במונחים הכלכליים.
כרמל שאמה-הכהן: אתם תהיו אדישים.
כרמל שאמה-הכהן: אתם תתמקצעו ב מתן שירותי המעטפת ותגבו על זה כסף ותרוויחו.
דוד לוי: שהמדינה תציע, שהמדינה תיזום.
פיני שיף: אנחנו היינו הראשונים שדחפנו את חוק אחריות המזמין.
אלי בן-גרא: אני סגן יושב ראש האגף לאיגוד מקצועי.
אלי בן-גרא: בכל הדיון הארוך הזה הייתי רוצה לשים דגש על נקודה אחת: בכל סוגי ההעסקה שנמנו כאן, נשללת מהעובדים הזכות להתארגן.
אלי בן-גרא: אנחנו לא מצליחים להקים ועד בשום מקום שמועסקים בצורה כזאת.
אלי בן-גרא: הוועד הוא גורם האכיפה הטוב ביותר לזכויות עובדים, יותר מכל המפקחים, יותר מכל החוקים.
אלי בן-גרא: ברגע שיש לך נציגות עובדים במקום עבודה, היא יודעת לאכוף את הזכויות ולשמור עליהם.
אלי בן-גרא: בכל חברות האוטובוסים שהחדשות שהוקמו, לא מצליחים להקים שם ועד עובדים.
אלי בן-גרא: יש מפעלים שאתה לא יכול להיכנס לשם כי רוב העובדים הם עובדי קבלן ואין לך אפשרות לדאוג לזכויות המינימאליות שלהם.
אלי בן-גרא: יש ספרות שלמה איך מעסיק יודע להתחמק מלקיים את חוקי המגן הבסיסיים ביותר.
אלי בן-גרא: לכן צורת ההעסקה הזאת, אם היא לא מעוגנת ביכולת של העובדים להתאגד ולהקים ועד באותו מקום עבודה, לאולם אי-אפשר יהיה לקיים אותה.
אלי בן-גרא: תמיד יהיו עובדים מנוצלים באותו מקום בכל מסכת הזכויות שלהם.
כרמל שאמה-הכהן: איפה עומדים הדברים ביניכם לבין האוצר?
אלי בן-גרא: נפגשו היום ולא נוצר גשר.
כרמל שאמה-הכהן: אז תהיה שביתה ביום חמישי?
אלי בן-גרא: לא, זה לא אוטומטי.
אלי בן-גרא: יהיה דיון אצל נשיאת בית הדין הארצי והיא תחליט לפי ההתרשמות מי בא בתום לב.
כרמל שאמה-הכהן: איך נראה לך המתווה שהצגנו פה תוך כדי הדיון, שהעובדים ייקלטו במקומות העבודה שלהם כעובדים ישירים והחברות יתנו את המעטפת המקצועית?
אלי בן-גרא: הענפים מאוד מגוונים.
אלי בן-גרא: ההסתדרות לא הציעה לקלוט אוטומטית את כל העובדים.
אלי בן-גרא: זה דמיוני ונועד להפחיד את כולם.
כרמל שאמה-הכהן: מדובר על עובדי אבטחה, עובדי ניקיון.
אלי בן-גרא: להתאחדות התעשיינים יש הצעה שאפשר לדבר עליה, שעובדי הליבה של אותו מקום - - -
קריאה: תתחילו קודם עם עובדי ההסתדרות.
אלי בן-גרא: אני לא אגיב לזה.
כרמל שאמה-הכהן: יש בהסתדרות עובדי קבלן?
קריאה: יש ב"במשען".
אלי בן-גרא: משען זה משהו אחר.
קריאה: מה זה משהו אחר, זה מקור ההכנסה העיקרי שלכם?
כרמל שאמה-הכהן: אני מכיר טוב את "משען".
כרמל שאמה-הכהן: אתם צודקים, יש שם אנשי קבלן.
אלי בן-גרא: אנחנו מדברים על זה שעובדי ליבה כמו מורים או עובדי רשויות.
אלי בן-גרא: לא יתכן שאותם עובדים שיושבים כתף אל כתף, עושים את אותה עבודה ואחד מהם יהיה מקופח.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: כפוליטיקאית אני יודעת שמאוד מסוכן לבוא בטענות להסתדרות.
כרמל שאמה-הכהן: למה מסוכן?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: כרמל, אתה יודע את זה בדיוק כמוני.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה מסוכן, יש מתפקדים פה, מתפקדים שם, יש כל מיני דברים כאלה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני רוצה לשאול אתכם שאלה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אין ויכוח שעובדי קבלן הם עבדים מודרניים וזה המצב כיום במדינת ישראל.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: יש איזו שאלה ששאלנו את עצמנו: איך הגענו לעובדי קבלן?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: איך נוצרה בכלל הפונקציה הזאת שנקראת עובדי קבלן?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: האם זה לא בגלל שיש בעיה קשה מאוד בתפוקת העבודה ובמוסר העבודה של אנשים שהם בוועדי עובדים גדולים.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: כשאתה מבקש מהם לעשות משהו והם לא מסכימים, נאלצים להפריט את זה החוצה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: בשבוע האחרון שמעתי מספר פעמים את ממשלת ישראל ואת הנציגים.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: בוועדה לפניות הציבור שאלתי מדוע יש הפרטות ללא הפסקה של שירותים ציבוריים החוצה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: נתתי לדוגמה את ביטוח לאומי שכל נושא הטלפוניה שלו מופרט.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: קיבלתי תשובה מזעזעת, שהעבודה במשרדי הממשלה לא היתה יעילה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני לא מבינה איך אפשר לקבל דבר כזה?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מה זאת אומרת עבודה לא יעילה אז מפריטים ומוציאים החוצה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני חושבת שקודם כל אנחנו צריכים לתת תשובות לעצמנו לפני שעושים את השביתות האלה כי השביתות האלה פוגעות בעסקים הקטנים.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אנחנו מתעלמים מזה שהרבה מאוד עסקים קטנים שמעסיקים אלפי אזרחים במדינת ישראל, ביום שיש שביתה של ההסתדרות הם נפגעים ואז לא יודעים איך לטפל בהם.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני חושבת שהגיע הזמן להבין שעובדי קבלן נוצרו בגלל בעיה חמורה ביותר של מוסר עבודה אצל אנשים שיש להם קביעות.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני לא נגד קביעות, אבל כשאני מקבלת את התשובות האלה מממשלת ישראל, שהם לא יעילים, אני חושבת שהגיע הזמן שבזה נטפל.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני רוצה להגיד שמי שצריך לטפל ראשון בעובדי הקבלן זה הבית הזה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: בכנסת יש עובדי קבלן.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה פשוט נורא ואיום שכל חברי הכנסת דנים בנושאים האלה כאשר במטבח של הכנסת נמצאים עובדי קבלן.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: כאשר אנחנו יוצאים לפגרה אנחנו מרוויחים את המשכורת שלנו אבל כל אלה שנמצאים בכנסת כעובדי קבלן, הם לא מרוויחים כסף.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: כדוגמה, אנחנו צריכים לטפל בנושא הזה בתוך הבית.
כרמל שאמה-הכהן: עפרי רביד, סגן ראש התאחדות הסטודנטים.
עפרי רביב: שמענו פה כל מיני הצהרות הן ממשרד האוצר והן מאיגוד חברות השמירה שלא ברור לי עד כמה אחיזה יש להם במציאות.
עפרי רביב: אנחנו יודעים שהיקף התביעות נגד החברות הוא עצום.
עפרי רביב: אנחנו יודעים שמעל 80% מהחברות לא שומרות על החוק ונדמה לי שזה גם מה שאמר הנציג שלהם.
עפרי רביב: חשוב יותר.
עפרי רביב: נציג האוצר דיבר על מספר עובדי הקבלן.
עפרי רביב: מספר עובדי הקבלן בישראל הוא הרבה הרבה יותר גדול מכל מדינה אחרת בעולם המערבי, 20% במגזר הציבורי.
עפרי רביב: לא ברור לי איך הגענו למספרים האלה ואיך יש לזה הצדקה.
עפרי רביב: אתם מדברים על הגברת האכיפה, אז תיזמו כבר הגברת אכיפה.
עפרי רביב: כדי להגיע לממוצע בעולם המערבי אתה צריך להוסיף עוד 300 פקחים שיאכפו את חוקי העבודה וזה משהו שלאורך שנים אתם מזניחים.
עפרי רביב: אתם לא יכולים עכשיו לבוא ולטעון לתום לב ושזה מה שצריך לעשות.
עפרי רביב: אני לא מבין איך בכלל אתם לא אומרים שאתם יוזמים, זאת בלי קשר לכך שחייבים להעביר את עובדי הניקיון לאחריות המדינה ואין שום מניעה לעשות את זה עם איגוד ניקיון כללי שיעשה את זה בצורה כללית.
עפרי רביב: לא צריך להפחיד פה באיזה בעיות לוגיסטיות כאלה ואחריות של רשויות מקומיות.
עפרי רביב: יש לזה פיתרונות טכניים מצוינים.
עפרי רביב: בלי כל קשר, אתם צריכים להוסיף כבר עכשיו עוד 300 פקחים ולהעביר את חוק אחריות המזמין ולא להתעלם מהאחריות שלכם לעניין הזה.
עפרי רביב: זה מביש שאתם אומרים את הדברים האלה ואתם לא יודעים לתת לזה פתרונות פרקטיים.
עפרי רביב: בסוף מי שנפגע זאת החברה.
עפרי רביב: בעלי החברות מרוויחים והמפסידים והנפגעים זאת החברה הישראלית.
עפרי רביב: אתם מדברים איתנו על גמישות ניהולית.
עפרי רביב: גמישות ניהולית זה לא לפטר אנשי כל 9 חודשים.
אודי רמר: זה גם לקדם אותם לפי ביצועים.
אודי רמר: זה לא קידום אוטומטי.
עפרי רביב: אז תשבו עם ההסתדרות ותדאגו לזה שתהיה יותר גמישות ניהולית במגזר הציבורי ולא על חשבון האוכלוסיות הכי חלשות במדינת ישראל.
עפרי רביב: זה לא בא בחשבון.
אודי רמר: אני רוצה להגיב לנתונים.
אודי רמר: על-פי נתוני הלמ"ס, במדינת ישראל יש כ-76,000 עובדי ניקיון.
עפרי רביב: לא דיברתי רק על עובדי ניקיון.
אודי רמר: בסדר, אני ארחיב לגבי יתר עובדי הקבלת.
אודי רמר: ישנם 76,000 עובדים ב-120,000 משרות.
אודי רמר: עובדי קבלן שהם לא עובדי שמירה וניקיון יש כ-30,000 עובדים נוספים.
אודי רמר: אם אנחנו מסתכלים בתוך המדינה עצמה, עובדי קבלן שהם תחת הגדרת עובדי קבלת בחוק עובדי קבלן, יש כ-78 משרות לשנת - - -
כרמל שאמה-הכהן: תעביר את הנתונים לוועדה.
עפרי רביב: הוא לא כולל את נותני השירותים.
דב חנין: מרגע שהועבר חוק חברות כוח אדם, נעלמו חברות כוח האדם מהארץ, כולם הפכו לקבלני שירותים.
דב חנין: אין בכלל עובדי קבלן.
כרמל שאמה-הכהן: תעביר לי את הנתונים ונעביר אותם למחלקת המחקר והמידע של הכנסת.
דב חנין: אם זה רק חלום רע בלילה, תעזרו לנו להעביר אותו.
איציק שמולי: מה עם נותני השירותים?
אודי רמר: הנתונים האלה מופיעים בדוח הממונה על השכר שמתפרסם.
איציק שמולי: זה רק עובדי קבלן, זאת הטעיה, אתה מטעה את הוועדה.
איציק שמולי: זה לא יעזור לך - - -
כרמל שאמה-הכהן: מר שמולי, ביקשנו שיעבירו את הנתונים לוועדה והם יועברו לבדיקה.
איציק שמולי: אי-אפשר שיטעו אתכם, אדוני היושב ראש.
איציק שמולי: זאת פשוט הטעייה.
אודי רמר: אני מבקש שיבדקו גם את הנתון של 20%.
כרמל שאמה-הכהן: אנחנו נבדוק הכול.
איציק שמולי: זה לא יעזור, אנחנו לא נהיה עובדי הקבלן הבאים שלכם.
אודי רמר: משפט אחרון בהקשר להצעה שלך, אדוני היושב ראש.
אודי רמר: מעבר לעלויות התקציביות שיש לדבר הזה והפיתרונות הלוגיסטיים שהועלו פה, יש פה עניין של גמישות העסקה.
אודי רמר: נכון שגמישות העסקה זה לא רק פיטורי עובדים.
אודי רמר: היום עובדים לא טובים מקודמים אוטומטית וזה תוצר של הרעות החולות של כל הסכמי השכר הקודמים.
אודי רמר: אם אנחנו רוצים - - -
כרמל שאמה-הכהן: מי עומד על זה שעובד לא טוב יקודם?
דב חנין: זאת אמירה מרחיקת לכת.
דב חנין: הוא בעצם אומר שצריך לבטל לגמרי – עובדים לא טובים מקודמים, אז בוא נהפוך את כל עובדי לעובדי קבלן, זה מה שאתה אומר היום.
דב חנין: אולי גם אתה תהיה עובד קבלן.
דב חנין: אתה עובד טוב?
אודי רמר: לא יודע, נראה מה תהיה פה התוצאה.
דב חנין: צריך לבדוק את זה.
כרמל שאמה-הכהן: אני חושב שפה אחד יש הזדהות עם הנושא הזה.
אברהם מיכאלי: אנחנו מקדמים חקיקה.
כרמל שאמה-הכהן: יש מי שעושה.
כרמל שאמה-הכהן: אנחנו קוראים לאוצר להכין תכנית לאומית גם אם היה תהיה מדורגת, ובלבד שתבטיח שתוך מספר שנים תופעת עובדי הקבלן תיעלם מן העולם.
כרמל שאמה-הכהן: אנחנו מקווים שהיא תבטיח התקדמות משמעותית לעבר המטרה הזאת עד שיושוו כל התנאים לכלל העובדים במשק הישראלי.
כרמל שאמה-הכהן: כמובן שהכול בשים לב לנתוני המקרו והאילוצים של המשק הישראלי, תוך חיפוש אלטרנטיבות יצירתיות וחשיבה גם מחוץ לקופסה.
כרמל שאמה-הכהן: בכל אופן, בניגוד לפעילויות הקודמות של ההסתדרות ומאבקים אחרים שהיו בשנתיים האחרונות, זהו מאבק אמיתי, תבורכו על-כך.
כרמל שאמה-הכהן: גם אם למישהו יש איזה רווחים אחרים פוליטיים מהעניין זה לא ענייננו.
כרמל שאמה-הכהן: הלכתם למהלך נכון ואנחנו מגבים אתכם.
חמד עמאר: צהריים טובים, אני פותח את ישיבת ועדת הכלכלה.
חמד עמאר: על סדר-היום: תקנות רשות שדרות התעופה (אגרות)(תיקון), התשע"א-2011.
חמד עמאר: אני מבקש לקבל הסבר כללי על התקנות ואחר-כך נקרא את התקנות ונאשר.
רון חלפון: אני אבקש ממר צחי חבושה, סמנכ"ל הכספים של רשות שדות התעופה לתת קצת הסבר על התקנות ואז ניכנס להקראה.
צחי חבושה: מהותו של התיקון הזה הוא לשפר את השירות לנוסע ולמשתמשי השדה, כמו גם לקצר איזו בירוקרטיה שעלולה לקרות, לתת ודאות כלכלית לכל המשתמשים במתקנים של רשות שדות התעופה.
צחי חבושה: תעריפי האגרות כפי שנקבעו באגרות מתעדכנים בתחילת כל שנה ב-1.1 בהתאם למדדים של ה-15 בדצמבר.
צחי חבושה: הדבר יוצר סיטואציה של אי וודאות כלכלית לכל המשתמשים במתקני רשות שדות התעופה, שכן הם לא יכולים לכלכל את צעדיהם לשנה העוקבת, שכן הם אינם מודעים לגובה התעריף שיהיה בשנה הבאה.
צחי חבושה: הם יכולים לדעת אותו רק לאחר ה-15 בדצמבר עם פרסום המדדים ושער החליפין.
צחי חבושה: הדבר הזה מקבל גם ביטוי באגרת הנוסע.
צחי חבושה: כאשר נוסע קונה כרטיס או חברת התעופה מנפיקה לו כרטיס לפני -15 בדצמבר, וגובה ממנו למעשה אגרה של שנה קודמת, בעוד הטיסה שלו חלה בשנה שלאחר ה-1.1.
צחי חבושה: כשמגיעים לרשות שדות התעופה, אנחנו לפי התקנות גובים את האגרה החדשה.
צחי חבושה: האגרה יכולה להיות גם נמוכה יותר וגם ג בוהה יותר.
צחי חבושה: בשנתיים האחרונות היא היתה גבוהה יותר.
צחי חבושה: זה תלוי הן בתנודתיות בשער החליפין.
צחי חבושה: אם שער החליפין עולה, דולרית האגרה תרד וכמובן, במקביל, גם במדד המחירים לצרכן.
צחי חבושה: התיקון המוצע יעדכן את האגרות בכל תחילת שנה ב-1.1, אך במקום בהתאם למדדים ושער חליפין של ה-15.12 זה יהיה בהתאם לשער חליפין והמדדים של ה-15 בספטמבר, כלומר 3 חודשים לאחור.
צחי חבושה: הדבר הזה יביא לוודאות כלכלית לכל המשתמשים.
צחי חבושה: כל המשתמשים ידעו כמה תהיה האגרה, אם זאת אגרת נוסע יוצא, אגרת נחיתה או כל אגרה אחרת שנקבעת מבעוד מעוד ויוכלו לכלכל את צעדיהם בצורה היעילה ביותר.
צחי חבושה: בשולי הדברים אני רוצה לציין דבר שלא קרה בשנתיים האחרונות אבל עלול לקרות ולכן גם פעלנו בשיתוף פעולה עם חברות התעופה והגורמים השונים: יכלו חברות התעופה לעכב את הנוסעים בשדה ולבקש מהם את ההפרש על אגרת הנוסע.
צחי חבושה: הם יגידו להם: אגרת הנוסע שאנחנו גבינו מכם היא 23 דולר וכיום היא 24 דולר, תנו לי דולר נוסף.
חמד עמאר: זה קרה בפועל?
צחי חבושה: זה לא קרה בפועל.
צחי חבושה: אני חושב שזה קרה בגלל בגרות ואחריות שהפעילו חברות התעופה.
צחי חבושה: לצורך העניין הם נשאו בנטל הזה.
חמד עמאר: לפי מה שהבנתי, הם יצאו ברווח בנושא הזה.
צחי חבושה: הם יצאו בהפסד בנושא הזה, שכן האגרה עלתה.
צחי חבושה: במקום שהנוסע שים אותה הם נשאו בה.
צחי חבושה: במקביל, אם זה היה להיפך - - -
אתי בנדלר: אני לא בטוחה שיש להם סמכות חוקית לעשות כך לפי נוסח התקנות, אבל זה במאמר מוסגר.
אתי בנדלר: לדעתי, פשוט אין להם.
אתי בנדלר: בתקנה 13 נאמר מפורשות: האגרה תשולם על-ידי נוסע לבעל כלי טייס במועד הנפקת כרטיס הטיסה על-ידי בעל כלי הטיס או מורשה".
אתי בנדלר: רק אם הוא לא שילם באותו מועד, הם יכולים לגבות ממנו את זה בשדה.
אתי בנדלר: בדרך כלל, כשמנפיקים לך כרטיס טיסה ואתה משלם בעדו, כבר מוסיפים למחיר הכרטיס את האגרה.
אתי בנדלר: אם עשו כך, הם לא יכולים לבקש את ההפרשים שנוצרו.
רון חלפון: התקנה גם מציינת שלא ניתן לגבות את האגרה בשדה התעופה.
רון חלפון: זאת אומרת, לא ניתן היה לגבות את הפער בשדה התעופה אבל בכל מקרה אנחנו יודעים שלא היתה חזרה לנוסעים.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לפי מה שאומרת היועצת המשפטית, אסור לכם לגבות אגרה בשדה התעופה.
רון חלפון: האגרה לא נגבית בשדה התעופה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אפילו להוסיף או להוריד.
רון חלפון: נכון, לא בשדה התעופה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: נניח שהוא הגיע לשדה התעופה והוא צריך לשלם פחות אגרה?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אם הוא לא יכול לעשות את זה בשדה התעופה, מחזירים לו כסף לבנק?
רון חלפון: קודם כל הסיטואציה היתה שהנוסע היה צריך להוסיף.
רון חלפון: התקנות באות לפתור מצב שבו חברות התעופה ספגו את הפער ולכן נגרם להן חסרון כיס.
רון חלפון: התקנות האלה באות לתקן את המצב.
רון חלפון: עדיין לא נוצר מצב שבו הלקוח היה צריך לקבל כסף חזרה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אבל איפה תגבה?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: נניח שנשנה את התקנון והאגרה תגבה בזמן שהוא כבר טס - - -
אתי בנדלר: זה לא מה שמוצע.
רון חלפון: תמיד האגרה נגבית בעת הזמנת הכרטיס.
אתי בנדלר: כשאת משלמת עבור כרטיס הטיסה בעת הכרטוס.
אתי בנדלר: המחיר כולל את האגרה.
אתי בנדלר: זה המצב שקורה היום.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אז מה הם רוצים לשנות?
אתי בנדלר: היום, כשאת משלמת עבור כרטיס הטיסה כשמכרטיסים לך את הכרטיס, את משלמת גם עבור האגרה.
אתי בנדלר: חברת התעופה לא מעבירה את האגרה.
אתי בנדלר: חברת התעופה מהווה צינור, הוא גובה את זה מהנוסע ומעבירה את זה לשרות שדות התעופה.
אתי בנדלר: היא מעבירה את הסכום הזה לא במועד שבו היא גבתה את זה מהנוסע אלא לאחר המועד שהנוסע טס בפועל.
אתי בנדלר: אם, נניח, רכשתי באוקטובר כרטיס לטיסה שהמועד שלה חל אחרי ה-1.1.
אתי בנדלר: ב-1.1 התעדכנו האגרות.
אתי בנדלר: גבו ממני אגרה לפי השיעור שלה במועד שבו רכשתי את הכרטיס.
אתי בנדלר: חברת התעופה משלמת את האגרה הזאת בחודש פברואר שבשנה שלאחר מכן כבר לפי שיעור האגרה שהיה בתוקף בחודש ינואר.
אתי בנדלר: כיוון שבחודש ינואר האגרות משתנות, הסכום הוא קצת יותר גבוה, היא כאילו נשאה בהפרש שבין מה ששילמתי לבין מועד האגרה בחודש ינואר.
אתי בנדלר: אם לכאורה סכום האגרה היה יורד, אני לא בטוחה שהייתם רודפים אחרי הנוסעים כדי להחזיר להם את ההפרש.
אבי פרידמן: זה מצב שלא יכול לקרות.
אתי בנדלר: הם רוצים שיהיה זהות בין הסכום שהנוסע משלם לבין הסכום שהם מעבירים לרשות.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: השאלה שלי היא האם מותר להם לגבות את הסכום המדויק?
אתי בנדלר: לפי התקנות צריך לגבות את המחיר מהנוסע בעת שמנפיקים לו את הכרטיס.
אתי בנדלר: אם הם לא גבו באותו מועד הם יכולים לגבות לאחר מכן אבל לא בשדה התעופה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אם לא בשדה התעופה, איפה אתם רוצים לגבות?
אתי בנדלר: אני לא יודעת אם גובים במקום אחר.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: הבנתי את הבעיה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מה הפיתרון?
רון חלפון: הפער מבחינת הנוסע הוא פער זניח.
רון חלפון: לצורך השיחה, דולר או לשניים.
רון חלפון: בדרך-כלל זה רק לרעה, זה ברור.
רון חלפון: חברת התעופה לא תחפש עכשיו את הנוסע בשביל 5 שקלים או בשביל 10 שקלים.
רון חלפון: מבחינת הנוסע, אם מלכתחילה היה צריך לשלם דולר יותר, זה לא סיפור.
רון חלפון: הבעיה היא לחזור עכשיו לנוסע ולבקש ממנו את הכסף.
רון חלפון: מכיוון שהעלות ואי הנעימות גדולה על התועלת, חברות התעופה לא עושות את זה.
רון חלפון: אצלם מצטבר סכום מסוים כפול כל הנוסעים.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מה אתם רוצים לעשות?
צחי חבושה: אנחנו רוצים לעדכן את האגרות מה-1.1 בהתאם למדדים של ה-15.9 כך שבעוד מועד חברות התעופה ידעו מה האגרה שתחול במועד הטיסה ויוכלו לגבות את האגרה הנכונה.
צחי חבושה: גם הנטל יהיה לגורם הנכון כפי שהיתה כוונת המחוקק.
צחי חבושה: בשולי הדברים, חברות התעופה ידעו את האגרות שחלות עליהם ומבעוד מועד ויוכלו לכלכל את צעדיהם בצורה יעילה.
חמד עמאר: כמה שנים - - -
צחי חבושה: לפני 3 שנים הוחלפו תקנות האגרות.
צחי חבושה: היתה הוראת מעבר של שנה אחת וכרגע שנתיים אנחנו נמצאים בפתח הבעיה הזאת.
חמד עמאר: אחרי בדיקה וניסיון אתם רואים שצריך להחליף?
צחי חבושה: צריך להחליף את מדדי העדכון כך שידעו שלושה חודשים מראש מה תהיה האגרה.
צחי חבושה: זה נראה לי מאוד סביר.
צחי חבושה: על-מנת למאן את ההפסד ואת חיסרון הכיס של רשות שדות התעופה את מדד הבסיס לקחנו חודש אחד חורה, מיולי 2008 ליוני 2008.
צחי חבושה: זה דבר שיוסיף עוד 1.14% וזה יאיין את הנזק שייגרם כתוצאה מלקיחת המדד שלושה חודשים אחורה.
אתי בנדלר: אני רוצה להבין את העניין הזה.
אתי בנדלר: העובדה שמדד הבסיס יהיה מדד חודש אחד קודם, האם זה לא ייקר עכשיו את האגרות לנוסעים מכאן ואילך באותו 1.14%?
אתי בנדלר: זה כן יביא לייקור האגרות לנוסע מכאן ואילך, מעבר למה שהיה אילולא התיקון.
צחי חבושה: מחד זה יביא לייקור לכאורה - - -
אתי בנדלר: אני ביררתי בהתכתבויות קודמות ואמרו לי בפירוש שזה לא אמור להביא להתייקרות האגרה.
צחי חבושה: אני אסביר.
צחי חבושה: מחד, לכאורה, רק צעד זה יביא לייקור אבל מאידך, עצם העובדה ששלושה חודשים לא נמדד אותם, את דצמבר לספטמבר, אזי זה יוביל להוזלה.
צחי חבושה: המדד שהאגרות יעודכנו בהם הוא לא יהיה המדד של ה-15 לדצמבר אלא הוא יהיה המדד של ה-15.9 שאין ספק שהוא מדד יותר נמוך לאורך כל השנים.
צחי חבושה: על-מנת למאן את ההפסד הזה של רשות שדות התעופה, לקחנו חודש אחד אחורה.
צחי חבושה: אם לצורך העניין בשלושת החודשים האלה המדד יהיה 1.14% אין חיסרון.
צחי חבושה: אם יהיה מעל, תהיה אפילו הוזלה ברמה הפרקטית.
צחי חבושה: אם יהיה נמוך יותר אז לכאורה יכולה להיות עלייה מינורית שיכולה להסתכם בכמה שקלים בלבד.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זאת אומרת שאתם לוקחים סיכון רק שאתם אומרים שהסיכון שלכם יותר נמוך.
צחי חבושה: כן, יש - - -
חמד עמאר: תסמכי עליהם, הם לא לקחו שום סיכון, הם יודעים מה שהם עושים.
חמד עמאר: אני בטוח שהם בדקו את זה מכל הפינות ומכל הזוויות.
צחי חבושה: אני לא חושב שיש מישהו שיודע מה תהיה האינפלציה בשנים הבאות.
צחי חבושה: חשבנו שבסבירות אם האינפלציה יכולה להיות חלילה 5% לשנה, אז אם אני לוקח 1% זה נותן לי את ה-3%.
צחי חבושה: זאת הסיבה שלקחנו חודש ולא שלושה חודשים אחורה כי את זה אני יודע במדויק.
צחי חבושה: קדימה אני חושב שזה בהחלט סביר.
צחי חבושה: אני חושב שעשינו גם את מלאכתנו ברמה הציבורית.
צחי חבושה: לצורך הבהירות, בתיקון שהגיש שר התחבורה לאישור הוועדה יש גם הוראת מעבר שכן בשנתיים הקודמות היתה את אותה בעיה.
צחי חבושה: כגוף ציבורי, כאשר ראינו שאף אחד לא התכוון שהנטל ייפול על חברות התעופה, אז כגוף ציבורי, שנה אחת הם נשאו בנטל ובשנה השנייה אנחנו נישא בנטל ואנחנו נשלם במקום הנוסע את אותו הפרש ונחזיר עבור הכרטיסים שהונפקו בין ה-15 לספטמבר ל-15.9 שמועד טיסתם הוא בשנה שלאחר מכן.
צחי חבושה: האומדן שלנו לגבי ההחזר הכספי שנצטרך להעביר הוא 570,000 דולר.
צחי חבושה: זה החזר שהוא חד פעמי ואני חושב שמן ההגינות הציבורית, כי גם אנחנו גוף ציבורי ואנחנו לא יכולים לא להסתכל על-כך, היא לנהוג בצורה הזאת.
צחי חבושה: לכן אנחנו מביאים את זה כאן.
צחי חבושה: נמצאים פה נציגי חברות הפנל וחברות התעופה.
צחי חבושה: טרם הדיון הבנו שזה לבקשתם וכמובן בתיאום איתם.
אתי בנדלר: לגבי התחולה הרטרואקטיבית אני התכתבתי גם עם הלשכה המשפטית שלכם ופניתי גם למר חלפון.
אתי בנדלר: הבוקר נמסר לי שהם אכן מבקשים לשנות את סעיף התחולה כך שהוא יחול לגבי שתי שנות הכספים.
אתי בנדלר: אם כך, זה אומר שאתם תצטרכו להחזיר כספים לגבי שנתיים ולא לגבי שנה אחת.
אתי בנדלר: האם הסכום שאתה ציינת מתייחס לשתי שנות הכספים?
צחי חבושה: למעשה אני דיברתי על שתי שנות הכספים שעברו כבר וחלפו.
צחי חבושה: ההתייחסות שלך כרגע היא לגבי השנה השלישית שבה אנחנו נמצאים כרגע.
צחי חבושה: חשבנו שהדיון יהיה בין ספטמבר לדצמבר.
צחי חבושה: אז כבר עכשיו, כשנוסע היום מגיע למשרדי חברת תעופה או לכל גורם אחר, הוא משלם לפי האגרה הישנה ולא לפי האגרה החדשה.
צחי חבושה: לכן מה שהתייחסת אליו עכשיו זה לגבי השנה הזאת.
צחי חבושה: את שאלת לגבי הסכום של השנה השלישית.
צחי חבושה: הסכום שהתייחסתי אליו הוא ללא השנה השלישית.
צחי חבושה: שנה שלישית מוערכת בכ-50,000 דולר לפי הערכה ראשונית שביצענו.
צחי חבושה: שר התחבורה הגיש את התקנות ואנחנו נבצע מה שהוועדה תחליט.
צחי חבושה: אני לא רשאי לבצע תיקון.
אתי בנדלר: ברשותכם, אני רוצה להסביר במה מדובר.
אתי בנדלר: הם ביקשו תחולה רטרואקטיבית של התקנות.
אתי בנדלר: בדברי ההסבר הם התייחסו לכך שהתחולה הרטרואקטיבית היא מתבקשת כדי לאפשר להם להחזיר לרשות שדות התעופה את ההפרשים שנוצרו בעבר בשנת 2010 בין הסכום שהנוסעים שילמו להם לבין הסכומים שהם העבירו לרשות שדות התעופה.
חמד עמאר: למי להחזיר?
אתי בנדלר: לחברות התעופה.
אתי בנדלר: אמרתי שמבחינתי זה בסדר גמור שהם יחזירו מה שהם רוצים לרשות שדות התעופה.
אתי בנדלר: אני רק רוצה לוודא שכתוצאה מהנוסח של התקנה כפי שהיא מוצעת כאן לא יהיה מצב שתהיה זכות חזרה אל הנוסעים.
אתי בנדלר: כיוון שמכינים את התקנות האלה רטרואקטיבית, רציתי לוודא שחברות התעופה לא יוכלו לחזור אל הנוסעים ולדרוש מהם את ההפרשים שנוצרו בגין האגרות.
אתי בנדלר: לכן, כשמר חלפון יקריא את התקנות אני ביקשתי ויש כאן נוסח מוצע.
חמד עמאר: חשוב מאוד שנכניס נוסח שלא תהיה להם אפשרות לחזור לנוסע.
חמד עמאר: ביקשתי לשמוע הערות.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זאת היתה הבעיה שלי אבל אם את אומרת שהם לא יוכלו לחזור לנוסע - - -
אתי בנדלר: יש פה תיקון.
חמד עמאר: אנחנו לא נאפשר להם לחזור לאזרח.
אבי פרידמן: אין זכות לעשות את זה ואנחנו לא נעשה את זה.
אתי בנדלר: אנחנו רק נעגן את זה בנוסח.
יריב בר-אור: אני נציג חברת ארקיע.
יריב בר-אור: בבסיסו הרעיון מאוד הגיוני ונכון כי חברות התעופה משמשות כצינור והן לא צריכות להרוויח או להפסיד מזה.
יריב בר-אור: יחד עם זאת אני רוצה להדגיש שתיקון התקנות פה מדבר על מספר אגרות ולא רק על אגרת הנוסע והייתי מעוניין לצמצם את זה אך ורק לאגרת הנוסע ולא אגרות אחרות שאמורות להיות משולמות לרשות שדות התעופה.
אתי בנדלר: זה יחייב, כמובן, התייחסות של משרד התחבורה.
אתי בנדלר: מר חלפון יקרא את התקנה ויגיד באיזה אגרות מדובר והוא יצטרך לתת מענה להערה.
חמד עמאר: אתה יכול להתחיל בהקראה.
רון חלפון: "תקנות רשות שדות התעופה (אגרות)(תיקון), התשע"א-2011.