GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
רונית תירוש: זאת אומרת, ראוי שלא תיקח את סל הצריכה הבסיסי כפי שהיה כתוב ונהוג ועליו אנחנו דנים, כי פתאום תגלה שזה לא משקף באמת את הדברים ואת הצרכים הבסיסיים, כמו גם סיגריות, למשל – אני לא יודעת אם זה הוזכר פה.
רונית תירוש: אני הצטערתי לראות את זה.
רונית תירוש: אני לא בעד עידוד עישון סיגריות.
רונית תירוש: אבל, מסתבר שדווקא האוכלוסיות המוחלשות והנמוכות הן אלה צורכות יותר סיגריות.
רונית תירוש: אפשר להתעלם ולהגיד: לא מעניין, אנחנו לא בעד עידוד סיגריות.
רונית תירוש: אבל, מצד שני, אם אני יודעת שזה מה שמקשה עליהם לסיים את החודש כי זה בסל הצריכה הבסיסי, אז תבחן באמת מה הצרכים החלשים והמוחלשים ותפעל להגן עליהם.
רונית תירוש: אני לא ארחיב את הדיבור בנושא מע"מ דיפרנציאלי.
רונית תירוש: אני מאוד בעד זה.
רונית תירוש: קיבלתי תשובה מרשות המיסים שמי שייהנה מזה, בסופו של דבר, על-ידי כל מיני קומבינות הם הספקים עצמם שהם ייקחו מע"מ מופחת על משהו שבאמת מגיע או לא מגיע, וכן יעבירו ולא יעבירו לרשות המיסים.
רונית תירוש: אני רק רוצה לומר לך שמע"מ דיפרנציאלי קיים במדינות בחוץ-לארץ, לכן לא צריך לחשוש.
רונית תירוש: צריך ללמוד מהם איך עושים את זה ואיך מפקחים כהלכה על העניין.
רונית תירוש: הדבר האחרון הוא לגבי נושא משק החלב.
רונית תירוש: אני מבינה שאתם עוד הולכים לדון בזה.
רונית תירוש: בזמנו דיברתי עם זהבית כהן.
רונית תירוש: פגשתי אותה במקרה, ואמרתי לה: למה שלא תפרסמי את בחלק של המחלבות, בשרשור הזה בין הרפתנים למחלבות, לרשתות, מחיר מומלץ לצרכן כך שהציבור ידע, ושגם הרשת תדע שמישהו רואה בדרך את הפרשי או פערי המחירים השונים.
רונית תירוש: ברגע שאת יודעת מה עלה לך, ובכמה את משווקת ובכמה את ממליצה, אף אחד לא יעז אולי להגדיל מידיי את הפער.
רונית תירוש: היא התנגדה לזה בכל תוקף, והרגשתי שיש פה איזשהו קרטל בינה לבין נוחי דנקנר.
רונית תירוש: גם ה"ריבוע הכחול" לצורך העניין – לא משנה.
רונית תירוש: אני מעלה לפניך את העניין הזה בחשיבה אולי כן לעודד את זה.
שרון קדמי: ברשותך, אני רוצה להדגיש כמה דברים.
שרון קדמי: ראשית, כמו שאמרתי בתחילת דבריי מדובר בכיוונים כללים ולא במסקנות סופיות.
שרון קדמי: אני מציע לכולם להמתין להמלצות מבוססות ולא למסקנות על מסך ממצאי ביניים.
שרון קדמי: אני מבין שאצה לכולם הדרך.
שרון קדמי: אני לא אוציא תחת ידי מסקנות אינסטנט.
שרון קדמי: אני חושב שהנושא הזה חשוב מידיי בשביל שיגבשו המלצות ומסקנות תוך מספר שבועות.
שרון קדמי: אני חושב שהוועדה עובדת בקצב מאוד מהיר, וכמו שהתחייבתי אנחנו נסיים את העבודה בהקדם.
שרון קדמי: אני רוצה להתייחס למה שעלה פה.
שרון קדמי: אנחנו נשמח לשמוע גורמים נוספים שירצו להופיע בפני הוועדה ולא הצליחו.
שרון קדמי: הציגו בפנינו גם נציגי ציבור שהופיעו בפנינו.
שרון קדמי: אני אשמח שיביאו עוד.
שרון קדמי: אנחנו נעשה יום דיונים נוסף ככל שיידרש.
כרמל שאמה-הכהן: אם בנדל"ן אומרים: מיקום, מיקום, מיקום, בענפים שסקרנו כאן אין ספק שזה: תחרות, תחרות, תחרות.
כרמל שאמה-הכהן: על כך אין וויכוח.
כרמל שאמה-הכהן: תחרות גבוהה בתחום המזון תביא להפחתת העלויות והתשלומים שמשלם הצרכן הישראלי עבור רכישת סל המוצרים שלו, לרבות המזון.
כרמל שאמה-הכהן: הוועדה מוטרדת או מודאגת מדברי יושב-ראש הוועדה כי המדינה לא הצליחה לאכוף את הצו המוסכם שפורסם ב-2005 על-ידי הממונה להגבלים עסקיים בסדרה של נושאים.
כרמל שאמה-הכהן: אדוני המנכ"ל, נושא הפריפריה, האבחנה בין פריפריה למרכז, והעדר תחרותיות מוגבר בפריפריה.
כרמל שאמה-הכהן: דווקא בפריפריה גרים האנשים החלשים יותר, ואנחנו בראש ובראשונה צריכים לתת להם את דאגתנו.
כרמל שאמה-הכהן: כנראה ששם הכשל עמוק יותר.
כרמל שאמה-הכהן: נקווה שהתרופות שתמצא ושהמינון ושהמסקנות הסופיות יהיו בהתאם לנושאים האלה.
כרמל שאמה-הכהן: באמת לא אצה הדרך לחברי הכנסת.
כרמל שאמה-הכהן: אנחנו רואים את מרווחי הזמן בהם אנחנו דנים בנושא.
כרמל שאמה-הכהן: אנחנו לא רוצים שתחסוך בזמן כשמדובר במסקנות מדויקות שבהם יש אחריות מרובה.
כרמל שאמה-הכהן: מצד אחד, ישנם הצרכנים.
כרמל שאמה-הכהן: מצד שני, ישנם אותם ענפים שמעסיקים עשרות אלפי עובדים וגם מפרנסים אותם.
כרמל שאמה-הכהן: ולכן, אנחנו צריכים פתרון קבע, פתרון בדוק וממוסמך, ולא טלאי על טלאי.
כרמל שאמה-הכהן: אבל, אנחנו מבקשים לקדם ולזרז את המסקנות.
כרמל שאמה-הכהן: מבחינתנו, האמירה שלך שהמסקנות הסופיות יהיו עד סוף השנה היא המקסימום הנדרש.
כרמל שאמה-הכהן: נקווה שניפגש עוד לפני כן.
כרמל שאמה-הכהן: לגבי הקושי שאתה צופה בכנסת – אני יכול להבטיח לך שבכל מה שקשור בחקיקה בוועדת הכלכלה שהממשלה תציג, בראשות משרדך, תעבור כאן כסכין בחמאה.
כרמל שאמה-הכהן: גם אם החקיקה תהיה קשה ומורכבת יותר מחמאה, אנחנו נדאג לכך.
כרמל שאמה-הכהן: יש לנו גם האמונה בכיוונים שאתה הולך בהם, וגם את הרוח הציבורית ואת ההד הציבורי ואת הדחיפה של הציבור.
כרמל שאמה-הכהן: כולנו באמת משוועים ומייחלים לפתרונות.
כרמל שאמה-הכהן: אנחנו לא רוצים להיכנס למרוץ של חקיקה מול הממשלה, אנחנו רוצים לעשות זאת כתף אל כתף, לדחוף אותה קדימה ולסיים.
כרמל שאמה-הכהן: בזאת אנחנו נסיים את הדיון.
כרמל שאמה-הכהן: תודה רבה לך, תודה רבה לכל חברות וחברי הכנסת, האורחות והאורחים.
כרמל שאמה-הכהן: ישיבה זו נעולה ובעוד דקותיים תיפתח הישיבה הבאה.
כרמל שאמה-הכהן: על סדר היום: הצעת חוק התקשורת (המשך שידורי חדשות מקומיות בטלוויזיה)(תיקוני חקיקה)(הוראות שעה)(תיקון מס' 4), התשע"ב-2011, של חה"כ כרמל שאמה, חה"כ שלי יחימוביץ (פ/3333(.
כרמל שאמה-הכהן: הצעת החוק אושרה בקריאה ראשונה ב-7 בנובמבר 2011.
כרמל שאמה-הכהן: אנחנו דנים בהכנה לקריאה שנייה ושלישית.
כרמל שאמה-הכהן: הצעת החוק מתקדמת בקצב מזורז, לאור המשמעויות שללא אישור הצעת החוק לא רק החדשות המקומיות כעוד מרחב תקשורתי עלול להצטמצם, אלא גם העובדים שעובדים שם, והם בעצם העתודה של החדשות בישראל, עלולים למצוא עצמם ללא מקום עבודה וללא מקום שבו הם אמורים ללמוד ולהתקדם.
שלי יחימוביץ': בוקר טוב, אדוני היושב-ראש.
שלי יחימוביץ': זאת השנה הרביעית, אם איני טועה, שאנו מעבירים את החוק הזה, שנה אחרי שנה, כדי לאפשר לחדשות המקומיות להמשיך ולשרוד.
שלי יחימוביץ': צר לי שאנחנו כל פעם עושים את זה כטלאי על טלאי, ולא נמצא הסדר קבוע, כי אף אחד לא מפקפק בחשיבותן העצומה של החדשות האלה, פעמיים – פעם אחת, כי מדובר באמת באפיק חברתי, קהילתי, פריפריאלי, שמאפשר ביטוי תקשורתי לפריפריה, שבדרך כלל מתקשה למצוא את עצמה בשידורי הפריים-טיים – גם מבחינת תוכן וסיקור, מבחינה נושאית, וגם מבחינת דמויות, טאלנטים, שאפשר להזדהות אתם, וביצירת אפיק כזה של חדשות מקומיות אנחנו בעצם מאפשרים לפריפריה לחיות חיי תרבות, חיי תקשורת, לבוא לידי ביטוי, לסקר נושאים שבכלל לא באים לידי ביטוי בפריים-טיים, וגם ליצור גיבורים מקומיים טלוויזיוניים מסוגם, וזה תמיד משולב גם עם עבודה קהילתית.
שלי יחימוביץ': בנוסף, מדובר גם במקום עבודה לכל דבר, שמפרנס הרבה מאוד משפחות, ואני מציעה לאשר את החוק, אדוני היושב-ראש, כלשונו, כדי לא להיקלע שוב למצב של דד-אנד, שהם יעמדו בפני סכנת סגירה, ולאפשר את המשך הפעלת הערוץ החשוב הזה.
דוד אזולאי: אם החוק הזה לא היה, היו מפסיקים את השידורים בערוצים הקהילתיים?
דוד אזולאי: למה זו צריכה להיות יוזמה פרטית ולא יוזמה ממשלתית.
שלי יחימוביץ': שאלה טובה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: הממשלה חושבת שהוט ויס ייסגרו עוד מעט, אז הם כל שנה עושים את זה מחדש.
אתי בנדלר: כפי שחברת הכנסת יחימוביץ אמרה, זו הארכה רביעית, ומדי הארכה מבקשים או להפוך את זה להוראת קבע או להאריך את זה לתקופה משמעותית, כדי שלא כל שנה הסאגה הזו תחזור על עצמה.
אתי בנדלר: מדי שנה עמדת הממשלה, שהם מוכנים רק לשנה אחת, כי הם רוצים לשקול את הסדרת הנושא באופן קבוע.
דנה נויפלד: זה לא היה בגלל המחשבה להפוך את זה להוראת קבע; פשוט כי התמלוגים, שמממנים את ההפסקה, הסתיימו, ולא היו תמלוגים, וזו השנה האחרונה שהיו תמלוגים.
כרמל שאמה-הכהן: כלומר בהגדרה, זה הסדר אחרון, אם נרצה או לא נרצה, בצורה הזאת.
שלי יחימוביץ': אמרו לנו את זה גם בפעמים הקודמות.
דנה נויפלד: במתכונת הזו.
אתי בנדלר: בעבר הנימוקים לא היו קשורים לתמלוגים אלא היו קשורים ל – צריכים לבחון את כל הנושא, איך להסדיר אותו באופן כללי.
מיטל בשרי: המועצה לצרכנות רואה חשיבות בהצעת החוק הזאת.
מיטל בשרי: היום החדשות המקומיות מהוות מוצר בסיסי, במיוחד לתושבי הפריפריה ולתושבים בעלי מעמד סוציו אקונומי נמוך, ששם מיידעים אותם על המון דברים שלא מגיעים לחדשות הרגילות - למשל, פתיחת חופי רחצה בקיץ – מיידעים אותם, אילו חופים בתשלום – דברים שהם לא יכולים להגיע אליהם לבד, קייטנות, מה הזכויות שלהם - נושאים אקטואליים, שעוזרים לכל הצרכנים האלה, ואנחנו מקבלים פידבקים כשתוכניות כאלה עולות.
מיטל בשרי: מבקשים גם אותנו להשתתף בתוכניות כאלה, וליידע את הציבור על חקיקה חדשה שעולה, שלא מגיעה בדרך אחרת לציבור.
מיטל בשרי: ככלל, המועצה לצרכנות חושבת שצריך להסדיר את זה בחקיקה ראשית, ולא לבוא כל שנה ולהאריך את הזיכיון הזה.
מיטל בשרי: יש דרישה נוספת - השידורים האלה מופיעים בערוץ 98, ואולי כדאי לקדם – אמר בדיון הקודם מר מוקדי, שהוא העלה את זה גם בערוץ 3, והרייטינג עלה, והציבור יותר חשוף.
מיטל בשרי: אני שאלתי אנשים לגבי ערוץ 98, למשל, ביס, ואנשים לא יודעים שבכלל ב-98 יש משהו.
מיטל בשרי: אולי כדאי לדאוג, שיהיו פרומואים, ליידע את הציבור, או לקדם לערוץ שיהיה יותר נגיש לציור.
מיטל בשרי: אנחנו מדברים באחרונה על הערוצים הנושאיים, ואולי אפשר לשקול להעלות גם את החדשות המקומיות לערוצים הנושאיים בהזדמנות זו.
מיטל בשרי: תודה.
כרמל שאמה-הכהן: בבקשה, עמי הולנדר.
עמי הולנדר: אנחנו, כמובן, מסכימים לכל מילה שנאמרה פה, אנחנו רק רוצים להצביע על נקודה שרלוונטית לגבינו: בדברי ההסבר להצעת החוק, לאחר הישיבה הקודמת שהתקיימה היתה התייחסות - אומר במאמר מוסגר, שאותם 25 מיליון שקל כוללים בחובם גם הפקת חדשות בשפה הערבית.
עמי הולנדר: אני אקרא מהכתב: בהתאם לאמור בדברי ההסבר בהצעת החוק, שיש לבחון את האפשרות לקבוע בחוק, כי הלא טי.וי, בהיותה בעלת הרשיון לשידורים בערוץ הייעודי בשפה הערבית, תפיק את החדשות בשפה הערבית, מציעה הלא טי.
עמי הולנדר: וי כדלקמן: 1.
עמי הולנדר: מתוך הסכום הכולל בסך 25.5 מיליון ₪ לשנה, המוקצה לטובת הפקת חדשות מקומיות, יוקצה סך של 5.1 מיליון ₪ לטובת הפקת חדשות בשפה הערבית, בהתבסס על העובדה שהאוכלוסייה דוברת הערבית מהווה כ-20 אחוז מתושבי מדינת ישראל.
עמי הולנדר: הבקשה השנייה, שהלא טי.
עמי הולנדר: וי תקבל את הזכות לשדר את החדשות בערבית, המופקות כיום, במימון התקציב נשוא תיקון חקיקה זה, ומשודרות באמצעות הוט ויס – כפי שנאמר, בערוץ 98 – ללא חיוב בתשלום, מחד, ומאידך, מבלי שהמפיק יידרש לשלם להלא טי.
עמי הולנדר: וי עבור זמן האוויר שיוקצה לטובת שידור החדשות באמצעות הלא טי.וי.
עמי הולנדר: הבקשה השלישית, שהחל במועד שבו תחל הלא טי.
עמי הולנדר: וי בשידוריה בערוץ הייעודי בעברית, יוקצה תקציב החדשות בערבית במלואו להלא טי.
עמי הולנדר: וי או לחברת חדשות אשר תוקם על-ידי בעלי המניות בהלא טי.
עמי הולנדר: וי או חלקם, בהתאם להוראות החוק, ביחס לאחזקת מניות בחברת חדשות.
שלי יחימוביץ': תוכל להסביר לנו מה זה הלא טי.וי?
עמי הולנדר: זו החברה שקיבלה את הרשיון בעקבות המכרז לערוץ ייעודי בשפה הערבית.
שלי יחימוביץ': היא כבר משדרת?
עמי הולנדר: עדיין לא.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: כלומר אתם ערוץ פרטי, שממומן בכסף פרטי, וגם מוכר פרסומות.
עמי הולנדר: נכון.
לאה ורון: מתי יתחילו השידורים?
ניצן חן: אמורים בתחילת ינואר.
עמי הולנדר: אני ציינתי שהבקשה שלנו להפיק את זה, היא, כמובן, אחרי שנעלה לשידור ולא עכשיו.
ניצן חן: מועצת הכבלים והלווין רואה חשיבות בחדשות המקומיות – לדעתי, מיותר לומר זאת, אבל כיוון שזה הוזכר – אל"ף, אני אישית מברך את המציעים – יושב-ראש הוועדה, חברת הכנסת יחימוביץ וגדעון סער, שר החינוך דהיום, שבלעדיכם, לא היו חדשות מקומיות, ואין עוררין על כך שזה עוזר גם בקשר לפריפריה וגם בלהראות סוג של חדשות, שלצערנו, לא מגיעות למהדורות החדשות המסכמות בערוצי הפריים-טיים, ואני אומר את זה באחריות.
ניצן חן: אני מצר על כך שהמדינה לא השכילה בשנים האחרונות להסדיר את זה בחוק ראשי.
ניצן חן: לגופו של עניין, בעניין הלא טי.
ניצן חן: וי, מדובר בערוץ שזכה במכרז שהוציאה המועצה לכבלים וללווין, ערוץ ערבי מסחרי, כמו שיש ערוץ רוסי, וכמו שבעזרת השם, גם יהיה ערוץ מורשת וכך הלאה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: ישראלי בשפה הרוסית.
ניצן חן: תודה על התיקון.
ניצן חן: הערוץ הזה, יש המון קשיים בהעלאתו, ועדיין סימן השאלה בעלייתו שריר וקיים.
ניצן חן: הוא אמור לעלות ב-1.1 נתנו להם עוד ארכה של שבועיים.
ניצן חן: עדיין צריך הרבה מאוד הכנה – גם הנדסית, גם תפעולית, גם שיווקית בהקמתו, ואני בכלל לא בטוח שהוא יעלה.
ניצן חן: אני מזכיר לחברי הוועדה הנכבדים, שהמועצה כבר הוציאה מכרז דומה כזה פעמיים בעבר, והוא נכשל, וגם אלה שזכו במכרז – זה לא היה הלא טי.
ניצן חן: וי אלא מיזם אחר – באו למועצה אחרי שזכו, והחזירו את המפתחוות.
רן אדליסט: תירגע, הוא יעלה.
ניצן חן: בעזרת השם וכל האנשים שיושבים פה.
רן אדליסט: ובעזרת ועדת הכלכלה, כמובן.
ניצן חן: ועדת הכלכלה כבר נתנה את עזרתה, והמועצה בראשותי נתנה לערוץ הזה הקלות לא פשוטות בענייני הפקות מקור וכו' בגלל החשיבות שיהיה ערוץ ערבי-מסחרי במדינת ישראל.
ניצן חן: יחד עם זאת, לכרוך את זה עכשיו בחדשות המקומיות, שזה משהו הרבה יותר ממוסד, שקיים כבר מעל עשור, והצלחה מוכחת, בחמש-שש- - -
רן אדליסט: איך אתה מודד הצלחה?
ניצן חן: לחבר את הערוץ שעדיין לא נולד, ובעיניי, זה יהיה בגדר נס אם הוא יעלה- - -
כרמל שאמה-הכהן: זו כבר הגדרה אחרת.
ניצן חן: אל"ף, אם אנחנו נסמכים על תקדימי העבר, פעמיים היינו בסרט הזה, ופעמיים נכשלנו.
כרמל שאמה-הכהן: הסתברות גבוהה שהוא לא יעלה לאוויר, למיטב הערכתך.
ניצן חן: גם נס, צריך שמעשי אדם יתחברו לנס.
כרמל שאמה-הכהן: אותי לימדו שאין סומכין על הנס.
ניצן חן: אני מקבל.
ניצן חן: כל עוד זה מהתנ"ך, אני לא מתווכח.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: למה זה רלוונטי?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: הוא ערוץ מסחרי, הוא מביא כסף מהבעלים הפרטיים.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אמרתי ליושב-ראש, שאולי אני רוצה קצת כסף מפה לקשר לבוחר - יש 25 מיליון, אני רוצה קצת כסף.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה אותו דבר.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: למה זה חשוב, אם הם עולים או לא?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: הם צריכים להביא כסף.
ניצן חן: זה בדיוק מה שאני אומר.
ניצן חן: הלא טי-וי זכתה במכרז כדין, והיא מחויבת על-פי הרשיון- - -
ג'וזיף אטרש: אתה מסיט את הדיון.
ג'וזיף אטרש: אנחנו מדברים על הקצאה.
ניצן חן: הלא טי.
ניצן חן: וי זכתה ברשיון, יש עליה מחויבויות ציבוריות, שאינן קשורות לחדשות המקומיות.
ניצן חן: יש להם אופציה בתום שנתיים מאז עלייתם לאוויר גם לשדר חדשות.
ניצן חן: עדיין חובת ההוכחה עליהם, שהם מתארגנים ועולים לאוויר.
ניצן חן: בתום שנה, שנתיים לעלייתם לאוויר תחליט ועדת הכלכלה להוריד את החלק היחסי של ה-25 מיליון שקל ממהדורת חדשות טובה שיש היום בכבלים ובלוויין בשפה הערבית, ולהסיט את הכסף היחסי לטובת הלא טי-וי – אני לא בטוח שאתנגד, אבל גם זה צריך להשקיע מחשבה.
ניצן חן: כרגע, כשהערוץ עוד לא קם, והוא בחזקת מיזם, שחובת ההוכחה עליו לעלות לאוויר בראש ובראשונה, להכניס חדשות זה עולם ומלואו.
מיכל רפאלי כדורי: תהיה תחרות בחדשות בערבית גם פה וגם פה.
ניצן חן: אני לא מתנגד, אבל כרגע זה לא עומד על השולחן.
ניצן חן: אני מבקש מהיושב-ראש – קל לי לומר לך, כי אתה אחד המציעים, ורואה חשיבות בחדשות המקומיות - לא לקבל פה החלטה לא זהירה, לטובת מיזם שחובת ההוכחה עליו.
כרמל שאמה-הכהן: רם לנדס, בבקשה.
רם לנדס: אני רוצה קודם כל להודות למי שהציע את הצעת החוק.
רם לנדס: אני חושב שמדובר בהצעה חשובה ביותר, מעבר לאינטרס הברור שלנו בתוך ההצעה הזו.
רם לנדס: מי שרואה את 120 העובדים שמגיעים כל יום לעבודה, רובם עם פרופיל צעיר מאוד, משפחות צעירות מאוד, שעושים את הצעדים הראשונים בעולם התקשורת, מקבלים הכשרה, וחלק מהם כבר בשנה הנוכחית עברו לעבוד באזורים מרכזיים, אנשים מאזורים שרמת התעסוקה היא בדרך כלל נמוכה- - -
לאה ורון: איפה החברה ממוקמת?
רם לנדס: במרכז, אבל יש לה חמישה אולפנים – קריית שמונה, באר שבע, ירושלים וחיפה.
רם לנדס: הפריסה שלנו היא פריסה ארצית.
רם לנדס: אני חושב שבהשוואה אפילו למהדורות של חדשות ערוץ 2 וערוץ 10, הפריסה יותר גדולה.
רם לנדס: יש חמש מערכות שונות, הן מקומיות, אנשים מועסקים במקום, הם מסקרים את האזור שלהם.
רם לנדס: זה דבר שאי-אפשר להתווכח עם החשיבות שלו.
רם לנדס: אני גם לא רוצה להתווכח עם החשיבות של ערוץ בערבית; אני רק אומר, שאם הערוץ כל כך חשוב, ואני אוהב לעשות דברים חשובים, אם הייתי יודע שבמכרז יש הקצאה של 5 מיליון שקל מהמדינה לטובת הערוץ, גם אני הייתי ניגש למכרז הזה, אבל נראה לי תמוה, שעוד לא יבשה הדיו על המכרז, שרק עכשיו הגשתם, וכבר אתם משנים את תנאי המכרז, ובאים ומבקשים מהמדינה כסף, עוד לפני שעשיתם צעד אחד.
רם לנדס: אנא מכם – תעלו, תעשו עבודה, תצליחו, ואם תהיה בעיה, אני מניח שהמדינה, אם תחשוב שזה חשוב, תתגייס לעזור לכם.
רם לנדס: כרגע, כיוון שההסדר הזה קיים עד דצמבר, והעובדים צריכים לקבל הודעה מוקדמת של 30 יום, אם ההסדר הזה לא ממשיך, יש לנו בסך הכול שבועיים למצות את התהליך ולגמור אותו.
רם לנדס: להכניס לתהליך החשוב הזה דברים שהם לא מעניינם בגלל שלמישהו יש בעיה מסחרית, אני חושב שזה מיותר לחלוטין.
איתי לשם: תודה.
איתי לשם: ראשית, משום מה מתמקדים רק בנקודה השלישית של מה שעו"ד הולנדר דיבר עליו.
איתי לשם: אגב, אני עורך דין, ומייצג את הלא טי.וי.
איתי לשם: שתי הנקודות הראשונות – וזה גם בהמשך למה שניצן אמר – לא קשורות בכלל לאם הלא טי.
איתי לשם: וי תעלה או לא.
איתי לשם: הנקודה הראשונה מדברת על זה ש-20 אחוז מהמשאבים, שזה כסף ציבורי שכרגע מגיע לחברה שלדעתי, בבעלות 100 אחוז פרטית, 20 אחוז מזה אנו רוצים שיגיע לשידור חדשות במגזר הערבי.
איתי לשם: זה לא קשור להלא טי.וי.
איתי לשם: זו הצעה ראשונה, ואת זה אפשר לקבל בלי קשר, להאם הלא טי.
איתי לשם: בהמשך, אם הלא טי-וי תעלה, ואנחנו בתור אלה שעובדים בחברה יודעים שהיא הולכת לעלות בשנה הבאה, ברגע שהיא תעלה היא תקבל את הזכות לשדר את החדשות האלה בלי שהיא תצטרך לשלם עליהן, ובלי שמפיק החדשות יצטרך לשלם על זמן אוויר כדי שהלא טי.
איתי לשם: וי תשדר את החדשות.
איתי לשם: בכל הוט ויס יש 30 אלף לקוחות דוברי ערבית, שרואים את החדשות, אם בכלל.
איתי לשם: הרייטינג שלהם אפסי.
איתי לשם: יכול להיות שהם עושים עבודה מאוד טובה.
איתי לשם: אין להם פלטפורמה, שערבים ישראליים רואים אותה.
איתי לשם: כל מה שעשינו בערוץ הייעודי הזה בשפה הערבית, זה לעשות את הפלטפורמה הזאת.
איתי לשם: לכן ברגע שיש פלטפורמה אנחנו רוצים את הזכות לשדר את החדשות בלי לשלם עליהן ובלי שנצטרך לחייב אותנו לשדר אותן.
איתי לשם: אנו רוצים גם את הזכות לשדר, ואנו רוצים ש-20 מהתקציב של ה-25 מיליון שקלים, שכרגע הולכים רק לידיים פרטיות, ש-20 אחוז מזה יהיה לשידור חדשות בשפה הערבית.
איתי לשם: ברגע שהערוץ יעלה, אנחנו רוצים גם את הזכות להפיק.
איתי לשם: שתי הנקודות הראשונות שביקשנו, לא קשורות לעלייה לאוויר.
ג'וזיף אטרש: הדבר היחיד שאני מוסיף על איתי הוא שאנו כערוף רואים חשיבות בחדשות המקומיות בערבית.
ג'וזיף אטרש: זה לא שולל את העובדה שנשקיע בחדשות, זה לא שולל את העובדה שנעשה חדשות משלנו.
ג'וזיף אטרש: אנו מדברים על המהדורה הספציפית, שממומנת מכספי ציבור.
ג'וזיף אטרש: אנו מדברים על מצב שכיום כספי ציבור מושקעים במהדורה בחדשות בערבית, שפחות מ-5 עד 10 אחוז מהכסף הזה הולכים לערבית, ובסופו של דבר רק 30 אלף בתי אב צופים בהם.
ג'וזיף אטרש: אנחנו אומרים: היום הלא טי.
ג'וזיף אטרש: וי, ברגע שהיא תעלה לאוויר, תהיה פלטפורמה, שהציבור הערבי כולו בישראל צופה בה.
ג'וזיף אטרש: חבל לבזבז כספי ציבור ולהעלות את זה על פלטפורמה שאף אחד לא צופה בה.
ג'וזיף אטרש: צריך לעלות גם בהוט ויס וגם בערוץ הערבי, שגם הוא יהיה בהוט ויס, אז זה גם יעלה באפיק אטרקטיבי בהוט ויס, זה יעלה באפיק פתוח לכל הציבור הערבי, שזה הצלחת הפתוחה, אז זו הזדמנות לכולם – יש פה WIN-WIN.
רם לנדס: אגב, מדובר בשש מהדורות, כך שבכל מקרה זה לא 20 אחוז – זה חשבון פשוט.
ג'וזיף אטרש: אנחנו מדברים על 20 אחוז מהציבור.
רם לנדס: המועצה רשאית מחר להחליט, שבמקום מהדורה בערבית תהיה מהדורה ברוסית, אז מה פתאום עכשיו חייבים לעשות ערבית?
רם לנדס: זו החלטה של גוף רגולטורי, שיכול מחר להחליט שתהיה מהדורה ברוסית, וברוסים יש יותר מ-20 אחוז מהציבור, ואולי זו חשיבות יותר גדולה, ואז יחליטו להעביר את זה לרוסית, אז מה זה קשור?
כרמל שאמה-הכהן: רפיק חלבי, בבקשה.
רפיק חלבי: קודם כל, אני עורך החדשות המקומיות בשפה הערבית וגם בשפה העברית באזור חיפה והשרון.
רפיק חלבי: אני מאחל להלא טי.
רפיק חלבי: וי לעלות לשידור ולהצליח – אני חושב שהצלחה שלכם היא הצלחה של המגזר הערבי.
רפיק חלבי: אני לא רואה עוד שהם עולים, אבל אם יעלו, תקבלו את כל התמיכה בעולם.
רפיק חלבי: אנחנו גם מוכנים לתת להם את החדשות המקומיות שלנו אז איס – שישדרו אותם אצלם, בלי שום תשלום.
רפיק חלבי: וכבר דיברו אתי על כך, ואמרנו שאין לנו שום התנגדות לכך.
רפיק חלבי: בחדשות בערבית בצפון עובדים חבורה של בחורים מצטיינים.
רפיק חלבי: יש לי רק 34 שנים של עריכת חדשות, ואני עומד מאחורי המהדורה הזאת, זאת מהדורה מצוינת.
רפיק חלבי: זה שפחות רואים אותה – זה מסיבות אחרות לגמרי.
רפיק חלבי: יש לנו יותר מ-20 עובדים ערבים.
רפיק חלבי: אזכיר את השמות של הבמאי הדגול מוחמד הווארי, את המגישה היוצאת מן הכלל נדיר חמד, עורכים כמו עיאד, קינן, חביב ועוד עיאד אחד ועוד פארס אחד.
רפיק חלבי: אנחנו סופגים כל כוח מקצועי, ערבי בישראל, שיוכל לעבוד, הוא יעבוד אצלנו, ולא רק אצלנו – בבאר שבע יש אחמד אבו-סוויס, בירושלים יש עירב חלבי, יש בצפון עכשיו עוד כתב אחד באזור העמקים, כך שצריך להיות קצת מדויקים, כשמדברים על פריסת החדשות בערבית וחשיבותה במגזר הערבי.
רפיק חלבי: יש לנו זהות מסוימת, ולכן אומרים – יש לכם גישה אחרת.
רפיק חלבי: הזהות שלנו היא זהות שעוסקת יותר בצרכנות, בתרבות, בספרות, ברפואה, ובכל הנושאים האלה, שבדרך כלל לא עוסקים בהם במהדורות הארציות.
רפיק חלבי: זו מהדורה מקומית.
רפיק חלבי: למשל, אתמול עשינו הרחבה על סמיך אל-קאסם, המשורר הדגול, שחולה במחלת הסרטן, עשינו הרחבות בנושאים של הצרכנות במגזר הערבי, ומאוד חשוב שנמשיך להחזיק את המהדורה הזאת במתכונת הקיימת.
רפיק חלבי: וי הצלחה, ואם תעלו לאוויר, תקבלו מאתנו את כל העזרה שאפשר.
איתי לשם: אתה בעד ש-20 אחוז יגיע למגזר הערבי?
רפיק חלבי: יש חוק במדינת ישראל, יש הקצאה.
איתי לשם: אבל כרגע חברה פרטית- - -
כרמל שאמה-הכהן: סליחה, אתה לא ברשות דיבור.
רן אדליסט: יש לי אפשרות לשאול שאלה טכנית לגבי שיתוף פעולה בינינו?
רן אדליסט: כשאתה מדבר על שיתוף פעולה, ושערוץ ערבי יקבל את זה בחינם, האם אתם תקבלו ליין אפ שלנו?
זיאד עומרי: אני היו"ר של הלא טי-וי, דיברתי עם ניצן, ובעזרת השם, אנחנו עולים לאוויר.
זיאד עומרי: נכון שאנחנו עדיין עובדים, ועובדים מאוד חזק, כי לא רואה שהציבור הערבי מאז קום המדינה עד היום, היה לו מקום לטלוויזיה ואנשים שעבדו עם טלוויזיה.
זיאד עומרי: יש אנשים שאנחנו צריכים להכין אותם מבחינה מקצועית, ולהעלות אותם לאוויר.
זיאד עומרי: זה לא פשוט.
זיאד עומרי: אין לנו אנשים כאלה – מעטים מאוד, ואם יש, הם עדיין תפוסים במקומות עבודה שלא מוכנים לוותר עליהם.
זיאד עומרי: זה לא קל, אבל נעלה- - -
רפיק חלבי: לא נוותר על אף אחד.
זיאד עומרי: אנחנו נעלה לאוויר.
זיאד עומרי: אנחנו כבר בהפקות, יש לנו כמה הפקות שאנחנו מכינים אותן, אנחנו בהתארגנות סופית.
זיאד עומרי: אנחנו חותמים עוד מעט, עם מי אנחנו עולים לאוויר, אז אני מאמין שנעלה בתחילת 2012.
זיאד עומרי: בינואר, ב-1 או ב-15 – אני לא חושב שאנחנו עכשיו עומדים בסטופר, מתי מתחילים את המרוץ, אבל בינואר, בעזרת השם, נעלה לאוויר.
זיאד עומרי: בעניין החדשות, ראשית, הסקטור הערבי, אני חושב שמגיע לו מקום חדשות משל עצמו, ומגיע לו מקום חדשות, שנראה את הסקטור הערבי בצורה החיובית או השלילית שלו, שישקף את הסקטור הערבי – האנשים, הכלכלה, התרבות, החברה – מה שקורה בכל הסקטור הערבי.
זיאד עומרי: את זה עד עכשיו אין לנו.
זיאד עומרי: דיברו על חדשות 10, 2 או בערוץ הראשון – אין לנו מקום שם.
זיאד עומרי: זה עובדה קיימת.
זיאד עומרי: הסקטור הערבי אפילו לא לוקח אפילו אחוז מסך כל החדשות שמועברות בטלוויזיות במדינה.
זיאד עומרי: הוט ויס, עם כל הכבוד – רפיק הוא ידיד, מכירים אותך, אנחנו יודעים שיש לך הרקורד בחדשות, אבל זה לא המקום.
זיאד עומרי: המקום שאתה מפיק את החדשות, לא עובר את ה-10 אחוז שרואים אותו.
רפיק חלבי: את "מבט לחדשות" רואים 6 אחוז.
זיאד עומרי: אבל 6 אחוז מכלל אוכלוסייה ערבית, אז אנחנו מגיעים ל-0 כמעט, כי 6 אחוז כללי, ארצי.
זיאד עומרי: אין בינינו מחלוקת בעניין הזה, רפיק.
זיאד עומרי: אנחנו רוצים שבאמת הסקטור הערבי יראה חדשות, ויהיו לו חדשות משלו.
זיאד עומרי: אני חושב שהמקום הטבעי, אם הלא טי.
זיאד עומרי: וי הוא ערוץ לאוכלוסייה הערבית, ומשודר לכל האוכלוסייה הערבית בארץ, זה המקום הטבעי גם שהוא יפיק חדשות.
זיאד עומרי: אנחנו נצא לאוויר, נפיק חדשות, ביקשנו להפיק חדשות מהיום הראשון, אפילו בכל המצבים שאנחנו עומדים מולם, ואנחנו דורשים את הכסף הזה, שבאמת האוכלוסייה הערבית תזכה באחוז שמגיע לה.
זיאד עומרי: אנחנו לא מבקשים פה חסד.
זיאד עומרי: לאוכלוסייה הערבית מגעי כסף ציבורי, שזה 25 אחוז, מגיע לה החלק היחסי שלה, ואם אני הולך לפי שש מהדורות ביום, אחד מהם ערבי וחמש לסקטור היהודי, אז מגיע לנו הששית, אז ששית מתוך 25 זה 4 מיליון, אז לא 5 מיליון.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: למה מגיע לך?
זיאד עומרי: מגיע לציבור הערבי.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מאיפה זה בא לך?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: על מה אתה מדבר?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: סתם מבזבזים זמן, יש עוד ועדות, יש עוד חקיקה.
רן אדליסט: גם לראשון מגיע.
זיאד עומרי: על-פי החוקה, יש שש מהדורות, אחת מהן ערבית, וזה מה שכתוב בחוק.
זיאד עומרי: זה מה שאני אומר – תהיה מהדורה לכל האוכלוסייה הערבית, ולא תהיה מהדורה לפחות מ-10 אחוז מהאוכלוסייה הערבית.
זיאד עומרי: כשאני אומר: מגיע, אני מדבר על האוכלוסייה הערבית, ולא מדבר על עומרי זיאד.
כרמל שאמה-הכהן: יורם מוקדי, בבקשה.
יורם מוקדי: תודה, אדוני היושב-ראש.
יורם מוקדי: קודם כל, כפי שציינה חברת הכנסת יחימוביץ', מדובר פה בהסדר לשנה, ואני מניח שאם הערוץ הזה יעלה לאוויר, הרי כשידונו בעתיד על מה קורה עם החדשות המקומיות, יוכלו לקחת את זה בחשבון.
יורם מוקדי: דבר נוסף – מועצת הכבלים היא זו שקבעה את היקף המהדורות, איזה מהדורות יש.
יורם מוקדי: למרות שכמות המנויים דוברי הערבית בהוט וביס היא קטנה – אני יודע מה קורה אצלנו – רוב ציבור דוברי הערבית בישראל צופה בצלחות, והוא לא מנוי שלנו, עדיין קבעה מועצת הכבלים שתהיה מהדורה בערבית, והיא זו שיש לה שיקול הדעת להחליט לגבי מינוני האזורים, ואיזה איזור או ציבור יקבלו יותר, וזה שיקול דעתה, והיא יכולה לעסוק בזה – ודא שלא צריך להיכנס לזה בחקיקה הפרטית.
יורם מוקדי: כמו שאמרתי בדיון הקודם, ככל שזה תלוי בי, אם הערוץ הזה עולה לאוויר, הוא יכול לקחת את המהדורה כמו שהיא ולשדר אותה, ומבחינתי, אם מישהו רוצה לשדר את החדשות המקומיות, שישדר, ואפילו יבורך, ובזה תרומתנו.
יורם מוקדי: אני מאחל לערוץ הזה שהוא יהיה ערוץ חדשני, ושיביא משהו אחר.
יורם מוקדי: הוא כבר הביא לשולחן הזה משהו אחר.
יורם מוקדי: הוועדה הזו ראתה הרבה מאוד בעלי זיכיונות שבאים לבקש הקלות, אבל היא לא ראתה עדיין בעל זיכיון לשידורים, שלפני שעלה לשידורים, הוא כבר מבקש את ההקלה, וזה בהחלט סטארט-אפ, אפרופו הדיון הבא בוועדה הזאת, לכן עצה, ואני מאחל לכם הצלחה – תעלו לשידור, חכו קצת, ואז תבקשו את ההקלות – זו השיטה בישראל.
כרמל שאמה-הכהן: חבר הכנסת אזולאי, בבקשה.
דוד אזולאי: אדוני היושב-ראש, אני רוצה קודם כל לברך את היוזמים – חברת הכנסת שלי יחימוביץ והיושב-ראש כרמל שאמה על היוזמה הברוכה, כי מעניין מה היה קורה, אם לא היתה היוזמה הזו; סביר להניח שהיתה מיתת נשיקה לערוץ הזה.
דוד אזולאי: אולי יש כאלה שמעוניינים בכך.
דוד אזולאי: טוב שעשו חבריי על שנתנו דעתם על כך, ובכל זאת הבאנו את הצעת החוק הזו, ונקווה שאכן היושב-ראש, כפי שהצהיר בפתיחת דבריו, יזרז תהליך של קבלת החוק הזה.
דוד אזולאי: אני חושב שחדשות בערבית הם דבר מאוד חשוב.