GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
לאה ורון: או שנעשתה עבודת בדיקה והגיעו למסקנה של 51% או שדבר לא נבדק.
דנה נויפלד: בכול הכבוד למנהלת של הוועדה, זה ממש לא כך.
לאה ורון: אז אולי אפשר לדון במספרים על סמך הבדיקה שנערכה.
דנה נויפלד: - - - המטרה הייתה - - -
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: יש פה מרד.
אלכס מילר: אני יכול להציע הצעה?
כרמל שאמה-הכהן: יושב-ראש ועדת החינוך רוצה לדבר.
אלכס מילר: קודם כל צריך להבין שאין ספק בתרומתה של הטלוויזיה החינוכית בשנים האחרונות.
אלכס מילר: מי שמבין ומי שמתעסק בזה יום-יום, יודע עד כמה חשוב שתהיה נגישות, גם של התלמידים ושל הילדים, לחומרים ולתכנים ויזואליים שמועברים על-ידי הטלוויזיה החינוכית.
אלכס מילר: היינו שם, בדקנו וראינו שאכן יש פעילות נרחבת במה שקורה בטלוויזיה הזאת.
אלכס מילר: הביצה הזאת שמובאת כאן – לפי מה שאני שומע ולפי מה שהובא כאן, אני חושב שיש צורך, מצד אחד, להעביר לכול מי שמעלה את הטענות, את המטרות שהשר רוצה לקדם על-ידי חקיקת התקנה הזאת, זה דבר ראשון.
אלכס מילר: דבר שני, אם באים ועושים שינוי בחוק הקיים, זאת אומרת, אם עד היום הייתה אי-ודאות והשר רוצה לבוא ולהבהיר את האי-ודאות הזאת על-ידי חקיקת חוק, אז יש צורך, מבחינתנו, להבין מה היה עד היום ולמה יש צורך בשינוי הזה.
אלכס מילר: אם היום משרד החינוך מקבל גמישות עד כדי 100% ויכול לעשות מה שהוא רוצה, אז המטרה היא לבוא ולעשות משהו קשיח בתוך חקיקת התקנות האלו, צריכה לקבל הסבר מבחינתנו מה צריך להיום ב-49% האחרים.
אלכס מילר: בשביל להבין מה צריך להיות ב-49% האחרים, צריך להיות מסמך הבהרה.
אלכס מילר: אני מציע בשלב זה – אני לא יודע מה עמדתם של חברי-הכנסת האחרים – אני חושב שבעיקרון, לתת לטלוויזיה הזאת להמשיך בעבודתה ולצמוח ולהגיע לכל ילד וילד ולהעביר את התכנים, אין בזה שום בעיה.
אלכס מילר: מבחינתי רק לחזק אותה – זה דבר חשוב – אבל אני חושב שצריכות להיות הבהרות בצורה יותר מסודרת.
אלכס מילר: הייתי מציע לפצל את זה ולעשות דיון נוסף, כשאדוני היושב-ראש יחליט על העניין הזה, עם ההבהרות של מי שהולך להפעיל את זה בצורה פורמאלית: אם זה מנכ"ל הרשות, אם זה השר או כל מי שבנה תוכנית לאותם 49% הנוספים.
אלכס מילר: אני חושב שמבחינתנו, כולנו יודעים מה יהיו ה-51% אבל כל מה שהולך להיות מעל ומעבר – צריך להבין על מה מדובר ואני לא רואה שום בעיה לאשר את זה אם יובאו הבהרות בצורה מסודרת על-ידי הגורמים המקצועיים של המשרד.
כרמל שאמה-הכהן: כן, מי עוד?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מי הרגולטור של החינוכית?
ניצן חן: יש לו שלושה רגולטורים.
יורם מוקדי: אין לו רגולטור.
קריאות: - - - שר החינוך - - - יחידת סמך במשרד - - -
מיכל רפאלי כדורי: אולי בהזדמנות חגיגית נסדר לו רגולטור?
אביגדור דנן: הטלוויזיה החינוכית משדרת בשלושה ערוצים - -
נגה רובינשטיין: זה דומה - - -
אביגדור דנן: אני רוצה להזכיר כמה מאפיינים של הטלוויזיה החינוכית - הטלוויזיה החינוכית משדרת בשלושה ערוצים: משדרת בערוץ 2, משדרת בערוץ1 ומשדרת בערוץ 23.
אביגדור דנן: בערוץ 2 הרגולטור, כמובן, הוא הרשות השנייה.
אביגדור דנן: בערוץ 23, לפי חוק, מי שמסדיר את השידורים בערוץ 23 זו מועצת הכבלים והלוויין, זה קבוע בחוק.
אביגדור דנן: זה קבוע בחוק.
אביגדור דנן: אני מזמין אתכם לפתוח את החוק של מדינת ישראל, בסעיף 6לד (ג) כתוב שם ש: את דרכי השימוש באפיק, כאמור, תקבע המועצה.
אביגדור דנן: לכן המועצה קבעה כללים שחלים על הטלוויזיה החינוכית.
אביגדור דנן: אם אתם רוצים לבדוק אותי – תבדקו.
אביגדור דנן: זה בחוק.
יורם מוקדי: ייכתב בחוק ש: מועצת הכבלים מפקחת על הערוץ.
יורם מוקדי: אז תכתבו את זה בחוק.
אביגדור דנן: לא.
אביגדור דנן: זה גוף הרבה יותר מורכב.
אביגדור דנן: בערוץ 1 אין רגולטור אבל מצד שני, בגלל שזה היה צמוד לשידורים של רשות השידור - -
יגאל הררי: - - - רגולטור - - -
אביגדור דנן: - - בערוץ 1 השידורים דמו במשך שנים רבות למה שקרה ברשות השידור ולכן שם התחילו תשדירי שירות אבל, כמובן, לא נכנסו פרסומות.
אביגדור דנן: התכנים, לעומת זאת לא פוקחו על-ידי – אין באמת רגולטור שמאשר תכנים – אלא מה שקורה שההנהלות, בהתאם לתקציב שיש בכל שנה, מכינות תוכנית-עבודה ומקבלות אישור של השר.
אביגדור דנן: במספר חוקים נוספים, כמו: חוק סימון וסיווג או חוק כתוביות ושפת סימנים, נקבע במפורש ששר החינוך הוא המפקח על השידורים של הטלוויזיה החינוכית.
אביגדור דנן: עוד כמה דברים שמאפיינים את הטלוויזיה החינוכית מיתר גופי השידור הם: הטלוויזיה הלימודית היא יחידת סמך במשרד ממשלתי אז יש פיקוח, כמובן, של בתי המשפט לעניינים מנהליים ושל מבקר המדינה, והיו דוחות בעניינה של הטלוויזיה החינוכית שגרמו לשינויים בלוחות השידורים שלה.
אביגדור דנן: אי-אפשר לבוא ולהגיד שאין פיקוח על הערוץ הזה – יש הרבה פיקוח על הערוץ הזה.
אביגדור דנן: אלא שהוא לא מוסדר.
אביגדור דנן: את זה אפשר להגיד בצורה חדה – הוא לא מוסדר בחוק אחד.
אביגדור דנן: יש הצעת חוק שעומדת בפני ועדת החינוך להסדיר את הנושא של הטלוויזיה החינוכית.
כרמל שאמה-הכהן: כן, מי עוד רוצה לדבר בסעיף הזה?
אביגדור דנן: אני רוצה להעיר הערה.
אביגדור דנן: שני דברים.
אביגדור דנן: אל"ף, החוק הזה מציע, בפעם הראשונה, מכסה מינימאלית לשידורים לילדים ונוער.
אביגדור דנן: הטלוויזיה החינוכית ממילא עשתה את זה – דורות של אנשים, גם שיושבים כאן, גדלו על השידורים של הטלוויזיה החינוכית.
אביגדור דנן: אבל זאת הפעם הראשונה שהחוק מסדיר מכסה מינימאלית, אז לא צריך להיבהל אלא דווקא לברך.
אביגדור דנן: דבר שני, בימים הקרובים ממש אמור להיבחר מנכ"ל הטלוויזיה החינוכית, קבוע - -
כרמל שאמה-הכהן: מנכ"ל או מנכ"לית?
אביגדור דנן: - - מנכ"ל או מנכ"לית, אני לא יודע.
אביגדור דנן: המשימה שלו, היעדים שלו יכללו את התאמת לוח השידורים למערכת החינוך.
יורם מוקדי: אדוני, אני רוצה להשלים.
יורם מוקדי: יש פה חוק שקוראים לו: חוק רשות השידור.
יורם מוקדי: כשפעם מישהו אמר ששידור של מדינה, אסור חלילה, שהמדינה עצמה תשדר, ולכן קבעו ועד מנהל ומליאה ומנגנונים – לא משנה אם עובדים או לא עובדים – תפיסת המחוקק הייתה: אוי לנו אם ממשלה תשדר.
יורם מוקדי: יש פה יחידת סמך ממשלתית, ערוץ שקוראים לו "חינוכית 23", שלא מפוקח.
יורם מוקדי: חד-משמעית אין עליו רגולטור, ניצן חן לא כותב עליו דוחות, הרשות השנייה לא בודקת, אין הפרות, אין קנסות, אין בדיקה, אין תוכן שיווקי, אין שום דבר.
יורם מוקדי: אם מישהו מכניס את הדבר הזה ל-DTT אז בפשטות תכתבו שהערוץ הזה יפעל על פי רישיון שיקבל מרגולטור אל"ף, בי"ת, אפשר להמציא גימ"ל, אפשר להמציא דל"ת - אבל יש את מועצת הכבלים ושהיא תקבע את תנאי פעילותו כמו שהיא הולכת לקבוע לערוץ ייעודי, ככול שיקום וככול שיהיה.
יורם מוקדי: שתפקח עליו, שתקבע.
יורם מוקדי: היא גם תוודא שיש תכנים לימודיים וחינוכיים וכול מה שצריך להיות.
יורם מוקדי: לא יכול להיות שהערוץ הזה יכול – והוא שידר בעבר והוא יכול לשדר מחר בבוקר – טלנובלות אוסטרליות, בריטיות וכול סדרה אחרת ותוכניות Life Style מכאן ועד להודעה חדשה.
יורם מוקדי: זאת הטלוויזיה הלימודית?
יורם מוקדי: בשביל זה הכניסו אותה ל-DTT, היא קיבלה את הפריווילגיה הזאת?
עידן אור: אם הטלוויזיה החינוכית עולה ל-DTT, אולי הגיע הזמן שאתם תתנו את המענה החינוכי של דרמות לנוער ולילדים ושל תוכניות תיעודיות לנוער ולילדים שקשורות - -
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: או שהם בעצמם יעשו חדשות ותוכניות.
עידן אור: - - אולי חדשות של הילדים.
עידן אור: ולא יצטרכו לעשות את זה ערוצים אחרים שמפוקחים ומחויבים במחויבות תוכן.
עידן אור: אולי הגיע הזמן, עם הכניסה למגרש של הגדולים, גם להכניס מחויבויות תוכן ורגולציה לערוץ הזה.
אביגדור דנן: כדאי להזכיר את ההבדלים בין רשות השידור לטלוויזיה החינוכית.
אביגדור דנן: הטלוויזיה החינוכית משדרת הרבה יותר שעות, אבל לא פחות שעות מרשות השידור:
אביגדור דנן: בערוץ 23 החינוכית משדרת 24 שעות ביממה 7 ימים בשבוע; משדרת גם בערוץ 1 כמעט מחצית מהזמן; משדרת גם בערוץ 2; היא עושה את זה עם 230 עובדים; עם תקציב של לא הרבה יותר מ-100 מיליון.
אביגדור דנן: אז תיקחו את רשות השידור – אני לא רוצה להגיד את המספרים, לא רוצה להגיד את כמות העובדים – אנחנו נשמח להפיק דרמות - דרמות זה ז'אנר מאוד יקר.
אביגדור דנן: צריך להעביר תקציבים לטלוויזיה החינוכית, היא עושה את בצורה יעילה והדברים האלה בטח מבורכים.
כרמל שאמה-הכהן: עוד מישהו רוצה לדבר בעניין?
כרמל שאמה-הכהן: חברי-הכנסת, כן.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני רוצה לשאול: אנחנו לא הולכים עם ההצעה של היועצת המשפטית, שאם אין הגדרה של החינוכית אז אולי הגיע הזמן שהיום אנחנו נגדיר את זה.
רוברט אילטוב: לא היום.
רוברט אילטוב: היום כבר מאוחר.
אלכס מילר: תעשי לי טובה, יוליה.
אלכס מילר: הבנו שאת בשוונג אבל - -
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: חֶבְרֶה, אני לא מתכוונת ש – חֶבְרֶה, יש חתונה ובת-מצווה היום.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: תראו איך אני זריזה, גם חתונה וכבר בת-מיצוה – אני מתכוונת שמה שהציע - -
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני אומרת על מה שהצעת לגבי 100% ו-51% לילדים ונוער.
אתי בנדלר: שכלל השידורים יהיו - -
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: שכלל השידורים יהיו חינוכית ולפחות 51% לילדים ונוער.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני חושבת שחינוכית, מעבר לזה – ובאמת צריך להעביר, אולי להגיש הצעת חוק.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: יכול להיות שאני אקח את על עצמי להגיש הצעה כזאת.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לחשוב מי יהיה הרגולטור שם וכו' – אני חושבת שהחינוכית לא צריכה להיות רק לילדים ונוער, היא יכולה גם להיות חינוכית למבוגרים.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אם אנחנו מדברים על שעות, והיא משדרת X שעות, יכול להיות שבערב היא צריכה להיות חינוכית למבוגרים ולא לילדים.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לכן, לדעתי, לכתוב: 100% חינוכית-לימודית ו-51% לנוער, זה לדעתי נכון מאוד.
קריאה: - - - תוכנית למבוגר, זה חינוך בהכרח?
אביגדור דנן: יש חינוך למבוגרים, יש חינוך לעולים.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: יש חינוך למבוגרים.
דנה נויפלד: חברת-הכנסת צודקת במובן הזה שצריך להגדיר את אופי התוכניות.
דנה נויפלד: אבל כבר עכשיו אני יכולה לחשוב על כל מיני שאלות שיכולות להישאל.
דנה נויפלד: אם יהיה כתוב 100% בחוק, אז יתחילו להתעורר כל מיני שאלות שצריך לחשוב עליהן יותר מאשר שנייה עכשיו באיזה תיקון - -
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אוקיי, אז בואו נכתוב עכשיו 100% ואחרי זה נחשוב, מה הבעיה?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: קודם כול הרי אנחנו רוצים - -
אתי בנדלר: לא צריכים לחשוב על זה עכשיו.
אתי בנדלר: אלו דברים שיחשבו עליהם והם יובאו לידי ביטוי בתקנות.
דנה נויפלד: תוכניות למבוגרים בלילה, אלו תוכניות חינוכיות בהכרח?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: כן, ברור.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: את לקחת פה את השעות והפכת את כל היוצרות.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני לא מדברת על שעת השידור אלא מה משודר בשידור הזה, אני מדברת על תכנים חינוכיים.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: תשמעי, הגשתי בקשה ליושב-ראש ועדת החינוך לעשות ועדה לגבי חינוך להורות.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: יכול להיות שהחינוכית, חלק מהתוכניות שלה צריך להיות חינוך להורות, וזה בלילה ואין שום בעיה.
רוברט אילטוב: מהנקודה הזאת את יכולה לפרט, בבקשה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה לא חינוך מיני.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: התכוונתי חינוך להורות, למרות שגם את זה, דרך אגב, יש כאלו שצריך ללמד אותם.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: בקיצור, אני חושבת שההצעה שלך הכי טובה כי אנחנו רוצים אותו ב-DTT, נכון?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אין פה ויכוח, כולנו רוצים - -
רוברט אילטוב: אני חושב שאנחנו הגענו לשלב ש - -
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: חֶבְרֶה, נכון שכולנו רוצים החינוכית תהיה ב-DTT, נכון?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אנחנו לא רוצים לפצל, אנחנו רוצים קודם להכניס אותו ל-DTT.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לכן אני חושבת שצריך להגדיר 100% ואחרי זה, בתקנות, נשב ונחליט מה הכוונה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: למרות שזה נראה לי – במבחן בג"ץ יש דבר שנקרא "סבירות" – ברור מה זה חינוך, ברצינות.
כרמל שאמה-הכהן: אז מה את מציעה?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני מציעה את מה שאמרה היועצת המשפטית: להגדיר 100% חינוכית מתוכם 51% לילדים ונוער.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה מה שאני מציעה.
כרמל שאמה-הכהן: ומה הצעת בהתחלה?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני לא מזגזגת.
כרמל שאמה-הכהן: מה חבר-הכנסת מילר מציע?
אלכס מילר: אדוני היושב-ראש, אני מציע לא לעשות כאן חלוקה בלי להיכנס לעובי הקורה של רציונל השר.
אלכס מילר: אני הייתי מציע, אדוני היושב-ראש, לקחת אוויר לשבוע הבא, לשמוע את העמדה המקצועית מבחינת התוכן שרוצה לעשות משרד החינוך ולפי זה לערוך את ההצבעה.
כרמל שאמה-הכהן: מה מבקש חבר-הכנסת אילטוב?
רוברט אילטוב: אצלנו בסיעה אנחנו מצטרפים להחלטה אחת.
ניצן חן: אני בכול זאת רוצה מילה אחת.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אתה מישראל ביתנו?
ניצן חן: אני חושב כבוד יושב-ראש ועדת החינוך הטיב לתאר את האנומליה שקיימת בעובדה הזאת, יחד עם זאת אסור לשפוך את התינוק עם המים.
ניצן חן: מדובר פה בחבילה חינמית טלוויזיה חינוכית – כשמה כן היא – מגיעה לכל בית בישראל, גם לכאלה שאין להן "הוט" ו-"יס".
ניצן חן: אני לא מקל ראש במה שאמרו פה חברי מהכבלים והלוויין, אבל עדיין, הצוות המקצועי שדן בסוגיה המליץ כן להכניס את החינוכית, בתמהיל הנוכחי, ל-DTT והייתי ממליץ לא לגעת בדבר הזה.
כרמל שאמה-הכהן: ממליץ לא לגעת.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: להשאיר 51%?
ניצן חן: מה שכתוב בהצעת החוק.
יורם מוקדי: זה אומר 49% זה סדרות - - -
מיכל רפאלי כדורי: אבל ניצן, למה אי אפשר להשאיר אותו ולתקן את זה?
כרמל שאמה-הכהן: מי מבקש זכות דיבור?
כרמל שאמה-הכהן: לאף אחד אין עוד מה להגיד בסעיף הזה?
כרמל שאמה-הכהן: אתם רוצים להצביע בסעיף?
אלכס מילר: אני רוצה לשמוע - - -
כרמל שאמה-הכהן: לא רוצים להצביע?
רוברט אילטוב: אם אתה רוצה להצביע, אנחנו נצביע.
כרמל שאמה-הכהן: מה תצביעו?
כרמל שאמה-הכהן: נגד?
אלכס מילר: זה בסך בכול דיון אחד עקרוני.
אלכס מילר: ומקסימום – אם תהיה רוויזיה – הצבעה אחת על הרוויזיה, בלי דיון.
כרמל שאמה-הכהן: חברים, יש עוד סעיפים שלא דנו בהם?
לאה ורון: הגדרה של הגורם המפעיל.
לאה ורון: משדר ערוצי – תהיה הגדרה לא - -
אתי בנדלר: אבל אין טעם לעשות את ההגדרה של הגורם המפעיל כל-עוד לא עושים רוויזיה על - - -
נגה רובינשטיין: יש עוד סעיף אחד ש - -
נגה רובינשטיין: הגדרה של מנהל הגורם המפעיל.
אתי בנדלר: אבל יש טעם לעשות הגדרה של - - -
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אין רוויזיה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: עשית רוויזיה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לא מדברים על זה.
נגה רובינשטיין: אבל הרוויזיה - - -
לאה ורון: כל מה שכתוב בהגדרה זה מי שעומד בראש הגורם המפעיל.
אתי בנדלר: - - - אלא הרשות השנייה.
אתי בנדלר: אז מה, נעשה רוויזיה ונוריד את זה?
אתי בנדלר: מה גם שביקשתי לדעת מי זה שעומד בראש הגורם המפעיל.
נגה רובינשטיין: זה מה שניסחנו לבקשתך.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אבלי רוויזיה, אפשר לדבר על זה?
אתי בנדלר: זה לא ברוויזיה.
אתי בנדלר: זה עדיין לא אושר.
כרמל שאמה-הכהן: לא הצבענו על זה.
לאה ורון: זה לא אושר.
לאה ורון: עדיין הוועדה לא אישרה את זה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: גם אם אני אשיג רוויזיה לגבי הגורם המפעיל - - -
כרמל שאמה-הכהן: עשית משהו אחר.
לאה ורון: את עשית על הסעיף - - -
כרמל שאמה-הכהן: כן, מה הנוסח שהגעתם?
טל רוזנפלד: "מנהל הגורם המפעיל – המנהל הכללי של הגורם המפעיל או מי שממלא תפקיד דומה בגורם המפעיל, גם אם תואר משרתו שונה.
נגה רובינשטיין: - - - זאת הגדרה טובה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לא הבנתי כלום.
כרמל שאמה-הכהן: אנחנו מצביעים על ההגדרה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מה ההגדרה?
חיים סלוצקי: אפשר לחזור בבקשה על ההצעה?
חיים סלוצקי: לא שמענו.
כרמל שאמה-הכהן: נא לחזור.
כרמל שאמה-הכהן: בבקשה לשמור על השקט.
כרמל שאמה-הכהן: חבר-הכנסת מילר.
לאה ורון: אני מבקשת להקריא לאט.
אלכס מילר: על מה אנחנו מצביעים?
כרמל שאמה-הכהן: על הגדרת מנהל הגורם המפעיל.
טל רוזנפלד: "המנהל הכללי של הגורם המפעיל או מי שממלא תפקיד דומה בגורם המפעיל, גם אם תואר משרתו שונה.
כרמל שאמה-הכהן: מי בעד ההגדרה של מנהל הגורם המפעיל?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: הוא מנכ"ל?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה מה שאמרת?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: קודם יהיה מנכ"ל ואחרי זה ימצאו את הגורם המפעיל.
כרמל שאמה-הכהן: ההגדרה אושרה.
כרמל שאמה-הכהן: מה עוד נותר לנו?
כרמל שאמה-הכהן: נשאיר את זה.
נגה רובינשטיין: אנחנו בודקים.
כרמל שאמה-הכהן: יש עוד סעיפים שלא הצבענו עליהם?
קריאה: - - - הוראת שעה - - -
כרמל שאמה-הכהן: תמצאו את זה עד הדיון הבא.
נגה רובינשטיין: אז זה בעצם הטלוויזיה החינוכית כאן - - - הרשות השנייה.
כרמל שאמה-הכהן: תודיעי ואני אגיד אמן.
אתי בנדלר: הוועדה מתבקשת להכריז כי: ככול שנעשו תיקונים בהוראות השעה, שאינם תואמים להוראות הקבועות, יותאמו ההוראות הקבועות להחלטות המתייחסות להוראת השעה.
רוברט אילטוב: אני מבקש לפתוח את הדיון על תקנות שירותי תיירות (עסק מאושר לתייר), תשע"א-2011.
רוברט אילטוב: בבקשה, משרד התיירות.
עובד קדמי: ראשית, תודה רבה על זימון הוועדה.
עובד קדמי: הנושא שלנו הוא תקנות שירותי תיירות (עסק מאושר לתייר) – זה צריך להיות תשע"ב, על אף שכתוב שם תשע"א עדיין – 2011.
עובד קדמי: הבקשה לוועדה היא בהתאם לסעיף 3 לחוק שירותי תיירות, המצריך את אישורה של הוועדה.
עובד קדמי: אשר לעניין, תעשיית התיירות בכלל, והמסחר התיירותי, הם אחד מגורמי ההכנסות החשובים במטבע החוץ בישראל, ומהווה מנוף, גם ליצירת מקומות עבודה וגם להכנסות – מקומות עבודה הן בייצור והן במכירות.
עובד קדמי: מאגף הסטטיסטיקה במשרד התיירות, המסתמך על נתוני הלמ"ס, נמסר לנו לגבי הקניות בשנת 2010, שכלל הוצאות התיירים בישראל הסתכמו ב-3.7 מיליארד דולר, מתוכם כ-556 מיליון הם רק בקניות של תיירים, שזה פחות או יותר 2 מיליארד שקל.
עובד קדמי: התקנות שלפנינו נועדו למעשה להסדיר את אישור בית עסק מאושר לתייר, וזאת בהתאם לקריטריונים הקבועים בתקנון.
עובד קדמי: התקנות לא חדשות.
רוברט אילטוב: תסביר בבקשה מה פרוש הדבר, גם לפרוטוקול וגם לי.
רוברט אילטוב: אני לא איש תיירות מובהק.
עובד קדמי: להבהיר במה המדובר?
עובד קדמי: מה היה קודם?
רוברט אילטוב: אמרת: עסק מאושר לתייר.
רוברט אילטוב: אתה יכול להסביר לוועדה, לי, מה זה אומר?
עובד קדמי: מה זה עסק מאושר לתייר?
רוברט אילטוב: זה פתגם משפטי שלא אומר לנו הרבה.
עובד קדמי: התיירים שמגיעים לארץ רוכשים מוצרים, טובין, שזה כולל הרבה מאוד דברים שמופיעים כאן בתוספת השנייה לתקנות המוצעות.
עובד קדמי: זה אביזרי אופנה, אופטיקה, אפילו אלקטרוניקה, בולים, גלריות לאומנות, הלבשה, אפילו ביקבים, יודאיקה ותשמישי קדושה, תכשיטים, מזכרות ומתנות כמובן, כמעט כל דבר.
עובד קדמי: והרכישות האלו הן למעשה הכנסה טובה מאוד, הן משום שהן יוצרות מקומות עבודה, כמו שאמרתי, למוכרים, והן משום היצרנים עצמם – לכל אותם יצרנים זה נותן פרנסה.
עובד קדמי: התקנות האלה באות להחליף את צו הפיקוח על מצרכים ושירותים.
עובד קדמי: צו הפיקוח על מצרכים ושירותים (זיהוי עסקים למכירת טובין ומתן שירותים לתיירים) הוא משנת 1967.
עובד קדמי: הצו עצמו מחליף צו משנת 1957, והצו הוא מכוחו של חוק הפיקוח על מצרכים ושירותים, תשי"ח-1957.
עובד קדמי: החוק הזה נועד להסדיר מתן שירותים ברי פיקוח ו/או מכירת שירותים ברי פיקוח בכל זמן שמוכרזת במדינה תקופת חירום.
עובד קדמי: מרבית החקיקה וחקיקת המשנה בישראל להסדרת מכירה של שירותים וטובין הוסדרה על-ידי החוק הזה, וכל שר היה ממונה בתחומו להוציא את חקיקת המשנה, שזה היה צו, ולא היה צריך אישורה של הכנסת בשביל זה.
עובד קדמי: הוא היה מנסח את הצו, הצו היה מאושר על-ידי משרד המשפטים, וכך הוסדרו הנושאים.
עובד קדמי: עתה, משנדרשו משרדי הממשלה להחליף אותם צווים בתקנות על-פי חוק, או לבטלם כליל, גם משרד התיירות נדרש לכך, והוועדה המשותפת לוועדת החוץ והביטחון וועדת חוק חוקה ומשפט, בראשותו של חבר הכנסת אברהם מיכאלי, שעמד בראש צוות מעקב לעניין זה, דנה בצווים האלה של כל משרדי הממשלה, ובין היתר בצווים של משרד התיירות.
רוברט אילטוב: לצורך נתונים, התוקף של האישורים שאנחנו נותנים – לכמה זמן הם?
עובד קדמי: כאן יש הבדל בין הצו לבין התקנות דהיום.
עובד קדמי: הצו הישן, שאנחנו מחליפים אותו, למעשה לא קבע מועד תחולה.
עובד קדמי: משניתנה תעודה – התוקף שלה היה עד ה-31 בדצמבר של שנת נתינתו, זאת אומרת שנה, והוא התחדש מאליו כמעט.
עובד קדמי: אנחנו היום רוצים לקבוע את ה-31 בדצמבר של השנה שלאחר נתינתו.
עובד קדמי: זאת אומרת, זה יכול להיות עד שנתיים.
עובד קדמי: אם באמצע שנה, אז זה שנה וחצי.
רוברט אילטוב: למה לא לתת כל עוד העסק פועל?
רוברט אילטוב: למה לא לתת את זה ליותר זמן?
רוברט אילטוב: מה הסיבה שאתם מגבילים את זה?
רוברט אילטוב: הרי הפעילות של העסק לא משתנה?
רוברט אילטוב: אם הוא מצהיר לשלטונות המס שהוא משנה את הפעילות, אז תיקח ממנו את האישור.
רוברט אילטוב: אבל כל עוד העסק ממשיך לפעול, מה זה משנה?
עובד קדמי: אנחנו מעוניינים בהגנה על התייר בעניין הזה, ואני תיכף אסביר גם איזה טובת הנאה, או יתרון, יש לאותו עסק בכך שהוא מקבל את אישור משרד התיירות.
עובד קדמי: יש לו יתרון עצום.
עובד קדמי: לא סתם יש לנו היום 7,200 עסקים - -
יעל מזרחי: 7208.
יעל מזרחי: - - שהם בעלי אישור וסמל.
יעל מזרחי: ועוד כ-400 בתי עסק.
יעל מזרחי: השנה נוספו 450 בתי עסק – מתחילת השנה עד היום.
יעל מזרחי: פתחנו את אוקראינה, אז באים יותר תיירים.
לאה ורון: ישנן בקשות שהוגשו וסורבו?
לאה ורון: כמעט ולא, אבל היום התקנות מסדירות את זה קצת יותר טוב ממה שהיה קודם, כי הן קובעות אמות מידה, קריטריונים ברורים יותר מקודם.
אתי בנדלר: אולי קצת יותר מידי, אנחנו נדבר על זה.
עובד קדמי: אוקיי.
עובד קדמי: נדבר על זה.
עובד קדמי: בכל אופן, יש קריטריונים בתקנות האלה שלנו, כך שלא כל אחד שמגיש בקשה יוכל לקבל את האישור והסמל.
עובד קדמי: אנחנו רוצים לעשות מעקב אחר אותם עסקים.
רוברט אילטוב: אני אגיד לך למה אני שואל את זה.
רוברט אילטוב: אני זוכר את שר התיירות – כשהוא היה יושב-ראש ועדת הכספים הוא קידם שדולה לעסקים קטנים, וזה בנפשו.
רוברט אילטוב: לכן אני אומר למה שלא נקל על עסקים, רובם בדרך כלל עסקים קטנים, תכשיטים ואופנה, אלה לא עסקים גדולים.
רוברט אילטוב: היום אתם מקלים עליהם.
רוברט אילטוב: למה לא לתת להם באופן קבוע?
רוברט אילטוב: תעשו פיקוח בצורה שאתם חושבים לנכון, ותיתנו להם.
עובד קדמי: לחלק מהעסקים נדרש גם רישיון, כמו למשל חנויות תכשיטים, חנויות למכירת יהלומים, או גם מוצרים ארכיאולוגיים.
לאה ורון: שמי נותן את הרישיון הזה?
יעל מזרחי: העיריות.
יעל מזרחי: העירייה נותנת את הרישיון הזה, ולמכירת עתיקות צריך רישיון נוסף.
רוברט אילטוב: אבל לפי מה שאני יודע, העירייה, ברגע שהיא נותנת רישיון לבית עסק, היא לא לוקחת אותו אחרי שנה וחצי שנתיים.
יעל מזרחי: זה לא לצמיתות, זה מוגבל לתקופה.
עובד קדמי: זה טוב לצורך המעקב.
עובד קדמי: למרות שזה מטיל עלינו יותר חובה של פיקוח, ואחת לשנה לבדוק את העסקים, אנחנו לוקחים את זה על עצמנו, כי אנחנו חושבים שהפיקוח הזה טוב וראוי.
עובד קדמי: מה גם שעוד מעט אסביר את הקשר שלנו עם רשות המיסים בעניין הזה, וטובת ההנאה של אותו עסק עם רשות המיסים.
רוברט אילטוב: מה האגרה השנתית?
עובד קדמי: היא מאוד נמוכה.
עובד קדמי: היא 150 לחדש, ו-70 למי שמחדשים לו את האישור.
עובד קדמי: וכל ה-7,200, ואם עוד 400 יקבלו את זה במהלך התקופה הזו, אז מדברים על 7,600 שכבר קיימים, ויצטרכו לשלם 70 שקל כמעט לשנתיים, שזה באמת לא משמעותי.
אתי בנדלר: הבעיה לא כל כך בתשלום במקרה הזה, אלא הבעיה יותר בבירוקרטיה.
אתי בנדלר: יש לי מספר הערות תוך כדי קריאת התקנות בדיוק בכיוון של אדוני – לזכור שאם לא הגשת את זה שלושה חודשים מראש, אז זה כבר לא נקרא חידוש, ואז צריכים את כל האישורים כל פעם מחדש.
אתי בנדלר: זו הרבה מאוד בירוקרטיה סביב העניין.
עובד קדמי: אנחנו אומרים: יכול שתוגש תוך שלושה חודשים לפני.
אתי בנדלר: לא "יכול", זה המועד המאוחר ביותר להגשת בקשה לחידוש, שאם לא כן זו כבר לא בקשה לחידוש אלא בקשה לרישיון חדש.
אתי בנדלר: נדבר על זה תוך כדי הקריאה.
עובד קדמי: אנחנו פתוחים לשמוע הערות, למרות שישבנו על התקנות האלה הרבה מאוד זמן.
עובד קדמי: ואני חייב להגיד תודה גם למשרד המשפטים, לתמר קלהורה, וגם לאיילת גדי שטרחו איתנו, בהכנת התקנות האלו.
עובד קדמי: אני חושב שהן תקנות טובות, ולמרות זאת אנחנו פתוחים כמובן עדיין להערות של הוועדה.
עובד קדמי: בנוסף, במטרה לעודד את המכירות לתיירים, קובע סעיף 43ב לחוק מס ערך מוסף, תשל"ו-1975, הסדר לעניין החזר מע"מ לתייר.
עובד קדמי: זאת אומרת, כל תייר הנכנס לאותה חנות שיש לה אישור וסמל של משרד התיירות, זכאי בעת יציאתו מישראל להחזר מס ערך מוסף ששילם על רכישת הטובין בבית העסק המאושר, ובלבד שיוכיח בעת יציאתו מישראל שני דברים: שהוא יוצא מישראל עם הטובין ולא השאיר אותם פה, ושבידיו חשבונית מס לרכישה.
עובד קדמי: כמו שאמרתי, בעיקרון התקנות החדשות ממשיכות בהסדרת המצב הקיים למתן התעודה לבית עסק עם מספר שינויים, ובהתאמה לחוק שירותי תיירות, ובהתאמה למצב דהיום, המודרני.
עובד קדמי: במקביל לחתימת שר התיירות על התקנות יהיה צורך בחתימתו על צו שמבטל את הצו.
עובד קדמי: למרות שאין צורך באישור של ועדת הכלכלה, הבאנו את זה בפניכם, לצורך הידיעה שהדברים יצטרכו להיעשות במקביל.
עובד קדמי: מה הם עיקרי התקנות שלפנינו?
עובד קדמי: אומר אותם בתמצית, כי אני רואה שאחר כך נשב ונדון על הסעיפים אחד לאחד.
עובד קדמי: בעל עסק כהגדרתו בתקנות, ויש לנו הגדרה בתקנות מה הוא בעל עסק, זכאי או רשאי לקבל אישור לתעודה של עסק מאושר לתייר אם הוא עומד בכמה תנאים הקבועים שמה, ובכלל זה באמות המידה המפורטות בתוספת חמישית.
עובד קדמי: תוקפו של האישור הוא עד ל-24 חודשים, והוא ניתן לחידוש.
עובד קדמי: אם נדחית בקשה או אם מותלה או מבוטל אישור רשאי המבקש לפנות בערעור על כך – על החלטה של הממונה – לשר, לפי טופס המצורף גם הוא בתוספת השישית.
עובד קדמי: האגרות הן, כמו שאמרנו, 150 שקל לחדש, 70 שקל לחידוש.
עובד קדמי: בית עסק שהוא רשת, שיש לו יותר מ-10 חנויות, או 10 עסקים, משלם למעשה את מחצית האגרה.
עובד קדמי: ועדת האגרות המשרדית אישרה את האגרות האלו, ושר האוצר אישר את האגרות במכתבו מ-19.12.2010.
עובד קדמי: כמו שאמרתי, כיום יש לנו מספר רב של בתי עסק, ונצטרך לתת הוראת מעבר, ואכן יש הוראת מעבר בסעיף 13 שבתקנות.
אתי בנדלר: שאני מניחה שתבקשו לשנות אותה?
עובד קדמי: בוודאי.
עובד קדמי: אני מיד אומר גם את התאריך.
עובד קדמי: אנחנו צריכים לדחות את המועד הזה.
רוברט אילטוב: אני מבקש לסיים, כי אני חייב לסגור עוד רבע שעה את הוועדה.
אתי בנדלר: אין שום סיכוי שהוא יגמור את התקנות בתוך רבע שעה.
רוברט אילטוב: אין בעיה.
רוברט אילטוב: חבר הכנסת חמד עמאר יחליף אותי.
עובד קדמי: אני סיימתי את הסקירה של הצורך בהחלפת הצו בתקנות.
עובד קדמי: הסברתי מה התועלת שבתקנות, והתקנות האלה יסייעו בשורה התחתונה לעידוד התיירות לישראל ועידוד רכישת מוצרים, טובין, על-ידי תיירים בישראל, ובכך יסייעו לכלכלתה של ישראל.
רוברט אילטוב: תודה רבה, האם יש למישהו הערות – משרדי ממשלה או מי שנמצא פה?
רוברט אילטוב: אין הערות.
רוברט אילטוב: אנחנו נתחיל בהקראת התקנות.
רוברט אילטוב: כפי שאמרתי, אני ב-13:00 חייב ללכת לישיבת קואליציה, לכן חבר הכנסת חמד עמאר יחליף אותי.
רוברט אילטוב: בבקשה, מי מקריא?
רוברט אילטוב: בסדר, אני יכול להקריא, עם הקול הלא כל כך טוב שלי דהיום, אם אתם תסבלו אותו.
רוברט אילטוב: העיקר שאתה קורא מהר.
רוברט אילטוב: "תקנות שירותי תיירות (עסק מאושר לתייר), תשע"א – זה צריך להיות תשע"ב – כמובן, 2011.
רוברט אילטוב: בתוקף סמכותי לפי סעיפים 3(5), 10, 11, 12 ו-24 לחוק שירותי תיירות, תשל"ו-1976 (להלן – החוק) ולעניין תקנה 11 – הכוונה היא לעניין האגרות – באישור שר האוצר לפי סעיף 39ב לחוק יסודות התקציב, 1985, ובאישור ועדת הכלכלה של הכנסת, אני מתקין תקנות אלו.
רוברט אילטוב: "
רוברט אילטוב: סיימת את הסעיף?
רוברט אילטוב: זו הכותרת.
רוברט אילטוב: אני מעלה את סעיף 1 להצבעה.
רוברט אילטוב: בעד סעיף 1 – פה אחד
רוברט אילטוב: אין נגד, אין נמנעים.
רוברט אילטוב: הסעיף אושר.
אתי בנדלר: אני רק מבקשת שתתייחס לנושא של היעדר הרשעות פליליות.
אתי בנדלר: אני ערה לכך שבחוק שירותי תיירות בסעיף 12(א) נאמר ש"מי שמוסמך ליתן רישיון או תעודה אחרת (להלן – רישיון) לפי חוק זה, רשאי לסרב לתיתו או לסרב לחדשו או להתנות נתינתו בתנאים מוקדמים או לקבוע בו תנאים; ורשאי הוא לבטלו, לשנותו, או לשנות תנאים שנקבעו לגביו אם אירעה אחת מאלה:", וכאן פסקה (4) – "בעל הרישיון הורשע בעבירה שיש עימה קלון או בעבירה על חיקוק הנוגע לעיסוקו".