GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
פיני קבלו: אם תגעו בזה שם, הכול יתמוטט כי אנחנו יודעים בדיוק – הרי החקלאים, בקושי גם כך הם נושאים על עצמם את גידולי העופות וגידולי התמרים.
פיני קבלו: אם אנחנו נפגע בהם אז בכלל לא תהיה תעשייה.
פיני קבלו: לכן, אני חושב שכדאי שנהיה זהירים מאוד במהלך הזה, צריך לבדוק אותו.
פיני קבלו: אני לא יודע למה הוועדה נכנסה לעניין הזה של המכס.
פיני קבלו: יכול להיות שיש דברים שצריך לטפל בהם ספציפית, היכן שיש באמת הגזמה, אבל אנא מכם, אל תפגעו בתעשייה.
יצחק וקנין: התייחסות של האוצר ולאחר מכן חברי הכנסת.
משה אורן: מי שקרא את דוח טרכטנברג - פרק התחרותיות שם מתייחס לנושא המכסים - רואה שיש פער מאוד גדול.
משה אורן: למעשה, אין כמעט משהו שמזכיר בדוח טרכטנברג את המתווה ששירלי תיארה בתחילת הישיבה.
משה אורן: הסיבה לשינויים שנעשו במתווה היא שהכול נעשה בהסכמה ובהידברות, בראש ובראשונה מול משרד התמ"ת, אבל לא פחות חשוב מזה, מול נציגי התעשייה.
משה אורן: לכן חשוב להגיד – הדברים נעשו בהמון תשומת לב ובהמון זהירות.
משה אורן: המתווה הוא מדורג והוא מסויג במידה רבה, ויש גם אפשרות שהוא נעצר בעוד שנתיים במידה שלא קורים דברים שהוגדרו בהחלטת הממשלה.
פניה קירשנבאום: לפי מה שקראתי בעיתונים, תגובת המפעלים, אף אחד לא שאל אותם מה קורה שם.
פניה קירשנבאום: אף אחד לא דיבר איתם.
פיני קבלו: גם את ראשי הרשויות.
משה אורן: אני אתייחס.
פניה קירשנבאום: אני לא מבינה בדיוק עם מי אתם דיברתם.
משה אורן: אנחנו כממשלה כמובן לא מדברים עם כל מפעל ומפעל, אנחנו מדברים עם הנציגות הרגילה.
פיני קבלו: תשאלו את ראשי הרשויות, שחיים את המקום.
יצחק וקנין: בכל זאת אם עלה פה דבר לא פשוט, התשובה לא יכולה להיות ככה נמרחת, אסביר גם למה.
יצחק וקנין: הזמן שניתן הוא ינואר 2012.
יצחק וקנין: אנחנו כבר באמצע נובמבר, אני לא יודע מתי אתם תפרסמו את הרשימות, מתי יהיה השימוע, מתי כל הדבר הזה יתבצע, כאשר בינואר מתחילה ההפחתה.
משה אורן: ההפחתה לא תיעשה לפני שיהיה שימוע לפי כל הכללים.
משה אורן: זה לא יהיה שימוע למראית-עין, זה יהיה שימוע אמיתי שמציג את כל המתווה להתייחסויות הציבור, לרבות התעשיינים שרואים את עצמם כמי שעשויים להיפגע מהתהליך הזה.
משה אורן: זה לא יהיה איזשהו מחטף, יש כמובן את כל הליווי המשפטי ואת כל האסמכתאות שצריך שיהיו כדי שנעשה את המהלך הזה.
פניה קירשנבאום: האם הכנסת צריכה לאשר את ההפחתה הזאת?
משה אורן: השאלה הזאת נשאלה קודם, לפני שהגעת.
משה אורן: התשובה היא לא.
פניה קירשנבאום: אז אני חושבת שאחד הדברים שאנחנו צריכים – סליחה שאני קוטעת גם את האוצר ופונה אליך – שאנחנו נבקש בסיכום שההפחתה לא תתקיים בלי שהכנסת תאשר אותה.
שלי יחימוביץ': את מבינה את האבסורד?
שלי יחימוביץ': הפחתות מסים לא מגיעות לכנסת, העלאות מסים כן – למרות שאני זוכרת שבוועדת כספים כן דנו בהפחתות.
יצחק וקנין: הפחתות מעולם לא, אני לא זוכר.
שירלי אביבי: לא דנו בהפחתות.
פניה קירשנבאום: אבל זה לא מסים.
פניה קירשנבאום: זה מכסים.
יצחק וקנין: תוספת מסים זה בוועדת הכספים, כל הנושא הזה שייך לוועדת הכספים, אבל בכל מקרה לדעתי צריכים להעלות את הנושא הזה גם בוועדת הכספים כדי להקדיש מחשבה הרבה יותר מעמיקה לגבי כל התהליך שהולך להתבצע פה.
יצחק וקנין: שוב אני אומר, הנושא הוא לא פשוט.
יצחק וקנין: אם בינואר מתחיל המתווה הזה צריך להקדיש הרבה מחשבה איך לבצע אותו כדי שלא יקרה שמצד אחד נרצה להיטיב עם הציבור במדינת ישראל, מצד שני אנחנו נמיט אסון על חלק מהמפעלים פה, וזו לא הכוונה – לא של טרכטנברג ובטח לא שלנו כחברי כנסת.
יצחק וקנין: חבר הכנסת אזולאי, ביקשת להתייחס.
דוד אזולאי: אדוני היושב-ראש, אתמול שמענו כולנו ששר האוצר כבר הודיע שכנראה לא יוכלו ליישם את כל ההמלצות של טרכטנברג, ואנחנו כרגע בעצם עוסקים באקמול של המלצות טרכטנברג, כאשר מדובר בהפחתת מסים – שאני עדיין לא רואה איפה זה יועיל לצרכן בשוק המקומי.
דוד אזולאי: דיברו פה על פתיחת השוק לתחרות.
דוד אזולאי: פתיחת השוק לתחרות, משמעותה פגיעה בראש ובראשונה בייצור המקומי, וכולנו למודי-ניסיון מהעניין הזה.
דוד אזולאי: ראינו מה קורה בהרבה מקומות כאשר פתחו את השוק לתחרות, בסופו של דבר מי שנפגע זה הייצור המקומי ואזרחי מדינת ישראל שעובדים באותו ייצור.
דוד אזולאי: הם היו הראשונים להיפגע.
דוד אזולאי: לכן, כשמדברים על הורדת מכסים, דבר ראשון צריך לחשוב על פיקוח על המחירים, כאשר ישנו הקטע בין היצרן לצרכן – זהו הקטע שמחייב פיקוח על המחירים, אחרת אנחנו פשוט מגיעים למצב של הקוטג', של החלב ושל כל המוצרים האחרים, כולנו חווינו את החוויה.
דוד אזולאי: אם לא היתה יוזמה פרטית - לצערי הרב אני אומר את זה – של אזרחים מן השטח שהם לקחו זאת על עצמם והרימו את הנושא הזה - - -
פניה קירשנבאום: רשתות השיווק.
דוד אזולאי: רשתות השיווק בעצם עושות את הקופונים הכי גדולים על חשבון האזרחים, על חשבון היצרן, על חשבון כולם.
דוד אזולאי: לכן, כשמדברים על הפחתת מסים, מדברים על תחרות – הזכירו כאן קודם ודיברו על מפעלים – אנחנו תושבי עיירות הפיתוח, אנחנו מכירים את זה, מפעלים שנסגרו, אותם אנשים, אין להם תחליף.
דוד אזולאי: אנחנו מכירים אנשים שעד היום, כתוצאה מסגירת המפעל, יושבים בבית ללא עבודה, וזה צריך להדאיג אותנו.
יצחק וקנין: מסכים לחלוטין עם מה שאתה אומר.
דוד אזולאי: אנחנו מדברים על הפחתת מכס, אני רוצה לשמוע ולכן ביקשתי גם את הרשימה.
דוד אזולאי: אני כחבר כנסת רוצה לשמוע איפה זה בא לידי ביטוי אצל האזרח מן השורה.
דוד אזולאי: לכן אני מבקש, אדוני היושב-ראש, לעמוד על כך, עם כל הכבוד, שזה יפורסם באינטרנט – שזה חשוב – אבל חשוב שזה יבוא גם לפה, גם אם אנחנו לא צריכים לאשר את זה, אנחנו צריכים לראות את זה.
יצחק וקנין: חברת הכנסת שלי יחימוביץ.
שלי יחימוביץ': התיאור הזה על העולם החדש האמיץ והמופלא שאנחנו נמצאים בו עכשיו אחרי שהשווקים נפתחו, וקודם היינו תקועים רק עם "אתא" – הקלישאות האלה הן לא רלוונטיות.
שלי יחימוביץ': בשנות ה-80 היה אפשר לתת את הטקסטים האלה, אנחנו בתקופה אחרת עכשיו.
שלי יחימוביץ': דווקא בגלל המיתון בשוקי העולם ודווקא בגלל שהיצוא שלנו נפגע, כל מדינה ברת-דעת, גם אירופה, גם ארצות-הברית, פונה לייצור המקומי ומחזקת אותו.
שלי יחימוביץ': המגמה הזאת של החלשת הייצור המקומי היא מגמה שהיא אנטי, הפוכה, היא לא כלכלית, היא גם לא אופנתית אגב, אין מדינה בעולם שעושה את זה.
שלי יחימוביץ': לא קיימת מדינה שעכשיו מפחיתה מכסים, דווקא בגלל הקושי.
שלי יחימוביץ': הרי במה מדובר בסוף, בואו נודה.
שלי יחימוביץ': באידיאולוגיה כלכלית.
שלי יחימוביץ': טרכטנברג היה המכבסה, חוק הסדרים החדש שאליו דוחפים את כל מאווייו של האוצר, כאילו מדובר באיזה תיקון חברתי כשבעצם מדובר בקלקול ובהרס.
שלי יחימוביץ': ותפיסת העולם הזאת של לפתוח את השווקים לחלוטין ליבוא חסר-בקרה כמעט, היא תפיסה מיושנת.
שלי יחימוביץ': חבר'ה, שנות ה-80 נגמרו, תאצ'ר איננה, אנחנו כבר בעולם אחר, יש מסקנות מהתקופה הזאת.
שלי יחימוביץ': בכל הדיבור הזה, אף אחד לא מדבר על פיקוח על המחירים.
שלי יחימוביץ': מה רע במנגנון הפשוט הזה של פיקוח על המחירים, איך זה לא קיים בכלל בספקטרום הבעות הדעה שלכם?
שלי יחימוביץ': דיברתם על טקסטיל.
שלי יחימוביץ': מה אתם עושים?
שלי יחימוביץ': אתם פותחים ליבוא.
שלי יחימוביץ': עוד דבר – הרי אפשר לחשוב שאנחנו מדברים פה על קובה, על מדינה שהיא לא פתוחה לשוקי העולם.
שלי יחימוביץ': מדינת ישראל צריכה להיות חלק מהעולם הגלובלי, והיא מייצאת והיא מייבאת, והשווקים פתוחים, ואנחנו כבר נמצאים במקום שכל מדינות העולם הנאור נמצאות בו.
שלי יחימוביץ': זה לא שאתם באים עם איזו בשורה ואומרים לנו – וואו, גילינו שאפשר לפתוח את השווקים ליבוא.
שלי יחימוביץ': הכול עניין של מידתיות.
שלי יחימוביץ': הכול עניין של מידתיות, והיום אנחנו בעולם של מידתיות, ואתם הולכים לשבור את המידתיות הזאת בהיצף הזה.
שלי יחימוביץ': אם בסך הכול אנחנו מגיעים ל-25% - מהידיעות שיצאו מטרכטנברג הבנתי שמדובר על 50%, אתם מדברים על 25% - מדובר במכה מאוד מאוד קשה לייצור המקומי, אין דרך להציג את זה אחרת, ולא משנה כמה הסברים יינתנו.
משה אורן: מדובר ב-50% מהגבייה, לא ב-25%.
שלי יחימוביץ': אוקיי, אז על אחת כמה וכמה.
גדעון בן-ישראל: ככה זה מתחיל.
שלי יחימוביץ': על אחת כמה וכמה.
שלי יחימוביץ': לא משנה איזה תעתועי מלים יהיו כאן ואיזה הרצאות על העולם החדש והאמיץ שאתם מייצרים עם התוצרת הזולה.
שלי יחימוביץ': מי שהולך להיפגע זה התעשייה הישראלית, מי שהולך להיפגע זה תוצרת כחול-לבן, מי שהולך להיפגע זה עובדים ישראלים, מי שהולך להיפגע זה חקלאים ישראלים.
שלי יחימוביץ': מה אתם רוצים לעשות?
שלי יחימוביץ': למוטט את הכלכלה הישראלית לחלוטין?
שלי יחימוביץ': אז תקבלו סמרטוט שעולה קצת פחות, אבל מובטלים שלא יכולים לקנות אותו?
שלי יחימוביץ': איזה מין חשיבה קצרת-טווח זאת?
שלי יחימוביץ': מה, אנחנו רק צרכנים?
שלי יחימוביץ': מדינת ישראל לא צריכה לדאוג לתעשייה שלה, לייצור המקומי, לעובדים שלה, לצמיחה, לייצוא?
שלי יחימוביץ': כל זה כבר נעלם?
שלי יחימוביץ': אין אחריות?
שלי יחימוביץ': אתם כל כך, כל כך, כל כך שקועים בעולם כלכלי של פעם, באמת.
שלי יחימוביץ': כשישבנו על חוק הטקסטיל הביטחוני – צביקה היה שותף לזה, גם שינדלר – וישבנו עם נציגי האוצר, אחרי שהם כבר סוף-סוף התרצו והסכימו להעביר את החוק אחרי ארבע שנים שניסינו, הם אמרו: אנחנו הולכים אתכם בין היתר כי זאת המגמה הכלל-עולמית.
שלי יחימוביץ': אתה זוכר, צביקה?
שלי יחימוביץ': הם אמרו לנו: המגמה הכלל-עולמית היא ללכת לייצור פנימי ולגונן על התעשייה המקומית, ולכן שינינו את עמדתנו, אמרו לנו באוצר, ולכן אנחנו אתכם.
שלי יחימוביץ': אז מה קרה?
שלי יחימוביץ': מה קרה?
שלי יחימוביץ': פתאום ניעורו כל החלומות התאצ'ריסטים העתיקים?
שלי יחימוביץ': אני מאוד מסכימה עם פניה, אנחנו צריכים לתבוע שגם הורדת המכסים – לא רק העלאה – תעבור בכנסת, כי הורדת מכסים היא לפעמים הרבה הרבה יותר משמעותית כלכלית מהעלאת מכסים ומסים, ולכן אולי באמת גם ניזום איזה תיקון חקיקה בעניין הזה כי אין בזה היגיון.
יצחק וקנין: רבותי, אני אגיד מה אני חושב כלפי כל המתווה הזה של דוח טרכטנברג.
יצחק וקנין: אני חושב שבחלק מהדברים ההתייחסות היא ממש בשוליים, ורדודה, אפילו הייתי אומר, עם כל הכבוד לטרכטנברג.
יצחק וקנין: הוא רצה להוציא משהו תחת ידו כדי לרצות חלק מאלה ששלחו אותו, ולכן הוא עשה את מה שהוא עשה ונגע בנושא של המסים, להגיד – פה תהיה הפחתה במוצרי מזון, לסייע לאותן משפחות קשות-יום.
יצחק וקנין: ואני חושב שהטעות היא גדולה.
יצחק וקנין: כולנו רואים את המשבר העולמי, אין אחד שלא מבין מה קורה בעולם היום.
יצחק וקנין: ואם המדינה לא תגן על כל מפעל – ולא משנה מה הוא מייצר – אם היא לא תגן עליו היום, המצב הכלכלי של אותן משפחות יהיה הרבה יותר קשה, במיוחד בפריפריה.
יצחק וקנין: אני בא מהפריפריה ואני רואה את המציאות, איזה מפעלים ישנם, רבותי.
יצחק וקנין: רובם מפעלי מזון, כמעט ואין מפעלי הי-טק, כמעט ואין בפריפריה, במיוחד הרחוקה.
יצחק וקנין: אני לא פעם מסתובב באזור התעשייה באופקים.
יצחק וקנין: רוב המבנים שם נטושים, בלשון המעטה הייתי אומר את זה.
יצחק וקנין: רבותי, את ההרס והחורבן שאני רואה שם אי-אפשר לתאר – ואני לא גר בדרום, זה רק כאשר אני מסייר מדי פעם במושבים, בכל מיני מקומות, אבל באופקים זה בולט.
יצחק וקנין: לכן, אני חושב שהתאחדות התעשיינים היתה צריכה לעמוד על שתי רגליים חזק מאוד ולהתנגד למתווה, כי המתווה הזה הוא לא מתווה טוב, בזמן שאנחנו נמצאים בו.
יצחק וקנין: דרך אגב, יש דברים שאני יודע מוועדת הכספים.
יצחק וקנין: יש ירידה בהכנסות ממסים.
יצחק וקנין: רבותי, ידוע וברור שבמתווה ב-2012 ממשיך הנושא של ירידה בהכנסות המדינה, גם ב-2012, משמעותית אפילו הייתי אומר, ולכן צריך לשקול את הכול מחדש, לחשוב מה אנחנו עושים – ואני אומר זאת להתאחדות התעשיינים, אני אומר זאת גם לאוצר וגם לרשות המסים.
יצחק וקנין: אני מקבל את הדברים של חברת הכנסת שלי יחימוביץ, בטח מה שאמרו חברת הכנסת פניה קירשנבאום וחבר הכנסת דוד אזולאי לגבי הנושא של השקיפות והפרסום של אותם מפעלים שהולכים להיפגע, אני חושב שהרשימה צריכה להתפרסם.
יצחק וקנין: לקראת סיום הדיון אני אקרא החלטה של הוועדה, מה אנחנו ממליצים, אני מקווה שהדבר הזה ייכנס ללבם של אלה שצריכים לקבל את ההחלטות, והעניין הזה יתבצע בצורה ובמינון אחרים לגמרי.
דוד אזולאי: אדוני היושב-ראש, מתי נוכל לקבל את הרשימה הזאת?
יצחק וקנין: הם אומרים שבימים הקרובים תהיה כבר רשימה.
דוד אזולאי: ימים קרובים זה יכול להיות גם חודש.
פניה קירשנבאום: איפה זה יהיה?
פניה קירשנבאום: האם זה יהיה פה בוועדת הכלכלה או שזה יוגש לוועדת הכספים?
משה אורן: זה יפורסם כשימוע לציבור.
שירלי אביבי: יפורסם כשימוע לציבור במדיה התקשורתית.
פניה קירשנבאום: אנחנו מבקשים שתביאו את זה לפה לוועדות, לא תפרסמו את זה.
שירלי אביבי: נשלח את זה.
יצחק וקנין: מה ההערכה שלכם, מתי?
שירלי אביבי: מקווה שעד סוף השבוע.
משה אורן: ימים.
יצחק וקנין: אני הייתי מציע גם להתאחדות התעשיינים לעקוב אחרי הדברים ביתר שאת, לראות את הדברים, ואם יש צורך – להפעיל את אותם חברי כנסת שיכולים לסייע ולשנות את ההחלטות אם אתם רואים שהמגמה היא מגמה שיכולה חלילה וחס להביא למשבר בחלק מהתעשייה.
ישראלה מני: סליחה, אדוני היושב-ראש, רק צריך לזכור שהתאחדות התעשיינים היא שותפה להסכם שנחתם בין האוצר לבין התמ"ת.
יצחק וקנין: כן, אין לי ספק.
יצחק וקנין: אנחנו שמענו, את לא חידשת לנו כלום.
יצחק וקנין: את הדברים האלה שמענו.
יצחק וקנין: תראי, מסין אפשר להביא הכול, אפשר גם להביא בני-אדם.
יצחק וקנין: זה מה שנשאר, רק בני-אדם נשאר להם.
שלי יחימוביץ': ולמכור את "כמצ'יינה" לסין.
יצחק וקנין: את הכול.
יצחק וקנין: כל מה שאת רוצה.
גדעון בן-ישראל: גם שרי אוצר.
יצחק וקנין: אפשר להחליף גם את חברי הכנסת אם את רוצה.
שלום שינדלר: אפילו סין הגדולה, המכס יותר גבוה מאשר ישראל.
אייל מאור: כשסיני מייצא לישראל, הממשלה נותנת לו בין שישה ל-14 "ריבייט" החזר על הייצוא.
ישראלה מני: כשאנחנו נהיה סין, נדבר על "ריבייט".
אייל מאור: זה הרעיון.
אייל מאור: הם מעודדים את היצוא.
אייל מאור: הוא יכול למכור בעלות flat ולקבל 10% מהמדינה, אני מוכן להתחלף אתו.
אייל מאור: אני אמכור בעלות, שהממשלה תיתן לי 10%, לא רוצה יותר מזה.
יצחק וקנין: רבותי, אני מסכם את הדיון.
יצחק וקנין: האם יש מישהו שרוצה להתייחס?
יוסף דנקונה: יוסף דנקונה, משרד התמ"ת, מנהל מינהל תעשיות במשרד.
יוסף דנקונה: בנושא הזה של הורדת מכסים אנחנו בהחלט שותפים להחלטה – לאוצר ולרשות המסים – וברור שהמקום שלנו בוועדה הזאת הוא כזה שבשלב של הירידות, ב-1 בינואר 2010, לא נאפשר פגיעה בשום מפעל מקומי ולא פליטה של מועסקים לשוק.
יוסף דנקונה: בשום אופן.
יוסף דנקונה: מנקודת מבט נוספת שלנו, סחר בין-לאומי, אנחנו לא נאפשר הורדה בסעיפים כאלה שהם חשובים לנו לצורך משא ומתן בין-לאומי בעתיד.
פניה קירשנבאום: מה זה לא תאפשרו?
פניה קירשנבאום: אתם כבר אפשרתם בכך שהלכתם למשא-ומתן וסיכמתם, אז תגיד לנו איפה אישרתם.
פניה קירשנבאום: לא שאנחנו לא נאפשר, אתם כבר אפשרתם, בזה שניהלתם משא-ומתן אפשרתם.
יוסף דנקונה: הרשימה היא לא סופית, וברור לגמרי לשר ולמנכ"ל שלנו ולמשרד, שאנחנו לא נאפשר בירידה הקרובה ירידה במוצרים כאלה שתעשיות ייפגעו עקב הירידה במכס.
פניה קירשנבאום: אז במה אפשרתם?
יוסף דנקונה: לא נאפשר את זה בירידה הקרובה.
יוסף דנקונה: בפירוש זה יהיה חלקנו בצוות הזה שבונה את הרשימה.
לאה ורון: אתם מתייחסים גם להסכמי סחר?
לאה ורון: בהתניית הפחתת המכסים בהסכמי סחר עם מדינות?
יוסף דנקונה: כן, ודאי.
יוסף דנקונה: גם הצד של הסחר הבין-לאומי וגם הצד של התעשייה.
לאה ורון: אולי תאמר את זה לוועדה.
יוסף דנקונה: אמרתי שאנחנו מתייחסים ודאי להסכמים בין-לאומיים.
גדעון בן-ישראל: תפרט בבקשה.
יוסף דנקונה: בעיקר לפרטים כאלה שחשובים לנו לצורך הסכמים בין-לאומיים עתידיים.
לאה ורון: עם אילו מדינות?
יוסף דנקונה: עם הודו למשל, עם קוריאה, עם וייטנאם אם יהיה, ואחרות.
פניה קירשנבאום: בדיוק העולם של הייצור הבא.
יצחק וקנין: רבותי, האם יש עוד מישהו שמעוניין להתייחס לנושא שהועלה?
יצחק וקנין: אני אקרא את החלטת הוועדה.
יצחק וקנין: לוועדה נמסר כי ב-20 בנובמבר 2011 צפויים לעלות לדיון בממשלה חלקים נוספים מדוח טרכטנברג, דוח הוועדה לשינוי כלכלי-חברתי; וכן, מסקנות הוועדה לבדיקת התחרותיות בשוק מוצרי המזון והצריכה, ועדת קדמי.
יצחק וקנין: לפיכך, מחליטה הוועדה בשלב זה להמתין להחלטות הממשלה, ובכל מקרה להמליץ בפניה על בחינה מחדש של המדיניות להסרת המכסים למוצרים המיוצרים בישראל, חומרי הגלם ומוצרי מזון מעובד וטרי, תוך מניעת פגיעה בתעשייה המקומית ובפריפריה.
יצחק וקנין: הוועדה מבקשת להעביר אליה בהקדם את רשימת המוצרים שאינם מיוצרים בייצור מקומי, ולגביהם כבר הוחלט על הפחתת המכס לאפס אחוזים, מה-1 בינואר 2012.
יצחק וקנין: הוועדה תובעת מהממשלה להביא לאישור הכנסת את ההחלטות על הפחתת המכסים, ולא רק את העלאתם.
יצחק וקנין: תודה, רבותי.
יצחק וקנין: אני נועל את הדיון.
כרמל שאמה-הכהן: בוקר טוב, אנחנו פותחים את ישיבת ועדת הכלכלה.
כרמל שאמה-הכהן: על סדר היום: תקנות התעבורה (תיקון מס' 4)(תיקון), התשע"א-2011, בדבר דחיית מועד התחילה של תיקון בשיטת הניקוד.
כרמל שאמה-הכהן: משרד התחבורה, בבקשה.
חוה ראובני: בוקר טוב, אדוני.
חוה ראובני: אנחנו מודים לוועדה על כך שקבעה את הנושא הזה פעם שנייה בלוח זמנים מזורז.
חוה ראובני: בקצרה אני מבקשת להזכיר את מה שהיה בישיבה הקודמת בתחילת אוקטובר.
חוה ראובני: תיקונים מסוימים בשיטת הניקוד אושרו לפני מספר חודשים.
חוה ראובני: פורסמו בפברואר עם תאריך תחילה של ה-1 בספטמבר.
חוה ראובני: הביצוע של זה היה כרוך בהכנת מערכות מחשוב סבוכות.
חוה ראובני: שישה חודשים, בזמנו, היתה ההערכה שלנו על התקופה שנדרשת לשם כך.
חוה ראובני: ניסינו עד הרגע האחרון לעמוד בלוח הזמנים.
חוה ראובני: התברר שהמערכות פשוט לא מוכנות.
חוה ראובני: היו מטלות אחרות מוגבלות: תקנים, כוח-אדם, וכיוצא בזה.
חוה ראובני: זה לא היה מוכן.
חוה ראובני: לפיכך, ב-30 באוגוסט הוגשה בקשה של שר התחבורה לדחות את התחילה ל-1 לינואר.
חוה ראובני: זה אכן חופשות הקיץ של כל הגורמים המעורבים.
חוה ראובני: פגרת הכנסת לא אפשרה להגיש את זה במועד מוקדם יותר.
חוה ראובני: כיום זו עדיין בקשתנו.
חוה ראובני: אלא מה?
חוה ראובני: שמבחינה חוקתית, עקרונית, יש בתיקונים לתקנות של שיטת הניקוד שלושה נושאים שבהם התקנות המתקנות מקלות סנקציות לעומת התקנות הקיימות.
כרמל שאמה-הכהן: מקלות על הציבור.
חוה ראובני: מקלות על הציבור.
חוה ראובני: ולפיכך, אין אפשרות לאחר שהן כבר נכנסו לתוקף, לתת להן ביטול רטרואקטיבי.
חוה ראובני: לפיכך, אנחנו מיפינו את השלוש האלה.
חוה ראובני: שלוש אלה ייכנסו לתוקף ב-1 בספטמבר, ולגבי כל היתר שטוחה בקשתנו שהן ייכנסו לתוקף ב-1 בינואר.
חוה ראובני: אני יכולה להודיע כאן כבר לוועדה שאנחנו בדקנו את הפעלת הסמכויות האלה, ואנחנו ניקינו מהמערכת שלנו כל פעולה שנעשתה אחרי 1 בספטמבר שלא על-פי התקנות המתקנות.
חוה ראובני: דהיינו, הספקנו לקלוט אחרי ה-1 בספטמבר 128 הרשאות שלפי התקנות המתקנות לא היינו אמורים לקלוט אותן – הוצאנו אותן.
חוה ראובני: היו ארבעה נהגים שהוזמנו לקורסים שלא היו אמורים להיות מוזמנים לפי התקנות המתקנות - ביטלנו את ההזמנות האלה.
חוה ראובני: הנושא השלישי של אמצעי תיקון עוקבים וכו', לא הופעל בכלל.
חוה ראובני: כך שאני יכולה להודיע לוועדה שלא נעשה לגבי אף נהג דבר שלא היה אמור להתבצע לפי התקנות האלה החל מ-1 בספטמבר.
חוה ראובני: לפיכך, אנחנו מבקשים ששלושת הראשים האלה ייכנסו לתוקף ב-1 בספטמבר, וכל היתר ב-1 בינואר.
חוה ראובני: גם נוח שהתיקונים הם בשיטה של שנה קלנדרית, תחילת שנה – עגול.
חוה ראובני: זה גם נוח לכולם מבחינת הסדר והמעקב אחרי מה חל מתי – זו המהות.
כרמל שאמה-הכהן: מי עוד רוצה לדבר בנושא?
זאב בילסקי: קודם כל, צריך לציין ששני חברי הכנסת שאיכפת להם מהנושא נמצאים פה.
זאב בילסקי: איפה השלישי?
כרמל שאמה-הכהן: היושב-ראש הוא מעל.
חוה ראובני: בעקבות שיחה עם היועץ המשפטי של הוועדה עו"ד עצמון, עשינו שיפור קל בניסוח, וכבר העליתי אותו על הכתב – שינויים טכניים של ההפניות ההדדיות בין הסעיפים.
חוה ראובני: אני אקרא את הנוסח המתוקן של תקנות התעבורה (תיקון מס' 4)(תיקון), התשע"ב-2011.
חוה ראובני: יש לנו עוד עותק.
לאה ורון: בהזדמנות זו אעיר שהוועדה קיימה גם דיונים בפגרה, כך שאפשר היה ל- - -
חוה ראובני: היו שבועיים שבהם היה סגור לחלוטין, ועל תקופה זו מדובר.
חוה ראובני: נדרשת הסכמת שר המשפטים, ושר המשפטים היה בחופש.
יפעת רווה: זה נכון, אני עדה.
כרמל שאמה-הכהן: ועדת הכלכלה קיימה דיונים בפגרה עד שאמרו לה שאסור לה יותר לקיים דיונים בפגרה, ואז ביקשנו אישורים מיוחדים.
לאה ורון: ביקשנו אישורים מיוחדים.
לאה ורון: פניתי לחברי הכנסת על מנת לקבל את אישורם בהתאם לתקנון הכנסת.
חוה ראובני: אנחנו לא יכולנו להגיש את זה קודם כיוון ששר המשפטים שהסכמתו נדרשת היה בחופשה.
חוה ראובני: זה לא רק הפגרה, הזכרתי קודם גורמים נוספים.
כרמל שאמה-הכהן: אנחנו אחראים על שר התחבורה, לא על שר המשפטים.
יפעת רווה: לזה התכוונתי שאמרתי: "אני עדה".
כרמל שאמה-הכהן: אפשר להקריא את התקנות, בבקשה.
חוה ראובני: "בתוקף סמכותי לפי סעיף 69א לפקודת התעבורה (להלן – הפקודה), בהסכמת שר המשפטים ובאישור ועדת הכלכלה של הכנסת, אני מתקין תקנות אלה: 1.
חוה ראובני: תיקון תקנה 9.
חוה ראובני: בתקנה 9 לתקנות התעבורה (תיקון מס' 4), התשע"א-2011 (להלן – התקנות המתקנות) - (1) האמור בה יסומן (א) ובו, במקום "תקנות אלה" יבוא "תקנות 2(2), 6(3) ו-6(6) – לעניין תקנת משנה (ו) המובאת בה".
חוה ראובני: כאן אני מבקשת להוסיף על-פי בקשת היועץ המשפטי של הוועדה: והמילים "להלן - יום התחילה" - יימחקו.
חוה ראובני: המשמעות היא שרק שלוש תקנות ייכנסו לתוקף ב-1 בספטמבר.
חוה ראובני: "(2) אחרי תקנת משנה (א) יבוא: "(ב) תחילתן של תקנות אלה, למעט התקנות האמורות בתקנת משנה (א), ביום ו' בטבת התשע"ב (1 בינואר 2012)".
כרמל שאמה-הכהן: על איזה תקנות מדובר לגבי ספטמבר?
חוה ראובני: התקנות שמדובר לגבי ספטמבר הן 2(2) - - -
חוה ראובני: אני עומדת להגיד – זה האיסור לקלוט לתוך מרשם עבירות לצורך ניקוד עבירות שההרשעה בהן הועברה לידיעת רשות הרישוי למעלה משנה אחרי מועד ההרשעה.
חוה ראובני: 6(3) זה האיסור לחייב נהג בהדרכה בטרם חלפה שנה לפחות מיום שחויב באותה הדרכה.
חוה ראובני: 6(6)ו' זה נקודות שבשלהן הוטל אמצעי תיקון מסוים, לא יוטל בשלהן אותו אמצעי תיקון פעם נוספת, למעט מבחן עיוני בנהיגה.
חוה ראובני: זה הגבלות על הטלת אמצעי תיקון.
חוה ראובני: אלו מועדי התחילה המבוקשים.
חוה ראובני: 2 – כאן זו הבקשה של עו"ד עצמון להוסיף תיקון לתקנה 10.
חוה ראובני: בתקנה 10(א) לתקנות המתקנות, במקום "ערב יום התחילה" יבוא "ערב יום תחילתה כאמור בתקנה 9(ב) (להלן – יום התחילה)".
חוה ראובני: זה פשוט ליצור תיאום בין תקנת התחילה להוראת המעבר – תיאום מינוחי.
חוה ראובני: "3.
חוה ראובני: תחילה - תחילתן של תקנות אלה" – כל החבילה שאנחנו עכשיו קוראים אותה - "ביום ב' באלול התשע"א (1 בספטמבר 2011).
כרמל שאמה-הכהן: האם יש למישהו הערות לסעיפים?
כרמל שאמה-הכהן: מר בילסקי, בבקשה.
זאב בילסקי: יש לי שאלה כללית.
זאב בילסקי: איך אתם הולכים לפרסם את זה?
זאב בילסקי: איך הציבור ידע על השינויים עליהם אנחנו מדברים.
חוה ראובני: תיעשה פעילות הסברה סמוך לפני כניסת התקנות לתוקף – לקראת ינואר.
חוה ראובני: אני חייבת לומר שאין פה שינויים נורא דרמטיים.
חוה ראובני: השינוי הדרמטי היחידי שיש פה זה ההחזרה לתוקף של מה שלה
חוה ראובני: בנתנו היה - אבל, היתה בעיית ניסוח שמנעה את זה - זה הפסילה לתשעה חודשים.
חוה ראובני: כל היתר הם שינויים טכניים, עניינים ניסוחיים שהעלו בעיות בבתי-משפט, וכיוצא בזה.
חוה ראובני: לגבי התשעה חודשים – בהחלט צריך יהיה לעשות מהלך הסברה.
לאה ורון: האם את מוכנה לרענן את זיכרוננו ביחס לכל שיטת הניקוד?
לאה ורון: הוועדה קיימה דיון בשיטה החדשה?
לאה ורון: הוועדה מחויבת לקיים דיון?
חוה ראובני: תיקון מס' 4 אושר בוועדה בינואר 2011.
חוה ראובני: קיימנו דיון, קראנו.
לאה ורון: אז הן נדונו לעומק.
חנן אהרון: קיימנו אז דיון על כל השינויים שעשינו בשיטה הזאת.
חנן אהרון: השיטה היא הרי מ-2003, היא לא חדשה.
חנן אהרון: עשינו שינויים, ועיקרם הוא עניין התשעה חודשים.
חנן אהרון: שוב, ב-2003 זה אושר.
חנן אהרון: מבחינה משפטית לא יכולנו ליישם את זה כי היתה בעיה משפטית שם בניסוח התקנות, וזה מה שאנחנו הכנסנו לתוקף – שמי שיצבור 72 נקודות, רישיונו יישלל לתקופה של תשעה חודשים, מבחן עיוני, מבחן מעשי, ומכון הרפואי לבטיחות בדרכים.
זאב בילסקי: אדוני היושב-ראש, אני התכוונתי באופן כללי לכל שיטת הניקוד.
זאב בילסקי: אני חושב שאם תעשה עכשיו משאל מקרי בחדר פה, אף אחד לא ידע בדיוק במה דברים אמורים.
זאב בילסקי: אולי כדאי לתת איזשהו דגש על הסברה, ולא רק לגבי השינוי הזה, ומה זה אומר.
זאב בילסקי: בסך-הכול אתה הולך לשלול לאדם את הרישיון לתשעה חודשים – עונש חמור מאוד.
חמד עמאר: לא לשלול לו, אלא לקחת לו בכלל את הרישיון.
חמד עמאר: זה לא שלילה לתקופה.
לאה ורון: החידוש מחייב במעבר של הבחינות.
חמד עמאר: בעצם אתה לוקח לו את הרישיון כי הוא צריך לעשות רישיון מחדש.
חנן אהרון: אבל, היום אנחנו עושים את זה גם בשלושה חודשים.
חנן אהרון: הוא חייב לעבור מבחן עיוני, ובלי זה הוא לא מקבל את הרישיון.
חנן אהרון: אני מבין למה הכוונה.
זאב בילסקי: אומרים אצלנו: אין מענישין אלא אם מזהירין.
זאב בילסקי: אולי באמת צריך לעשות קצת מאמץ.
זאב בילסקי: קח דוגמה מרבני צוהר.
זאב בילסקי: תוך שלושה ימים כולם הבינו בדיוק מה זה רבני צוהר, ומה זה לא רבני צוהר.
חמד עמאר: אפילו אני ידעתי מה זה.
רון מוסקוביץ: חברי הכנסת, אני אעדכן בעניין.
רון מוסקוביץ: אולי חנן לא יודע.
רון מוסקוביץ: עוזי יצחקי, סמנכ"ל משרד התחבורה, ואני שוחחנו בשבוע שעבר על הצורך לצאת בקמפיין הסברה עם יציאה לשיטת הניקוד החדשה.
רון מוסקוביץ: אצלנו התחילו לשקוד על הכנת תוכנית הסברה.
רון מוסקוביץ: היא ברובה תהיה ברדיו ובאינטרנט.
רון מוסקוביץ: השיטה הזאת תובא לידיעת כל ציבור הנהגים, בפרט לציבור הנהגים המקצועיים והנהגים הצעירים.
זאב בילסקי: אדוני היושב-ראש, שייכתב בפרוטוקול: א.
זאב בילסקי: שצדיקים מלאכתם נעשית על-ידי אחרים.
זאב בילסקי: ב.
זאב בילסקי: שכיוונתי לדעת גדולים.
כרמל שאמה-הכהן: שתי ההערות נרשמו.
זאב בילסקי: אני מודה לך.
חנן אהרון: השיטה הזאת אולי נראית חדשה.
חנן אהרון: אני חושב שנהגי ישראל מכירים אותה.
חמד עמאר: אני לא מכיר אותה.
חנן אהרון: קודם כל, מאות אלפי נהגים - אני לא רוצה להגיד מיליון - עשו את הקורסים האלה בגלל שיטת הניקוד.
חנן אהרון: זאת אומרת, הם הגיעו לקורסים שלנו, לאמצעי התיקון, בגלל שיטת הניקוד.
חנן אהרון: הם צברו נקודות.
לאה ורון: אתם מדברים על כך שהשיטה היא אמצעי תיקון, לא ענישה.
חנן אהרון: בהחלט.
לאה ורון: הציבור לא מכיר את השיטה, לא יודע על השיטה.
לאה ורון: אם אתם תצאו באיזשהו מבחן לציבור, באיזשהו סקר בקרב הציבור, מה יודע הציבור על השיטה המתקנת שלכם, אתם תיווכחו שמרבית הציבור אינו יודע עליה דבר.
כרמל שאמה-הכהן: "מרבית" זה מילה עדינה.
חנן אהרון: אני לא רוצה להתווכח עם העניין הזה.
חנן אהרון: אני רק רוצה לומר שכאשר שוטר עוצר נהג ונותן לו דוח, השאלה הראשונה של הנהג היא: כמה נקודות אני מקבל?
כרמל שאמה-הכהן: יש את עניין הנקודות, אבל לא מבינים את השיטה.
חוה ראובני: מאות אלפי אנשים היו בקורסים, ויש להניח שהם יודעים איפה הם היו.
חמד עמאר: האם נהג שיש לו נקודות מקבל אחת לשנה אזהרה הביתה כמה נקודות הוא צבר?
חנן אהרון: לא.
חנן אהרון: יש שתי אפשרויות.
חמד עמאר: למה לא נעשה כך שאחת לשנה אותם נהגים ידעו כמה נקודות יש להם?
חנן אהרון: נהג שצובר 12 נקודות מזומן לקורס.
חנן אהרון: אתה מציע שכאשר מגיעים לעשר נקודות תהיה אזהרה.
חמד עמאר: להגיד לו: אם אתה עושה עוד עבירה קטנה, אתה עלול לקבל שלילת רישיון, אתה עלול להיכנס לקורס.
חמד עמאר: אני חושב שצריך גם לעדכן את הנהגים כדי שהם יהיו מודעים.
חמד עמאר: היום הנהג לא מודע.
חמד עמאר: הוא לא יודע כמה נקודות הוא צבר על זה שהוא לא עצר בשלט עצור.
זאב בילסקי: הוא צודק.
חנן אהרון: הוא יכול לקבל מאיתנו היום את מספר הנקודות שלו.
חנן אהרון: אגב, פונים אלינו עשרות אלפים.
זאב בילסקי: נניח והגעת ל-80% ממספר הנקודות שלאחריהן יש סנקציה.
זאב בילסקי: אתה מודיע לנהג ואומר לו שאתה רוצה להתריע בפניו, ושהוא נמצא עכשיו ב-80%, ושעבירה נוספת כנראה תביא אותו לכאן, אנא תנהג בזהירות.