GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יעקב שמש: מר סמירה, המדינה מוכנה שהערוץ הזה יעלה חינם ואין לזה עלויות.
מנשה סמירה: אבל כדאי מאוד שיהיה לזה מענה.
נועה גבע: כשהמדינה רוצה משהו, היא מסדירה את זה בחקיקה.
כרמל שאמה-הכהן: נא לקרוא את סעיף 8.
דוד בן בסט: אם גוף מסוים לא יהיו לו עלויות הפצה, גם לתחנות הרדיו לא יהיו עלויות הפצה.
כרמל שאמה-הכהן: בבקשה סעיף 8.
טל רוזנפלד: "8.
טל רוזנפלד: הפסקת הפצה של שידורים.
טל רוזנפלד: השר, לאחר התייעצות עם שר האוצר, רשאי לקבוע נסיבות ותנאים שבהם יפסיק הגורם המפעיל להפיץ את שידוריו של גוף מהגופים האמורים בסעיפים 6 ו-7 וכן נסיבות ותנאים שבהם יהיה רשאי הגורם המפעיל להפסיק הפצה כאמור.
טל רוזנפלד: " הגופים המפורטים בסעיף 6 ו-7 הם: בסעיף 6 משדרי טלוויזיה ובסעיף 7 משדרי הרדיו.
טל רוזנפלד: השר יכול לקבוע בתקנות סיבות שיאפשרו להוריד אותם.
טל רוזנפלד: למשל, גורם שלא שילם דמי הפצה, השר יכול לקבוע בתקנות שהשידורים שלו לא יופצו באמצעות המערך.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מה עוד חוץ מזה?
כרמל שאמה-הכהן: תקנות באישור ועדת הכלכלה, כמובן.
מנשה סמירה: כדאי לחשוב במסגרת התקנות – אולי לא בחוק אבל אני רוצה לומר את זה – על זמן מינימלי.
מנשה סמירה: לא רק כשהוא רוצה לצאת במהירות.
מנשה סמירה: כי אם אנחנו מדברים על ערוצי טלוויזיה, יהיה ציבור בישראל שבגלל אותו גורם שעלה לפלטפורמה הזאת יתנתק מפלטפורמה אחרת ויבוא בגללו לפה, ואם הוא בורח אחרי חצי שנה, אותו ציבור - - -
נגה רובינשטיין: יש נסיבות ותנאים.
מנשה סמירה: לכן אני אומר כאן שיש לקחת את זה בחשבון.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מה זה נסיבות ותנאים?
נגה רובינשטיין: הנסיבות והתנאים הם בדיוק השיקולים שהשר יצטרך לשקול מבחינת טובת הציבור.
נגה רובינשטיין: זה יהיה באישור ועדת כלכלה.
מנשה סמירה: האם יהיה אפשרי להכניס גם מינימום של זמן בדבר הזה?
נגה רובינשטיין: אנחנו נצטרך לשקול את זה.
נגה רובינשטיין: החוק לא מונע את זה כרגע.
נגה רובינשטיין: אני מציעה לא להגביל עכשיו שחקנים חדשים, כבר להגיד להם שאם לא יעלו לכך וכך זמן אז יהיה ככה.
נגה רובינשטיין: אנחנו רוצים לעודד.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה לא להעלות, זה להוריד.
נגה רובינשטיין: מר מנשה סמירה מדבר על תקופה מינימלית של שידור.
מנשה סמירה: אני מדבר על ציבור שירכוש ממיר בגלל ערוץ מסוים וחצי שנה לאחר מכן הערוץ הזה יברח.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אם הוא פשט רגל, מה תעשה?
נגה רובינשטיין: ואם הוא ערוץ גרוע ולא רוצים לראות אותו, אתה תכריח אותו?
מנשה סמירה: צריך לתת את הדעת על הדבר הזה.
מנשה סמירה: מה המשמעות שלו.
כרמל שאמה-הכהן: מי בעד סעיף 8 עם השינוי של אישור הוועדה?
כרמל שאמה-הכהן: בעד סעיף 8 – רוב
כרמל שאמה-הכהן: 3 בעד, שהם רוב.
כרמל שאמה-הכהן: הכוונה הייתה להתקדם היום עד אחרי הצהרים אבל לאור מקרה מצער של פטירת קרוב משפחה של מנהלת הוועדה, גב' לאה ורון, כל הצוות והיועצת המשפטית שכבר עזבה אותנו, נאלצו לעזוב ללוויה.
כרמל שאמה-הכהן: לכן ניאלץ לנעול את הישיבה מוקדם מהצפוי.
כרמל שאמה-הכהן: תודה רבה על ההשתתפות.
יצחק וקנין: אני מתנצל על האיחור בפתיחה, מי שהגישה את ההצעה לדיון מהיר בנושא סגירת מפעלים, חברת הכנסת פניה קירשנבאום, בדרך.
יצחק וקנין: נאמר לה שהישיבה צריכה להתחיל בשעה 09:30, היתה אי-הבנה.
יצחק וקנין: אני בכל מקרה פותח את הדיון, הנושא הוא סכנת סגירת מפעלים בעקבות הורדת מכסים, של חברת הכנסת פניה קירשנבאום.
יצחק וקנין: כשהיא תגיע, אתן לה להסביר את הנושא.
יצחק וקנין: מי נמצא פה מהאוצר, רבותי?
שירלי אביבי: שירלי אביבי, רשות המסים.
משה אורן: אורן משה, אגף התקציבים.
לאה ורון: ערן יעקב לא נמצא?
שירלי אביבי: ערן יעקב כנראה יאחר, הוא נמצא בדיון אחר.
לאה ורון: מי נמצא ממשרד התמ"ת?
לאה ורון: האם יוסף דנקונה נוכח?
יוסף דנקונה: כן.
יצחק וקנין: רבותי, אני מבין שהדיון הוא בעקבות דוח טרכטנברג בנושא הפחתת המסים.
יצחק וקנין: נכון לעכשיו, הממשלה קיבלה החלטה לגבי הפחתת המסים.
גדעון בן-ישראל: גם על מכסים.
יצחק וקנין: מכסים למוצרים שהם מוצרי צריכה, שלא מיוצרים בארץ.
יצחק וקנין: בשלב השני של המלצות הוועדה, אני מקווה שאת הדבר הזה נעשה בשיקול דעת הרבה יותר עמוק.
יצחק וקנין: הכוונה היא לבטל את המכסים על מרבית המוצרים, כולל מוצרי מזון, שגם מיוצרים בארץ.
יצחק וקנין: אנחנו צריכים להקדיש מחשבה הרבה יותר עמוקה לפני שאנחנו הולכים למהלך הזה.
יצחק וקנין: רק אעיר הערה מתוך מה שאני יודע.
יצחק וקנין: הבעיה היא לא המכסים.
יצחק וקנין: לגבי המוצרים שמוזילים אותם, אני דווקא שמח – מוצרי האלקטרוניקה למיניהם.
יצחק וקנין: אני חושב שזה דבר שיכול לגרום חיסכון גדול למשקי הבית, אבל במוצרי המזון הבעיה היא לא בדיוק המכסים.
יצחק וקנין: חלק מהמפעלים שמייצרים פה מזון יכולים להיפגע מכך.
יצחק וקנין: רואים את זה גם בחקלאות ושמענו בשבועות האחרונים לגבי פערי התיווך במוצרים השונים בחקלאות.
יצחק וקנין: אני אתן דוגמה, מוצר שהחקלאי מקבל עליו 1.50 שקלים ונמכר ב-9 שקלים על המדף, ועל הפירות אני בכלל לא מדבר – אני אומר לכם, אני חקלאי.
יצחק וקנין: מקבלים 4 ו-5 שקלים לקילוגרם תפוחים, אפרסקים, שזיפים – שלא לדבר על ענבים, אפילו 3 שקלים – והם נמכרים לאחר מכן ב-14 שקלים על המדף, כלומר פערי התיווך הם גדולים מאוד.
יצחק וקנין: מי שעושה את הקופה זה אותם השלבים הבאים של הצרכנות.
יצחק וקנין: לכן, אני חושב שצריך לעשות הכול בשיקול דעת ולראות מה אנחנו כן יכולים להוריד, מה לא יכולים להוריד.
יצחק וקנין: ניתן דוגמה נוספת של מוצר שמייבאים אותו – אורז.
יצחק וקנין: אני מדבר מתוך ניסיון – לי יש מפעל של חסד גדול מאוד, בחגים אני רוכש 60 טון אורז, 80 טון אורז, אני מקבל אותו במחיר שאינני רוצה להגיד.
יצחק וקנין: על המדף הוא נמכר ב-9-8 שקלים, אני קונה אותו ב-2 שקלים, דרך אגב דרך יבואן.
יצחק וקנין: מהיבואן ישירות אני קונה ב-2.5 שקלים, 3 שקלים את האורז הטוב, האיכותי.
יצחק וקנין: אפשר להגיע לאורז ברמה גבוהה מאוד שהוא יותר טוב מהאורז של סוגת, מה שנקרא האורז הפרסי, אתה קונה אותו ב-3 שקלים והוא נמכר ב-9 שקלים על המדף.
יצחק וקנין: יש פה פערים גדולים מאוד, ומי שעושה את הקופון – בשרשרת הזאת יש מוצרים שלדעתי אתם כאגף המסים צריכים לקבוע להם את הפיקוח, לקבוע את הרמות, ולא לתת להשתוללות הזאת להתקיים כדי שהצרכן ישלם את כל פערי התיווך האלה.
יצחק וקנין: חבר הכנסת דב חנין, בבקשה.
דב חנין: הנושא הזה הוא נושא מאוד מאוד חשוב ואני חושב שהוא דוגמה נוספת איך אותה קנאות אידיאולוגית שמאפיינת את הממשלה הזאת, מובילה אותה פעם אחר פעם לכיוונים הלא נכונים.
דב חנין: כולנו רוצים הורדות מחירים, אף אחד לא בעד מחירים גבוהים, אבל מצד שני, כאשר העולם כולו נמצא בסימנים של משבר כלכלי, בכל מדינה שמנהלת נכון את הכלכלה שלה אחד הדברים הראשונים שמנסים להבטיח זה הגנה על המשק המקומי – הגנה על הייצור המקומי, הגנה על החקלאות המקומית.
דב חנין: אתה דיברת, אדוני היושב-ראש, על החקלאות הישראלית.
דב חנין: זה לדעתי בכלל נס שיש עוד חקלאות בישראל.
דב חנין: בשום מקום בעולם אין מצב שבו חקלאות במדינות מפותחות היא לא מסובסדת באופן מסיבי על-ידי המדינה.
דב חנין: אני פשוט מלא הערצה לחקלאים בישראל שעדיין מתעקשים להחזיק מעמד, למרות שאין להם סבסוד, וכמו שנאמר הם מוכרים במחירים מאוד מאוד תחרותיים, למרות שלצרכן בסופו של דבר זה מגיע במחירים הרבה יותר גבוהים.
דב חנין: לכן, כאשר מדובר על חשיפה של השוק הישראלי לתחרות זה קודם כול מעורר אצלי דאגה מאוד גדולה.
דב חנין: אנחנו ראינו למשל מה קרה בתחום הטקסטיל.
דב חנין: פתחו את השוק הישראלי לתחרות – אפשר לייבא מסין היום הכול.
דב חנין: קראתי בעיתון, אדוני היושב-ראש, שתעשיית הטקסטיל בבנגלה-דש נמצאת במשבר כי גם הם לא יכולים לעמוד מול היבוא הסיני שהוא עוד יותר זול, אז בוודאי שבישראל לא נעמוד מול תחרות מסין או מאינדונזיה או מכל מיני מקומות כאלה.
דב חנין: ולכן, אני חושב שהמסר שצריך לצאת מוועדת הכלכלה הוא מסר שאומר, מבחינה כלכלית לא נכון יהיה לפגוע בייצור הישראלי – אם זה תעשייה, אם זה חקלאות.
דב חנין: היכולת שלנו להתמודד ולהתחרות עם מדינות שבהן השכר הוא בגובה אפס ותנאי העבודה הם בגובה מינוס, לא קיימת.
דב חנין: לכן, אנחנו נפתח לתחרות, אנחנו בעצם מורידים את היכולות של העובדים אצלנו להתפרנס בצורה ראויה, של המפעלים אצלנו לייצר בצורה רווחית, וכדומה.
דב חנין: אני אומר שהדברים האלה נובעים מהשקפת עולם כי שוב אנחנו רואים איך הממשלה, במקום לעשות את מה שהיא צריכה לעשות, מאמינה שדרך המלך להתמודד היא לחזק מנגנוני שוק.
דב חנין: פותחים את השוק לתחרות, השוק כבר יעשה לנו את העבודה.
דב חנין: אנחנו נייבא בזול מסין ומאינדונזיה ואז לא תהיה ברירה ליצרן הישראלי אלא להוריד מחירים.
דב חנין: זו אותה אמונה באמת אידיאולוגית במנגנוני שוק חופשי שמובילה את הממשלה גם במקרה הזה.
דב חנין: במקום לעשות את זה, מה שצריך לעשות זה שהממשלה תמלא את תפקידה.
דב חנין: על הייצור הישראלי צריך להגן, אבל מצד שני צריך להטיל פיקוח, צריך להתמודד עם פערי תיווך.
דב חנין: אי-אפשר שחקלאי ייצר במחיר X, ולצרכן בבית זה יימכר במחיר של פי-3, זה פשוט לא יכול להיות.
דב חנין: זה מחייב הטלה של פיקוח, זה מחייב חיזוק של אחריות המדינה, וזה בדיוק הכיוון ההפוך למה שהממשלה הזאת עושה.
דב חנין: אני מתנצל בפניכם, אני חייב לרוץ לוועדת חינוך לדיון שאני יזמתי בנושא אחר, ואני בטוח שאתם תצליחו להגיע לכל המסקנות הנכונות.
יצחק וקנין: תודה לחבר הכנסת דב חנין.
גדעון בן-ישראל: גדעון בן-ישראל, חבר הנהגת ההסתדרות.
לאה ורון: חבר כנסת לשעבר.
גדעון בן-ישראל: חבר כנסת לשעבר, נכון, בימים שדיונים כאלה נמנעו מאתנו, עכשיו זה הופך להיות אופנה.
גדעון בן-ישראל: אני רוצה לומר שאני כרגע חושב על "פרי הגליל".
גדעון בן-ישראל: ישנה עיירה שקיומה תלוי במידה רבה במפעל הזה, ולפי המדיניות הזאת של הסרת מכסים וכן הלאה, אפשר להרוס גם את המפעל, אפשר להרוס גם את העיר שבה זה נמצא.
גדעון בן-ישראל: אנחנו חייבים להיות מאוד זהירים לגבי הייצור שיש לנו.
גדעון בן-ישראל: אם ניקח את נושא המזון, ישנו מפעל של אסם, לתפארת התעשייה בישראל - ממלא את כל המצוות, שכר הוגן, יחס תקין לעובדים שלו, אז מה אנחנו רוצים לעשות?
גדעון בן-ישראל: ועכשיו מתחילים לדבר על כך, מחר ייצרו מצב שאסם לא תוכל יותר לייצר.
גדעון בן-ישראל: אני אומר במפורש שוועדת הכלכלה היא בכ"ף ולא בקו"ף.
גדעון בן-ישראל: לכן, אני אומר שוועדת הכלכלה, יש לה הרבה מה לומר בעניין הזה.
גדעון בן-ישראל: בכלל, זה מוזר – בוועדת טרכטנברג, אני יכול לומר רק במשפט אחד שלזקנים לא נתנו כלום בכל ההמלצות שלהם.
גדעון בן-ישראל: שום דבר.
גדעון בן-ישראל: היינו שם, דיברנו, העברנו מסרים, ראש הממשלה הפנה את הפניות שלנו.
גדעון בן-ישראל: מה זה לעזאזל, איזה מידה של חמלה כלשהי.
גדעון בן-ישראל: אבל לעומת זאת, ייצרו עכשיו בעיה נוספת, שיתחילו עכשיו פיטורים המוניים.
גדעון בן-ישראל: הנה אנחנו שוב קוראים – גם בהי-טק פתאום, אותו בן-דור שהכריז כל הזמן שהוא ידאג לעובדים וכן הלאה, 1,000 עובדים הוא עומד לפטר.
גדעון בן-ישראל: רבותי, זהירות, זהירות רבה.
גדעון בן-ישראל: ואני מציע שהוועדה במפורש תקבל החלטה שכל העניין הזה של ביטול מכסים הוא מדיניות מוטעית.
גדעון בן-ישראל: פה אני מסכים עם קודמי שאמר – צריך שיהיה פיקוח.
גדעון בן-ישראל: מה קרה?
גדעון בן-ישראל: כל פעם אומרים שתהיה תחרות, והעשירים, הם יגרמו לכך שהעניים ירוויחו כי זה יחלחל.
גדעון בן-ישראל: רבותי, זה לא מחלחל, זה מעורר חלחלה, זה מה שקורה.
גדעון בן-ישראל: זה לא מחלחל.
יצחק וקנין: האוצר, מי רוצה להתייחס?
יצחק וקנין: מה הסיכומים ביניכם לבין התמ"ת לגבי הורדת המסים?
שירלי אביבי: במסגרת המלצות טרכטנברג וגם מה שאושר על-ידי המחליטים אצל ראש הממשלה, יש הבחנה ברורה בין מוצרי תעשייה למוצרי מזון.
שירלי אביבי: במוצרי תעשייה זה אושר על-ידי הממשלה במסגרת דיון אצל ראש הממשלה, וזה תואם יחד עם התאחדות התעשיינים ויחד עם משרד התמ"ת.
יצחק וקנין: כשאת אומרת מוצרי תעשייה, למה הכוונה?
יצחק וקנין: תנסי לפרט לנו.
שירלי אביבי: מוצר תעשייתי זה מוצר שהוא אינו מזון.
שירלי אביבי: כל מה שהוא מזון – אם זה מוצר חקלאי שגדל ואם זה מוצר מזון שמיובא – כל המוצרים האלה עדיין לא אושרו בהחלטת ממשלה.
שירלי אביבי: החלטת הממשלה קבעה שהם עוברים להמשך דיון במסגרת ועדת קדמי.
שירלי אביבי: לגבי כל שאר המוצרים שהם מוצרי מזון ומוצרי צריכה, כבר יש החלטת ממשלה שנעשתה בתיאום עם התאחדות התעשיינים ועם משרד התמ"ת.
שירלי אביבי: יש רשימה סגורה שהועברה אלינו, באישור משרד התמ"ת, רשימה סגורה של 444 מיליון שקלים הכנסות ממסים שלגביה התאחדות התעשיינים אישרה, וכאמור משרד התמ"ת עבר עליה, עליהם יופחת המכס.
שירלי אביבי: כל המוצרים האלה, באופן עקרוני אין להם ייצור מקומי בארץ ולכן אפשר להפחית את המכסים.
לאה ורון: זאת אומרת, בשלב הראשון - -
שירלי אביבי: שלב ראשון ב-2012.
לאה ורון: - - מדובר בהחלטה של הפחתת מכסים על מוצרים שאין לגביהם ייצור מקומי.
שירלי אביבי: הרשימה הועברה על-ידי התאחדות התעשיינים, שבדקה שאין לגביהם.
יצחק וקנין: חזקי, אתם תרצו להתייחס?
שירלי אביבי: זוהי רשימה שלא אנחנו יצרנו, זאת רשימה שהתאחדות התעשיינים עברה עליה, העבירה אותה למשרד התמ"ת, ואנחנו קיבלנו את זה ממשרד התמ"ת.
שירלי אביבי: כל המוצרים האלה, יופחת לגביהם המכס לאפס אחוזים ב-1 בינואר 2012.
דוד אזולאי: האם הוועדה יכולה לקבל את הרשימה הזאת?
שירלי אביבי: כן, בטח.
דוד אזולאי: אז למה לא מציגים אותה בפנינו?
שירלי אביבי: תן לי לסיים.
שירלי אביבי: כמו כן, הוחלט במחליטים אצל ראש הממשלה שכל הרשימה הזאת וכל ההחלטות שקשורות להפחתת מכסים יועברו לציבור והציבור יוכל להעיר את הערותיו, כלומר גם אם במקרה ברשימה שהעבירה התאחדות התעשיינים יש מפעל שחושב שהוא נפגע בצורה כזו או אחרת מהפחתת המכסים, הוא יכול לבוא ולטעון את טענותיו.
שירלי אביבי: אנחנו נקבע תאריך להגשת הטענות והוא יכול לבוא ולטעון את טענותיו בתאריך הזה.
שירלי אביבי: השימוע הזה עובר אצלנו את כל האישורים – את היועץ המשפטי, זה עובר בין כמה משרדים.
שירלי אביבי: בימים הקרובים כנראה יצא נוסח מוסכם והוא יופנה לציבור, זה יפורסם, גם הטובין שבגינם מופחת המכס.
שלי יחימוביץ': האם ההפחתות מגיעות לוועדת הכספים?
שירלי אביבי: אני לא יודעת אם בסופו של דבר, הרב גפני יעביר את ההפחתות האלה או לא יעביר את ההפחתות האלה.
שלי יחימוביץ': לא, אני שואלת אם זה טעון ועדת כספים.
שירלי אביבי: הפחתות מסים לא עוברות ועדת כספים, רק העלאות, אבל במסגרת הדיונים אצל חבר הכנסת גפני הוא אמר שהוא רוצה לעבור על כל מה שאושר אצל טרכטנברג, כך שאינני יודעת אם זה יעבור בוועדת הכספים או לא.
שירלי אביבי: באופן עקרוני, על-פי הנוהל ועל-פי החוק, רק העלאות מכסים עוברות ועדת כספים ואישור ועדת כספים.
שלי יחימוביץ': בכמה, להערכתכם, בסופו של התהליך יופחתו המכסים?
יצחק וקנין: קרוב למיליארד שקלים, יותר ממיליארד.
שלי יחימוביץ': בכמה אחוז בסופו של יום יופחתו?
שירלי אביבי: יש את הסכום שיופחת לגביו המכס ב-2012, שזה בהתאם לרשימה שהועברה על-ידי התאחדות התעשיינים, זה בשלב הראשון.
שירלי אביבי: בשלב השני יופחת המכס ב-10%, שזה ב-2013, וב-2014 יופחת המכס בעוד 15%.
שלי יחימוביץ': בסך הכול זה יגיע ל-50%?
שירלי אביבי: לא.
שירלי אביבי: זה יגיע ל-25%.
שלי יחימוביץ': כי בהתחלה דובר על 50%.
יוסף דנקונה: 25% מהמכס הקיים.
קריאה: סך הגבייה.
שירלי אביבי: סך הגבייה כן, אבל המכס יופחת – אם יש מכס שהוא 12%, שעליו לא הופחת המכס בשלב הראשון כי יש עליו ייצור מקומי, אזי השלב הבא יהיה ב-2013, סך המכס ירד ב-10%; בשלב השלישי, ב-2014, יופחת ב-15%, וב-2015, במחליטים של ראש הממשלה נקבע שיתקיים דיון לגבי המשך יישום המלצות דוח טרכטנברג.
לאה ורון: אם את יכולה להתייחס למועדים משום שאתם אומרים שאתם הולכים לפרסם שימוע לציבור.
שירלי אביבי: נכון.
לאה ורון: הפחתת המס צריכה להיכנס לתוקפה ב-1 בינואר 2012, ואנחנו נמצאים היום ב-14 בנובמבר.
שירלי אביבי: אנחנו מקווים שעד סוף השבוע כבר יהיה נוסח מוסכם שנוכל לפרסם אותו בציבור, וגם יינתן זמן לציבור להגיב ולנו לקבל את ההערות.
דוד אזולאי: אדוני היושב-ראש, אנחנו נבקש שזה יגיע לפה לוועדת הכלכלה, וחשוב שהנושא הזה יעלה לדיון.
יצחק וקנין: התאחדות התעשיינים, הייתי רוצה את ההתייחסות שלכם גם לרשימה וגם להסדר ביניכם לבין האוצר.
אביגדור ליברמן: צביקה ליברמן, מנהל את איגוד הטקסטיל בהתאחדות התעשיינים.
אביגדור ליברמן: האמת שאני מכיר את הרשימות, אני מבין שהיתה הסכמה מבחינת ההתאחדות, כפי שאמרה הגברת, יש סיכום עם האוצר לגבי המתווה, וזה כמובן בכפוף לנושא של הסכמי סחר שאמורים להיחתם בעתיד.
אביגדור ליברמן: לגבי המוצרים או לגבי הפריטים, מדי פעם אני מגלה פריטים שאכן כן מיוצרים בארץ, למרות הרשימות האלה, ואת זה אנחנו נעביר לאוצר על מנת להסדיר את העניינים, שלא יהיה מפעל שייפגע.
לאה ורון: למשל, באיזה פריטים מדובר?
אביגדור ליברמן: לצידי יושב מנכ"ל מפעל באופקים שמעסיק 150 עובדים, שנקרא "ופורג'ט".
יצחק וקנין: מה אתה מייצר?
אייל מאור: אנחנו מייצרים בד לא ארוג, Non-woven.
אייל מאור: יש בארץ כמה מפעלים שעוסקים בתחום הזה, ותתפלאו אולי לדעת אבל ישראל היא מעצמה עולמית בבדים לא ארוגים.
אייל מאור: אינני רוצה לחזור על דברים.
אייל מאור: דיברו פה על הקטע של התחרות הלא הוגנת מהמזרח, אבל יש נקודה אחת שלא שמעתי התייחסות אליה.
אייל מאור: אם אני מבין נכון, כל הרעיון, כל המודל הכלכלי – הפחתת המכסים על מנת להיטיב עם הצרכן הסופי, להוזיל את יוקר המחיה.
אייל מאור: המוצר שאנחנו מייצרים נמכר למפעלי תעשייה בארץ, ו-95% מהתוצרת מיוצאת לגרמניה, ספרד, צרפת, אנגליה, כך שגם אם המודל הכלכלי הזה באמת עובד, שאתה מוריד מכס וההנחה הזאת משורשרת בסוף עד לצרכן הסופי, הרי מי שייהנה מההטבה הזאת זה הצרכן בגרמניה, אנגליה, בספרד, בעוד שהמדינה תפסיד הכנסות ממסים, היא תפגע בתעשייה.
אייל מאור: יש המון מפעלים שמייצרים בד לא ארוג בארץ והם ייפגעו כתוצאה מהחשיפה לתחרות לא הוגנת מהמזרח, ובסופו של דבר הרעיון הבסיסי שהצרכן ייהנה מההטבות לא יקרה.
אייל מאור: אני חושב שיש להבדיל בין מכס על מוצר סופי – כמו מכוניות, גם מוצרי מזון – לבין חומר גלם, כשחומר גלם הרי משורשר, עובר כמה ידיים לפני שהוא מגיע להיות מוצר סופי, ובכל מודל כלכלי החיסכון מתחלק בין היצרן לבין הצרכן.
אייל מאור: ככל שיש לך יותר שלבים באותה שרשרת הרי ברור שהחיסכון שיגיע בשורה התחתונה לצרכן הסופי הרבה יותר קטן, מה עוד שבחלק גדול מהמקרים מדובר על יצוא.
יצחק וקנין: ישראלה מני, איגוד לשכות המסחר.
ישראלה מני: בוקר טוב לכם.
ישראלה מני: קודם כול, תעשייה זה דבר מאוד חשוב, בעיקר במשק כמו שלנו משום שאנחנו משק כפי שאנחנו מכירים – ביטחון זה עניין של זמן, וכולי.
ישראלה מני: זה דבר ראשון.
ישראלה מני: יחד עם זאת, צריך להבין שעברנו תהליך חשיפה, המשק עבר תהליך חשיפה – התחיל בשנות ה-90' עד למעשה תחילת שנות ה-2000, אז השאלה אם זה בכלל מועיל לצרכן.
ישראלה מני: אני חושבת שרשות המסים יכולה להעיד יותר מכול על כמה תהליך החשיפה הועיל לצרכן והועיל למשק, ואתם יודעים מה, הועיל גם לתעשייה.
ישראלה מני: חבל שחבר הכנסת חנין לא פה.
ישראלה מני: כשאנחנו בודקים את כמות העובדים, אז נכון שעובדים בטקסטיל– ואני אומרת זאת ככלכלנית מקרו – זה דבר מאוד חשוב וחלקם נמצאים באזורים מאוד בעייתיים.
ישראלה מני: יחד עם זה, אם אני בודקת את כמות העובדים שהתווספה לתחום המסחר באותו תחום של טקסטיל – לצורך העניין אזכיר שתי חברות, פוקס וקסטרו, שהתחילו לייצר במזרח וכתוצאה מכך הן יכלו להגדיל את כמות העובדים שלהן בעשרות אלפים – אם היום אני מסתכלת על כמות העובדים במסחר ושירותים בטקסטיל, אנחנו מדברים על קרוב ל-50,000 עובדים.
שלי יחימוביץ': למה, הם לא יכלו לייצר את אותה תוצרת בדיוק בארץ?
ישראלה מני: מייד אתייחס לעניין.
ישראלה מני: יש פה איזונים מאוד ברורים.
ישראלה מני: האיזון הראשון קשור לגיוון שהצרכן יכול לקבל.
ישראלה מני: נכון ש"אתא" עבדה מצוין.
שלי יחימוביץ': אוי, מספיק עם ה"אתא" הזה.
שלי יחימוביץ': באמת, די עם הקלישאות.
ישראלה מני: חברת הכנסת יחימוביץ, אני קיבלתי זכות דיבור.
שלי יחימוביץ': תיכף תגידו לנו קובה ואחר כך תגידו יוון.
שלי יחימוביץ': "אתא", קובה, יוון.
ישראלה מני: אין לי בעיה.
ישראלה מני: לא, אני לא מדברת על זה.
שלי יחימוביץ': הבנו.
ישראלה מני: לא, לא, אני מדברת על המבחן שמשנות ה-90 כולנו עברנו בתחום הטקסטיל.
ישראלה מני: קודם כול, הגיוון עלה; שנית, המחירים ירדו; שלישית, כמות המועסקים בתחום המסחר - - -
שלי יחימוביץ': המחירים לא ירדו.
שלי יחימוביץ': היבואנים מרוויחים יותר.
ישראלה מני: אני יכולה להראות לך שהמחירים ירדו.
ישראלה מני: אם את רוצה, אני אעשה לך את הניתוח, יש לי אותו אצלי באקסל, משנות ה-90 עד היום כמה המחירים ירדו בהשוואה למדד המחירים.
ישראלה מני: יש לי את זה גם על מקררים שירדו ב-30%, גם על מזגנים שירדו בקרוב ל-50%, גם על מייבשי כביסה.
ישראלה מני: למיטב ידיעתי, פעם קניתם מכונת כביסה – אני אז הייתי ילדה – בקרוב ל-6,000-5,000 שקלים, היום אפשר להשיג ב-1,300 שקלים, וזה רק כתוצאה מהחשיפה.
שלי יחימוביץ': כן, אבל אז היה פועל במפעל במכונות כביסה שהיתה לו קביעות והוא התפרנס בכבוד.
ישראלה מני: אין לי בעיה, אבל אלה בדיוק האיזונים.
ישראלה מני: עכשיו אנחנו צריכים להחליט.
ישראלה מני: ועדת טרכטנברג באה לדון בנושא של הצרכן.
ישראלה מני: עצם העובדה שאנחנו יכולים לאפשר לצרכן היום לקנות מכונה ב-1,300 שקלים ולא ב-6,000 שקלים זה כבר לטובת הצרכן.
ישראלה מני: נכון שהמכסים שהיו בשנות ה-90 הם לא המכסים שיש היום, זאת אומרת שההשפעה של הפחתת מכסים של מאות אחוזים היא לא השפעה של הפחתת מכסים של 12%.
ישראלה מני: אין ספק.
ישראלה מני: אתה שאלת לגבי חומרי גלם.
ישראלה מני: אני בטוחה שאסם תשמח שחומרי הגלם שהיא משתמשת בהם וקונה אותם, לא יהיה עליהם מכס משום שזה יוזיל לה את הייצור, אז גם התעשייה נהנית מהפחתת מכסים על חומרי גלם, קודם כול – תלוי איזה חומרי גלם, לכן יש את השימוע, לכן בודקים כל אחד מהמוצרים בנפרד.
אייל מאור: אבל זה לא הרעיון של ועדת טרכטנברג.
ישראלה מני: ודאי שכן כי אם אסם תוריד לעצמה את עלויות הייצור - - -
אייל מאור: מכס זה לא המצאה ישראלית.
אייל מאור: מכס נמצא בכל העולם המערבי כדי להגן מפני תחרות לא הוגנת.
אייל מאור: אנחנו לא מפחדים מתחרות.
אייל מאור: אני נלחם בתחרות מול הטורקי, מול האירופאי וגם מול תחרות מקומית.
אייל מאור: אנחנו לא מונופול.
ישראלה מני: אבל אני אתך, אני לא יודעת על מה אנחנו מתווכחים.
אייל מאור: לא, אמרת אסם.
יצחק וקנין: רבותי, אל תנהלו ויכוח ביניכם.
ישראלה מני: אני אומרת שאסם תשמח שחומרי הגלם שהיא קונה בשביל לייצר את המוצרים שלה לצרכן – לא סתם אנחנו נכנסים היום לסופר ואנחנו יכולים לקנות פסטה של אסם, שלושה ב-10 שקלים.
ישראלה מני: למה אנחנו עושים את זה?
ישראלה מני: כי אסם גם הפכה לחלק מהיבואנים במשק וגם היא נהנית מהפחתת המכסים, זאת אומרת הכול פה שאלה של איזונים.
ישראלה מני: דבר שלישי שמאוד חשוב לי פה להזכיר – כשאנחנו מדברים על הפחתת מכסים אנחנו מדברים כן על המילה תחרות.
ישראלה מני: הכול פונקציה של איזונים.
ישראלה מני: כפי ששירלי אביבי ציינה – יש פה עניין של שימוע.
ישראלה מני: אם המוצר שלך – מהצד, לא בדקתי את הנושא, אנחנו נבדוק את זה כי השימוע גם קשור אלינו – אם המוצר שלך הוא באמת מוצר שברור שאין טעם לפתוח, אז אין טעם לפתוח, וגם אנחנו נסכים לעניין הזה, אין לי בעיה.
ישראלה מני: אבל, סיטואציה שבה יש לי חומרי גלם שאני יכולה להוזיל את הייצור המקומי שלי, יש לי מוצרים שבהם בוודאי אין תחרות או אם יש תחרות היא תחרות מאוד מועטה, ואפשר לפתוח כדי שהצרכן באמת יוכל להרוויח מהמחיר הזה, מבחינתי זה שווה.
ישראלה מני: צריך להבין – גם אם המכס יורד, זה לא אומר שהמחירים בהכרח ירדו, אבל עצם העובדה שתיכנס תחרות זה יעיף את המחירים למטה, וזאת נקודת המבחן של כולנו.
אייל מאור: אבל זה בדיוק העניין, תחרות כבר קיימת היום.
יצחק וקנין: חברת הכנסת פניה קירשנבאום, הייתי רוצה לתת לך את רשות הדיבור מכיוון שאת הגשת ההצעה לדיון מהיר, בבקשה.
פניה קירשנבאום: קודם כול, תודה לכבוד היושב-ראש, לחברי חברי הכנסת, לאורחים, ואני רוצה להתנצל בפני כולם על האיחור – הכבישים והפקקים לא תמיד בשליטה.
פניה קירשנבאום: אולי עשיתי טעות בחישוב הזמן, ואני מתנצלת בפני כולם שנאלצו לחכות.
פניה קירשנבאום: כן, ביקשתי דיון מהיר כי הנושא נראה לי חשוב ביותר.
פניה קירשנבאום: קודם כול, בתקופה שבה רוב המדינות מנסות להגן על הייצור שלהן, או לפחות על הסכמים בילטראליים, אנחנו הולכים להוריד את המכס באופן חד-צדדי; כולם מנסים לשמור על התעשייה שלהם, ואנחנו קצת מזניחים.
פניה קירשנבאום: אפשר כמובן להוריד את כל המכסים, אפשר לוותר ולסגור את התעשייה ולהפוך למדינת שיווק או שירות.
פניה קירשנבאום: אנחנו ניתן שירותים בתחום חינוך, רפואה או דברים אחרים, ואנחנו כולנו נמכור את הסחורות שאנחנו מקבלים מהמזרח הרחוק או מכל מקום אחר, ומזה אנחנו נחייה.
פניה קירשנבאום: אז יהיו לנו לא 50,000 עובדים, יהיו לנו 100,000 עובדים בתחום המסחר.
פניה קירשנבאום: אבל מה שנראה לי הכי קל – אנחנו מאוד חזקים בדרך כלל על החלשים – קל למסות את הטקסטיל הזה שכבר בקושי שורד, והמפעל הזה שמספק תעשייה בערד, אולי גם זה עוד מעט ייסגר.
פניה קירשנבאום: קל מאוד להוריד מכסים על אבקות חלב או דברים כאלה, ובואו "נהרוג" את הרפתנים המסכנים שקמים ב-4:00 בבוקר ומתפרנסים מ-7,000 שקלים בחודש, אז שילכו למכור את מוצרי החלב שנייבא אותם.
פניה קירשנבאום: קל מאוד לעשות את זה, אבל אני אומרת – בואו ננסה להוריד מכס על דברים יותר משמעותיים, שאיתם המדינה לא מתמודדת כי שם יש אנשים שיש להם פה לובי חזק יותר ויש להם כוח בשוק הזה.
פניה קירשנבאום: אני לא רואה שהולכים להוריד מכס משמעותית על ענף הרכבים - זה פתאום נהייה סיגריות, אלכוהול ורכב, אלה שלושת הענפים המסוכנים.
פניה קירשנבאום: סיגריות ואלכוהול אני מבינה, מה ענף הרכב הפך כל כך מסוכן למדינת ישראל?
פניה קירשנבאום: אני גם לא רואה שמורידים מכס על המלט, לא רואה.
פניה קירשנבאום: מה קורה?
פניה קירשנבאום: יש לנו פה מונופול, וכולם שותקים – זה בסדר.
פניה קירשנבאום: הדירות יקרות, המחיר עולה, המלט עולה במחיר, 52%, ואף אחד לא מדבר על זה.
פניה קירשנבאום: אבל טקסטיל ואבקת חלב, זה מה שיפתור לנו פה את כל הבעיות.
פניה קירשנבאום: באמת, אם אנחנו רוצים להפוך למדינת שירות ושיווק, ולגמרי לאבד את כל התעשייה המקומית – אז אנחנו נמצאים על הדרך הנכונה.
יצחק וקנין: פיני קבלו, בבקשה.
פיני קבלו: אני חושב שכדאי שנהיה זהירים, ואני שמח שחברת הכנסת העלתה את הנושא, לפני שנלך להורדת מכסים ונביא עלינו קטסטרופה של אבטלה בפריפריה.
פיני קבלו: לפני 20-15 שנה עוד ראינו שאמרו – נכנסנו לשוק האירופאי המשותף, תחרות, צריך לתת אפשרות שייכנסו לכאן סחורות, והתוצאה היתה פיטורים גדולים מאוד.
פיני קבלו: הזכירו פה את "אתא", אני אזכיר את כיתן עם 1,300 עובדים והיה מפעל רביטקס שקלט 420.
פיני קבלו: אני מדבר ספציפית על היישוב שלי, אני מייצג את השלטון המקומי אבל נוח לי מאוד לדבר על המקום ממנו אני בא.
פיני קבלו: סיפרו לנו שאנחנו צריכים להיכנס לתעשיות מתוחכמות, והתעשייה המתוחכמת תגיע.
פיני קבלו: אני רוצה להזמין את כל ועדת הכלכלה שתבוא ותראה את אזור התעשייה.
פיני קבלו: באותו אזור תעשייה, אותם מפעלים של טקסטיל, מתכת, קרטון, פלסטיק, נסגרו, אף מפעל אחר לא בא במקומם.
פיני קבלו: המדינה הלכה והשקיעה – יושב פה נציג התאחדות התעשיינים – השקיעה בפארק צבאים כ-60 מיליון שקלים להפשיר קרקעות על מנת לקלוט תעשייה, ולכו תראו את המקום הזה, עשר שנים לא הוקם שם מפעל אחד.
פיני קבלו: אנחנו מהר מאוד רוצים להפוך את עובדי התעשייה לעובדי מסחר, כפי שגברתי אמרה, ואני מצטער – אנחנו רוצים צעירים שיבואו לפריפריה ותהיה להם תעסוקה, יהיה להם מקצוע ויוכלו להתקדם, ולא, אנחנו לא רוצים את כולם למסחר.
פיני קבלו: אם אנחנו רוצים להפוך את מדינת ישראל למסחר, עם אותן משכורות של שכר מינימום – זאת לא המטרה שלנו.
פיני קבלו: ואם אנחנו רוצים להשאיר את הצעירים בפריפריה ושלא יעזבו, אנחנו צריכים לשמור על הנכסים של אותן תעשיות, כי אחרת אנחנו נביא זאת על עצמנו.
פיני קבלו: מה שנותר היום באזור שלי, ואני מבין שאז אמרו – טקסטיל, יש תחרות בטורקיה, במצרים, ואחר כך מעבר לירדן פתחו אזור תעשייה ששם היה צריך לתת תעסוקה לירדנים.
פיני קבלו: בבוקר ראינו את המשאיות שנכנסות עם הסחורה הגולמית, בערב הן חזרו עם הסחורה המוגמרת, ועכשיו הולכים לפגוע גם בתעשיית המזון.
פיני קבלו: נכון, אולי זה יקר, צריך לדעת איך לטפל בזה – תעשיית המזון במפעלים האזוריים שלנו מעסיקה כ-1,500 איש.