GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
מנשה סמירה: אז אם ככה, אז מה הוויכוח?
מנשה סמירה: למה אנחנו מתווכחים?
כרמל שאמה-הכהן: בבקשה, נציג האוצר רוצה לדבר.
עפר מרגלית: המטרה בהצעת החוק המקורית הייתה שזה ערוץ שמתואר בהצעת החוק מהם התנאים לכך שיתאפשר שמרבית משקי הבית יש להם HD ובהם התנאים שיתאפשר לשדר שידורים נוספים בערוץ הזה.
עפר מרגלית: המטרה הייתה שבאותו מערך שאנחנו כבר מקימים – שיש לו קיבולת מוגבלת כפי שכולנו יודעים – יהיה מגוון מרבי לציבור.
עפר מרגלית: אם בשעה שיש חדשות, ערוץ השידור יש לו זכויות שידור על משחק כדורגל או איזשהו שידור שמתאים ל-HD, אנחנו לא רואים שום מניעה שתהיה אפשרות לשדר את לאנשים שקיבלו מערך בחינם, לשפר להם את מגוון השידורים.
עפר מרגלית: המטרה הייתה שזה יגיע.
עפר מרגלית: יש שידורים שהם לא רלוונטיים ל-HD.
עפר מרגלית: זה היה הרציונל מאחורה, לתת את המגוון המקסימאלי.
עפר מרגלית: בשביל זה אנחנו יושבים פה.
מנשה סמירה: אי אפשר בדלת האחורית לבנות ערוץ 1 מפרסומות, כי על הכדורגל הם שמים גם חסויות, זה סוג של פרסומות, בעצם אתה בונה פה ערוץ פרסום נוסף מבלי שהעברת אותו בדלת הראשית.
מנשה סמירה: חברים, זה ערוץ מראה.
מנשה סמירה: נקודה.
מנשה סמירה: כי אז הוא יעשה - - -
עפר מרגלית: אנחנו רואים שהמטרה העיקרית של החוק הזה היא לתת מירב של המגוון שידורים לאנשים שלא צריכים לשלם תשלום חודשי.
כרמל שאמה-הכהן: אני אתחיל לקרוא לסדר את מי שלא מדבר עכשיו ברשות דיבור.
כרמל שאמה-הכהן: יורם מוקדי בבקשה.
יורם מוקדי: אם מישהו רוצה להקים ערוץ ציבורי שלישי אז שיסתכל לכולם בעיניים ויקים ערוץ שלישי אבל שלא יגידו פה המומחים הגדולים לשידורים שאי אפשר לשדר ערוץ מראה או שיש בעיות או יש תכנים שיש ב-HD או אין ב-HD.
יורם מוקדי: אם אתם רוצים עוד ערוץ ציבורי תגידו החלטנו למרות הצוות שהוקם פה ודיוניו.
יורם מוקדי: אגב, הצוות הזה שכל הזמן - - -
מנשה סמירה: אולי קודם נמלא בתוכן את השניים הקיימים?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני מסכימה איתך במאה אחוז.
יורם מוקדי: לא רק שקריאת הביניים שלך במקום אבל אתה מפריע לי בכל זאת.
יורם מוקדי: הצוות שהוקם פה – הצוות הסודי הזה, חבורת סוד מוחלט בהחלט ששכחה לקיים שימוע, עם אף אחד מהגורמים פה לא קוים שימוע – ישב הצוות הזה והגה את ה-DTT וכתב את הרציונל שאמר:
יורם מוקדי: השידורים הציבוריים צריך שיופצו גם באוויר.
יורם מוקדי: אז תקיימו את זה עד הסוף.
יורם מוקדי: תשדרו את אותם ערוצים, על פי חוק, שמותר להם לשדר: ערוץ 1 ו-33 ותו לא.
יורם מוקדי: זהו.
יורם מוקדי: אתם רוצים את ערוץ 1 ב-HD כמראה?
יורם מוקדי: קחו את זה ותשדרו את זה אבל אל תמציאו ערוץ שלישי.
יורם מוקדי: אם אתם רוצים להקים ערוץ שלישי אז תודיעו לוועדה בבקשה שהחלטתם שאתם צריכים להקים ערוץ שלישי לרשות השידור כי שני הערוצים הנוכחיים צרים מלהכיל את התוכן האיכותי שהשידור הציבורי היה צריך להעביר.
מיכל רפאלי כדורי: גם אנחנו משדרים את ה-HD של רשות השידור - - -
כרמל שאמה-הכהן: גברתי, אני קורא אותך לסדר פעם ראשונה.
כרמל שאמה-הכהן: כן, מי ביקש עוד זכות דיבור?
תומר קרני: אם אפשר בשם רשות השידור.
תומר קרני: הנוסח שהוא פה מקובל עלינו לחלוטין.
תומר קרני: אני לא חושב שצריך להיבהל מהמילה "עיקר השידורים".
תומר קרני: צריך לתת פה איזושהי גמישות, יש שעות שאין שידורים בערוץ 1 או בערוץ 33 אז אפשר יהיה להביא משהו אחר או משהו נוסף.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מה פתאום אין שעות?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: 820 מיליון שקל ויש שעות שאתם לא משדרים?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: ב-800 מיליון שקל הייתי עושה ערוץ אוכל ומוציאה את הריח של האוכל החוצה.
תומר קרני: אפשר לדבר רגע על התכנים?
תומר קרני: הזכרתי קודם שבערוץ 1 משודרים גם שידורי ה - - - אנחנו היינו מבקשים לתמוך בנוסח שהוצע כאן על-ידי משרד התקשורת ומשרד המשפטים.
כרמל שאמה-הכהן: חבר-הכנסת אילטוב, בבקשה.
רוברט אילטוב: כבוד היושב-ראש תודה.
רוברט אילטוב: אנחנו עוסקים בחוק הזה בהרבה מאוד נושאים שקשורים להוראות מעבר וה-DTT הוא בעצם חלק מהרפורמה הכוללת של הדבר הזה ואנחנו התעסקנו די הרבה בכל הנושא של החזקה משותפת של החדשות בערוץ 2.
קריאה: לא שומעים אף מילה.
כרמל שאמה-הכהן: דבר אל המיקרופון.
רוברט אילטוב: דיברנו בזמנו על כל הנושא הזה של הוצאת הערוצים מערוץ 2 לחלוקה שונה והשארנו להם את האחזקה המשותפת בחדשות.
רוברט אילטוב: אנחנו לא התייחסנו, בסופו של דבר, ונאמר לנו על-ידי משרד התקשורת שהנושא הזה יטופל בהמשך כאשר יבחנו את הנושא הזה של אחזקה משותפת לא רק בעלי רישיון אלא גם אחד מהם שהוא בעל זיכיון ובעל רישיון וזה לא בא לידי ביטוי עד היום בשום מקום.
רוברט אילטוב: לכן במסגרת הדיונים הנקודתיים בחוק הזה על DTT אני גם רוצה את ההתייחסות של משרד התקשורת לנושא שהעליתי אותו, במידה ואחד לא ירצה לצאת לרישיון וירצה להישאר בזיכיון, מה קורה אז בערוץ החדשות?
כרמל שאמה-הכהן: אתה שואל שאלה?
כרמל שאמה-הכהן: כן, משרד התקשורת.
נגה רובינשטיין: מה המצב המשפטי הקיים?
כרמל שאמה-הכהן: את רוצה לדבר?
אתי בנדלר: אני רק רוצה להעיר שהנושא הזה לא קשור בשום דרך שהיא בהצעת החוק דנן.
קריאה: זה נושא חדש.
כרמל שאמה-הכהן: מי טען נושא חדש?
כרמל שאמה-הכהן: רק חברי כנסת טוענים נושא חדש.
רוברט אילטוב: תטעני את זה כשתהיי חברת כנסת, מותר לי לשאול שאלה אני עוד לא העליתי את זה להצבעה.
אתי בנדלר: אני רוצה להזכיר כי הצעת החוק הזאת כשמה היא: הצעת חוק הפצת שידורים באמצעות תחנות שידור ספרתיות וכל התיקונים שנעשים, התיקונים העקיפים לחוק הרשות השנייה, נעשים בהקשר הזה של מערך ההפצה של השידורים באמצעות ה-DTT.
אתי בנדלר: לא קשור בשום דרך שהיא למעבר מזיכיונות לרישיונות.
רוברט אילטוב: אני רוצה לדעת מה הסטאטוס של הנושא הזה כי דיברנו וזה היה צריך לבוא לידי ביטוי בחקיקה.
כרמל שאמה-הכהן: משרד התקשורת.
נגה רובינשטיין: אתה שואל על המצב המשפטי הקיים?
רוברט אילטוב: במקרה ואחד מהם לא ירצה לעבור לרישיונות, מה קורב אז?
נגה רובינשטיין: המצב המשפטי הקיים הוא שההסדר על אחזקה משותפת של חברת החדשות חל בשתי סיטואציות: או ששני בעלי הזיכיונות נשארים במסגרת של זיכיון עד לשנת 2015 או כאשר שניהם עוברים לרישיונות ואז הם יכולים להמשיך ולהחזיק באחזקה משותפת עד 2015.
כרמל שאמה-הכהן: הוא שואל: ומה קורה אם אחד מהם רוצה לעבור?
רוברט אילטוב: סיכמנו שהנושה הזה ייבדק כי יש מצב שאחד מהם לא ירצה לעבור, אז מה קורה אז?
דיאנה מגנאג'י: במצב זה תובא הצעה לשינוי סטאטוס, כדי שבעל רישיון ובעל זיכיון יוכלו להחזיק בבעלות משותפת בחברת החדשות אז שר התקשורת תומך ברעיון.
כרמל שאמה-הכהן: באיזה רעיון תומך שר התקשורת?
דיאנה מגנאג'י: של אחזקה משותפת במקרה שרק אחד עובר כי אנחנו חוששים מחסם - - -
לאה ורון: זאת לא אחזקה משוטפת.
כרמל שאמה-הכהן: היא מדברת על אחזקה משותפת בחברת החדשות.
דיאנה מגנאג'י: הנימוק העיקרי לתמיכה ברעיון כזה בא מכך שיש חשש שהדבר יכול לעכב מעבר לרישיונות ולא תהיה אחר כך תועלת לכל הרפורמה שנעשתה.
דיאנה מגנאג'י: אנחנו רוצים לקדם את המעבר לרישיונות ואנחנו גם - - -
כרמל שאמה-הכהן: חבר-הכנסת אילטוב, יש לך הצעה בעניין שפותרת את הבעיה?
רוברט אילטוב: אני אבקש לעלות לרוויזיה את סעיף 18 ולהכניס את ה- - -
אתי בנדלר: רוויזיה לסעיף 18?
כרמל שאמה-הכהן: היועצת המשפטית, הבנת מה שהוא רוצה?
אתי בנדלר: לא, אני מוכרחה לומר - - -
כרמל שאמה-הכהן: גם האוצר לא מתנגד?
אתי בנדלר: אני מניחה שהשר יתמוך ברפורמות נוספות אבל צריכים הצעת חוק בעניין.
כרמל שאמה-הכהן: הוא לא יכול להביא את זה כשינוי?
אתי בנדלר: זה לא קשור להצעת החוק הזאת בכלל.
כרמל שאמה-הכהן: מה עם כל הוראות המעבר?
אתי בנדלר: אני מסביר שוב.
אתי בנדלר: הצעת החוק הזאת, השם שלה: הצעת חוק הפצת שידורים באמצעות תחנות שידור ספרתיות.
אתי בנדלר: רוב סעיפי הצעת החוק דנים – לא רוב.
אתי בנדלר: זאת הצעת חוק נפרדת, לא חוק הרשות השנייה אלא הצעת חוק נפרדת, חדשה, שדנה בהפצת שידורים באמצעות תחנות שידור ספרתיות – בין היתר, אחרי שהוועדה אישרה את סעיפי החוק הזה, יש גם תיקונים עקיפים לחוק הרשות השנייה שמתחייבים לצורך התאמת חוק הרשות השנייה להצעת חוק הפצת שידורים באמצעות תחנות שידור ספרתיות.
אתי בנדלר: ההצעה הזאת, גם בתיקונים העקיפים שלה לחוק הרשות השנייה לא דנה בשום שינויים שאינם קשורים להפצת השידורים.
אתי בנדלר: מה שאתה מציע עכשיו זאת הצעת חוק שאולי ראוי לשקול אותה – למרות שיש לי עמדה לפי מה שאני שומעת לגבי הדברים האלה – אבל היא מחייבת הפצת הצעת חוק.
אתי בנדלר: לא הופץ לוועדה נוסח, לא הופץ לציבור נוסח כדי להגיב על זה.
כרמל שאמה-הכהן: היה ונפיץ נוסח לוועדה – בואי נלך רגע צעד – אם נפיץ נוסח לוועדה, זה יכול להיכנס במסגרת החוק הזה?
אתי בנדלר: אם תישאל דעתי בעניין הזה, אני חושבת שמדובר בנושא חדש.
אתי בנדלר: דא עקא שרק חבר-כנסת או נציג ממשלה יכול לטעון נושא חדש.
אתי בנדלר: אני מניחה שנציג ממשלה לא יטען נושא חדש מאחר שאני שומעת כרגע - - -
כרמל שאמה-הכהן: הם תומכים.
כרמל שאמה-הכהן: גם האוצר והתקשורת.
עפר מרגלית: אנחנו לא מכירים את הנושא.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני אזכיר לכם.
אתי בנדלר: אז יכול או נציג ממשלה באמצעות שר או סגן שר לטעון נושא חדש או כל אחד מחברי הכנסת יכול לטעון נושא חדש.
אתי בנדלר: אם לא טוענים נושא חדש, לכאורה הוועדה יכולה לדון בזה, למרות שאני מוכרחה להזכיר שבאיזו שהיא עתירה שנדונה בבית המשפט העליון – אינני זוכרת אגב מה, אני צריכה לבדוק את זה – העיר הנשיא בדימוס דאז, כבוד השופט ברק, הוא התייחס לשאלה מה קורה אם ועדה דנה בנושא שמבחינת מהותו הוא נושא חדש אבל טענה הזאת לא נטענה ולא הועברה לדיון ולהחלטה בוועדת הכנסת.
אתי בנדלר: באמרת אגב הוא אמר שהוא משאיר את השאלה הזאת בצריך עיון.
אתי בנדלר: זאת אומרת, שהעובדה שיש איזו שהיא הסכמה לבצע איזשהו תיקון שעל פניו נראה שהוא נושא חדש והטענה לא נטענת, עדיין לא אומר בכול מקרה שזה לא נושא חדש מבחינה מהותית.
אתי בנדלר: אבל שוב, או שהטענה הזאת תיטען או שהיא לא תיטען.
אתי בנדלר: מכול מקום ברור שכל עוד ההצעה לא מופצת, הציבור, לרבות ציבור המשתתפים כאן אפילו נציג האוצר לא ראה אותה ולא יודע מה בעצם הוצע, ברור שאי אפשר לדון ואי אפשר גם לראות אם זה נושא חדש או לא נושא חדש.
רוברט אילטוב: אז אני מבקש לעלות את זה ולהפיץ מה שצריך להפיץ.
כרמל שאמה-הכהן: להפיץ?
לאה ורון: להעלות את מה?
לאה ורון: אפשר לקבל את הנוסח שלך?
אתי בנדלר: אז תעביר את הנוסח, זה יעלה לאתר של הוועדה באינטרנט והנושא יעלה שוב לדיון בישיבה הבאה.
רוברט אילטוב: אני מבקש להעלות לרוויזיה את סעיף 18.
כרמל שאמה-הכהן: רוויזיה על סעיף 18.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני אומרת שזה לא קשור לשם.
כרמל שאמה-הכהן: הוא רוצה לעשות שינוי בסעיף 18.
כרמל שאמה-הכהן: המשרד תומך שזה יהיה הסדר עד 2015.
דיאנה מגנאג'י: אני רוצה להבהיר שהתמיכה שלנו כרוכה בכך שההסדר הוא עד שנת 2015.
אתי בנדלר: אנחנו עדיין לא יודעים מהו ההסדר.
אתי בנדלר: נאמר, לכאורה באופן כללי, שמדובר על אחזקה משותפת של חברת חדשות כשאחד נשאר בזיכיון והשני עובר לרישיון.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: שזה חדש.
רוברט אילטוב: זה בעצם הנוסח שלי.
כרמל שאמה-הכהן: זה הנוסח שלך?
אתי בנדלר: מה זה "זה הנוסח"?
רוברט אילטוב: מה שהיא אמרה.
אתי בנדלר: זה לא נוסח של חוק.
רוברט אילטוב: אני לא יודע איך לנסח את זה משפטית כרגע, אבל הרעיון הוא שתהייה אפשרות לאחזקה משותפת של ערוץ החדשות, גם אם אחת החברות לא יצאה רישיון.
אתי בנדלר: זאת אומרת שגם אם חברת "קשת" תחליט לבקש רישיון היא תוכל להמשיך להחזיק במותג 22 ובחברת החדשות הקיימת למרות שהיא מתנערת מכול חובותיה המכרזיות.
אתי בנדלר: אני מניחה שהוועדה תדון במשמעות של זה כשנראה את ההצעה.
כרמל שאמה-הכהן: אז מה ביקשת?
כרמל שאמה-הכהן: רוויזיה?
לאה ורון: כן, לסעיף 18.
כרמל שאמה-הכהן: סעיף 18 זה בסדר?
אתי בנדלר: אני לא רואה איך זה - - - זה סעיף תחילה.
אתי בנדלר: תחילה של סעיף.
אתי בנדלר: לא רואה איך זה מתקשר.
כרמל שאמה-הכהן: אולי תוסיפו את זה בתוך סעיף חדש?
לאה ורון: אני חושבת שצריך לבקש סעיף אבל לא רוויזיה למשהו.
רוברט אילטוב: סעיף חדש אפשר.
כרמל שאמה-הכהן: אז צריך להפיץ את הנוסח הזה בין חברי הוועדה?
לאה ורון: בוודאי, בין המוזמנים.
לאה ורון: יש מקום שאנשים ידעו.
אתי בנדלר: ראה, זה סעיף בנושא שבמהותו הוא נושא חדש.
אתי בנדלר: אבל גם אם לא ייטען נושא חדש – או שייטען נושא חדש אך ועדת הכנסת תחליט שאין מדובר בנושא חדש – הרעיון הוא שהצעת חוק מופצת ברשומות כדי שהציבור יכול לראות אותה, שהציבור יוכל לקרוא אותה, שהציבור יבין על מה מדובר.
אתי בנדלר: כאן שולפים משהו שלא קשור לנושא הזה בלי שאיש ראה במה מדובר.
רוברט אילטוב: לא אמרתי שהציבור לא ידע.
רוברט אילטוב: אמרתי שנפיץ.
אתי בנדלר: לכן צריכים נוסח של הצעה שניתן יהיה - - -
רוברט אילטוב: יועצת משפטית, זה לא אמרתי.
רוברט אילטוב: ביקשתי שהדבר הזה יפתח לדיון, אין לי שום בעיה שהציבור ידע.
לאה ורון: כל מה שאנחנו מבקשים אותך, חבר-הכנסת אילטוב, תעביר לנו את הנוסח.
לאה ורון: אנחנו נוכל להפיץ אותו לכול חברי הכנסת, למוזמנים השונים, לגורמים המשדרים והם יגיעו לדיון הבא מוכנים.
רוברט אילטוב: היום תקבלו.
כרמל שאמה-הכהן: כן, מר ורשבסקי.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מה עם התשובה בשבילי, על מה ששאלתי?
יוסי ורשבסקי: אני מבקש בפרק המעבר, אחרי דמי הפצה, אנחנו מבקשים להוסיף - -
כרמל שאמה-הכהן: על איזה סעיף אתה מדבר?
יוסי ורשבסקי: - - תיקון או שינוי בתאריך - - -
לאה ורון: תגיד לנו קודם לאיזה סעיף אתה מתייחס, מר ורשבסקי.
כרמל שאמה-הכהן: תתחיל בעמוד.
יוסי ורשבסקי: בעמוד 1,392.
אתי בנדלר: עוד לא הגענו לשם בכלל.
אתי בנדלר: אנחנו עוד רחוקים משם.
אתי בנדלר: אנחנו בעמוד 1,388 אם אינני טועה.
אתי בנדלר: אבל אם יש למישהו עוד הצעות לתקן את אחד מחוקי התקשורת, זו ההזדמנות.
מנשה סמירה: אתה מעלה את זה או לא?
יוסי ורשבסקי: רציתי להעלות אבל ביקשו ממנו לחכות.
לאה ורון: כי זה פשוט לא הסעיף המתאים.
לאה ורון: אתה רוצה להעיר על נושא דמי ההפצה.
יוסי ורשבסקי: ברור.
יוסי ורשבסקי: מנכ"ל הרשות השנייה צריך ללכת והייתי רוצה להעלות את זה כשהוא פה, זאת הסיבה שאני מבקש.
לאה ורון: עוברים לדיון בנושא דמי הפצה בעמוד 1,392.
יגאל הררי: - - - מה לגבי הצבעה - - -
כרמל שאמה-הכהן: עוד לא הצבענו על כלום.
יגאל הררי: אני רואה שרצים קדימה.
כרמל שאמה-הכהן: בגלל שהוא צריך לעזוב, הוא רוצה לדון על משהו שקשור - - -
מנשה סמירה: אני לא יודע כמה זמן זה ייקח.
מנשה סמירה: אני פה עד 14:30.
מנשה סמירה: אני מתנצל, הודעתי ליושב-ראש הוועדה.
מנשה סמירה: אפשר לסיים את העניין הזה.
כרמל שאמה-הכהן: אז בוא נסיים את העניין.
מנשה סמירה: אפשר להתייחס לעניין הזה?
אתי בנדלר: על איזה עניין אתה מדבר?
מנשה סמירה: על הנושא שדנים בו עכשיו.
מנשה סמירה: על ערוץ מראה ועל סעיף 19 שהוקרא כאן.
מנשה סמירה: התייחסתי לעניין של ה"עיקר" ואני מבקש לפני ההצבעה להוריד את המילה "עיקר" ולחזור למקור, למה שסוכם בתחילתו של הדבר.
מנשה סמירה: זו הייתה רוח הדברים בישיבה הקודמת.
מנשה סמירה: עם זה הוצאתם את הצוות להכין נוסח.
מנשה סמירה: יתרה מזאת, אומר לחברי יורם מוקדי שגם הצוות הסודי לא חשב על "עיקר" אלא חשב על "מראה".
מנשה סמירה: אני הייתי שם.
מנשה סמירה: ההערה שנייה שאני מבקש להעיר היא על הערוץ בשפה הערבית.
מנשה סמירה: אנחנו כבר יודעים שהערוץ עומד לעלות לאוויר, אני מניח – קראתי ושמעתי גם ממועצת הכבלים – בתוך חודש ימים.
מנשה סמירה: אין שום סיבה לשמור מקום קיים כשאנחנו רואים שיש פה רצון לעלות ורואים שיש גם עניינים של כסף.
מנשה סמירה: אין שום סיבה לתת לו עכשיו חצי שנה – נדמה לי זה הזמן שמופיע – כדי לקבל החלטה אם הוא יעלה, כשהמקום פנוי מרגע זה.
מנשה סמירה: אני מבקש לתת לערוץ בשפה הערבית לא יותר מחודשיים ימים מרגע מעבר החוק ולאחר מכן, אם לא, להעביר את זה לטח"י כי חבל על הזמן, חבל על המקום הפנוי.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אבל אין לו כסף.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מאיפה ייקח 4 מיליון.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אתה מגביל - - -
מנשה סמירה: חברת הכנסת יוליה שמאלוב-ברקוביץ, אני אתייחס לשאלת המימון שהעלית, עוד רגע.
מנשה סמירה: קודם כל אני רוצה להגיד שיש כאן מצב אבסורדי.
מנשה סמירה: עולה ערוץ שעוד לא באוויר ומחזיקים לו מקום וכבר יש החלטה להעלות ערוצים נוספים.
מנשה סמירה: יש לנו ערוץ שיכול לעלות מיידית ולתת שירות לציבור.
ניצן חן: די, היינו בוויכוח הזה.
ניצן חן: כמה אפשר למחזר - - -
מנשה סמירה: ניצן, ברשותך.
מנשה סמירה: גם אם היינו, על כמה דיונים כבר חזרנו?
מנשה סמירה: לגבי נושא המימון של הערוצים הייעודיים - אבקש לקחת בחשבון בהצבעה את שתי הנקודות האלו, אם זה אפשרי.
מנשה סמירה: לגבי השאלה שלך, שאלת המימון, צריך להבין כאן – ולמרות שבאוצר כועסים עלי, אני הולך להגן גם על העמדה של האוצר ושל משרד התקשורת ושל הממשלה, ואני חושב שהיא נכונה – הערוצים הייעודיים קמו, נולדו כשהם ידעו שהם עלו כערוצי נישה בפלטפורמות של הכבלים והלוויין.
מנשה סמירה: הם היו אמורים גם לשלם דמי הפצה, דמי מעבר.
מנשה סמירה: מזה המדינה החליטה בעבר לפטור אותם והם הרוויחו.
מנשה סמירה: הערוצים הייעודיים עומדים לקבל מתנה שלא התכוון אליה המשורר – הייתי כאן
מנשה סמירה: בדיונים בשנת 2008 – לא הייתה כוונה להעלות אותם על הפלטפורמה הזאת, החופשית, הפתוחה.
מנשה סמירה: הם לא עונים להגדרה של "ערוץ פתוח".
מנשה סמירה: הם לא קמו כ"ערוץ פתוח".
מנשה סמירה: משנים להם את הסטאטוס ואומרים להם: אתם הולכים להרוויח עכשיו ואתם הולכים להיות פתוחים לכלל הציבור ואתם הולכים להגדיל את הסיכוי שלכם להיחשף ולמכור יותר פרסומות.
מנשה סמירה: יתרה מזאת, אחת הבעיות שיש לנו – הערנו עליה אבל לצערי עמדתנו לא התקבלה – אלו ערוצים שהמחויבויות הציבוריות שלהם נמוכות באופן יחסי כי מראש בנו אותן כערוצי נישה בתוך הכבלים והלוויין.
מנשה סמירה: מה עסקת החבילה שנעשית כאן?
מנשה סמירה: מעלים אותם על החבילה הפתוחה, ללא החמרת הדרישות הציבוריות: לא השיתו עליהם מחויבויות רבות יותר בתחום של היצירה; לא אמרו להם שבנושא חדשות – ולטעמי זאת שאלה מאוד בעייתית – שעל חברות החדשות הקיימות יש פיקוח מאוד רציני, כולל נציגי ציבור שחברים בדירקטוריונים, עם כל המורכבויות.
יוסי ורשבסקי: וירושלים.
מנשה סמירה: ומירושלים ישדרו, עם כל המשמעויות, כי צריך לעמוד בהוראות החוק.
מנשה סמירה: הערוצים הללו יהפכו להיות ערוצים פתוחים, יגיעו לכלל הציבור, הפלטפורמה הזאת הולכת - - -
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מה עם הציבור?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: הערוצים האלה לא מעניינים אותי.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מה עם הציבור שרוצה לצפות בערוץ ערבי, ערוץ מורשת, ערוץ חדשות, ערוץ המוסיקה?
מנשה סמירה: תראי מה שקרה כאן:
מנשה סמירה: עד היום היה צריך מנוי בכבלים ובלוויין כדי לצפות בהם.
מנשה סמירה: עכשיו נותנים פתיחה חופשית שתגדיל את היקף "עידן פלוס" בצורה משמעותית – אנחנו עומדים היום על בין 250 ל-300 אלף ממירים שנרכשו – בוודאי שעם עליית הערוצים האלה המספר יגיע לכמעט 500-600 אלף.
מנשה סמירה: זה כבר היקף שמבחינת הפרסומאים, מבחינת הפרסום, מבחינת ההכנסות, הוא בהחלט מאגר רציני מאוד שיגדיל להם בצורה הרבה יותר משמעותית את ההכנסות.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני רוצה להבין, אתה בעצם אומר שהם צריכים לשלם 4 מיליון שקל דמי הפצה נכון להיום?
מנשה סמירה: אני רוצה לומר כך: אם הם רוצים להיכנס למגרש של הגדולים ולהיות ערוץ פתוח, יש לזה מחיר.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אז לא היה ערוץ ערבי כי - - -
מנשה סמירה: האפשרות השנייה היא לפטור אותם מדמי הפצה ואז המדינה תצטרך לממן את זה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה מה שצריך להיות.
מנשה סמירה: קודם טענתי מול האוצר שעל המקומות הפנויים - - - אני חושב שיש - - -
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אם המדינה החליטה שאלו ערוצים חיוניים וחשובים, המדינה צריכה לשלם את זה.
מנשה סמירה: המדינה עשתה על זה מכרז ואמרה: אלה התנאים, מי שרוצה לקחת את זה - - -
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מה עם הערוץ האתיופי?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני רוצה אותו ב-DTT.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מה עם הערוץ הקהילתי, הוא יהיה שם?
מנשה סמירה: עכשיו דיברת על משהו שלישי.
מנשה סמירה: לא, ממש לא.
מנשה סמירה: יש 5 ערוצים ייעודיים ויש חוק לגביהם.
מנשה סמירה: עכשיו את מדברת על ערוצים חדשים אין להם היום בית ואת רוצה להעלות אותם.
מנשה סמירה: הנושא הזה יידון במסגרת הערוץ הנושאי, כשנגיע לשם.
מנשה סמירה: הם אמורים להיכנס דרך הערוץ הנושאי, אם הם יכנסו.
מנשה סמירה: כשנגיע לפינה של הערוץ הנושאי – זה סעיף 13 או 14 שנדחה כרגע – אז יהיה מקום לדון איך ערוץ אתיופי או ערוץ זהירות בדרכים - - -
כרמל שאמה-הכהן: בסדר, תודה מר סמירה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: שאלה אחרונה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: דיברנו לפני שלוש ישיבות על ערוץ מראה ולאחת הטענות שדיברתי עליה: למה צריך HD?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: השבתם, שהציבור צריך להיחשף לערוץ HD, גם ציבור שאין לו כסף ולהיות בכבלים ובלוויין.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: האם ערוץ מראה הולך לשלם כפל דמי מעבר ל-DTT?
מנשה סמירה: אמרתי בישיבה הקודמת: עלות ערוץ HD גבוהה יותר מעלות ערוץ SD רגיל כי הוא צורך רוחב-פס גדול יותר ומקבל איכות שירות גבוהה יותר.
מנשה סמירה: זה לא כפול אבל זה יהיה יותר.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה יהיה אפילו יותר?
מנשה סמירה: זה יהיה יותר מ-4 מיליון.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זאת אומרת שאם ערוץ 2 ו-10 רוצים לעבור, הם יצטרכו לשלם כמעט 8 מיליון שקל רק על דמי מעבר?
מנשה סמירה: התשובה היא: כן, אבל.
מנשה סמירה: אני מזכיר לכולנו – אנחנו כל-כך נהנים כבר מהטוב שכבר שכחנו - - -
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אתם מחייבים אותם לעלות ב-DTT?
מנשה סמירה: ב-HD לא, אבל ב"עידן פלוס" כן.
מנשה סמירה: אני רוצה להזכיר נתון אחד חשוב, כי אנחנו זוכרים רק את הטוב, שכחנו מה היה לפני שלושה חודשים.
מנשה סמירה: עד לפני שלושה-ארבעה חודשים מדינת ישראל שידרה שידורים אנלוגיים פתוחים, חופשיים לכלל הציבור בעלות שנתית של כ-50-60 מיליון ₪.
מנשה סמירה: 30 מיליון ₪ רשות השידור וכ-20-25 מיליון ₪ לרשות השנייה רק עבור ערוץ 2 ששודר אנלוגית.
מנשה סמירה: המערכת הזאת נסגרה, חסכנו 50 מיליון ₪ בשנה, ובמקומה - - -
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני מסתכלת רק עליך.
מנשה סמירה: לא רק את, גם אחרים כאן.
מנשה סמירה: כשאני הצגתי את זה במצגת בדיון הראשון אף אחד לא זוכר את זה ואנחנו דנים ומתווכחים על נתונים שלא יודעים.
מנשה סמירה: קודם כל שנבין, החלפנו מערכת אנלוגית שהעלות השנתית שלה הייתה כ-50 מיליון ₪ במערכת דיגיטלית שהעלות שלה תהיה בסביבות – כרגע בקיים – 20-25 מיליון ₪.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מי שילם את ה-50 מיליון?
כרמל שאמה-הכהן: גב' יוליה שמאלוב-ברקוביץ ומר מנשה סמירה תדברו בחוץ.
כרמל שאמה-הכהן: איבדנו קשב לעניין הזה.
מנשה סמירה: תבינו את החיסכון במעבר לדיגיטלי: כולם חושבים שזאת עלות גבוהה.
מנשה סמירה: היא רבע מהעלות שהייתה באנלוגי.
ניצן חן: תודה, היושב-ראש.
ניצן חן: עם כל הכבוד לחברי מר סמירה.
ניצן חן: קטונתי מלהתווכח עם קול הבאס האיכותי שלו ועם העובדה שהצליח לדבר בשלוש דקות על שלושים נושאים.
ניצן חן: יש לי קיבולת נמוכה לעומתו.
ניצן חן: אבל עדיין יש סופיות-דיון.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: דווקא אתה צריך להיות רב-ערוצי.
מנשה סמירה: לכבלים וללוויין יש 300 ערוצים.
ניצן חן: מר סמירה, לא הפרעתי לך.
ניצן חן: תן לי 60 שניות.
ניצן חן: רבותי, הערוץ הערבי יעלה לאוויר, בעזרת ה' כמובן, ובעזרת הוועדה שעזרה לו והקלה עליו, בעוד חודש ושבוע וטוב שכך.
ניצן חן: לאחר מכן, ערוץ מורשת ישראל – כי זה חסר.
ניצן חן: המדינה קבעה שבחמשת הנושאים הללו יש כשל-שוק וצריך לתת לו V.I.P, כך המדינה קבעה וטוב שכך.
ניצן חן: בואו נדבר על העובדות ולא על הרטוריקה – ושוב, עם הרטוריקה אני לא מתווכח וגם לא עם היכולות של חברי – אבל להגיד על הערוצים הייעודיים מתנה?
ניצן חן: חמישה ערוצים המדינה קבעה, מתוכם שניים הצלחנו להרים ושניהם על סף כינוס נכסים.
ניצן חן: אחד איכשהו התאזן בשנתיים האחרונות – זה ערוץ 9.
ניצן חן: השני – מר אבי ניר עזב כרגע את השולחן – ערוץ 24 שבקושי עומד על רגליו עם כל המחויבויות הרגולטוריות, ויש מחויבויות רגולטוריות גם בכבלים ובלוויין.
ניצן חן: האופן שבו מר מנשה סמירה צייר את זה שיש מחויבויות בערוץ ה-Broadcast ואין מחויבויות בכבלים ובלוויין, בעיניי האופן שבו הוא תיאר את זה רחוק ולא מדויק במבחן המציאות.
מנשה סמירה: לא אמרתי כבלים ולוויין.
מנשה סמירה: אמרתי ערוצים ייעודיים.
ניצן חן: אני אומר את הדבר הבא ומניח שלא תחלוק עלי.
ניצן חן: הערוצים הייעודיים – שוב אני אומר, רק שניים הצלחנו וגם הם על כרעי תרנגולת – חייבים להיות ב-DTT מסיבה אחת פשוטה: אם המדינה כבר מימנה או נתנה להם איזושהי הטבה, ברור שהם צריכים להיות בחבילה החינמית.
ניצן חן: לגבי כל שאר הערוצים הייעודיים, הרי מה הטענה של חברי – גם בזה הוועדה דנה והכריעה – סוף-סוף הבושה הזאת, שאין לנו ערוץ ערבי למרות כל דוחות מבקר המדינה שמדובר במחדל שלטוני מתמשך תסתיים כשיקום ערוץ ערבי כחול-לבן מסחרי בעוד חודש.
ניצן חן: הוא צריך להילחם על העובדה שעוגת הפרסום קטנה והוא צריך להילחם עם העובדה שבכבלים ובלוויין אין דמי מנוי כי לרובם שם צלחות פיראטיות – ואדוני יודע את זה כי הוא מסתובב בגליל ובצפון.
ניצן חן: תנו לו שישה חודשים להרים את הערוץ בטלוויזיה של הכבלים והלוויין.
ניצן חן: יעמוד על רגליו, יהיה לו אפיון תוכן ולאחר מכן יצטרך להחליט, כאופציה: עולה ל-DTT או לא עולה ל-DTT.
ניצן חן: מה קרה?
ניצן חן: מה האסון הגדול?
ניצן חן: לאחר התיקון של היושב-ראש היום, ששאר החברות או שאר הקבוצות שיהיו על ה-DTT לא יצטרכו לממן את העובדה שיהיה כיסא ריק חמישה חודשים, מתייתר הדיון הזה ומסתיים, לעניות דעתי.
ניצן חן: להרוג את הערוץ שעוד טרם הוקם?
ניצן חן: אני רוצה להזכיר לאדוני עוד דבר: בחוק הראשי, חוק התקשורת – כדי שמאן דהוא פה סביב השולחן לא יחשוב שמדובר פה בקרבות אגו בין רגולטור א' לרגולטור ב' – אחרי שהערוץ הערבי יקום, כעבור שנתיים הוא בלאו הכי עובר לרשות השנייה לפיקוח.
ניצן חן: כלומר, אין שום רבותא בין הפיקוח של הכבלים והלוויין לפיקוח של הרשות השנייה.
ניצן חן: אחרי שנתיים זה עובר למנשה Anyhow, או למי שיחליף את מר מנשה סמירה.
ניצן חן: כך שאני חושב שכול הטיעון הזה - - -
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: בגלל ברית המועצות?
ניצן חן: אם יהיה ברית המועצות אז יהיה ברית המועצות.
ניצן חן: כל הטיעון הזה מיותר: הוועדה דנה בנושא הזה, הכריעה בסוגיה הזאת.
ניצן חן: לתת לו מרווח נשימה לעוד חמישה חודשים, על זה אפעס, יקום וייפול ה- - -
כרמל שאמה-הכהן: סעיף 2 51ב(א) שהקראנו אותו, אני מדבר רק על הסעיף הזה .
כרמל שאמה-הכהן: עמוד 1385, נכון?
אתי בנדלר: פסקה (2) כן.
אתי בנדלר: סעיפים קטנים (א).
אתי בנדלר: עד איפה קראת?
כרמל שאמה-הכהן: איפה היינו, (ב) (3)?
טל רוזנפלד: עד הסוף של (ב) (4) הקראתי.
כרמל שאמה-הכהן: לא הצבענו מ-(ב) (3), נכון?
טל רוזנפלד: אני רוצה לתקן משהו.
טל רוזנפלד: גילינו כאן טעות בעמוד 1,386 בפסקה (2) למעלה כתוב: "יפיץ הגורם המפעיל".
טל רוזנפלד: זה צריך להיות: "תפיץ הרשות".
טל רוזנפלד: עמוד 1,386 בתוך (ב1) פסקה (2).
כרמל שאמה-הכהן: שורה שלישית באמצע.
כרמל שאמה-הכהן: אז לא הצבענו על (ב3), נכון?
אתי בנדלר: לדעתי לא הצבעת בכלל על 51ב מפסקה(2).
אתי בנדלר: בעמוד 1,385 מתחילה פסקה (2) ובו תיקון של סעיף 51ב רבא.
כרמל שאמה-הכהן: הצבענו על זה.
כרמל שאמה-הכהן: יש הערות ל-51ב (א), (ב) ו-(ג)?
כרמל שאמה-הכהן: אנחנו מצביעים על זה.
כרמל שאמה-הכהן: מי בעד סעיפים (א), (ב) ו-(ג)?
כרמל שאמה-הכהן: בעד הסעיפים – רוב
כרמל שאמה-הכהן: הקראנו את סעיף (ד).
כרמל שאמה-הכהן: למישהו יש הערות או הצעות לשינוי סעיף (ד)?
כרמל שאמה-הכהן: אין?
אתי בנדלר: היה עכשיו תיקון טעות ב-(ד) פסקה (2).
כרמל שאמה-הכהן: אני בעמוד 1,385 ב-(ד).
כרמל שאמה-הכהן: מי בעד (ד)?
כרמל שאמה-הכהן: סעיף (ה).
אתי בנדלר: בסעיף קטן (ב1) (2), כאן יש את התיקון טעות.
כרמל שאמה-הכהן: הבנו את הטעות.
כרמל שאמה-הכהן: במקום "הגורם המפעיל" יבוא "תפיץ הרשות".
כרמל שאמה-הכהן: חוץ מזה, עוד הצעות לשינוי בסעיפים האלה?
כרמל שאמה-הכהן: מי בעד סעיף (ה)?
אתי בנדלר: לא כל (ה).
אתי בנדלר: (ב1) היה קודם.
אתי בנדלר: סעיף קטן (ב1) בתוך (ה).
כרמל שאמה-הכהן: מי בעד סעיף (ה) (ב1)?
כרמל שאמה-הכהן: סעיף (ב) (2).
אתי בנדלר: (ב) (2), איפה הנושא של רשות השידור?
אתי בנדלר: בתוכו יש הנושא של הטלוויזיה הלימודית.
אתי בנדלר: כמובן שמה שיוחלט - - -
כרמל שאמה-הכהן: מה שיוחלט שם ייגרר לפה.
אתי בנדלר: שם היו הוראות הקבע, כאן זה תיקון זמני למשך שנתיים לחוק הרשות השנייה, כל עוד הרשות השנייה היא - - - לכן רק לצורך זה יש את התיקון של חוק הרשות השנייה - - -