GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יגאל הררי: מהמקום שאנחנו באים אליו, תחנות הרדיו האזוריות, מי שמבין ומכיר את האגף הזה יודע שהמצב שלהם הוא בכי רע היום.
יגאל הררי: אני יכול להגיד לך שאם רוצים לגזור את דינן של תחנות הרדיו למוות – זאת השיטה.
יגאל הררי: איך עושים את זה?
יגאל הררי: מגניבים את זה בשורה אחת: פרסומות, יינתנו פרסומות.
יגאל הררי: תגידו, מה עובר על האנשים שמכניסים שורה כזאת ולא חושבים?
יגאל הררי: נתתם עכשיו לתשתיות, אולי תממנו את התשתיות שתחנות הרדיו מימנו, כשהקימו את תחנות הרדיו.
יגאל הררי: תחזירו להם קצת כסף, תגידו: זה במידה ותפסידו בשנים הקרובות.
יגאל הררי: איך יכול להיות כזה דבר שמגניבים שורה ולא נותנים אפילו שום הסבר.
יגאל הררי: בעצם אתם אומרים: לחלק מזה – איזה חלק יכול לפרסם - - -
כרמל שאמה-הכהן: נא לסכם מר הררי.
יגאל הררי: אני מבקש שהסעיף הזה ירד מהפרק.
כרמל שאמה-הכהן: חבר-הכנסת מילר, בבקשה.
אלכס מילר: אדוני היושב-ראש, אני חושב שהסעיף הזה בא מוקדם מידי.
אלכס מילר: במצב שאנחנו נמצאים, רק לפני - - -
לאה ורון: אתם מפריעים לחבר-הכנסת מילר.
אלכס מילר: רק לפני 10 דקות עלתה פה בקשה מהערוצים לדחות את החזר החובות.
אלכס מילר: אם עוגת הפרסומות הייתה כל-כך גדולה שאפשר היה להתחלק איתה בלי סוף, הם לא היו מגיעים לכאן עם חובות כאלו.
אלכס מילר: אני חושב שצריך לקחת את הדברים בפרופורציה, חושב שעדיין מוקדם להכניס את הסעיף הזה.
אלכס מילר: צריך קודם כל לראות איך אנחנו מסתדרים עם מה שיש לנו ואחר-כך לתת אופציות נוספות לערוצים אחרים.
אלכס מילר: נוסף על כך, אנחנו עדיין עם הרפורמה של רשות השידור.
אלכס מילר: אנחנו עוד לא יודעים מאיפה יגיע הכסף למימון הרפורמה וגם שם אנחנו נצטרך לחשוב, בסופו של דבר, שכול החסויות וכול הפרסומות - זו אותה עוגה ואי אפשר להמציא פה איזשהו גלגל מחדש.
אלכס מילר: אני חושב שהסעיף הזה הוא כרגע, מבחינתנו לפחות, בעייתי לאישור.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: גם אני רוצה להגיד.
כרמל שאמה-הכהן: מר סלוצקי, בבקשה.
חיים סלוצקי: אני חושב שמה שקרה כרגע זה שהולכים להפיל את כל הסיפור של ה-DTT.
חיים סלוצקי: ישבתי פה 4.5 שעות וחיכיתי לרגע הזה, שידעתי שיגיע.
חיים סלוצקי: הולכים להרוס את כל תשתית התקשורת בארץ.
חיים סלוצקי: אני חושב שקודם כל, האוצר שיושב פה יציג את המצב של שוק התקשורת, שיבינו מה קורה היום לערוצים המסחריים שיושבים פה, שאין פרסומות.
חיים סלוצקי: היום משדרים 30 דקות פרסומות במקום 160.
חיים סלוצקי: יש פה ערוצים שלא יכולים לשלם משכורות לעובדים, שביטלו הפקות.
חיים סלוצקי: אני בעצמי כמפיק, בוטלו לי הפקות בערוצים מסחריים.
חיים סלוצקי: אני מבין את הבעיה, אני לא כועס, אני מבין את מה שקורה.
חיים סלוצקי: אני בעל ערוץ, יש לי ערוץ הבידור, האם מחר ניתן להוציא מכרז לערוץ הבידור ואני אלך הביתה?
חיים סלוצקי: יש לי 120 עובדים.
חיים סלוצקי: איזו מן שערורייה?
חיים סלוצקי: מה זה הדבר הזה?
חיים סלוצקי: אתם באים לגדוע את העץ שבונים אותו שנים?
חיים סלוצקי: שבע שנים אני בונה עסק ועכשיו רוצים ללכת ולתת למישהו זיכיון – לא משנה, נגיד שהמכרז יתנהל בהגינות יתרה – יבוא אחד, סליחה שאגיד, מיליארדר מאוסטריה, שיגיד: מה אכפת לי שיהיה לי.
חיים סלוצקי: כל ה-100 העובדים ילכו הביתה ואחרי זה הוא יעשה מה שהוא רוצה.
חיים סלוצקי: ראינו עד היום שכול הערוצים הייעודיים לא עמדו בקריטריונים של המכרזים.
חיים סלוצקי: לפי המכרז הערוצים הייעודיים משודרים רק דרך הכבלים והלוויין, במשודרים דרך ה-DTT.
חיים סלוצקי: כל תנאי הסף של הערוצים המסחריים – יושבים כאן הרבה עורכי דין שיספרו לכם – לא עומדים בקריטריונים.
חיים סלוצקי: זה בסדר כי המצב השתנה בשוק אבל אי אפשר לשנות עכשיו עוד ולהרוג את היוצרים, את המפיקים ואת בעלי הערוצים הקבועים, אין חיה כזאת.
ירמיהו קדושי: אל תדבר בשם היוצרים.
ירמיהו קדושי: אני מציע שלא נקבל כסף מהקרטל הזה.
ירמיהו קדושי: אל תדבר לי בשם היוצרים.
חיים סלוצקי: מה אתה רוצה ממני?
חיים סלוצקי: תדבר לוועדה, לא אלי.
חיים סלוצקי: אני מדבר אליהם לא אליך.
כרמל שאמה-הכהן: הוא לא מדבר בשם היוצרים.
ירמיהו קדושי: הוא אמר כרגע: היוצרים והמפיקים.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לא כל היוצרים.
כרמל שאמה-הכהן: הוא דיבר בשם היוצרים שהוא כן מייצג.
חיים סלוצקי: שאני מעסיק אותם.
ירמיהו קדושי: שיגיד את מדויק.
חיים סלוצקי: סליחה.
חיים סלוצקי: אני אדייק.
חיים סלוצקי: אני מעסיק 180 יוצרים, לא אחד כמוך, שמקבלים משכורות גבוהות וחיים.
חיים סלוצקי: אני מדבר בשמם כי קיבלתי סמכות.
חיים סלוצקי: אתה לא תגיד לי מה לעשות.
חיים סלוצקי: הדבר היחידי שאתה עושה זה יושב בכיסא פה - - -
ירמיהו קדושי: אתה יודע מה הכישורים של היצירה שלי?
ירמיהו קדושי: למה אתה אומר לא אחד כמוני?
חיים סלוצקי: - - - תדבר לוועדה לא אלי.
ירמיהו קדושי: - - - אני מדבר אליך.
כרמל שאמה-הכהן: מר קדושי.
כרמל שאמה-הכהן: מר סלוצקי, סיימת את דבריך?
חיים סלוצקי: כן, תודה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני רוצה להתייחס, בבקשה.
כרמל שאמה-הכהן: חברת הכנסת יוליה שמאלוב-ברקוביץ.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: חבל שגב' נגה ברקוביץ לא נמצאת פה כי אני רוצה לחזור על מה שהתחלתי להגיד: דיברנו על ה-DTT וכול חברי הכנסת שנמצאים פה בחדר היו מאוד בעד.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה הלך והתרחב עד שהגיע לדבר חדש לחלוטין: מעולם לא דברנו על ערוצים נושאיים; מעולם לא דיברנו על זה שיש שם פרסום.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אם יהיה שם פרסום – שיהיה פרסום גם בכבלים וגם בלוויין.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אנחנו לא רוצים לעשות את זה, נכון?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני חושבת שיש להוריד את הנושא הזה לאלתר מסדר היום, מהצעת החוק הזאת.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אם נחליט יום אחד ששוק הפרסום גדל ואכן הצלחנו – בגלל שעכשיו אנחנו מדינה מאוד מלוכדת בעקבות האירועים האחרונים שקרו והגיעו לפה עוד 5 מיליון עולים – ויהיה לנו שוק פרסום גדול, אזי יכול להיות שאנחנו נקים עוד ערוצים נושאיים.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני חושבת שזו טעות אני מאוד מבקשת להוריד את זה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: עוד משהו אני רוצה להגיד: אתם יודעים מה תמוה בעיניי?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: 4 מיליון שקל מינימום צריך לשלם כדי לעבור ב-DTT.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זו הופכת להיות, לאט-לאט, פלטפורמה יותר יקרה מכבלים ולוויין.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: יותר מעניין מזה: יש לאוצר – וכמובן למשרד התקשורת – אבל בעיקר לאוצר, אינטרס מובהק שיהיו כמה שיותר ערוצים נושאיים.
עפר מרגלית: למה?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: עוד ערוץ נושאי – עוד 4 מיליון.
עפר מרגלית: משלם על מה שמפיץ אותו.
עפר מרגלית: זה לא עוד 4 מיליון.
עפר מרגלית: זה לא מגיע לאוצר הכסף הזה.
יגאל הררי: ככול שאתה מגדיל את הערוצים - - -
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אף פעם שום דבר לא מגיע אליכם, בגלל זה אנחנו בבעיה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני מבקשת, אדוני היושב-ראש, אני חושבת שיש פה תמימות דעים בשוק הזה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אם אנחנו לא רוצים להרוס, לא את הפלטפורמות, ואני דואגת לא לפלטפורמות, אני דואגת למי שעובד שם, ליוצרים שדיבר עליהם מר סלוצקי.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני לא מבינה על מה מר קדושי מדבר, אני לא הבנתי אם יש לך כבר 4 מיליון שקל כדי להעביר ב-DTT, אז אתה הפכת להיות טייקון ברגע זה.
ירמיהו קדושי: - - -
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: תן לי לדבר, בבקשה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: חוץ מזה אנחנו לא עוד לא דיברנו על כמה כסף עולה להפיק ערוץ כזה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני לא מדברת על לעבור ב-DTT.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: כמה כסף עולות ההפקות של כל ערוץ?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה יפגע ביוצרים, המחירים ירדו, אנשים לא יוכלו לחיות מזה ואנחנו נקבל פה טלוויזיה איטלקית– אני לא יודעת, אף פעם לא ראיתי טלוויזיה איטלקית.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: כולם מדברים עליה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני חושבת שדווקא יש שם הרבה חתיכות, אז אני לא מבינה למה אתם, גברים, מתנגדים לזה בכלל – בכול מקרה, אני לא יודעת מה זו טלוויזיה איטלקית, אני יודעת שאנחנו נקבל - - -
אלכס מילר: אני הייתי אומר משהו - - -
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני לא רוצה להגיד, בצורה גסה, זבל של טלוויזיה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אסור לעשות את זה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: צריך לחזור ואת הסעיף הזה למחוק לאלתר וללכת עם מה שחשבנו מלכתחילה.
עפר מרגלית: דבר ראשון.
עפר מרגלית: לגבי החשיבות של הערוצים הנושאיים: אני לא אוסיף הרבה על מה שגב' נגה ברקוביץ אמרה.
אתי בנדלר: זה היה מעט מאוד, אני חייבת לציין.
נגה רובינשטיין: אני יכולה להרחיב.
אתי בנדלר: לדעתי, כן.
אתי בנדלר: אל תסתכלי עלי ככה.
אתי בנדלר: זה היה ממש מאוד יצירתי – מותר לי להתפרץ לדבריו של מר עפר מרגלית, בהתחשב בדלות ההצעה – מה שאמרת זה הרבה יותר מאשר - - -
נגה רובינשטיין: אני אשמח לפרט.
נגה רובינשטיין: כל ההפניה לשמונת הסעיפים בחוק התקשורת מגלמת בחובה הסדרה מלאה, שכבר היום מתממשת על-ידי מועצת הכבלים והלוויין.
נגה רובינשטיין: אני אשמח להסביר מה זה סעיף 6 (ח), מה זה סעיף 6 (ט), כל הסעיפים האלה שלאורם הערוצים הנושאיים אמורים להיות מוסדרים, גם הדרך של המכרז, גם הפקות המקור, גם החובות שיהיו שם, הכול נמצא שם.
עפר מרגלית: חברת הכנסת יוליה שמאלוב-ברקוביץ, לגבי השאלה ששאלת בתחילת הדיון, אני חושב שזאת בדיוק הפלטפורמה שתוכל לאפשר לנושאים כפי שיבחרו השרים – אם לדוגמא הם יגיעו להחלטה שערוץ אתיופי או ערוץ מסוים חשוב שיהיה בשידור החינמי – זה המקום היחידי שבו יוכל - - -
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה לא נושאי, אני מצטערת, זה לא ערוץ נושאי.
עפר מרגלית: בטח שזה ערוץ נושאי.
עפר מרגלית: זאת הכוונה.
חיים סלוצקי: ערוץ הספורט זה ערוץ נושאי?
חיים סלוצקי: אז היא מבינה טוב.
חיים סלוצקי: אתה כנראה לא מבין, סליחה שאני אומר את זה.
חיים סלוצקי: היא מבינה טוב מאוד מה אתם מתכוונים.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: שר האוצר יקבע?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה ממש מעצבן אותי.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אולי שר האוצר יחליט שכדי שלא יהיו תאונות דרכים אנשים יקנו רכבים חדשים ולא ישלמו 100% מס על רכב?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: שיתעסק בדברים הגדולים ולא בשטויות שהוא מתעסק: כמה ישלמו ומי יסתכל בטלוויזיה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מה זה העידוד הזה לראות טלוויזיה?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: שילכו לקרוא ספרים.
עפר מרגלית: שר התקשורת יחד עם שר האוצר ובהתייעצות עם המועצות - - -
אלכס מילר: יש לכם כל-כך הרבה ערוצים שאתם יכולים לעשות שם מה שאתם רוצים: חינוכית ורשות השידור, מה קורה עם זה?
עפר מרגלית: זה לא רלוונטי.
אלכס מילר: מה זה לא רלוונטי?
אלכס מילר: מה אתם עושים עם כל הערוצים האלו?
אלכס מילר: למה אי אפשר לעשות - - -
עפר מרגלית: אנחנו לא מנהלים אותם.
עפר מרגלית: השאלה הזאת לא צריכה להיות מופנית אלינו.
אלכס מילר: אבל אתה רוצה לאפשר לעוד ועוד לעלות ולהתחרות, כמה אפשר?
עפר מרגלית: זה לא להתחרות.
עפר מרגלית: זה לטובת הציבור שיהיה לך כמה שיותר ערוצים.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מה זה טובת הציבור?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לטובת הציבור תורידו את המס על הרכב.
עפר מרגלית: זה לא ערוצים ציבוריים, זה משהו שונה.
אלכס מילר: אבל יש טלוויזיה ציבורית, מה קורה איתה?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה רלוונטי מאוד.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה 800 מיליון שקל.
אלכס מילר: זה קרס או נבנה משהו אחר שגם הוא יקרוס?
עפר מרגלית: אתה בונה תשתית.
עפר מרגלית: הערוצים הם לא ציבוריים.
אלכס מילר: אני אשאל את השאלה: מה יקרה אם אחרי שנתיים שערוץ עובד וגייס פרסומות ופתאום נגמרה הסוללה אצלו והוא לא יכול יותר לעבוד, מה תעשו עם הערוץ הזה?
אלכס מילר: ייסגר?
אתי בנדלר: אני חושבת שאתם צריכים לאפשר לנציג האוצר לדבר.
עפר מרגלית: יש לי עוד כמה מילים.
עפר מרגלית: לגבי הסוגיה השנייה של אופן המימון: כפי שאמרת, לערוץ בשפה האמהרית כנראה שיהיה לו קשה להשיג לעצמו מימון.
עפר מרגלית: לשם כך הגענו גם עם שר התקשורת לנוסח שונה לסעיף (ד).
עפר מרגלית: אני אקריא אותו, הוא גם מולכם.
קריאה: התקשרתם אליו לשוויץ?
עפר מרגלית: לא.
עפר מרגלית: זה היה לפני שהוא נסע לשוויץ.
עפר מרגלית: "על אף האמור בסעיף 12, משדר ערוץ נושאי - - -
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: רגע, איפה אתה?
אתי בנדלר: הוא נתן לנו - - -
נגה רובינשטיין: לא הנוסח תואם.
נגה רובינשטיין: העיקרון אולי, אבל לא הנוסח.
עפר מרגלית: העיקרון תואם וגם הנוסח.
עפר מרגלית: את יכולה לשאול את עוזרת השר.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה חם, אני מרגישה שזה חם.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: למה אנחנו צריכים לדבר על זה עכשיו?
עפר מרגלית: "על אף האמור בסעיף 12, משדר ערוץ נושאי יהיה רשאי לממן את שידוריו באמצעות שידורי פרסומת או באמצעות גביית תשלום בעד קליטת שידורי אותו ערוץ, ובלבד שהשר התיר זאת בשים לב להבטחת מגוון שידורי הטלוויזיה המופצים באמצעות תחנות השידור הספרתיות.
עפר מרגלית: " אני יכול להסביר את הרעיון ?
קריאה: זה כבר לא חינם.
קריאה: אז ה-DTT כבר לא חינם.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אולי קודם נצביע ואז תסביר?
עפר מרגלית: אני אתן, לשם המחשה - - -
חיים סלוצקי: שערורייה.
עפר מרגלית: היום, אלו ערוצים בחינם - - -
לאה ורון: תאפשרו לנציג האוצר לדבר, בבקשה.
עפר מרגלית: הבעיה עם ערוצים מגזריים היא אופן המימון שלהם.
עפר מרגלית: קשה להצדיק אותם כלכלית.
עפר מרגלית: מה קורה היום, לדוגמא, עם הערוץ באמרהית?
עפר מרגלית: היום, בשביל לקלוט ערוץ באמהרית, משפחה אתיופית צריכה לשלם ל"הוט" או ליס 230-250 שקל – כמה שעולה חבילת הבסיס – ועוד 16 שקלים כדי לקנות את הערוץ.
עפר מרגלית: במודל של ה-DTT, במידה והשר יחליט כשיבוא היום יהיה מכרז לערוצים נושאיים – והוא יחשוב שנכון שיהיה ערוץ בשפה האמהרית – הוא יבחן את המצב בשוק - - -
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: השפה האמהרית זה לא נושא, זו אוכלוסייה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה משהו אחר.
כרמל שאמה-הכהן: תני לו לדבר, יוליה.
עפר מרגלית: זאת כוונת המשורר - - -
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני פשוט לא מאמינה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אתם רוצים חינם ועכשיו אתם רוצים כסף.
עפר מרגלית: תני לי לסיים.
קריאה: אתם מפחידים אותו.
קריאה: הוא עוד צעיר.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: תאמין לי שמי נכנס לאוצר מיד מזדקן.
לאה ורון: די, די.
לאה ורון: איזה משפטים אלה?
לאה ורון: די.
לאה ורון: צעיר, לא צעיר.
עפר מרגלית: הכדאיות הכלכלית של ערוצים כאלה מוטלת בספק.
עפר מרגלית: לשם כך אנחנו משאירים את הפשרות שהוא יבחן, כשנגיע למכרז וייבחר הערוץ – ייבחר הנושא קודם, ולאחר מכן ייבחר הערוץ – לאפשר כל אופן מימון אפשרי לערוץ הזה.
עפר מרגלית: אם היום הערוץ האתיופי עולה 230 ועוד 16, כ-250 שקלים, במנגנון הזה יכול להיות, במידה ולא יתאפשרו פרסומות, שהוא יעלה רק 5 שקלים לחודש שזה הרבה פחות מ-350 שקל לחודש.
עפר מרגלית: אני חושב שזה מצב עדיף בהרבה על המצב הקיים כיום והוא נותן מענה לאוכלוסיות שהיום אין להן מענה.
אלכס מילר: ואם הוא מחר לא מצליח לגייס את הכסף, חוזרים חזרה ל-230?
שאול מגנזי: איך הממירים יעבדו?
שאול מגנזי: איך יקודדו את הממירים, תסביר לי.
שאול מגנזי: נגיד שישלמו כסף, אמהרי אחד כן והשני לא, איך יצפינו את השידור?
קריאה: אדוני היושב-ראש, סעיף 12 אושר פה לפני שעה, לא?
קריאה: אז מה עכשיו?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: איך אפשר לגבות את ה-5 שקלים?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: איפה ה-5 שקלים האלו ישולמו, ברדיו?
עפר מרגלית: אפשר היום באינטרנט, לדוגמא.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: האנשים האלה שאין להם - אתה פונה לאוכלוסיה - - -
חיים סלוצקי: שיקימו את הערוץ באינטרנט, זה הרבה יותר זול.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אתה רוצה שהם ישלמו באינטרנט 5 שקלים?
חיים סלוצקי: שיקימו את הערוץ באינטרנט.
חיים סלוצקי: במקום לשלם, יקחו בלי כסף, בחינם.
כרמל שאמה-הכהן: חברים, אני עובר לדובר הבא.
כרמל שאמה-הכהן: גב' נועה גבע מ"יס".
נועה גבע: תודה.
נועה גבע: הדבר שאני חושבת שנשכח אולי מנערי האוצר והאנשים שאמונים על ההסדר - - -
אתי בנדלר: אל תשתמשי בביטויים כאלה.
נועה גבע: זאת העובדה שהמדינה בסך הכול מקימה פלטפורמה שממומנת על-ידי המדינה ומתחרה בפלטפורמות הפרטיות שטרם סיימו לשלם אפילו את ההשקעה שלהם על התשתיות שהם בנו.
נועה גבע: בנוסף על כך, מעבר למה שכבר נעשה כאן ושאפשר לקבל אותו כאיזשהו שירות לציבור של DTT, הלכו צעד נוסף ומאפשרים פה הקמת ערוצי נישה שלוקחים את הדברים המובהקים ביותר שנשארו בכול זאת בידי הפלטפורמות.
נועה גבע: לא יעלה על הדעת שיהיו כאן ערוצים של ספורט, של ילדים, של חדשות, דברים מהסוג הזה, שהם לא כפופים לשום חובה רלוונטית – לא כתוב "הפקות מקור" בסעיפים שמפנים אליהם; הם לא מפנים לסעיף שמאפשר להטיל עליהם "הפקות מקור; לא תמלוגים; לא שום חובה בעלת שום ערך ממשי שחוזר לציבור – הם מקבלים את הפרסומות האלה כאיזושהי מתנה, הם מתחרים בכול יתר הערוצים האחרים שכפופים לכול החובות האלו.
נועה גבע: אין פה שום מגרש משחקים מאוזן או כללי משחק הוגנים כלפי הקיימים.
נועה גבע: לא ברור איזה ערך ציבורי זה משרת, מבחינת ההסתכלות הכוללת של העניין הזה.
נועה גבע: האם להקריב את הפלטפורמות הקיימות לטובת איזשהו ערוץ חדש זה מה שהציבור אמור לקבל בתמורה?
עפר מרגלית: הכוונה היא פשוט אלטרנטיבה הרבה יותר זולה שלא קיימת כיום.
נועה גבע: קח בחשבון את השלכות הרוחב של העניין הזה.
כרמל שאמה-הכהן: סיימת, נועה?
כרמל שאמה-הכהן: עידן אור, ארגוני היוצרים.
עידן אור: המשמעות של הסעיף הזה ובכלל החוק הזה כמו שהוא נראה כרגע – אבל הסעיף הזה מחמיר את זה – זה סוף הטלוויזיה פה.
עידן אור: זה להרוג את היצירה המקורית הישראלית בצורה טוטאלית.
עידן אור: בזה נגמר העניין.
עידן אור: ירמי, ברשותך, אני מייצג את רוב היוצרים או חלקם, בסדר?
עידן אור: את חלקם הקטן, המיעוט.
עידן אור: אני רוצה להגיד שהמשמעות של הדבר הזה זה סוף הטלוויזיה.
עידן אור: עם כל הכבוד לאוצר, יש פה דיון כאילו מדובר על חוק כלכלי.
עידן אור: כולם פה שוכחים שהיום הטלוויזיה זה הגורם המשפיע ביותר על החינוך והתרבות במדינה הזאת – יותר מבית הספר, יותר מההורים ויותר מכול מקום אחר.
עידן אור: מדברים פה על כסף, 4 מיליון, בסופו של דבר היצירה המקורית והתרבות הישראלית הם שצריכים לעמוד לנגד עיני נציגי הציבור ולא רק שטרות של דולרים או של שקלים.
עידן אור: מה שכרגע קורה פה עם הערוצים הנושאיים האלה זה הסוף.
עידן אור: גם ככה השוק הזה בקושי מתקיים היום.
קריאה: לא מתקיים.
עידן אור: אנחנו מתעסקים פה עם אנשים שבקושי גומרים את החודש ואתם מנסים לתת פה – על איזה בדיוק מגוון?
עידן אור: על איזה פלורליזם?
עידן אור: מה ישדרו שם?
עידן אור: - - -
ירמיהו קדושי: אבל מה איתנו?
עידן אור: שנייה ירמי.
עידן אור: מה ישדרו בערוצים האלה - - -
חיים סלוצקי: ירמי, תיתן לו לגמור.
חיים סלוצקי: הוא נתן לך לדבר בשקט, תיתן לו לגמור בבקשה.
עידן אור: אני יושב פה 5 שעות, זאת הפעם הראשונה - - -
חיים סלוצקי: תכתוב מה שיש לך להגיד - - -
כרמל שאמה-הכהן: סלוצקי צודק.
עידן אור: אין על הערוצים האלה שום רגולציה – נגה, אני לא יודע על איזו רגולציה את מדברת – יושבים פה אנשים שמשקיעים עשרו ומאות מיליונים של שקלים כל שנה בשביל לשדר ופתאום מגיע מישהו מהדלת האחורית ונכנס ככה.
עידן אור: הדבר הזה לא יכול לקרות.
עידן אור: אין שום מחויבות להפקות מקור שם, לדרמה, לסרטים תיעודיים.
עידן אור: אתם רוצים להביא פלורליזם?
עידן אור: רוצים להביא את הפריפריה לציבור?
עידן אור: איפה סרטי תעודה?
עידן אור: איפה דרמות?
עידן אור: שיביאו את המגוון של התרבות הישראלית למסך.
עידן אור: איפה זה יקרה?
עידן אור: מי יכפה עליהם לעשות את זה?
עידן אור: אנחנו יודעים שאם זה לא מופיע בחוק – זה לא יקרה.
עידן אור: יש לנו ניסיון מר עם זה לאורך שנים.
עידן אור: חובות על חובות על חובות שאחר כך נדחים ונמחקים בסוף.
עידן אור: אנחנו עדים לזה כל הזמן.
עידן אור: אי אפשר להמיט על השוק אסון.
עידן אור: זה אסון מה שכתוב פה.
עידן אור: צריך להבין את זה.
עידן אור: זה אסון לכולם.
יורם מוקדי: תודה על זכות הדיבור.
יורם מוקדי: יש פה צוות – דיברנו על הצוות הזה, כבוד יושב-ראש הוועדה, חברי כנסת – הגישו הצעת חוק על בסיס עבודת הצוות.
יורם מוקדי: כמו שאמרתי, הצוות הזה לא קיים שימוע.
יורם מוקדי: אתם יודעים למה?
יורם מוקדי: בגלל שבמסגרת הניירות הסודיים של הצוות נקבע שלא הולכים להוסיף ערוצים נוספים ולכן אין טעם בכלל לקיים שימוע מול "הוט", "יס" או כל גורם אחר שייפגע.
יורם מוקדי: הצוות הסודי הזה – והוא סודי – שלא פרסם את הנייר שלו ולא פרסם את המסקנות שלו ולא קיים שימוע כדי להבין את השלכותיו, המליץ שלא יכנסו גורמים נוספים כלשהם: לא ערוצים נושאיים עם פרסומות ולא ערוצים עם דמי מנוי.
יורם מוקדי: אז קודם כל לעניין הפרוצדורה, אני אומר את זה במלוא העדינות: יכולת ההשחלה במשהו שהוכן מראש – במקרה להכניס אותו פה בדיון על סעיף 12 (ד) שמדברים עליו – גם פרסומות וגם דמי מנוי פתאום, מרשים אותי בהחלט – אני אומר את זה כספורטאי – איך אפשר להשחיל.
יורם מוקדי: אם יש החלטת ממשלה אני חושב שיהיה החוק הממשלתי אז מה פתאום מישהו קם בבוקר ומחליט שהממשלה החליטה אחרת.
יורם מוקדי: זה לעניין הפרוצדורה.
יורם מוקדי: עכשיו לעניין המהות.
יורם מוקדי: מדינת ישראל החליטה – בניגוד למדינות בעולם – לקיים רגולציה הפוכה לגמרי.
יורם מוקדי: הרגולציה הזאת באה ואמרה: למרות שאנחנו מדינה קטנה, למרות השפה העברית, אנחנו נכפה על התעשייה הרב ערוצית חובות מכאן ועד "להודעה חדשה" ונוסיף עוד 100% על מה שקיים בעולם, ונכלול במסגרת זאת גם איסור פרסומות - רק אצלנו, אגב, ובמלטה – למרות שאנחנו יודעים שפרסומות טובות לציבור כי הן יכולות להוזיל את המחירים, כי אנחנו חושבים שיש ערכים יותר חשובים ואנחנו רוצים שיהיו Broadcasters ואנחנו נגן על ה- Broadcastersהאלה.
יורם מוקדי: אלו ערכים שהוועדה הזאת החליטה במהלך חקיקה מאוד גדול, לטוב או לרע.
יורם מוקדי: כשרצו לשדר את שידורי המונדיאל בתשלום, הוועדה הזאת אמרה "לא" לפרסומות שיאפשרו את המונדיאל בחינם כי אמרה: אנחנו מבינים את הרצון להיות פופוליסטיים או לרצות את העם באמצעות פרסומות אבל אנחנו מבינים שפה ייפלו קורבנות וכולם ייפלו.
יורם מוקדי: ואז, על הדרך, באיזה חוק קטן כזה, מכניסים את הדבר הזה של ערוצים נושאיים עם פרסומות, ובהשחלה נוספת, מדברים על ערוצים עם דמי מנוי.
יורם מוקדי: מה זה "ערוצים עם דמי מנוי"?
יורם מוקדי: ערוצים עם דמי מנוי הם פלטפורמה רב-ערוצית, במימון המדינה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: חד-משמעית.
יורם מוקדי: שאז גם אפשר לקנות ערוצים נוספים בתשלום.
יורם מוקדי: אני לא מבין את ההיגיון ואת קו הרציפות והאחידות, שהרי ה-DTT היה צריך להיות בשרורה חינמית, אז מה פתאום הוא הופך להיות פלטפורמה בתשלום?
יורם מוקדי: אני לא מבין איך פלטפורמה ממשלתית הולכת לאפשר גביית כסף.
יורם מוקדי: אני לא מבין איזה רגולציה הולכת להיות, כי ועדת הכלכלה, בשנת 2000-2001, ישבה שנה וחצי בדיוני מרתון כדי לחוקק את חוק התקשורת שהסדיר את הרגולציה על הכבלים והלוויין.
יורם מוקדי: רגולציה מאוד מורכבת עם ארגוני יוצרים וגורמים אחרים על כמה הפקות מקור יהיו ואיך יהיו הפקות מקור.
יורם מוקדי: ועכשיו השאלות: יהיה פה ערוץ ודמי מנוי ויהיה הסכם, מישהו מפקח על הסכם המנוי?
יורם מוקדי: מישהו מפקח על הפקות המקור?
יורם מוקדי: מישהו קובע את החובות?
יורם מוקדי: מי בכלל מפקח?
יורם מוקדי: יש הגנות צרכניות, כי פתאום משהו גובה כסף?
יורם מוקדי: חוק סיווג וסימון חל הדברים האלה?
יורם מוקדי: האם יהיו הפקות לילדים?
יורם מוקדי: האם מישהו עוסק פה בנושא הטכנולוגי?
יורם מוקדי: והאם מישהו ייתן לי את התשובה לשאלה: אם שווקו, כמו שאמר מנכ"ל הרשות השנייה, 250 אלף ממירי DTT פתוחים, מה קורה לכול האנשים שקנו את הממירים האלה, האם הם יצטרכו להחליף את הממירים כדי לקנות?
יורם מוקדי: הזיגזג הרגולטורי, הבלתי נתפס הזה, של אנשים שלא עשו בדיקה – אין פה נייר EXCEL אחד שהוכן על ההשלכות של הדבר הזה.
יורם מוקדי: אני חוזר לדיוני ועדת הכלכלה שהתקיימו רק ב-2008 על הקמת מערך ה-DTT.
יורם מוקדי: נקבע על-ידי הוועדה הזאת ש:
יורם מוקדי: אם רוצים להוסיף ערוצים נוספים כלשהם למערך, חייבים לקיים בדיקה מעמיקה על ההשלכות.
יורם מוקדי: בדיקה כזאת לא התקיימה עד היום הזה, לא-כל-שכן עכשיו להשחיל, ממש ככה, ערוצים נוספים ולמוטט את כל הרגולציה.
יורם מוקדי: אגב, סוד גלוי לחברי הוועדה ולכול הנוכחים פה: האם אתם יודעים מה הרווח המצטבר של חברות הכבלים בעשור האחרון?
יורם מוקדי: מינוס 3.5 מיליארד שקל.
יורם מוקדי: אז אם מישהו חושב שיש פה איזה רנטה או משהו כזה, רק יסתכל בנייר שהכין משרד התקשורת – לא אני – שמנתח לעומק למה עלויות המכר פה יותר יקרות.
יורם מוקדי: הוא מציין, בין היתר, שהרכש הזר עולה פה יותר, הטריטוריה זולה, יש מחויבות רגולטוריות, יש הפקות מקור, יש מגבלת שפה והרבה מאוד סיבות לעובדה אנחנו פחות רווחיים מחברות כבלים בעולם ועלות המכר פה יותר יקרה.
יורם מוקדי: זו הרגולציה שאנחנו בנינו.
יורם מוקדי: איסור הפרסומות הזה – אני מצהיר פה שאם יהיו לי פרסומות אני אוכל להוזיל את המחירים שלי – ועל אף ההצהרה הזאת, ששמעו אותה כמה פעמים בוועדה, לא נותנים לי פרסומות ומסבירים לי שזה יפגע בחללים.
יורם מוקדי: עכשיו, עם הערוצים האלה עם דמי מנוי – זה לא איום שחלילה יתמוטטו פה התעשיות האלה – אם "יס" ו"הוט" הפסידו מיליארדי שקלים בעשור האחרון אז מה בדיוק יקרה אם תהיה פה פלטפורמה ממשלתית שתיתן ערוצים בתשלום?
יורם מוקדי: ואיפה בדיוק הבשורה פה אם זה בתשלום?
יורם מוקדי: התחינה שלי לחברי הכנסת: נושא כל-כך מהותי לא יכול לעלות – אני רק רוצה להוסיף הערה על סעיף 12 (ד) – זה לא עובד כך.
כרמל שאמה-הכהן: ירמי קדוש.
ירמיהו קדושי: קודם כל אני רוצה להגיב על כל מה שנאמר כאן, גם על הדברים האלה.
ירמיהו קדושי: אני חושב - ראינו גם פה את כל ההערות וכול הדברים – במשך שנים שוק התקשורת מנוהל על-ידי קרטל.
ירמיהו קדושי: על-ידי קרטל של מספר אנשים שדואגים לאינטרסים האישיים שלהם ושל האנשים שמסביבם.
ירמיהו קדושי: יש כאן קבוצה של יוצרים, אומנים, קבוצה של עסקים, שמקודמים שם בשוק הפרסומת וגם בשוק היצירה.
ירמיהו קדושי: יש אוכלוסיות אחרות שמעולם לא היו חלק מהתקשורת הזאת.
ירמיהו קדושי: קמה הממשלה ונותנת פה ,סוף-סוף, מענה חברתי לאותם אנשים שלא נמצאים בשוק התקשורת ולא חלק ממנו במשך שנים.
ירמיהו קדושי: עכשיו באים אותם אנשים, שבמשך שנים החזיקו את שוק התקשורת בידיים שלהם וכפו על האנשים את התכנים שלהם, ואומרים: אנחנו לא רוצים אנשים אחרים מעבר לזה.
ירמיהו קדושי: אני חושב שהסעיף הזה מאוד חשוב, הערוצים הנושאיים הם מאוד חשובים, כי בסך-הכול יש אוכלוסיה גדולה מאוד: גם של צרכנים וגם של יוצרים ואומנים שלא באים לידי ביטוי בשוק התקשורת.
ירמיהו קדושי: שלא יבלבלו את המוח ויגידו כאן שהפרסומות ירדו או לא ירדו, כי ככול שנגדיל את עוגת הפרסום, יהיו פרסומות אחרות.
ירמיהו קדושי: אין קשר בין זה לבין זה, אלו סתם תירוצים שמנסים להעביר כאן.
ירמיהו קדושי: אם יקום מחר-מחרתיים ערוץ לנושא מסוים – אם דיברנו על מוזיקה או מוזיקה מזרחית או כל דבר שהוא – ויפרסמו שם הופעות של אומנים ששייכים לעניין הזה, אני לא חושב שזה יפגע בשוק הפרסום.
ירמיהו קדושי: להפך, זה יביא עוד אנשים לשוק הפרסום, זה ירחיב את המאגר.
ירמיהו קדושי: לא מזמן ראינו את כל המחאות החברתיות, למה זה קרה?
ירמיהו קדושי: כי אין תחרות בשוק.
ירמיהו קדושי: יש קרטל של פרסומות ששולט פה בשוק.
ירמיהו קדושי: יש פה קבוצה של עסקים שרק להם מותר לפרסם.
ירמיהו קדושי: מה עם העסקים הבינוניים?
ירמיהו קדושי: מה עם העסקים הקטנים?
ירמיהו קדושי: למה הם לא יכולים לפרסם בערוצים קטנים יותר ולהיות חלק מהעניין הזה, ולהרחיב את הכלכלה של הערוצים בכך שיהיו פה יצירות מגוונות?
ירמיהו קדושי: הציבור דורש את זה במשך שנים.
ירמיהו קדושי: כשסוף-סוף ממשלת ישראל, שהיא ממשלה חברתית וממשלה שעוזרת לציבור החלש, באה ועושה את המהלך החיובי הזה, אז קמים אותם אנשים שמגנים על עצמם, שבמשך שנים זלזלו ביוצרים האלה – ואדון סלוצקי אומר לי שאני יוצר רע?
ירמיהו קדושי: שאני לא מספיק טוב בשבילו.
קריאה: הוא לא אמר את זה.
ירמיהו קדושי: אני לא יודע מה הוא אמר.
ירמיהו קדושי: הוא אמר: אתה יוצר לא מספיק טוב.
ירמיהו קדושי: במשך שנים אמרו עלי שאני יוצר לא מספיק טוב, ועל הקהל שלי שלא מספיק טוב להם.
ירמיהו קדושי: אז מה, הקהל הזה לא יחיה במדינה, הוא יעזוב את המדינה?
ירמיהו קדושי: מה אתם רוצים?
ירמיהו קדושי: הקהל הזה קיים פה, משלם מיסים ורוצה להיות חלק מהעניין הזה.
ירמיהו קדושי: הגיע הזמן שהסעיף הזה יישאר וחשוב מאוד שהוא יישאר כי זה מה שיעזור לאוכלוסיה החלשה, וזה מה שיעזור לחלשים ושלא יבלבלו את המוח ויגידו: חלשים וחלשים.
ירמיהו קדושי: כי הם החזקים ואנחנו החלשים.
כרמל שאמה-הכהן: טוב, תודה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אולי נקים לך DTT נפרד?
ירמיהו קדושי: תתני תחרות הוגנת.
ירמיהו קדושי: אין תחרות הוגנת.
כרמל שאמה-הכהן: ירמי, תודה.