GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
עמיר פרץ: יש למכס תפקיד לבדוק מתי המכס יורד באופן כזה שהוא גורם לכך שהמפעל המקומי כבר אין לו כדאיות והוא נאלץ לסגור.
עמיר פרץ: לא בכל מקרה.
עמיר פרץ: אם ישנם מקומות שבהם המפעלים המקומיים מגיעים למחירים מופקעים, ובשביל זה צריך לעשות ייבוא בשביל לאזן את המחירים שלהם, ואין דרך אחרת, גם את זה צריך לעצור.
עמיר פרץ: לכן, אני נגד קידושו של כל דבר.
עמיר פרץ: אני חושב שהבעיה של הדוח הזה היא בכך שהוא הולך ליד הבעיות.
עמיר פרץ: הוא לא מביא איזושהי דרמה של שינוי, הוא לא בא ואומר: יש לי 300 מוצרים בסיסיים ועל כל אלה אני רוצה פיקוח, לקבוע להם תקרה – אין מעבר לזה.
עמיר פרץ: זו דרמה גדולה.
עמיר פרץ: כולם יתחילו להתחרות אז – גם היבואנים, גם היצרנים – במסגרת התקרה שקבעת.
עמיר פרץ: אתה באמת מהלך פה בין הטיפות ואני מבין את המצב הזה של הליכה בין הטיפות.
עמיר פרץ: כפי שציינת, אין עדות יותר מחפירה מאשר העובדה שתמיד האוכלוסיות הכי חלשות משלמות הכי הרבה.
עמיר פרץ: הרי המקום הכי יקר זו המכולת, מה הסיפור?
עמיר פרץ: המכולת השכונתית היא המקום הכי יקר כי היצרנים הישראלים לא מוכנים למכור למכולת, כי הרשת הגדולה אומרת ליצרן: אם תמכור למכולת, אני לא קונה ממך.
עמיר פרץ: המכולת נאלצת לקנות מרשת השיווק.
עמיר פרץ: הם מחכים למבצעים שעושים לקליינטים כדי לקנות במחיר מבצע.
עמיר פרץ: בוודאי שהם יותר יקרים.
עמיר פרץ: הרי אתה הולך למכולת כשאתה נתקע או כאשר אין לך רכב.
עמיר פרץ: קחו את אותו קשיש חלש שאין לו מי שיסיע אותו לסופר, או שאין לו כרטיס אשראי או אמצעי תשלום אחרי שמאפשרים לו להיות שם, הוא קונה בהקפה על חשבון הביטוח הלאומי שהוא יקבל.
עמיר פרץ: המכולת עושה לו טובה ונותנת לו משהו על מנת להתקיים.
עמיר פרץ: אבל, זה ברור שהמכולת היא הכי יקרה בה בשעה שהכי חלשים קונים בה.
עמיר פרץ: זה ברור שהרשתות בפריפריה נמצאות במדרג השני והן יותר יקרות מהרשתות במרכז הארץ, וגם שם זה ניצול לרעה של חולשה.
עמיר פרץ: אדוני המנכ"ל, אני מוותיקי הכנסת ואני נותן לעצמי את הזכות להיות הזיכרון הארגוני למען החברים כאן, מבלי לפנות ל-מ.מ.מ.
עמיר פרץ: כשהתחיל כל הסיפור של הכבלים, חלק מרכזי בשיטת המכרזים היתה איך לאלץ אותם להגיע למושב הבודד שבו ברור שהוא מפסיד.
עמיר פרץ: אבל, המכרז קבע שהוא לא קונה רק את תל-אביב, אלא שהוא קונה תמהיל.
עמיר פרץ: הוא קונה גם את תל-אביב וגם את המושב שנמצא בצפון הארץ.
עמיר פרץ: הוא קונה גם את באר-שבע וגם את הכפר הבדווי שנמצא שם.
עמיר פרץ: על-פי המכרז הוא היה מחויב לסיים את התשתיות במקביל או שניתנה לו ארכה של שנה-שנתיים כדי לסיים את התשתיות, ובאותו מחיר.
עמיר פרץ: מה זה נקרא שאי-אפשר לגמור את הפרשה?
עמיר פרץ: שיעשו את התמהיל, שיחלקו את עלויות ההסעה על כלל הצרכנים בישראל.
עמיר פרץ: מה זה השערורייה הזאת שהמחיר בפריפריה גבוה בעשרות אחוזים?
עמיר פרץ: לסיום, אני באמת חושב שהאמירה כאן של יצירת מדפים בתוך חברות גדולות שיש להן יכולת להשתלט על הנדל"ן, להקים בניינים והכול, היא אמירה חשובה.
עמיר פרץ: אני אשמח להכין הצעת חוק בעניין, ואולי חברים אחרים יצטרפו ונבוא ליושב-ראש.
עמיר פרץ: אני חושב שגם אם אנחנו לא נניע את הצעת החוק, זה יגרום לממשלה לנוע יותר מהר לכיוון הרעיון שהציגו כאן.
כרמל שאמה-הכהן: צבי אלון, מנכ"ל מועצת הצמחים, בבקשה.
צבי אלון: אני אנסה להיות קצר ואדבר במספרים.
צבי אלון: כמי שמייצג לפחות את ענפי הצומח, את הפירות ואת הירקות, בעיקר הטריים, אבל גם כחומר גלם לתעשייה, אני אומר לכם שאין חקלאות בעולם שהיא שוק חופשי.
צבי אלון: חבר הכנסת אקוניס, במדינות שאליהן אנחנו משתייכים, אין מדינה שלא תומכת בחקלאים שלה.
צבי אלון: יושב פה מנכ"ל משרד החקלאות יוסי ישי, אין לו גרוש אחד לתמיכות.
צבי אלון: אני לא מלין על זה.
צבי אלון: אין לו גרוש אחד בתקציב משרד החקלאות כבר שנים של תמיכות במוצרי חקלאות.
צבי אלון: נגמר קליטת עודפים, נגמר מחיר מובטח, נגמר הכול, וברוך השם אנחנו החקלאות אם לא הכי טובה, אז בין הטובות בעולם.
צבי אלון: אבל, אנחנו מתמודדים עם דברים הזויים.
צבי אלון: לגבי המכסים – אני הייתי הרבה שנים אחראי על סחר החוץ במשרד החקלאות.
צבי אלון: הייבוא הוא כבר 4.5 מיליארד דולר יבוא מזון ומוצרי חקלאות לישראל.
צבי אלון: פעם היינו מאוזנים בין הייצוא והייבוא.
צבי אלון: היום גדלנו, ואנחנו מייבאים הרבה.
צבי אלון: רוב רובו של הייבוא פטור ממכס.
צבי אלון: אין אח ורע כזה בעולם.
צבי אלון: לך לאירופה, לכו לארצות הברית – 1%, 5%, 3% - יש מכסים על התוצרת החקלאית, ואצלנו הפוך.
צבי אלון: אני יודע ששר התמ"ת ושרון עכשיו מתחננים על נפשם מול משרד האוצר שישאירו להם את כמה האחוזים שיש להסכמי סחר.
צבי אלון: הסכמי הסחר הם בשביל הייצוא שלנו, שנוכל לקבל פטור על הייצוא ונוכל לתת בתמורה הורדות - - -
כרמל שאמה-הכהן: מר אלון, נא לסכם.
צבי אלון: רבותי, העניין הזה של הורדת המכס כשהמדינה הזאת לא תומכת בתקציבה, זה ממש לשחוט את החקלאות.
צבי אלון: אני אתן לכם שתי דוגמאות של מוצרים שאתם מכירים.
צבי אלון: שמן זית – אנחנו נטענו עצי זית בדרום הר חברון ובגליל התחתון וברביבים ובכל המקומות האלה, אתם רואים את זה.
צבי אלון: אלוהים רוצה וקורה עכשיו באירופה מה שקורה, והמחיר מתמוטט.
צבי אלון: המכס הוא לא מאות אחוזים, הוא מכס סביר להגן על מדינה יבשה שרוצה שיהיו לה גם זיתים.
צבי אלון: המחירים ירדו באירופה מ-15 שקל לליטר ל-11.
צבי אלון: אז אנחנו אומרים: רבותי, זה לא לעולם ועד.
צבי אלון: או שנעקור את הזיתים או שנאחז כמה שנים את ההתמודדות הזאת.
צבי אלון: רבותי, יש מוצרים ב-0 מכס שהצרכן משלם פי 3.
צבי אלון: אין מכס על תה, עולה בכניסה לארץ שני שקלים, הצרכן משלם שמונה שקלים.
צבי אלון: אורז נכנס בפחות משני שקלים – שרון, אתה יודע את זה – הצרכן משלם תשע.
צבי אלון: 100 מיליון קילו אורז נכנס לארץ, 100,000 טון.
צבי אלון: אם הייתם מורידים שקל הייתם חוסכים לצרכן 100 מיליון שקלים רק על שקל אחד להוריד את המכס בין שני שקלים - - -
יוסי ויליגר: אבל, זה לא נגמר בתשע זה נמכר בחמש.
יוסי ויליגר: אני אחד היבואנים הגדולים של אורז.
צבי אלון: אתה אמרת הרבה דברים שאין עליהם עובדות.
יוסי ויליגר: אני יכול להראות לכם שחור על גבי לבן.
צבי אלון: המחיר לצרכן הוא שמונה-תשעה שקלים – הנה הנתונים – כשהוא מייבא את זה בפחות משני שקלים.
כרמל שאמה-הכהן: תודה, מר אלון.
אופיר אקוניס: תודה, אדוני.
אופיר אקוניס: קודם כל, אני מברך על הקמת הוועדה, ועל עבודת הוועדה.
אופיר אקוניס: אני מצטער שחברת הכנסת יחימוביץ יצאה משום שאני חושב שהמועד של הקמתה הוא חשוב, כמו מועד הקמתה של ועדת הריכוזיות.
אופיר אקוניס: כלומר, אני חושב שאנחנו זיהינו גם בוועדה הזאת, בדיונים שהיו פה, גם בבניין הזה, גם בממשלה, את הבעיות הללו עוד לפני הקיץ האחרון, וזה דבר שהוא חשוב באמירה הפרוזאית אולי.
אופיר אקוניס: למה זה זוהה?
אופיר אקוניס: משום שכל אחד ואחת שיושב בחדר הזה – ולא משנה אם הוא בהשקפותיו שמאל קיצוני או ימין קיצוני – זיהה בעשור האחרון עלייה דרמטית ואלימה ביוקר המחיה במדינת ישראל.
עמיר פרץ: אבל, יש מי שזיהה לפני - תודה.
אופיר אקוניס: אני לא יודע אם זיהו או יומיים לפני.
אופיר אקוניס: אבל, זיהינו את הבעיה הזאת.
עמיר פרץ: אני עשר שנים לפני.
עמיר פרץ: אמרתי לך ולחבר שלך.
אופיר אקוניס: התפקידים שלי בבית הם לעשות את הקניות, להוריד את הזבל ולהוריד את הכלב.
עמיר פרץ: לפני עשר שנים לא עשית את זה?
אופיר אקוניס: לפני עשר שנים כשרק נישאתי, פחות או יותר, גם עשיתי את זה, וראיתי בעשר השנים האלה את העלייה החולנית ביוקר המחיה.
אופיר אקוניס: על זה אמרתי שאין ויכוח.
אופיר אקוניס: זה לא בגלל החתולה כמובן.
אופיר אקוניס: הדבר הזה זוהה בלי ועדת קדמי ועם ועדת קדמי.
אופיר אקוניס: אבל, טוב שהיא הוקמה, וטוב שהיא גם תסיק את מסקנותיה.
אופיר אקוניס: בעניין הזה אני חושב שכן יש חשיבות דרמטית להצהרות של ועדת קדמי שמצאו את עצמן בוועדת טרכטנברג.
אופיר אקוניס: וכן, זה הפחתת מכסים והפחתת מיסים.
אופיר אקוניס: הדבר הזה שיש פה מכסי עתק – אתה נתת דוגמאות של 3% ו-5%.
אופיר אקוניס: אבל, יש פה מוצרים שממוכסים ב-130% ו-140% ו-190% - הוא דבר בלתי מתקבל על הדעת בעולם מודרני ובכלכלה מודרנית, ובכלכלת שוק שהיא לא מילה גסה, חבר הכנסת פרץ.
אופיר אקוניס: אני חושב שבעניין הזה צריך לתמוך תמיכה רחבה מאוד, כי בסופו של דבר זה כן מגיע לצרכן.
אופיר אקוניס: אני מראשוני המגינים על התעשייה הישראלית.
אופיר אקוניס: חוקקתי עם חברת הכנסת יחימוביץ את חוק הדגל שמחייב ייצורו רק במדינת ישראל, ודאי גם על החקלאות.
אופיר אקוניס: אבל, אתה חייב למצוא את האיזונים הללו.
אופיר אקוניס: אם שר התמ"ת בא ואומר הפחתה דרמטית מידיי תהיה הרס לחקלאות הישראלית - ואני חושב שיש הרבה מאוד בדברים שלו - צריכים שתהיה הפחתה מאוזנת ומידתית כדי שמצד אחד האזרח ירוויח את ההורדה, ומצד שני, החקלאי לא יפסיד ולא יקרוס.
אופיר אקוניס: אני רוצה להפתיע עכשיו את חבר הכנסת פרץ שמייחס לי תפיסות תאצ'ריסטיות כמעט.
עמיר פרץ: הוא לא היה תאצ'ריסט, אבל הוא כתב את התורה יחד עם החבר שלו ביבי נתניהו.
אופיר אקוניס: אני אפתיע אותך, אני רחוק מאוד מתפיסה תאצ'ריסטית, ואני גם רחוק מאוד מתפיסה סטליניסטית.
אופיר אקוניס: אני חושב שבין תאצ'ר לבין סטלין יש הרבה מאוד מרחק, ושם צריכה להיות הכלכלה שלנו.
אופיר אקוניס: אני מודה לך, חברת הכנסת סולודקין.
אופיר אקוניס: עכשיו אני אדהים אותך, תקשיב טוב.
אופיר אקוניס: השיח בינינו הוא מרתק, תעיד מנהלת הוועדה.
אופיר אקוניס: אני חושב שצריך להחזיר פיקוח על חלק מן המוצרים.
אופיר אקוניס: אני מאוד מצטער, מר קדמי, שאתם לא תמכתם.
אופיר אקוניס: לא רק שלא תמכתם, התנגדתם להצעת חוק פרטית שלי להסרת הפיקוח על הסולר שבוודאי מביאה לשרשור ביוקר המחיה.
אופיר אקוניס: כאשר הסולר פרוץ, עולה למשווק להסיע יותר מהמחלבה או מהמקום שבו הוא אורז את הפירות והירקות לרשת השיווק.
אופיר אקוניס: לא יקרה כלום, אין פרות קדושות.
אופיר אקוניס: אתם התנגדתם.
אופיר אקוניס: נכון, אין פיקוח.
אופיר אקוניס: אני טוען שצריך להחזיר.
אופיר אקוניס: אני אומר את זה גם לאוצר.
אופיר אקוניס: היתה פה קואליציה של משרד האוצר, התשתיות, והתעשייה והמסחר שהפילו את הצעת החוק הזו בוועדת שרים לחקיקה.
אופיר אקוניס: אני לא רוצה קרדיט אישי, תעשו את זה כהצעת חוק ממשלתית.
אופיר אקוניס: אם תביאו תהיה פה תמיכה מאוד רחבה.
אופיר אקוניס: ודבר אחרון שהוא אינו פרה קדושה – אני חושב שפה הממשלה צריכה לעשות מעשה אמיץ שמנוגד לתפיסת העולם הבסיסית אולי של חלק ממנהיגיה.
אופיר אקוניס: אני חושב שצריך בצורה גורפת לבטל את המע"מ על מוצרי המזון.
אופיר אקוניס: אומרים לי: זה לא מקובל.
אופיר אקוניס: זה מקובל בכל העולם.
אופיר אקוניס: בכל העולם המערבי יש מע"מ דיפרנציאלי על מוצרי יסוד, רק במדינת ישראל הכול צריך להיות אחיד.
אופיר אקוניס: אני חושב שאם תוסיפו את שתי המסקנות הללו, אדוני המנכ"ל, - לא למסקנות הביניים שלכם - למסקנות הסופיות, אנחנו נטיב בראש ובראשונה עם הצרכנים, וגם נטיב עם הכלכלה שלנו.
כרמל שאמה-הכהן: חבר הכנסת ישראל חסון, בבקשה.
ישראל חסון: קודם כל, תודה.
ישראל חסון: אדוני המנכ"ל, אני, קודם כל, מברך אתכם על העבודה כי אני חושב שהגיע הזמן שנשקיע קצת מחשבה בדברים.
ישראל חסון: אני לא יודע לבוא ולומר איזה הפרה של איזונים אנחנו יוצרים פה במתכונת הקיימת.
ישראל חסון: אני מאוד מאוד מאוד רגיש לשני תחומים - אני אומר לך את זה, ואני חושב שהמשמעות של זה היא מעבר לכלכלה - זה התחום של החקלאות והתעשייה המקומית.
ישראל חסון: החקלאות היא מעבר לכלכלה.
ישראל חסון: אני מבקש מכם בכל לשון של בקשה - הנושא של העלות האלטרנטיבית שאמורים לעלות לנו המלצות שנוגעות למגזרים הללו, אני חושב שכדאי שיונח על שולחנה של הוועדה הזאת.
ישראל חסון: אופיר, אני חייב לך התייחסות אחת.
ישראל חסון: ההמלצה שלך להשיב את הפיקוח על הסולר, בעיניי היא המלצה חלקית מהטעם הפשוט, משום שרוב העלויות בתחום הדלק – הרוב, 50% - מהעלות זה מס.
ישראל חסון: לפני עשר שנים כאשר ליטר סולר עלה 80 אגורות, המע"מ היה 18.
ישראל חסון: אבל, 18 מ-80 נותן לך אני לא יודע כמה אגורות.
ישראל חסון: 15.5% או 16% מ-7 שקלים כבר נותן לך מספר אחר לחלוטין.
ישראל חסון: הנושא הזה של מרכיב המס הוא נושא שהמדינה חייבת לקחת אותו בחשבון, כי הפחד שלי מהנושא הזה או מהחזרת הפיקוח על הסולר, זה שוב פעם איזושהי פגיעה באיזשהן מערכות שעובדות.
ישראל חסון: צריך גם את זה לעשות.
דב חנין: יש לנו פה בעיה של התמודדות עם מיתוסים.
דב חנין: יש מיתוס כזה שנקרא שוק חופשי שכאילו הוא עובד וכאילו הוא פותר את הבעיות שלו.
דב חנין: נאמר פה שאין שוק חופשי היום בעולם בחקלאות, לפחות לא בעולם המפותח, ואין שוק חופשי במוצרי מזון כי הדבר הזה הוא כבר מזמן לא חופשי, הוא מזמן נשלט על-ידי כוחות שמאוד מאוד מתכננים את הפעילות שלהם.
דב חנין: שוק המזון היום הוא שוק מאוד ריכוזי, הוא שוק טייקוני, ורחוק מאוד מלהיות חופשי.
דב חנין: מי שנעדר מהשוק הזה, למרבית הצער, זו המדינה, ואת המדינה צריך להחזיר לתפקוד אם אנחנו רוצים לפתור את הבעיות.
דב חנין: להחזיר את המדינה לתפקוד זה אומר שני דברים, אדוני המנכ"ל.
דב חנין: הדבר הראשון, ואמרו את זה כמה חברי כנסת בדיון, זה פיקוח.
דב חנין: המדינה צריכה להגדיר מה הם אותם נושאים שאנשים חייבים להיות מסוגלים לרכוש אותם.
דב חנין: יש דברים שלא חייבים להיות מסוגלים לרכוש.
דב חנין: לא כל דבר צריך להיות מסוגלים לרכוש.
דב חנין: אבל, כשאנחנו מדברים על גבינת קוטג', למשל, זה דבר שכל משפחה חייבת להיות מסוגלת לרכוש.
דב חנין: כשהמחירים בתחום הזה משתוללים זה מראה שמשהו במערכת לחלוטין לא פועל.
דב חנין: ולכן, פיקוח.
דב חנין: כן, פיקוח.
דב חנין: להגדיר רשימה של מאות מוצרי מזון, להטיל עליהם פיקוח ברור וחד-משמעי ולהתמודד עם השור הזה בקרניו, ולא בדרכי עקיפין שלא יפתרו שום דבר.
דב חנין: זו נקודה ראשונה שבה המדינה צריכה להיות מעורבת.
דב חנין: נקודה שנייה שבה מדינה חייבת להיות מעורבת זו סוגיית המיסוי העקיף.
דב חנין: לא ייתכן שאנחנו נמשיך לנהוג בצורה אנכרוניסטית שפוגעת בחלשים, פוגעת בעניים, במנגנון הלא צודק הזה, הלא נכון הזה של מיסוי עקיף בשיעורים כל-כך גבוהים על מוצרי יסוד.
דב חנין: את המיסים העקיפים על מוצרי יסוד, על מוצרי מזון בסיסיים, על תרופות, על דברים שאנשים חייבים לרכוש אותם, אנחנו צריכים לבטל או להוריד בצורה דרמטית.
דב חנין: יש עוד דבר שהמדינה צריכה להתערב בו והוא הדבר האחרון, ובזה אסיים.
דב חנין: המדינה צריכה להתמודד עם סוגיה של פערי תיווך.
דב חנין: לא ייתכן שכשאנחנו מדברים על מזון, החקלאים – ואני מכיר את המצוקה שלהם בהרבה מאוד פניות שמגיעות עלינו – מתקשים לגמור את החודש, למרות שהם עובדים קשה, למרות שהם משתדלים, למרות שהם מנסים לעשות את הכול כדי לייצר מוצרי מזון, ויש גורמים אחרים בתוך שרשרת המזון הזאת שמגיעים לרווחים פנטסטיים.
דב חנין: גם זה מחייב מעורבות של המדינה.
דב חנין: אם מדינת ישראל לא תהיה בתמונה, התוצאה תמשיך להיות בעייתית.
לאה ורון: היא יצאה, אדוני.
כרמל שאמה-הכהן: היא יצאה החוצה.
כרמל שאמה-הכהן: הדובר הבא הוא איציק אלרוב, מחאת הקוטג'.
יצחק אלרוב: כבוד יושב-ראש הוועדה וחברי הכנסת הנכבדים.
יצחק אלרוב: הקיץ הזה היה מלא תהפוכות ומה שהתחיל כמחאה על יוקר מחירי המזון התגלגל עד ל-400,000 איש ברחובות כמחאה נגד יוקר המחיה.
יצחק אלרוב: תעשיית המזון שהיתה בשנים הקודמות תעשייה מפוארת וגאווה למדינה הפכה להיות בעיני רבים, יחד עם שוק המזון בכללותו, לתעשייה שמתנהלת על גבול הפלילים.
יצחק אלרוב: אנחנו ראינו את זה בדברים שנאמרו במצגת.
יצחק אלרוב: הם כתב אישום חמור על אין ספור פשעים ועוולות נגד הכיס של אזרחי ישראל, וזה ממש כך.
יצחק אלרוב: הציבור דורש צעדים דרסטיים ומידיים.
יצחק אלרוב: השאלה הראשונה שלי, ואולי היחידה, היא למר שרון קדמי.
יצחק אלרוב: למה אין נציג ציבור בוועדה שלו?
יצחק אלרוב: למה עשרים נגידים היו מכל שרשרת הערך, אבל אף אחד שאמור לייצג את הציבור לא הופיע שם ונתן את אמרתו.
כרמל שאמה-הכהן: הוא יתייחס לאמירה הזאת.
יצחק אלרוב: אנחנו ניסינו להכניס לשם נציג שידבר, ולא הצלחנו - לייצג גם את דעת הציבור בנושא הזה.
כרמל שאמה-הכהן: אהוד פלג, מנכ"ל המועצה לצרכנות – דקה בדיוק.
אהוד פלג: תודה, אדוני היושב-ראש.
אהוד פלג: מנכ"ל התמ"ת אמר שהוועדה הוקמה בעקבות המחאה, ותיקן אותו חבר הכנסת אקוניס: בעקבות המחאה של איציק אלרוב.
אהוד פלג: השאלה הראשונה שאני מבקש לשאול היא האם הוועדה בדקה איך הגענו למצב הזה, ואיך לא נגיע אליו בעתיד?
אהוד פלג: כי מערכת הבקרה פה לא עבדה.
אהוד פלג: מי שעבד זה איציק אלרוב.
אהוד פלג: אבל, מערכת הבקרה שהיתה צריכה למנוע מאיתנו להגיע ליוקר מחיה כזה לא עבדה.
אהוד פלג: האם זה נבדק והאם יש לקחים והוסקו מסקנות?
אהוד פלג: שנית, בהמשך לדבריו של חבר הכנסת דב חנין ואשליית השוק החופשי – אין ספק שאנחנו צריכים לדבר על פתרונות לטווח ארוך שזה עידוד התחרות.
אהוד פלג: אבל, גם פתרונות בטווח הקצר, במבחן הארוחה הקרובה, במבחן המדף הקרוב של הצרכן.
אהוד פלג: האם שם תהיה בשורה?
אהוד פלג: אנחנו שלושה חודשים או ארבעה חודשים לאחר המחאה של איציק אלרוב.
אהוד פלג: המחירים ממשיכים לעלות, אנחנו לא רואים תוצאות.
אהוד פלג: האם במסקנות הוועדה יש גם מסקנות לטווח קצר?
אהוד פלג: טווח קצר מחייב מעורבות ממשלתית בתחומים שבהם אין תחרות.
אהוד פלג: הדבר הבא זה נושא של הגדרת חלופה סבירה מבחינת מחיר בכל קטגוריית מוצר מזון בסיסית.
אהוד פלג: שוב, האם כאן נלקחה בחשבון העובדה שלפני הצרכנים צריכים לעמוד מוצרים בכל קטגורית מזון בסיסית במחיר סביר?
אהוד פלג: ואם אין חלופה כזאת, צריכה לבוא מעורבות ממשלתית.
אהוד פלג: הדבר הבא זה אפקט השרשור שמעלה מאוד את עלויות הייצור, גם במחירי הדלק, גם במחירי המים, גם במחירי החשמל.
אהוד פלג: האם בזה מטפלים?
אהוד פלג: כי אחרת אנחנו נחטוף את ההתייקרויות בעקבותיהם, והצעדים ששמענו פה לא יכסו את זה.
אהוד פלג: והדבר האחרון והוא אולי צריך להיות הראשון – היום התברר לי שבחוק החינוך הממלכתי, אחת ממטרות החינוך הממלכתי היא לחנך לצדק חברתי.
אהוד פלג: זה לא בעקבות המחאה של הקיץ האחרון.
אהוד פלג: זה היה שם מאז ומתמיד.
אהוד פלג: אבל, למרות זאת, הגענו לאן שהגענו, וכנראה שבשורת שרשרת הערך פה, לא נעשתה עבודה בתהליכי ההכשרה של הכלכלנים ושל אנשי העסקים כדי לדאוג לכך שמדינת ישראל תהיה ראויה להיקרא מדינת רווחה או מדינת צדק חברתי.
אהוד פלג: האם יוצאת מהוועדה אמירה ערכית בנושא הזה לגבי הטמעת הנושאים האלה בלימודי הכלכלה ובמערכת החינוך?
כרמל שאמה-הכהן: אמיר גור לביא, מבעלי "זיתא", שמן זית.
כרמל שאמה-הכהן: אדוני, דקה.
אמיר גור לביא: שמי אמיר גור לביא.
אמיר גור לביא: לפני עשרים שנה הקמתי מפעל בגליל לייצור שמן זית, ואני היום אחד מבעלי "זיתא".
אמיר גור לביא: שוק שמן הזית סובל מכשל שוק מאוד חמור.
אמיר גור לביא: לדרישת השר שמחון נעשתה עבודה על-ידי שמואל סלבין, מנכ"ל משרד האוצר לשעבר.
אמיר גור לביא: העבודה הסתיימה אתמול והוגשה לשר.
אמיר גור לביא: נוצרה סיטואציה שחלק גדול מהחקלאים מתלוננים על כך שהם לא גומרים את החודש.
אמיר גור לביא: מהצד השני, מחירו של שמן הזית בישראל פחות או יותר כפול ממחירו באירופה ובארצות-הברית.
אמיר גור לביא: מהצד השלישי, התעשייה שאני נמנה עליה פשוט מתמוטטת.
אמיר גור לביא: אני מבקש מוועדת קדמי – זה הזמן וזו ההזדמנות לטפל בכשל השוק הזה כדי לקיים את שמן הזית בישראל.
אמיר גור לביא: תודה.
כרמל שאמה-הכהן: האם ענף שמן הזית נבדק והוא מצוי על סדר-היום?
שרון קדמי: גם.
כרמל שאמה-הכהן: גם.
כרמל שאמה-הכהן: גלית אבישי, מנכ"לית אמון הציבור - באותו נוהל, קצר.
גלית אבישי: יש שני דברים שאין עליהם מחלוקת.
גלית אבישי: האחד – שמחירי חלק ממוצרי המזון, וזה לא רק מוצרי מזון, זה מוצרי צריכה בכלל, גבוה משמעותית ממה שנוהג בארצות-הברית.
גלית אבישי: ראינו את זה גם בשקף.
גלית אבישי: כמו כן, שישנו קשר סיבתי די ברור ודי מובהק בין רמת היוקר וכשל השוק.
גלית אבישי: זאת אומרת, ככל שהספק או רשת השיווק באותו מקטע חזק יותר, כך רמת המחירים גבוהה יותר.
גלית אבישי: בסיטואציה הזאת אין ספק שאנחנו יודעים איפה הבעיה.
גלית אבישי: הבעיה היא בעיית תחרות.
גלית אבישי: חלק מהדיון פה מתייחס אך ורק לצורך, למשל, בהגנה על מפעלים כחול-לבן או עובדים כחול-לבן.
גלית אבישי: יש הרגשה שיש התייחסות רק למקטע מאוד מצומצם של הבעיה.
גלית אבישי: אם נתייחס בצורה דתית לפרשה הזאת, ולא נאזן את האינטרסים פה, אנחנו נמצא את עצמנו בדיוק באותה בעיה ולאורך זמן.
גלית אבישי: חלק מעולם הפתרונות הוא כן הסרת מכסים - אין מה לעשות - כי הסרת מכסים תעודד תחרות.
גלית אבישי: צריך למצוא באיזה מהמקטעים היתה רמת מחירים גבוהה משמעותית, ושם כן להסיר מכסים על מנת לעודד תחרות.
גלית אבישי: בסופו של דבר, במבחן הזמן זה כן מגיע לכיסו של הצרכן.
גלית אבישי: נאמר פה דבר בעניין הכנסת מוצרים לפיקוח.
גלית אבישי: אני רוצה להזכיר פה לכל החברים שלא בכל המקומות זה עבד.
גלית אבישי: הרבה פעמים הפיקוח מקבע מחיר שוק כיוון שהרגולאטור לא יודע לייצר עבודת פיקוח כמו שצריך.
גלית אבישי: בדרך כלל ועדות המחירים עושות עבודה גרועה בפיקוח על מחירים.
גלית אבישי: מקבעים מחיר שוק גבוה ממה שהיה מתקבל בתנאי תחרות.
גלית אבישי: לכן, פיקוח הוא לא בהכרח הדרך לתקן את המציאות.
גלית אבישי: הדרך לתקן את המציאות המאוד עגומה שלנו זה יצירת תחרות, ותחרות אפקטיבית, וחיפוש אחר כשלי שוק שישנם והתמודדות איתם.
גלית אבישי: וכן, גם משרד התמ"ת, גם משרד הבריאות - הרבה מאוד משרדים שהיו צריכים לעשות את העבודה – נרדמו לאורך זמן.
גלית אבישי: למזלנו, היתה מחאה שזעקה את הזעקה הזאת, ואנחנו חייבים להתעשת ולראות את כל מארג האינטרסים, ולא אינטרס של סקטור כזה או אחר.
גלית אבישי: תודה.
כרמל שאמה-הכהן: חיים דיין מנכ"ל איגוד מגדלי בקר ובשר.
חיים דיין: אומנם, אני מייצג ענף קטן, אבל הוא בעל חשיבות מאוד גבוהה.
חיים דיין: עדרי הבקר לבשר היום בארץ רועים על 2 מיליון דונם, בעיקר באזורים פריפריים.
חיים דיין: 80% מהבקר נמצא מחדרה צפונה, ו-20% בדרום עד קו הבצורת שזה קריית גת.
חיים דיין: אחד האיומים בדוח ועדת קדמי הוא על ענף הבקר לבשר.
חיים דיין: חבר הכנסת אקוניס איננו כאן.
חיים דיין: נכון שיש מכס על בשר טרי של 190%.
חיים דיין: במרבית מדינות אירופה היום יש הגנה או סיוע פר דונם עבור החזקת השטח.
חיים דיין: לצערי, בארץ זה לא קיים.
חיים דיין: אם ישנו ענף רגיש מאוד לכל הורדת המכסים זה ענף הבקר לבשר.
חיים דיין: אני מזכיר לכם כאן
חיים דיין: שאנחנו עושים את המאמץ יום יום.
חיים דיין: יש מאבק יום יומי לשמירת שטחים מול כל מיני גורמים שפולשים, הצתות, גניבות בקר וכו'.
חיים דיין: קשה מאוד להתמודד עם הענף הזה ולהשאיר אותו ברמה של רווחיות סבירה.
חיים דיין: לכן, אם זה ייפגע בנו בצורה כזאת שמחיר הבשר הטרי, או שהורדת המכס תביא לייבוא של בשר טרי - הענף היחידי והרגיש ביותר זה ענף הבקר לבשר - אנחנו נאבד פה שליטה על שני מיליון דונם.
חיים דיין: אני מבקש פה את עזרתכם באוצר.
חיים דיין: אם היתה פה חומת מגן של הגנה על ענף הבקר לבשר, אנחנו מבקשים הגנה בצורה אחרת.
כרמל שאמה-הכהן: אלי סתוי יושב-ראש פורום מזון ומכולות.
אלי סתוי שלום: היושב-ראש, חברי ועדה נכבדים, פנייתי הנרגשת אליכם היא בשמם של אלפי עסקים קטנים בענף המזון בישראל החברים בפורום מזון ומכולת.
אלי סתוי שלום: נציגנו שותפו והופיעו בכל הדיונים של כל הוועדות שעסקו ביוקר המחיה בענף המזון, גם ועדת קדמי, גם ועדת טרכטנברג, ועדת מבקר המדינה, וועדת הכלכלה של הכנסת בה ניהלנו דיון מיוחד בחודש מרץ 2010.
אלי סתוי שלום: מחדל כשל השוק והריכוזיות בענף המזון בישראל שגרם עד היום לדעתנו ולהערכתנו לנזקים מוכחים לציבור הצרכנים והעסקים הקטנים בישראל בלמעלה ממאה מיליארד שקל.
אלי סתוי שלום: אני אומר את השורה התחתונה אחרי שבע שנות פעילות כמחאה נגד הכשל בענף המזון.
אלי סתוי שלום: נזקים כספיים ישירים ועקיפים הם, לדעתנו, עילה מספקת והכרחית לבדיקת האפשרות המיידית לשקול הגשת כתב תובענה ייצוגית לתביעת פיצוי לנזק האדיר שנגרם לציבור בישראל.
אלי סתוי שלום: במקביל ליוזמתנו להגשת התובענה הייצוגית, ברצוננו להמשיך ולנסות להניע את הוועדה המכובדת בהמשך נחוץ לדיון קודם שנעשה בחודש מרץ 2010 שיזמנו אנו במסגרת הוועדה, לתמוך אקטיבית ברפורמה שהיא מניסיון שלנו ולדעתנו התוכנית המשמעותית ביותר המוצעת כפתרון פשוט, יעיל ומיידי למחדל כשל השוק בענף המזון, ובכך למעשה לנסות ולהחזיר מיידית את ענף המזון בישראל להתנהלות תחרותית, יעילה וראויה, ולעצור בכך את סחף גרימת הנזק לציבור הצרכנים השבויים בענף.
אלי סתוי שלום: תודה רבה.
כרמל שאמה-הכהן: חברת הכנסת שמאלוב ברקוביץ, רשות הדיבור שלך, בבקשה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני ממש אקצר כי אנחנו בהחלט תמימי דעים עם רוב הדברים שנאמרו פה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אדוני המנכ"ל, רציתי לדבר על נושא החקלאות.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני חושבת שחקלאות ישראלית זה לא נושא לכלכלה או לתחרות, אלא זהו ערך עליון של מדינה יהודית.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני רוצה להציע הצעה, אדוני היושב-ראש, שהיא אולי לא לכאן.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אבל, אני חושבת שהגיע הזמן שאנחנו נחזיר את תלמידי י', י"א, י"ב, לעבודה בחקלאות כפי שעשיתי אני בזמנו במסגרת שירות לאומי לשבוע או עשרה ימים.
רונית תירוש: היום הורידו את זה ממטרות החינוך.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: בדיוק על זה אני מדברת, גברתי המנכ"לית לשעבר של משרד החינוך.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אולי מכאן הכול נובע.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: היחס לחקלאות בישראל מתחיל להיות משהו מאוד מסחרי ותחרותי, ולא זכות קיומנו במדינה הזאת.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: שנית, חברי הכנסת הם גם צרכנים.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לעיתים אני ניגשת למכולת או לסופר וקונה מוצר כלשהו.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אבל, כשאני רואה את המחירים אני נחרדת, נחרדת.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: השאלה הראשונה שאני שואלת את עצמי היא איך מסתדר אדם שמשתכר 8,000 שקל או 9,000 שקל?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני כבר לא מדברת על 4,000 שקל.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אנחנו במו ידינו גורמים לחיזוקו של הקשר בין דת ומדינה, כי שכל מה שנשאר לציבור בישראל זה באמת לחכות למשיח.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אנחנו צריכים לחשוב על הפרדה זו.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אדוני המנכ"ל, קיבלת פה הרבה מאוד מחמאות על זה שהקמת את הוועדה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: גם אני רוצה להצטרף, כל הכבוד לכם.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אבל, אני חושבת שאין לנו פריווילגיה ואין לנו את הלגיטימציה לעשות עוד דיונים ועוד דיונים.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני רוצה להזכיר את נושא הרכבת הקלה בירושלים כאשר שמו ביום 40 ס"מ מסילות, ולכן שהגענו לאן שהגענו.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני חושבת שצריך להבין שהדבר הזה צריך לצאת מכאן במהירות.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אם אתה מגיש את המסקנות הסופיות רק בסוף השנה זה אומר שאנחנו דוחים את הנושא הזה לעוד חצי שנה-שנה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני לא בטוחה שיש הרבה משפחות במדינת ישראל שיכולות להמשיך להתנהל ביוקר המחיה הבלתי רגיל שקיים במדינת ישראל.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לסיום, אתה התחלת להגיד פה, אדוני המנכ"ל, לגבי החקיקה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני מבינה שאתה חושש שזה יכול לתקוע את העסק באיזשהו מקום.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אבל, אני גם רואה צד אחר לדברים שלך.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: למעשה, הנה כבר כתוב בדברי הכנסת שבאת ואמרת שצריך חוק ויכול להיות שהוא לא יעבור.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אדוני המנכ"ל, אין דבר כזה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: ברגע שאתה בא ואומר שייתכן מאוד ויהיו בעיות עם החקיקה הזאת ואמרת שמכירים את הבית הזה, אני מסכימה עם כל מה שאתה אומר.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אבל, אני חושבת שצריך למצוא דרכים אחרות, לאו דווקא בחקיקה, כי גם שמעתי פה חברי כנסת.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: עמיר פרץ הציע להגיש חקיקה, אופיר אקוניס.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: חברים, אין לנו פה זמן לחקיקה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: עם כל הכבוד לכך שאנחנו יושבים בבית המחוקקים, וזו המטרה, אנחנו צריכים להבין שהבעיה היא בעיה ערכית, לא חקיקתית.
כרמל שאמה-הכהן: תודה חברת הכנסת ברקוביץ.
כרמל שאמה-הכהן: חברת הכנסת תירוש.
רונית תירוש: ראשית, בצניעות אני רוצה להציע למנכ"ל קדמי שייפתח מחדש את הנושא של סל צריכה בסיסי, כי אני הופתעתי כשישבתי גם עם "אמון הציבור" וגם עם הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה, לגלות שאנחנו נותנים פיקוח על לחם אחיד, אבל בעצם בסל הצריכה הנפוץ יותר קיימות הפיתות, והפיתות כמשל.