GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אפשר גם להכניס שה לא יהיה ערוץ הסרטים, ערוץ הספורט או ערוץ הילדים?
כרמל שאמה-הכהן: רק שנייה אחת, תנו לנו - - -
נגה רובינשטיין: לוועדת כלכלה - - -
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: שזה לא יהיה לא ערוץ הספורט, לא ערוץ הסרטים ולא Broadcast, דרך אגב.
נגה רובינשטיין: Broadcast יש לו את הרישיון.
כרמל שאמה-הכהן: יוליה, הנושא חוזר.
כרמל שאמה-הכהן: לשקול כל ערוץ חוזר לאישור ועדת כלכלה ספציפית.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אז למה לעשות את זה.
כרמל שאמה-הכהן: כי אתה מציין את המתווה בחקיקה.
כרמל שאמה-הכהן: אחרי זה חוזר רק לאישור.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: שיגישו הצעת חוק שיהיה איזשהו ערוץ כזה חשוב, נושאי.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: תשמעו, זאת פשוט שערורייה מה שקורה פה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: שערורייה מה שקורה פה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני פשוט רותחת.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני לא מבינה איך אפשר להביא דבר אחד ובין לילה – באמת כמו שאמר פה מוקדי, אני חייבת לחזק אותך, כמו חסמבה – מביאים לפה דברים - -
נגה רובינשטיין: ירד.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מה ירד?
נגה רובינשטיין: התשלום.
כרמל שאמה-הכהן: אין תשלום.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אבל למה פרסומות.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: פרסומות - -
נגה רובינשטיין: פרסומות היה כבר מפברואר.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: התנגדנו גם אז.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אפשר פרסומות.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: בבקשה, תפתחו את כל השוק לפרסומות.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: כולם ימכרו פרסומות, גם זה – אני לא רוצה להגיד מי – כולם שימכרו פרסומות.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: בואו נבדוק את כל הנושא של האינטרנט: הרי אם אנחנו רואים טלוויזיה דרך אינטרנט, למה בכלל רגולציה?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: באו נוציא את הרגולציה לחלוטין במדינת ישראל.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לא כל הכבלים, לא על ערוץ 2, כל אחד שיבוא ויעשה מה שהוא רוצה, למעט תועבה ובעיות לילדים.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: בבקשה, בואו נעשה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מה זה הדבר הזה, אני לא מבינה?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מה זה איפה ואיפה?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: באמת, אני לא מבינה, משרד התקשורת החליט, מאחורי הדלת האחורית, לבוא ולפתוח פלטפורמה נוספת.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אם אני הייתי עכשיו מנכ"ל "יס" או "הוט" או יוצרים, הייתי מגישה בג"ץ.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה לא יכול להיות שהאנשים האלה שילמו מיליונים בשביל להקים את התשתיות שלהם ואתם באים ופוגעים גם בהם, גם בערוץ 2, גם בערוץ 10, כי יבוא איזשהו ערוץ נושאי וימכור פרסומות.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מה קורה לכם, תגידו לי?
קריאה: לא בטוח שזה לא יקרה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אתם הורסים פה את שוק הטלוויזיה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני רוצה שזה יהיה כתוב: הורסים את שוק הטלוויזיה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: הבאתם לכאן את חוק הרישיונות ובמו ידכם אתם הורגים את אותו ערוץ Broadcast חדש שבקושי יקום, כי יבוא איזשהו נושאי – למשל, ספורט – ויהרוס גם את הכבלים, גם את הלוויין וגם יפגע חזק מאוד באותה טלוויזיה חדשה שאתם רוצים להקים.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מה קורה לכם פה?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני חושבת שאתה יכול להבין את ההצבעה שלי, אחרי מה שאני אומרת.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: - - - נותנים יד לזה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מה זה - - -
רוברט אילטוב: למרות שלא דיברתי, אתה גם תבין את ההצבעה שלי.
כרמל שאמה-הכהן: אני מבין את כולם.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: בשנת 2014 ערוץ ראשון, אחר-כך בשנת 2015 ובשנת 2016.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: על מה אתם מסתמכים?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני רוצה שהאוצר יבוא לי ויסביר לי: איפה אתה חושב ששוק הפרסום הולך להיות גדול?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אם הוא הולך להיות גדול, כשהוא יגדל, נבוא ונגיש הצעת חוק שרוצים להעביר עוד ערוץ ב-DTT, בבקשה שימכור פרסומות.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: כדי לעשות "וי" שעוד איזה חוק, רפורמה עברה?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: שלא יעשו איתה שום דבר?
קובי שמש: בגלל שאת קודם אמרת שהערוץ האתיופי צריך לעלות ב-DTT - -
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אז תכתוב: "הערוץ האתיופי".
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני מוכנה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: קובי תקשיב לי: אני יודעת על מה אני מדברת - - -
קובי שמש: את סותרת את עצמך.
לאה ורון: לא לדבר ככה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: קודם כל, דבר יפה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: בי"ת, אני אומרת לך דבר מאוד פשוט: אני לא סותרת את עצמי.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני יודעת בדיוק מה אני אומרת.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אתם רוצים – בואו נכתוב ה"ערוץ האתיופי".
כרמל שאמה-הכהן: היא לא סותרת את עצמה, היא סותרת את דבריה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: בוא תכתוב "ערוץ אתיופי".
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: למה אני מבקשת - - -
כרמל שאמה-הכהן: יוליה, יוליה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לא, אני פשוט רותחת.
קריאה: כשהראשון - - - אחר כך לא תישאר לו גם פרסומת.
כרמל שאמה-הכהן: יוליה, כל הקרדיט שצברת בראיון ב"ישראל היום" מתבזבז.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: די.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני רצינית.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אולי זה מצחיק אותך.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני ממש רצינית כרגע.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני לא רוצה לראות בטלוויזיה, מהבוקר עד הלילה, לא את התוכנית "24/7" – על אף שהעוזר שלי היה שם – ולא ה"אח הגדול".
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה מה שאתם רוצים שיקרה.
כרמל שאמה-הכהן: למה את חושבת שעמדתך לא ברורה?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: כי העובדה היא שבאת עם משהו מאחורי הדלת - - -
כרמל שאמה-הכהן: אני חייב לחשוב כמוך?
כרמל שאמה-הכהן: אנחנו בסיעות שונות - - -
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני יכולה להביע את דעתי?
כרמל שאמה-הכהן: הבעת.
כרמל שאמה-הכהן: יותר ממני הבעת.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: גב' אתי בנדלר, אפשר לכתוב "אתיופי"?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: להגדיר "אתיופי".
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מה עם ערוץ קהילתי?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: להגדיר "קהילתי", להגדיר "אתיופי".
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: בואו נגדיר.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לא ספורט.
קריאה: גם "ערוץ הקניות" אפשר.
יגאל הררי: הם לא יודעים.
יגאל הררי: אין לזה שם.
יגאל הררי: זה ערטילאי.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אתם, שתהיו בריאים.
חיים סלוצקי: מה ההבדל בין ערוץ ייעודי לערוץ נושאי?
חיים סלוצקי: מישהו יכול להסביר לי כדי שאני אבין?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: גם קודם דיברנו שלא ברור מה זה.
יגאל הררי: אני רוצה להגיד שכול כמה שנים הממשלה, לא משנה איזו, מתעללת במה שנקרא - תקשורת.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: גם היא מתעללת בממשלה, בוא נהיה פֵירִים.
קריאה: זה הדדי, דרך אגב.
יגאל הררי: הייתה סגנית ליועץ המשפטי לממשלה שקראו לה דידי מסר-לחמן.
יגאל הררי: הייתה מהלכת אימים על חברי הכנסת והיו מעבירים את הצעות החוק שהייתה רוצה.
כרמל שאמה-הכהן: מה זה "מהלכת אימים על חברי הכנסת"?
יגאל הררי: מהלכת עליהם אימים.
יגאל הררי: יש פה אנשים - -
נגה רובינשטיין: להלך אימים – יש כל מיני דוגמאות כאן - - -
יגאל הררי: - - מפחידה אותם.
יגאל הררי: הסגנית שלה פה, לשעבר.
יגאל הררי: לכן אני רוצה להגיד, אדוני, ואני לא אומר את זה סתם: יש פה אנשים שמלווים את הוועדה הזאת יותר מ-10 שנים.
יגאל הררי: כל פעם ממצאים לנו סיסמאות ומספרים רק לא נותנים לנו לקרוא איך הם הגיעו לחיבורים האלה.
יגאל הררי: החיבורים האלה שלהם – הם ממציאים לנו קשקושים כל ישיבה מחדש – על כל חוק הם ממציאים משהו אחר.
כרמל שאמה-הכהן: אילו אמוציות יש בסיפור הזה.
יגאל הררי: הפטנט הזה שרוצים פה, זה בעצם להרוג את המדיה בזחילה.
יגאל הררי: אני רוצה להגיד: אני איש מכירות באחת מתחנות הרדיו, אני בא לפה בשם כל תחנות הרדיו, אני יכול להגיד לך שכול חודש שעובר – יש פחות אנשים בשטח ויש פחות כסף.
יגאל הררי: מי כמו הרשות השנייה – לפחות על הרדיו האזורי – מפקח ויודע מה ההכנסות שלהם?
יגאל הררי: הוא יכול לראות את הגרפים.
יגאל הררי: כל מפרסם נוסף, אתם הורגים אותו - - -
נגה רובינשטיין: בהצעת החוק הזאת הרדיו האזורי הופך להיות רדיו ארצי, זאת מתנה גדולה.
יגאל הררי: אם היו באים בתמימות והיו אומרים: אז מה אם הוא יהיה ארצי?
יגאל הררי: אז יהיו עוד 16 ארציות, אז מה?
יגאל הררי: התחרות עוד יותר תגדל, אני אנגוס בנתניה ובחיפה.
יגאל הררי: תאמיני לי שהולכים להרוג את כל העסק הזה.
יגאל הררי: אני אומר לך ככה, אם הייתי מאמין בתמימות של האוצר או בתמימות של התקשורת, אגיד לך מה צריך היה לקרות כאן, היו אומרים: בגלל שאנחנו עושים DTT, יש עכשיו DTT ומי שמחובר ל-DTT לא ישלם גם לרשות השידור.
יגאל הררי: יאללה מתחילים: הערוץ הראשון יהיה ב-2014 והשני ב-2015.
יגאל הררי: מה זה?
יגאל הררי: זו לא נגיסה זוחלת?
יגאל הררי: זה לאכול מהפרנסה העתידית של עשרות אלפים במשק הזה.
יגאל הררי: לכן אני אומר, אדוני היושב-ראש, קודם כל, בסעיף 12 כתבתם שלא יהיה - - - מצד שני אתם אומרים שכן יהיה - - -
כרמל שאמה-הכהן: אתה מבלבל דברים, מר הררי.
כרמל שאמה-הכהן: מה כתוב?
ניצן חן: כתוב: "על אף האמור לעיל" - - -
אתי בנדלר: התשלום ירד מהפרק.
כרמל שאמה-הכהן: אתה מדבר על דברים שאתה לא מעודכן בהם.
יגאל הררי: בסעיף 13 אמרתם: "על אף האמור לעיל" - - -
אתי בנדלר: זאת הייתה הצעה שירדה מהפרק.
יגאל הררי: אדוני היושב-ראש, שלא יהיה מצב - - - להוריד את מה שקרוי: הסעיף של הפרסומות.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: דבר אחרון שאני רוצה להגיד לאוצר - - -
חיים סלוצקי: יש לי שאלה, ברשותכם - -
כרמל שאמה-הכהן: חברים, מי שרוצה עוד לראות היום "מבט לחדשות" בבית, שלא יפריע.
חיים סלוצקי: - - אני רוצה להבין מה ההבדל בין ערוץ ייעודי לערוץ נושאי.
חיים סלוצקי: לפי דעתי יש פה קומבינה מאחורי זה.
חיים סלוצקי: הרי ברור לי שאנשי האוצר תכננו – לא סתם זה הגיע למישהו ב-15:30 ולחלק בבוקר, ואנחנו לא ידענו על זה בכלל – יש פה תרגיל.
חיים סלוצקי: אני יודע מה היה מאחורי הקלעים, תאמין לי, פעם אני אספר לך מה היה, אני יודע.
כרמל שאמה-הכהן: ספר לי, כי אני לא יודע.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: גם אנחנו רוצים לדעת.
חיים סלוצקי: אני יודע בדיוק מה היה.
חיים סלוצקי: אתה יודע שאני יודע.
חיים סלוצקי: אני רוצה להבין מה ההבדל בין ערוץ נושאי לבין ערוץ ייעודי.
חיים סלוצקי: אני גם מבקש – אני מקבל את ההצעה של חברת הכנסת יוליה שמאלוב-ברקוביץ – בואו נקבע את הנושאים מראש.
חיים סלוצקי: מה הבעיה?
חיים סלוצקי: קחו שבוע ונקבע את הנושאים: אתיופי, קהילתי, מה שאתם רוצים.
חיים סלוצקי: נחכה שבוע, נקבע את הנושאים וקדימה.
חיים סלוצקי: ברור לי שפה מתוכנן משהו.
כרמל שאמה-הכהן: מה מתוכן?
חיים סלוצקי: אני אכין לך פתק עם השורה האחרונה - עוד חצי שנה תפתח אותו – איזה ערוץ יהיה.
אתי בנדלר: אולי אפשר לקבוע, אם כך, או את השמות של הערוצים ואם לא רוצים לסגור מראש את הנושא הזה - - -
חיים סלוצקי: למה לא לסגור?
אתי בנדלר: לקבוע, לפחות, תנאים.
אתי בנדלר: למשל, שיהיה מדובר בערוץ שהשרים השתכנעו והוועדה השתכנעה - - -
מיכל רפאלי כדורי: למה שרים?
מיכל רפאלי כדורי: למה לא גופים ציבוריים?
אתי בנדלר: יש כשל שוק לגבי הנושא הזה.
אתי בנדלר: זה לא מתחרה בערוצים אחרים - - -
נגה רובינשטיין: בסוף יגידו לך שכולם מתחרים עם כולם.
מיכל רפאלי כדורי: גב' נגה רובינשטיין, חשבתי שאת חושבת ששרים לא צריכים לעסוק בתוכן.
מיכל רפאלי כדורי: בשביל זה יש גופים ציבוריים מפקחים.
מיכל רפאלי כדורי: שרים יקבעו אילו ערוצים?
מיכל רפאלי כדורי: איפה את?
מיכל רפאלי כדורי: 20 שנה אני מכירה את דעותייך.
נגה רובינשטיין: מה שאני אומרת – אני חושבת.
חיים סלוצקי: אף אחד לא הסביר מה ההבדל בין ערוץ נושאי לערוץ ייעודי.
חיים סלוצקי: אני שואל את זה בפעם ה-16.
חיים סלוצקי: יסבירו לי מה ההבדל, כי לגבי ערוץ ייעודי אני יודע מה הרגולציה.
חיים סלוצקי: ערוץ נושאי אני לא מבין.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני גם רוצה לשאול מה קורה עם רשות השידור.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: למה האוצר, במקום - - -
מיכל רפאלי כדורי: איפה נשמע ששר קובע איזה ערוץ ישודר?
מיכל רפאלי כדורי: מדינה דמוקרטית פה.
נגה רובינשטיין: הערוצים הייעודיים נקבעו על-ידי הממשלה.
מיכל רפאלי כדורי: - - -
נגה רובינשטיין: את טועה.
שחר בוצר: אם אפשר להגיד מילה - - -
מיכל רפאלי כדורי: - - - ואתן תומכות בזה ואתן חושבות שזה גם ראוי.
שחר בוצר: אני מנכ"ל שח"ם-ארגון השחקנים.
שחר בוצר: אנחנו יושבים כאן בשם היוצרים.
שחר בוצר: להעביר עכשיו את הסעיפים האלו מרגיש לי כאילו היוצרות התהפכו.
שחר בוצר: במקום שקודם כל יעשו עבודה – גם כלכלית וגם רגולטורית – ויסבירו מה מתכוונים לעשות, איך זה עומד במצב השוק הקיים, האם יש לזה התכנות וכן הלאה, אומרים: קודם כל נעביר, לא נגדיר מה תהיה הרגולציה, מה תהיה ההשקעה בהפקת מקור, מה בסוף יקבלו.
שחר בוצר: רוצים להטיב עם הציבור.
שחר בוצר: לתת לציבור ערוצים שמה שישודר שם, תסלחו לי, זה זבל, זה לא להטיב עם הציבור.
שחר בוצר: כמה השקעה בהפקות מקור תהיה שם?
שחר בוצר: כמה יצירה ישראלית מקורית תהיה בערוצים האלו?
שחר בוצר: למה הם יהיו כפופים?
שחר בוצר: זה לא עובד ככה.
שחר בוצר: תעשו עבודה, תבואו עם הסעיפים - - -
חיים סלוצקי: צודק מיליון אחוז.
חיים סלוצקי: כמה תמלוגים הם משלמים?
חיים סלוצקי: מה הפקות המקור?
חיים סלוצקי: כמה מושקעים?
שחר בוצר: קודם כל אתם רוצים לאשר עקרונית ואחרי זה לדבר על הסעיפים?
ירמיהו קדושי: לא מבין את הקטע הזה.
ירמיהו קדושי: למה עוד פעם עוד ערוצים שיפרנסו עוד פעם את הקבוצה הזאת, של הקרטל, שבמשך שנים כבר - - -
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: די עם הקרטל הזה.
ירמיהו קדושי: אני אומר את זה כל הזמן כי זה קיים.
ירמיהו קדושי: יש פה אוכלוסיה – והממשלה שלנו היא ממשלה חברתית שעושה כאן
ירמיהו קדושי: תחרות וכל הכבוד לממשלה ופה באים ומנסים למנוע את זה.
ירמיהו קדושי: חבל מאוד - - -
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: עכשיו הבנתי למה דורשים צדק חברתי.
ירמיהו קדושי: יש פה אוכלוסיה מסוימת שצורכת את זה כי זה קטע חברתי.
ירמיהו קדושי: תחרות זה חברתי.
ירמיהו קדושי: צדק חברתי זה תחרות, תחרות זה צדק חברתי.
ירמיהו קדושי: כשאין תחרות יש כשל-שוק.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: עשרות אלפי אנשים החוצה.
אתי בנדלר: - - - תחרות צריכה להיות בתנאים שווים ולא להטיל אינסוף הוראות רגולטוריות על אחד ואת השני לפטור מהכול.
אתי בנדלר: זאת לא תחרות.
חיים סלוצקי: אדוני היושב-ראש, אפשר לקחת שבוע-שבועיים בהחלטה הזאת.
חיים סלוצקי: האוצר, שהביא את הרעיון הזה, יביא את השמות של הערוצים.
חיים סלוצקי: על מה הוא מדבר.
חיים סלוצקי: אנחנו רוצים לשמוע על מה הוא מדבר.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: ומה הרציונל?
מיכל רפאלי כדורי: למה שהאוצר יביא את זה?
מיכל רפאלי כדורי: למה שלא מועצת הכבלים ומועצת הרשות השנייה - - - סליחה, פקידי אוצר לא צריכים לבחור תוכן.
מיכל רפאלי כדורי: הם לא מבינים בזה וזה לא התפקיד שלהם.
חיים סלוצקי: אבל הם מנהלים את זה היום.
חיים סלוצקי: נותנים להם לנהל - - -
מיכל רפאלי כדורי: תבינו בכלכלה קודם - - - שיעשו פעם עבודה כלכלית עלינו לפני שהם עושים עלינו תכנים.
קריאות: מי אמור לקבוע את הרגולציה?
קריאות: על הערוצים הנושאיים?
נגה רובינשטיין: על הערוצים הנושאיים מפורט בהצעת החוק: מועצת הכבלים והלוויין.
נגה רובינשטיין: יש רשימה - - -
כרמל שאמה-הכהן: אנחנו מצביעים על הצעת הממשלה, חברים.
מיכל רפאלי כדורי: - - - אבל למה תוכן?
מיכל רפאלי כדורי: מה שר האוצר מבין אם צריך ערוץ היסטוריה?
כרמל שאמה-הכהן: חברים, נא לא להפריע.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: יום אחד הוא יהיה היסטוריה אז הוא צריך ערוץ היסטוריה.
אתי בנדלר: השאלה אם חברי הכנסת רוצים להציע לפני שאדוני עובר להצבעה?
כרמל שאמה-הכהן: אני שואל.
כרמל שאמה-הכהן: למישהו יש הצעות לשינוי סעיף 13?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לבטל אותו.
כרמל שאמה-הכהן: זה בהצבעה.
כרמל שאמה-הכהן: תצביעי נגד.
כרמל שאמה-הכהן: עוד הצעות לשינוי סעיף 13? אין.
כרמל שאמה-הכהן: אנחנו מצבים על סעיף כהצעת הממשלה, כפי שהוקרא ונומק בהרחבה.
כרמל שאמה-הכהן: מי בעד סעיף 13 כהצעת הממשלה?
כרמל שאמה-הכהן: מי נגד סעיף 13?
כרמל שאמה-הכהן: הסעיף לא אושר.
כרמל שאמה-הכהן: סעיף 13 נפל.
כרמל שאמה-הכהן: סעיף 14, נא להקריא.
ניצן חן: מה עם ההצעה של היושב-ראש?
קריאה: לא אושר, ניצן.
כרמל שאמה-הכהן: כשהיא תעלה להצבעה, היא תעבור.
נגה רובינשטיין: אנחנו כמובן שומרים את הזכות להגיש הסתייגות.
יגאל הררי: ברור.
יגאל הררי: לפחות בפעם הבאה תבואי עם המספרים הנכונים.
נגה רובינשטיין: כמו שבאנו עם המספרים הנכונים כשהעברנו 16 תחנות עכשיו להיות תחנות רדיו ארציות.
יגאל הררי: לא באתם עם המספרים הנכונים.
נגה רובינשטיין: בלי מספרים באנו ועשינו את זה.
כרמל שאמה-הכהן: נא להקריא סעיף 14.
אהרון אילוז: סליחה, אם אפשר.
אהרון אילוז: לפני שעוברים לסעיף 14, אני רוצה לדעת את העמדה של הוועדה בנוגע לערוץ כמו "ערוץ הקניות", שהוא לא ממומן מדמי מנוי ולא ממומן מפרסומת.
נגה רובינשטיין: לא רלוונטי, הסעיף נפל.
אהרון אילוז: לא במסגרת סעיף זה.
אהרון אילוז: במסגרת סעיף אחר.
נגה רובינשטיין: איזה סעיף אחר?
אהרון אילוז: סעיף שאומר שהשר יתיר לערוץ שלא ממומן מדמי מנוי ולא ממומן מדמי פרסומת להיות בחלק מהמערך.
נגה רובינשטיין: יכול להיות או בעל רישיון לפי חוק הרשות השנייה או שיכול להיות ערוץ ייעודי או מיוחד.
אהרון אילוז: אבל מה הטעם לכפות עליו - - - רק רגע.
אהרון אילוז: יש רישיון בכבלים, הוא משודר במסגרת הכבלים והלוויין.
אהרון אילוז: אין שום היגיון לכפות עליו להישאר במסגרת הזאת כשהוא לא ממומן מדמי מנוי.
אהרון אילוז: אם יש ערוץ שהוא מתאים כמו כפפה ליד – לתת לו את האופציה לפחות להיות במערך.
כרמל שאמה-הכהן: אנחנו עוברים לסעיף 14.
כרמל שאמה-הכהן: נא להקריא אותו.
טל רוזנפלד: "תקנות לעניין הפצת שידורי הטלוויזיה הלימודית (א) לשם הפצת שידורי הטלוויזיה הלימודית באמצעות תחנות שידור ספרתיות, יקבע שר החינוך, בהסכמת שר התקשורת, תקנות שמטרתן להבטיח כי 51% משידורי הטלוויזיה הלימודית יהיו בנושאים לימודיים או חינוכיים, המכוונים לילדים או לנוער.
טל רוזנפלד: (ב) שר החינוך רשאי לקבוע שיעור גבוה יותר מהשיעור האמור בסעיף קטן (א)."
אתי בנדלר: את מתכוונת ל-51% לפחות, אני מניחה.
אתי בנדלר: לא בדיוק 51, נכון?
כרמל שאמה-הכהן: כן, נא הסבר.
טל רוזנפלד: היום אין לטלוויזיה הלימודית הַסְדָּרָה בשביל להעלות אותה ל-DTT.
טל רוזנפלד: רוצים להסדיר, להבטיח, שהתכנים שלה יהיו בנושאים לימודיים וחינוכיים שמכוונים לילדים או לנוער.
טל רוזנפלד: ההצעה היא ששר החינוך יקבע תקנות, בהסכמת שר התקשרות, שיבטיחו את זה.
טל רוזנפלד: סעיף קטן (ב) אומר ששר החינוך רשאי לקבוע גם שיעור גבוה מ-51%.
כרמל שאמה-הכהן: כן, בבקשה מר מוקדי.
יורם מוקדי: בלי שמץ של ציניות.
יורם מוקדי: אם זו טלוויזיה לימודית אז למה 51% מהתכנים צריכים להיות לימודיים או חינוכיים?
יורם מוקדי: למה זה לא 100%?
יורם מוקדי: שמישהו עכשיו יסביר לי את זה, בתור אזרח וצופה.
כרמל שאמה-הכהן: כמה זה היום, לפני התיקון?
כרמל שאמה-הכהן: החוק אומר 90%?
נגה רובינשטיין: היום החוק לא אומר כלום.
כרמל שאמה-הכהן: מי כבודו, נציג משרד החינוך?
כרמל שאמה-הכהן: מה השם?
אביגדור דנן: אני יועץ משפטי של הטלוויזיה החינוכית.
קריאה: אנחנו רואים אותם בכנסים בחו"ל.
קריאה: הם קונים תוכן איפה שאנחנו קונים.
קריאה: לא לימודית.
אביגדור דנן: אני היועץ המשפטי של הטלוויזיה החינוכית.
אביגדור דנן: נשאלה השאלה מה נקבע היום כמכסה מינימאלית בחוק.
אביגדור דנן: היום לא נקבעה שום מכסה מינימאלית בחוק.
אביגדור דנן: תזכיר החוק שהופץ עם ה-90% הגיע לדיון בממשלה.
אביגדור דנן: ה-51% זה על דעת הממשלה, כמובן.
אביגדור דנן: הטלוויזיה החינוכית משדרת – היא טלוויזיה חינוכית, אבל היא לא רק - - -
יגאל הררי: היא לא חינוכית.
אביגדור דנן: היא ועוד איך חינוכית.
אביגדור דנן: אנחנו מדברים על 23.
אביגדור דנן: ערוץ 23 כבר כיום משדר כל יום – כנראה אף אחד פה לא כל-כך מכיר את לוח השידורים – כבר כיום - -
יגאל הררי: אז למה - - -
אביגדור דנן: אני כבר אומר לך.
אביגדור דנן: כבר כיום משעה 06:00 בבוקר, כל יום, ועד השעה 17:00 בכלל יש שידורים שמכוונים לילדים.
אביגדור דנן: זה גם ממותג אחרת, אתם מוזמנים לפתוח ולראות את זה.
אביגדור דנן: יתר השידורים הם תמיד בנושאים חינוכיים או ערכיים או תרבותיים.
אביגדור דנן: העמדה שלנו היא שגם אם אנחנו עושים תוכניות שעוסקות בתרבות או נותנות מענה למצוקה מסוימת בחברה - -
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: "בן כספית", זה תרבות?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה חינוך?
אביגדור דנן: למה את מתכוונת?
אביגדור דנן: "עושים סדר"?
יורם מוקדי: יש שם טלנובלות אוסטרליות.
יורם מוקדי: על מה אנחנו מדברים פה?
יורם מוקדי: בוא ותציג הכול לוועדה.
יורם מוקדי: יש טלנובלות אוסטרליות, לא?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אתה לומד שָׂפָה.
אביגדור דנן: הדיונים האלו נמשכו המון שנים ויש פה אמירות שבאמת היו מתאימות לחלק מהתקופות, גם כשהייתה מצוקה כספית וגם היו כל מיני מקרים וכול מיני ניסיונות להסדיר את לוח השידורים.
אביגדור דנן: האמירות האלה היום נזרקות לאוויר ואינן מדויקות והן מטעות.
אביגדור דנן: אני מציע, באמת - -
יורם מוקדי: יופי, אז תתחייב ל-100% - - -
אביגדור דנן: למה צריך - - - לילדים ונוער ל-100%?
אביגדור דנן: מי אמר שילדים ונוער צריכים לצפות - - -
אילן אבישר: ילדים ונוער זה 51% אבל היתר שיהיה - - -
אביגדור דנן: בוודאי - - - ברור קודם כל - - -
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: חינוכית ולימודית 100%, אפשר - - -
יורם מוקדי: אני לא מבין למה כתוב 51%.
אביגדור דנן: הטלוויזיה החינוכית היא יחידת סמך במשרד החינוך.
אביגדור דנן: כפופה, כמובן, לשר החינוך ואין ספק שלא צריך להגיע להחלטה בחוק שתקבע את לוח השידורים.
אביגדור דנן: אני חושב שזה תקדים מסוכן, תקדים מיותר.
נגה רובינשטיין: לא את לוח השידורים, זה רק היקף הנושאים שאתם צריכים ביחס למטרת הערוץ.
אביגדור דנן: כשאומרים: 100% לילדים ונוער, זה לבוא ולהגיד - - -
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: 100% לימודית.
אביגדור דנן: סליחה, תקראו את הסעיף.
נגה רובינשטיין: מכוונים לילדים ולנוער.
אתי בנדלר: אפשר למחוק ולעשות - - -
אביגדור דנן: אז תמחקו - - -
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: למה 90%?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: למה לא 100%?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני רוצה להבין, למה חינוכית צריכה 51%, 90%, למה לא 100%?
אביגדור דנן: כי הסעיף מנוסח כך שזה לילדים ונוער.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני לא מקבלת את מה שאתה אומר, הררי.
נגה רובינשטיין: אם זה היה רק לימודים - - - אז אפשר היה 100%?
אביגדור דנן: כן.
אביגדור דנן: אבל אני אומר רק דבר אחד, גב' נגה רובינשטיין, צריך לקחת את המונח "חינוכי" כמו שמשרד החינוך מבין ולא כמו שאולי חלק מהאנשים פה היו רוצים להבין.
אביגדור דנן: שר החינוך סבור - -
נגה רובינשטיין: התקנות הן של שר החינוך - - -
אילן אבישר: 100% צריך להיות חינוכי.
אילן אבישר: 51% צריך להיות לילדים ונוער.
קריאה: איפה זה כתוב, אילן?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זאת הערה שנייה שלך, מאוד חכמה.
יגאל הררי: אני מקבל את מה שאילן אמר.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: גם אני, אילן.
אביגדור דנן: אני באמצע זכות דיבור, אדוני.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אילן הציע 100% חינוכית ו-51% לילדים ולנוער.
נגה רובינשטיין: 100% לימודי-חינוכי שמתוכם 51%, לפחות, מכוונים לילדים ולנוער.
אביגדור דנן: אני אומר שהמושג "חינוכי" יוגדר ע"י שר החינוך - -
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני שואלת אותך: "בן כספית", זה חינוכי?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: תענה לי.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: "ערב חדש" זה חינוכי?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: את מי זה מלמד?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: שמות של - - -
אביגדור דנן: הטלוויזיה החינוכית היא מאוד מורכבת.
אביגדור דנן: למדנו היום גם על - -
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: למה היא צריכה להיות מורכבת?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: צריכה להיות הכי פשוטה שיש.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לימודית-חינוכית נוער - - -
אביגדור דנן: המחוקק לא הסדיר, עד היום, את כל המערך שניקרא "טלוויזיה חינוכית" אלא באמצעות מספר חוקים - - -
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מה כתוב במטרות הטלוויזיה?
אביגדור דנן: אז אני רוצה להגיד לך.
אביגדור דנן: כשאת שואלת על "בן כספית" את שואלת על תוכנית שנקראת "עושים סדר" והמקור שלה בכלל בערוץ 2.
אביגדור דנן: הטלוויזיה החינוכית היא גם זכיינית בערוץ 2.
אביגדור דנן: המהות של מה שמשדרים ברצועה בין 17:30 ל-18:00 לא נקבעה רק על ידי הטלוויזיה החינוכית - -
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מה מטרות הטלוויזיה החינוכית, אתה יכול להסביר לי?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: איפה שכתוב "טלוויזיה חינוכית", מה מטרתה?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: יש לך מטרות?
אביגדור דנן: אין חוק שקובע מה מטרות הטלוויזיה החינוכית.
אביגדור דנן: מה שכן יש דוחות ויש דוח אחד, דו שטרן, שאומץ.
אביגדור דנן: פועלים כבר מספר שנים ליישם את ההמלצות שהוגשו בזמנו לשרת החינוך דאז, גב' לימור לבנת.
אביגדור דנן: הדוח הזה, בצורה די שיטתית, כן מיושם על-ידי הנהלות הטלוויזיה החינוכית.
אביגדור דנן: אחת ההמלצות בדוח שטרן הייתה לרכז את כל השידורים בערוץ אחד – ערוץ הבית.
אביגדור דנן: באמת זה מה שמנסים לעשות, וערוץ 23 הוא הערוץ המרכזי.
אביגדור דנן: אנחנו יודעים שהשידורים בערוץ 2 עתידים להיפסק עד שנת 2015.
אביגדור דנן: השידורים בערוץ 1: מערכת היחסים בין רשות השידור לטלוויזיה הלימודית מאוד מורכבת.
אביגדור דנן: אולי ראוי היה להרים את הכפפה ולדון איך מפרקים את החבילה הזו ומפסיקים, כי זה יוצר הרבה בעיות מול רשות השידור.
אתי בנדלר: מי אמור להרים הכפפה הזאת?
אביגדור דנן: בחוק רשות השידור יש שלושה שרים שאמורים להחליט על החלוקה של שעות השידור בין רשות השידור לטלוויזיה החינוכית.
אביגדור דנן: הנושאים האלה כל הזמן על השולחן אבל הטיפול בטלוויזיה החינוכית תמיד היה ברמה של "האם יש מקום להמשיך את השידורים או לא?" ולא ברמה הכירורגית של איך לסגור את כמות השעות שהיא אמורה לשדר ואת המהות שלה והמטרות – בטח שלא הגענו לזה.
אביגדור דנן: השאלות האלה טובות אבל אני מתייחס לסעיף עכשיו כמו שהוא: 51%.
אתי בנדלר: מר דנן, מוצע כאן לשנות את הסעיף.
אתי בנדלר: לא התייחסת לזה.
אתי בנדלר: מה שמוצע כאן זה לכתוב בסעיף: "תקנות שמטרתן להבטיח כי שידורי הטלוויזיה הלימודית יהיו בנושאים לימודיים או חינוכיים, מתוכם לפחות 51% מכוונים לילדים או לנוער".
אתי בנדלר: השאלה היא אם יש מקום, לדעתך, לקבל את התיקון הזה?
אתי בנדלר: אנחנו צריכים לזכור שמדובר באיזשהו יצור מאוד ייחודי, ערוץ מאוד ייחודי הוא ערוץ 23 מבחינה זו שאין עליו רגולציה בכלל אלא הוא, כמו שהזכרת, יחידת סמך של משרד ממשלתי.
אתי בנדלר: הדבר הזה מתאפשר רק בשל הרעיון העומד מאחורי הערוץ הזה שאומר שזה סוג של מערכת לימודים.
אתי בנדלר: אם כך, ראוי שבאמת 100% אם לא 90% מהשידורים יהיו בנושאים לימודיים או חינוכיים.
אתי בנדלר: אחר כך אפשר לדון אם 51%, 50% ומה שלא יהיה, שמכוונים לילדים ולנוער.
אביגדור דנן: אני כן התייחסתי, אני אזכיר מה שאמרתי: בגלל שההגדרות האלה הן מקצועיות – מה זה "חינוך" ומה זה "לימודים" – אני מציע שגם אם מקבלים את התיקון הזה, וזה צריך להיות על דעת השר – ובסופו של דבר הנוסח, כפי שמופיע בהצעת החוק, נקבע בהחלטת הממשלה על דעת השר – אבל גם אם מקבלים את זה - -
לאה ורון: הכנסת מתקנת הצעות חוק שמעבירה הממשלה, בין אם זה על דעת השר ובין אם זה מנוגד לדעת השר.
דנה נויפלד: - - - ביקשה לשנות את הנוסח, אפשר לעזור - - -
אביגדור דנן: אמרתי שאני מציע שהמילה "חינוך" תהיה תואמת למערכת החינוך.
אביגדור דנן: זאת אומרת למוטת הכנפיים של שר החינוך.
אביגדור דנן: זה לא אומר רק לימודים בבית הספר כי משרד החינוך דן בהרבה מעבר ללימודים בבית הספר: יש חינוך לעולים, חינוך ל- -
אתי בנדלר: אני לא מבינה - - - הרי לא מסבירים כאן מה זה נושא חינוכי.
אתי בנדלר: להפך, אני צחקתי קודם כשאמרתי מכול דבר לומדים.
אתי בנדלר: אפשר לשדר הכול ואפשר לומר - - -
דנה נויפלד: אפשר אולי בכול זאת לעזור, לענות?
דנה נויפלד: יש קושי עם הטלוויזיה החינוכית במובן הזה, כמו שאביגדור אמר:
דנה נויפלד: אין הגדרה בחקיקה לגבי המטרות שלה, הייעודים שלה, התפקידים שלה.
דנה נויפלד: לכן קשה לי ההצעה שלך, שבאה ממקום טוב, אבל עדיין לבוא ולהסדיר את כל הפעולה של הטלוויזיה הלימודית אגב חוק תשתיתי שעוסק בשאלה מי עולה ל-DTT.
דנה נויפלד: מה שאת מציעה לעשות פה זאת הכרעה בעלת משמעות, וראוי שתעשה, אבל אני לא בטוחה שאגב הדיון הזה עכשיו, ברגע זה, נכון לבוא ולהגדיר באופן הזה את התפקידים של הטלוויזיה החינוכית.
דנה נויפלד: זה נכון וזה ראוי ששר החינוך יבוא ויסדיר את הנושא.
דנה נויפלד: זה נכון וראוי שהכנסת תידרש לשאלה הזאת וזה נכון וראוי שתהיה חקיקה מסדירה, לרבות הרגולציה ולרבות הפיקוח על הדבר הזה - וזה לא קיים.
דנה נויפלד: אבל אגב חוק תשתיתי שעוסק בנושא ה-DTT ומי הערוצים שעולים עליו, לבוא ולהגדיר את המטרות של הטלוויזיה החינוכית?
דנה נויפלד: אני לא בטחה שזאת הדרך הנכונה לעשות - - -
לאה ורון: אבל בהסתמך על מה קבעתם בסעיף להבטיח 51% מהשידורים לפחות?