GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
שוקי שדה: מערכות ההיסעים נתקלות בשנים האחרונות בפעילויות רבות מאוד בנושא של תשלומי אבטחה, ואתן דוגמאות.
שוקי שדה: רוצים לעשות כל מיני פנסים, חגורות בטיחות – וכל זה עולה כסף.
שוקי שדה: כשבאים בסוף לרמת הבטיחות, אני אומר שאין שום ר שעומד נגד עניין הבטיחות, אבל חייבים לראות מי בסוף משלם את הרים.
שוקי שדה: לדוגמה, בפעילות של החוק הזה, עומדת מאחוריה תוכנה.
שוקי שדה: ומה כותבים?
שוקי שדה: להשתמש בתכנה ייעודית, שמטרתה לנהל מעקב.
שוקי שדה: למה תכנה?
שוקי שדה: קציני הבטיחות חייבים תכנה?
שוקי שדה: זה ללכת לקנות תכנה, יהיו ספק אחד או שניים ויתחילו מערכות התשלומים.
שוקי שדה: מי משלם את כל העניין הזה?
שוקי שדה: מי עומד מאחורי נושא הכספים.
שוקי שדה: כלומר, צריך לחשוב שרמת הבטיחות היא מאה אחוז וכולם רוצים.
שוקי שדה: בוועדת הכלכלה אנחנו יושבים השכם והערב, עם חברי הכנסת, ומנסים לפתור את בעיות הבטיחות: מראות קדימה, מראות אחורה, מכל הצדדים, תעשה טלוויזיה קדימה באוטובוס וטלוויזיה קדימה.
שוקי שדה: הכול קורה, אבל מי עומד מאחורי זה ומשלם?
שוקי שדה: אין עונה.
שוקי שדה: כלומר, הכול נכון, אבל חייבים לראות כמה אפשר למצוץ את האזרח הקטן ברמת התשלומים.
שוקי שדה: אני אומר שוב: שום ר לא עומד ברמת החיים, אם חס וחלילה קורה משהו.
שוקי שדה: אבל אי-אפשר כל הזמן להטיל את התשלומים על חברות ואנשים פרטיים.
שוקי שדה: זה הרבה כסף.
שוקי שדה: יש אנשים עם אוטובוסים שהם אנשים פרטיים, אוטובוס פרטי.
חמד עמאר: אוטובוס פרטי לא מטופל אצל קצין בטיחות?
שוקי שדה: כן, כן, הכול דרך קצין הבטיחות.
שוקי שדה: האחריות שמקבל קצין בטיחות בעניין הזה לפי פרק י', שעכשיו מתחדש - ואנחנו תומכים בו והוא במאה אחוז בסדר – בהחלט חיובית.
שוקי שדה: חייבים להטיל את כל המשימות על קציני הבטיחות.
שוקי שדה: מצד שני, אנחנו צריכים לתת להם את כל הכלים האפשריים על מנת שיבצעו את הכול בצורה הטובה ביותר, הן בתחום ההתראה והן בתחום הפיקוח.
שוקי שדה: מעבר לזה, אני מבקש מחבר הכנסת בילסקי, שנפגשנו אתו לא פעם אחת, לקיים אתנו דיון על עניין החוק הזה.
שוקי שדה: חשוב מאוד למסד את הרים בצורה הנכונה, שאנשים לא ייפגעו בתהליך.
שוקי שדה: תודה רבה.
חמד עמאר: מר דוד כוכבא, מנכ"ל מועצת המובילים והמסיעים, בבקשה.
דוד כוכבא: שלום.
דוד כוכבא: לדעתי, ואני אומר את זה בצורה חד-משמעית, ברורה ונחרצת, הנוהל הזה לא ימנע תאונות דרכים, אולי אפילו לא אותה תאונה אחת שחבר הכנסת בילסקי מר עליה.
דוד כוכבא: זו עוד חוליה בשרשרת התהליכים שהכנסת, המחוקק והממשלה מגלגלים את האחריות מהם והלאה.
דוד כוכבא: מה שהממשלה צריכה לעשות היא לא עושה, וחוקים ותקנות פופוליסטיים – גבי אמר גימיקים – מקדמים בשפע.
דוד כוכבא: חבר הכנסת בילסקי, תאונות דרכים זה שרשרת של כשלים, אם מדובר בחברה – בוודאי, ואתה מטפל בחוליה אחת.
דוד כוכבא: אבל אתה יודע שחוזק השרשרת הוא כחוזק החוליה החלשה.
דוד כוכבא: קציני הבטיחות, מאז שנוסד המוסד הזה שנקרא קציני בטיחות, טוענים גם מעל גלי האתר וגם בכל מקום: תנו לנו סמכויות, אין לנו סמכויות.
דוד כוכבא: עכשיו אתה מוסיף עוד נך לקצין הבטיחות, ואין לו שום סמכות לעשות עם הר הזה שום ר.
דוד כוכבא: לא צריך טלפון, לא צריך תלונות ולא צריך שמישהו יעקוב אחרי משאית ויגיד שהיא משתוללת.
דוד כוכבא: היום בחברה – לא בחברות המסודרות, בחברות המסודרות לא צריך קצין בטיחות, אגב – יש התנהלות בטיחותית.
דוד כוכבא: אם יש פה דוגמאות של משיבון שעזר, גם בלי המשיבון היה עוזר כי גם בלי קצין בטיחות זה היה עוזר.
דוד כוכבא: יש חברות מסודרות, שבטיחות זה חלק מנוהל העבודה שלהם.
דוד כוכבא: איפה הבעיה?
דוד כוכבא: הבעיה בחורים הגדולים של הרשת, שאתה מנסה לייצר, ובחורים האלה נופלים כל אלה שגורמים לתאונות הדרכים.
דוד כוכבא: היום יש חברות – לא אחת, עשרות ואולי מאות – גופים ומשרדים, שקצין הבטיחות יכול להעיר על צמיג לא תקין ולא עושים שום ר.
דוד כוכבא: מחליפים את הצמיגים לטסט ולמחרת הטסט מחזירים את הצמיג הישן.
דוד כוכבא: מה יעזור הטלפון הזה לקצין הבטיחות?
דוד כוכבא: הוא הרי רועד גם ככה מטיפת הסמכות שיש לו.
דוד כוכבא: אין לו שום אחריות, זה ברור.
דוד כוכבא: יש לו קצת סמכות ואפס אחריות.
דוד כוכבא: אז עכשיו אטיל עליו עוד 20 טלפונים כל חודש?
דוד כוכבא: הוא לא יעשה שום ר עם זה, גם ככה הוא חושש כל יום לגורלו.
דוד כוכבא: בשביל מה אני צריך את זה?
דוד כוכבא: אני חושש מר אחד – ואני לא רוצה לר רק על החוק, למרות שאתה רוצה להתמקד בחוק – אני חושש משיטת ה"וי".
דוד כוכבא: יעשו "וי", יגידו שהנה, הממשלה, המדינה, עשתה עוד משהו בנושא תאונות הדרכים.
דוד כוכבא: היא נגעה בטפל, עזבה את העיקר.
דוד כוכבא: גבי דיבר על השתלמות לנהגים.
דוד כוכבא: יושב פה נציג הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים.
דוד כוכבא: מועצת המובילים עשתה בשנה שעברה פרויקט עם הרשות.
דוד כוכבא: 2,000 נהגים עברו הכשרות, 100 קציני בטיחות ו-100 מנהלים.
דוד כוכבא: אמרנו שנסגור את כל המעגל, שלא יהיה מצב שנהג יעבור השתלמות בנושא תאונות הדרכים והוא לא יזכה לתמיכה מהמנהל.
דוד כוכבא: את אותה השתלמות עשה המנהל.
דוד כוכבא: תקציב של 1.8 מיליון שקלים, אנחנו השתתפנו ברבע מהתקציב.
דוד כוכבא: תאמין לי, קשה לנו להוציא רבע מהתקציב.
דוד כוכבא: חילופי יושב-ראש.
דוד כוכבא: היו"ר כרמל שאמה.
כרמל שאמה-הכהן: נא לסכם, מר כוכבא.
דוד כוכבא: לא, סליחה.
דוד כוכבא: באנו, אנחנו רוצים להגיד את הרים.
כרמל שאמה-הכהן: בסדר, אמרתי נא לסכם.
דוד כוכבא: אתה יודע מה קורה בתקציב 2012?
דוד כוכבא: התקציב ירד ל-400,000 שקלים.
דוד כוכבא: תשאל את נציג הרשות הלאומית האם הפרויקט הצליח.
דוד כוכבא: בכל הדוחות הוא הצליח, הפחית תאונות דרכים בקרב משאיות.
דוד כוכבא: יש דוחות – לא שלי, של הרשות.
דוד כוכבא: הורידו את התקציב.
דוד כוכבא: למה?
דוד כוכבא: מגלגלים אחריות?
דוד כוכבא: לא יודע מה עושים עם התקציב, עושים פרסומות לנהגים: אבא שלי סדרן, אמא שלי מחכה לו בבית – לזה יש כסף.
דוד כוכבא: אני צריך שהממשלה, המדינה, הכנסת, המחוקק, יראה תום לב.
דוד כוכבא: לא יכול להיות מצב שאנחנו כל הזמן בתחושה שאתם רודפים אחרינו.
דוד כוכבא: תגידו: ניתן לכם את הכלים להיות נהגים טובים, אם לא תהיו טובים – נדפוק אתכם.
דוד כוכבא: אבל מה אתם עושים?
דוד כוכבא: לא נותנים לנו כלים, לא עושים שום ר, מכפילים קנסות, נוהל 6, דיבורים, שטויות, אבל תכלס לא נותנים לנו כלים לייצר נהגים טובים.
דוד כוכבא: חוץ מזה, חסרים לנו נהגים.
דוד כוכבא: היום אם תביאו לנו 1,000 נהגי משאיות – נקלוט אותם.
דוד כוכבא: אתה יודע מה קורה כשאין לך נהגים?
דוד כוכבא: אתה מתפשר, אין לך ברירה.
דוד כוכבא: אתה לוקח אנשים פחות טובים.
דוד כוכבא: אני רוצה לסכם.
דוד כוכבא: החוק הזה לא stand alone, הוא לא יכול להיות stand alone.
דוד כוכבא: אם לא נטפל בכל השרשרת, השרשרת תיקרע.
דוד כוכבא: תהיה לי חוליה אחת ששם היא תיקרע וכשהיא נקרעת זו תאונה.
דוד כוכבא: מה זה מעניין אותי אם זו חוליה מספר 2 או מספר 4?
דוד כוכבא: אי-אפשר להרים את המשקל.
דוד כוכבא: לכן אני מבקש ראייה מערכתית כוללת.
דוד כוכבא: אי-אפשר שכל אחד יבוא עם רעיון, יגיד: עשו את זה בקנדה, זה טוב בארץ.
דוד כוכבא: אני אומר לך, אני מאוד מצטער לשמוע על התאונה הזאת.
דוד כוכבא: אני מהמר, בלי לבדוק – הנהג שגרם לתאונה הוא לא נהג של חברה.
דוד כוכבא: ככה נראה לי, אם יש לו 80 עבירות.
עדנה צונץ: דווקא כן.
עדנה צונץ: 82 עבירות תנועה.
דוד כוכבא: ואם הוא נהג של חברה שיש לו 82 עבירות, יש קצין בטיחות שיכול לבדוק את העניין הזה.
דוד כוכבא: לא צריך את הטלפון.
כרמל שאמה-הכהן: יהודה בר-אור, יושב ראש ארגון נהגי המוניות הארצי, בבקשה.
יהודה בר-אור: שלום לכולם.
יהודה בר-אור: אני מתחיל בזה שאנחנו לא רק תומכים בחוק שעוזר להציל אנשים, אלא אנחנו גם עושים את זה.
יהודה בר-אור: בכל תקופה של חגים אנחנו מבקשים מהמוניות להסיע אנשים במחיר מופחת כדי שלא ייסעו במכוניות כשהם שיכורים.
יהודה בר-אור: לעניין החוק עצמו, על-פי מה שכתוב בהצעת החוק ועל-פי חוות דעת מקצועית של היועץ המשפטי שלנו, הוא לא נוגע לנהגי המוניות בכלל, ואסביר את זה בקצרה.
יהודה בר-אור: סעיף 1 אומר: "מסוכנת בקרב עובדיה".
יהודה בר-אור: אין לנו אף אדם עובד בתחנה, שמקבל מונית מהתחנה.
יהודה בר-אור: כל נהג מונית, המונית היא שלו, הוא בעל הבית שלה, רישיון העסק הוא שלו והוא ברשות עצמו.
יהודה בר-אור: ר שני, אומר החוק: כלי רכב של החברה.
יהודה בר-אור: לחברה אין שום כלי רכב שהיא נותנת לנהגי המוניות.
יהודה בר-אור: או: החברה העמידה לרשותו רכב.
יהודה בר-אור: אנחנו לא מעמידים רכב לשום עובד אצלנו, לכל אחד יש את המונית הפרטית שלו.
יהודה בר-אור: בגלל שלושת הרים האלה אנחנו לא צריכים להיות כלולים בחוק.
יהודה בר-אור: ניסחנו פה הצעה שיכולה לעזור לכל העניין הזה.
יהודה בר-אור: 20 כלי רכב בטח ובטח אין לאף אחד.
יהודה בר-אור: רק תחנות מסודרות, שעובדות עם חברות גדולות, מחויבות להחזיק קצין בטיחות.
יהודה בר-אור: אנחנו מוכנים, כארגון, אם ייתנו לנו כוח וייתנו לנו סמכות, לעזור לכם לכפות את העניין הזה, כדי שיהיה סדר בתוך העניין.
יהודה בר-אור: במצב כיום, על-פי המצב כיום, אין לנו שום אפשרות ליישם את זה, לבצע.
יהודה בר-אור: כל מה שתיתנו לנו – שקל אחד או 10 אגורות – אנחנו נתנגד ונילחם בזה בכל דרך משפטית, כי אנחנו - - -
לאה ורון: ישנן תחנות מוניות שיש להם 20 מוניות ויותר?
יהודה בר-אור: 20 המוניות שייכות לכל אחד בנפרד.
חמד עמאר: אתה רוצה להגיד לי שכל נהג מונית הוא עצמאי, יכול לעשות מה שהוא רוצה במונית שלו?
יהודה בר-אור: בהחלט.
חמד עמאר: ואתה, כשאתה מקבל תלונה על נהג מונית שמשתולל בכביש, עוקף וכו', אתה לא עושה לו כלום כחברה?
יהודה בר-אור: כחברה אני לא יכול לעשות לו כלום.
חמד עמאר: אין לכם ועדת משמעת?
יהודה בר-אור: יש לנו בארגון.
חמד עמאר: אני יודע שיש לכם.
יהודה בר-אור: מתוך ניסיון של 35 שנה - אני אמנם יושב ראש ארגון נהגי המוניות אבל אני גם נוהג במונית בפועל – אני עצמאי.
יהודה בר-אור: אם אגיד לנהג מונית שאני אמור לשים לו מקה והוא יגיד שהוא לא רוצה, הוא יעזוב את התחנה וילך להיות חאפר.
יהודה בר-אור: היום יש 5,000 חאפרים שמסתובבים ברחבי הארץ ואיש לא כופה עליהם כלום, לא קציני בטיחות ולא כלום.
יהודה בר-אור: מה, אתה רוצה שיהיו 20,000 נהגי מוניות חאפרים?
יהודה בר-אור: תבינו את המצב.
יהודה בר-אור: תחנות שנמצאות בתוך הארגון והן חתומות אצלי על אמנה ועל דרך, אם מישהו מתלונן – אני נותן שירות כזה לאזרח, אם הוא שכח משהו במונית – אני מביא את זה לידיעת התחנה שלו ומעמיד את הנהג הזה במקומו, כי הוא יודע שאם לא אני אעביר את זה למשרד התחבורה והוא יקבל קנס הרבה יותר גבוה.
יהודה בר-אור: לכן הוא מעדיף לגמור את זה בתוך העסק שלנו, בפנים.
יהודה בר-אור: אבל, לצערנו, יותר מ-50% לא עובדים בתחנות.
יהודה בר-אור: יותר מזה, יש חאפרים שמחפשים לעשות את הרים לפי רצונם.
יהודה בר-אור: אני מבקש לא להכליל אותנו בעניין הזה, אם זה יישאר כפי שהוא.
כרמל שאמה-הכהן: בקשתך ברורה.
כרמל שאמה-הכהן: מאיר אלרם, הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים, בבקשה.
מאיר אלרם: בוקר טוב ותודה, אדוני היושב ראש.
מאיר אלרם: אנחנו תומכים בהצעה.
מאיר אלרם: כמובן, אנחנו חוזרים ומדגישים, וחבר הכנסת בילסקי הדגיש את זה בריו, שכל ההיבטים של היסח דעת שעלולים להיגרם כתוצאה מזה צריכים לבוא לידי ביטוי ולקבל התייחסות.
מאיר אלרם: אבל באופן עקרוני, אנחנו חושבים שזה כלי חשוב ואנחנו בעד.
כרמל שאמה-הכהן: דורון רגב, מנכ"ל תנועה-נט.
דורון רגב: אני לא יודע אם יש מקום שאגיד את הרים.
דורון רגב: בשנת 2001 חזרתי לארץ, התחלתי אחרי הרבה שני לנסוע בארץ, ראיתי התנהגות של נהגים.
דורון רגב: לא חשבתי על ענישה - רוב הדוברים פה רואים בזה עונש.
דורון רגב: בשנת 2003 חשבתי להתחיל את הרעיון הזה, מתוך רצון לתת משוב לנהגים אחרים.
דורון רגב: על עצמי שמתי את המקה הראשונה בארץ.
דורון רגב: מראש חשבתי שחייב להיות מספר מקוצר.
דורון רגב: היום אני נותן את השירות הזה, אבל כמוני יש עוד הרבה חברות אחרות.
דורון רגב: יכולתי לרשום פטנט בזמנו, יכולתי לנסות לתפוס איזשהו שוק, אבל אני בא מגישה שאומרת שכמה שיותר יותר טוב.
דורון רגב: בזמנו, כשעמרם מצנע התלהב מהרעיון הזה וראה את זה על כלי רכב בארץ, הוא קרא לי לשיחה.
דורון רגב: הוא דאג מזה שאקח פה מונופול על השוק.
דורון רגב: הסברתי שלא, להיפך.
דורון רגב: הבטחתי לו שאם זה יהיה נוהל או חוק, המחיר ירד.
דורון רגב: בזמנו נתנו את השירות ב-10 שקלים.
לאה ורון: 10 שקלים עבור מה?
לאה ורון: עבור כלי רכב?
דורון רגב: כלי רכב בחודש, שזה כלל מספר מקוצר, ששמעתם כמה הוא יקר.
דורון רגב: בזמנו נתנו את השירות ב-10 שקלים, וזה כלל: מוקד 24 שעות ביום, מספר מקוצר, תכנה, SMS, אימיילים, כל מה שצריך.
דורון רגב: זו גם תכנה מלאה לניהול צי רכב.
גבי בן-הרוש: ומה אתה עושה עם המידע?
לאה ורון: מה העלות היום?
לאה ורון: אמרת בזמנו.
דורון רגב: ירדנו.
דורון רגב: שמעתם שב"פז" נותנים ב-1 שקל, זו בדיקה שלכם.
דורון רגב: אנחנו נותנים היום את השירות בממוצע ב-3 שקלים.
דורון רגב: ההנחה שלי היא - - -
שוקי שדה: 3 שקלים לכל טלפון?
גבי בן-הרוש: שוקי, אתה צריך להיות פנוי - - -
כרמל שאמה-הכהן: בבקשה, מר רגב.
גבי בן-הרוש: הערת הבהרה, לא הבנו את זה.
דורון רגב: זה לרכב לחודש.
חמד עמאר: לא קשור למספר השיחות שיקבל אותו רכב.
דורון רגב: לא.
דורון רגב: להיפך, אני בעד שהמחיר ירד ושהתחרות תגדל וייכנסו עוד מתחרים.
דורון רגב: לפעמים בפורומים האלה, המקצועיים, עם אנשים שאני מכבד - כל אחד מהתחום שלו, אם זה מוניות, נהגי משאיות או אוטובוסים, אני קטונתי - אני לא מציג את עצמי בתור מומחה לבטיחות.
דורון רגב: אני מנסה לתת שירות הכי טוב ולתת את האינפורמציה לקצין הבטיחות כדי שיוכל לעשות את עבודתו.
דורון רגב: אני חושב שזה כלי טוב, אני בעד חיזוק קצין הבטיחות ולתת לו את הכלים, וזה אחד מהם.
דורון רגב: אנחנו בתקופה מאוד אלקטרונית, וכמה שיותר אלקטרוני זה יותר טוב, יותר אובייקטיבי.
דורון רגב: קחו למשל את הטכוגרף הדיגיטלי שנכנס לא מזמן.
דורון רגב: מה הוא עושה?
דורון רגב: הוא מודד מהירות.
דורון רגב: תיקחו עזרים אחרים.
דורון רגב: בעצם אין לנו היום שום אמצעי, מלבד דיווח אנושי, שמסוגל לספק לנו את האינפורמציה אם בן-אדם עקף בקו לבן, אם בן-אדם לא עצר בעצור, אם הוא עבר באדום, אם הוא לא חגר חגורת בטיחות וכו'.
דורון רגב: תרשו לי להקריא לכם מכתב שכתב שמשון וקסמן.
דורון רגב: קיבלתי העתק מזה.
כרמל שאמה-הכהן: מה העניין של המכתב שאתה רוצה להקריא?
דורון רגב: הוא כתב את זה ליושב ראש הרשות הלאומית בזמנו, למר יאיר דורי.
דורון רגב: הייתי רוצה להקריא לכם.
דורון רגב: בן-אדם שאחראי על 1,400 כלי רכב בחברת IBM, לא אני.
דורון רגב: "הנני מתכבד לפנות אליך בנושא שבנדון, כקצין בטיחות בתעבורה וכיועץ בנושא בטיחות בתעבורה, העוסק למעלה מ-45 שנים בניהול ציי רכב מהגדולים במשק.
דורון רגב: ראוי לפתוח ולומר כי לדעתי המקצועית נוהל 6, שהופעל לפני שנים אחדות, מהווה כלי יעיל וחיוני לפיקוח והרתעה על נהגי כלי רכב של החברות החייבות בקיום הנוהל.
דורון רגב: כמי שמפעיל ביום-יום את הנוהל באחת החברות בעלות ציי הרכב הגדולים במשק, הנני חשוף הן לתגובות ציבור המתלוננים באמצעות השילוט על כלי הרכב של חברתנו, והן לתועלת ולמיידיות בו מועברות הערות קצין הבטיחות ישירות אל אנשים והנוהגים אשר מבצעים עבירות תנועה או טועים בשיקול דעתם בשטח.
דורון רגב: יחד עם זאת, חובתי להעיר ולהציע שיפור במספר נושאים חיוניים.
דורון רגב: לדעתי: א.
דורון רגב: יש להקפיד ולאכוף שילוט ברור יותר על כלי הרכב".
כרמל שאמה-הכהן: טוב, זה כבר בסעיפים.
כרמל שאמה-הכהן: רוח המכתב הובנה.
דורון רגב: ממש עוד כמה מילים.
כרמל שאמה-הכהן: מה החדשה שבמכתב?
דורון רגב: לחייב את החברות להפעיל מוקד.
שוקי שדה: אני מת על החיובים.
דורון רגב: לא שלנו.
גבי בן-הרוש: מה זה משנה.
גבי בן-הרוש: מה עשית במידע שקיבלת?
שוקי שדה: מי ישלם את זה?
כרמל שאמה-הכהן: מר רגב, מיצינו את הנקודה.
כרמל שאמה-הכהן: נא לקרוא את הסעיפים.
איתי עצמון: בטרם אקריא אני רוצה לומר הערה מקדימה.
איתי עצמון: הצעת החוק מבקשת לעגן את הנושא בחוק עצמאי, ורציתי לומר שהעמדה המקצועית שלנו היא שהנושא ראוי שיוסדר בפקודת התעבורה, שהוא ר החקיקה העיקרי שמסדיר את התעבורה היבשתית בארץ.
איתי עצמון: אני חושב שהר גם יספק איזושהי קוהרנטיות מבחינת אכיפה, עונשין ושאר הסמכויות שנפרט.
כרמל שאמה-הכהן: רבותי המציעים, מקובל עליכם?
זאב בילסקי: כן, כן, מקובל.
גבי בן-הרוש: אדוני היושב ראש, מה תפקיד המשטרה בכל הנוהל הזה?
כרמל שאמה-הכהן: נגיע לזה.
כרמל שאמה-הכהן: היום אנחנו מרים על המסגרת החקיקתית.
איתי עצמון: אם ההצעה הזאת מקובלת.
איתי עצמון: השאלה היא האם בכלל יש טעם בסעיף מטרה.
איתי עצמון: בדרך כלל סעיף מטרה אנחנו משלבים בחוק עצמאי.
איתי עצמון: אם זה לא חוק עצמאי - - -
כרמל שאמה-הכהן: אין צורך להוסיף מטרה.
איתי עצמון: אז הסעיף הזה נמחק ואני מתחיל לקרוא את ההגדרות.
איתי עצמון: "בחוק זה – "חברה" – מיזם, עסק, תאגיד או מוסד, שרשומים על שמו, או שהוא מפעיל או מנהל, כלי רכב כאמור בסעיף 3; "מעקב" – איסוף הדיווחים על עבירות תעבורה ומעקב בנוגע אליהם; "נגישות לדיווח" – אפשרות לדיווח ישיר לקצין בטיחות של חברה או למי שמספק שירות זה לחברה, במשך 24 שעות ביממה, למעט בימי המנוחה כמשמעותם בסעיף 18א(א) בפקודת סדרי השלטון והמשפט, התש"ח–1948.
איתי עצמון: "עבירת תעבורה" – כהגדרתה בפקודת התעבורה; " ההגדרה הזאת מיותרת מכיוון שזה יהיה תיקון לפקודת התעבורה.
איתי עצמון: "קצין בטיחות" – מי שרשות הרישוי הסמיכה לשמש כקצין בטיחות בתעבורה, בהתאם להוראות חלק י' בתקנות התעבורה, התשכ"א–1961, שתפקידו, בין היתר, להקפיד על נהיגה זהירה ובטוחה של מי שנוהג ברכב שהחברה העמידה לרשותו, ולדאוג לתקינות כלי הרכב שבאחריותו; "השר" – שר התחבורה והבטיחות בדרכים.
איתי עצמון: " גם ההגדרה הזו מיותרת, מכיוון שזה יהיה תיקון לפקודת התעבורה.
רפ"ק רוני לוינגר: בדיונים הקודמים של החוק, הסעיף שמגדיר את חיוב החברה - - -
גבי בן-הרוש: יושב ראש קציני הבטיחות לא התבטא.
גבי בן-הרוש: מרים על קציני בטיחות ולא נתנו לו לר.
זאב בילסקי: זה בבחינת "צדיקים מלאכתם נעשית על-ידי אחרים".
דוד בוקר: לא, לא, זה לא נכון.
כרמל שאמה-הכהן: ביקשת לר ולא דיברת?
דוד בוקר: לא ידעתי שאני צריך להירשם.
כרמל שאמה-הכהן: אז לפני שאדוני אומר: לא נכון, לא הגיוני - - -
לאה ורון: ואדוני לא בפעם הראשונה בוועדת הכלכלה.
לאה ורון: אתה יודע איך הרים מתנהלים.
דוד בוקר: הייתי בטוח שהעוזר של מר בילסקי רשם אותי.
זאב בילסקי: כן, כן, אני לוקח את זה עלינו.
כרמל שאמה-הכהן: נתן לך לר בהמשך.
רפ"ק רוני לוינגר: בדיונים הקודמים, גם בדיונים הפנימיים וגם בדיונים כאן, בוועדת הכלכלה – יש להצעה הזאת היסטוריה של כמה שנים – דובר על כך שנפטור את כוחות הביטחון.
רפ"ק רוני לוינגר: הייתה שאלה מה זה מוסד, מה זה כולל מבחינת ההגדרה.
כרמל שאמה-הכהן: איזו הגדרה?
רפ"ק רוני לוינגר: בהגדרה של חברה: "מיזם, עסק, תאגיד או מוסד, שרשומים על שמו".
רפ"ק רוני לוינגר: בדיונים הקודמים, בוורסיות השונות של החוק, בסעיף הזה היה איזשהו סייג שפוטר את כוחות הביטחון, את המשטרה, מהתחולה של החוק.
גבי בן-הרוש: אתה לא רוצה שנלשין עליך?
רפ"ק רוני לוינגר: לא רוצה.
יפעת רווה: צריך את הצבא לישיבה הבאה.
גבי בן-הרוש: הוא מר על המשטרה, שאי-אפשר יהיה להלשין.
קריאה: להיפך, אתם צריכים לתת דוגמה.
גבי בן-הרוש: ארבעה מוקדים אני פותח בגללך.
כרמל שאמה-הכהן: חברים, אתחיל לקרוא אנשים לסדר.
כרמל שאמה-הכהן: אף אחד לא מר בלי רשות דיבור.
כרמל שאמה-הכהן: תסביר את עמדתך בבקשה.
רפ"ק רוני לוינגר: אני רוצה להסביר את העמדה.
רפ"ק רוני לוינגר: אני מר על המשטרה, אם כי דובר גם על גופים אחרים, שלפעמים האזרח לא צריך לדעת מי בעל הרכב ולמי הוא מצלצל.
רפ"ק רוני לוינגר: לגבי המשטרה, יש לפחות שתי סיבות עיקריות.
רפ"ק רוני לוינגר: ראשית, יש למשטרה מנגנון מסודר וקפדני על עבירות שמבצעים שוטרים.
רפ"ק רוני לוינגר: אני שייך למטה הארצי, במקרה חבר אישי שלי חנה, חסם את הבית של ההורים שלו בקרית טבעון.
רפ"ק רוני לוינגר: אני לא יודע אם הפריע.
רפ"ק רוני לוינגר: היה טלפון אחד של אזרח, ומפקד המחוז הורה לקחת לו את הרכב לארבעה ימים.
כרמל שאמה-הכהן: מה הבעיה לשים את המקה?
רפ"ק רוני לוינגר: אז אני מסביר.
רפ"ק רוני לוינגר: קודם כול, יש מנגנון מסודר, שנותן מענה על עבירות.
רפ"ק רוני לוינגר: ר שני, יש מוטיבציה גדולה לאזרחים.
רפ"ק רוני לוינגר: ניידת שמטפלת באירוע, נותנת דוחות, אוכפת - כל אזרח שירגיש נפגע יצלצל מיד ויגיד שהשוטר, שרק חמש דקות לפני זה נתן לו דוח או שהיה איזה מפגש ביניהם, עבר עבירה.
רפ"ק רוני לוינגר: אלה רים שקורים גם כך.
חמד עמאר: גם היום האזרח יכול להתקשר למשטרה ולהגיד שהרכב הזה עשה - - -
רפ"ק רוני לוינגר: נכון.
רפ"ק רוני לוינגר: אז אני אומר שקיים מנגנון, ומנגנון שנאכף בקפדנות.
חמד עמאר: אז מה הבעיה?
רפ"ק רוני לוינגר: אנחנו אומרים שאנחנו לא רוצים - - -
זאב בילסקי: אתם צריכים להיות הדוגמה.
זאב בילסקי: איך אני אשכנע את גבי אם אתה - - -
חמד עמאר: איך נשכנע חברי כנסת לשים מקה?
זאב בילסקי: הלוא כל שוטר שחונה ליד קיוסק באדום-לבן, מיד מישהו מצלם אותו ושם בעיתון.
זאב בילסקי: אז עכשיו אנחנו עושים - - -
רפ"ק רוני לוינגר: לא, אין צורך במקה.
רפ"ק רוני לוינגר: השוטר יאכוף, יטפל באירוע, ייתן דוחות – מיד יקבלו - - -
לאה ורון: אדוני היושב ראש, צודקת עורכת הדין רווה, שהיה עלינו להזמין את צה"ל על מנת להתייחס.
לאה ורון: אתם תחליטו אחר כך אם אתם רוצים לכלול את הצבא או לא לכלול את הצבא, אבל היה מקום להזמין אותם.
לאה ורון: לכן, אני מבקשת להשאיר את הסעיף פתוח עד אשר יוזמנו נציגי הצבא לומר את ריהם בפני הוועדה.
עדנה צונץ: זה נכון, ואני אמרתי בפירוש שהכנסנו את זה כשמופז היה - - -
לאה ורון: גברת צונץ, הם יוזמנו לדיון הבא והם יאמרו את ריהם.
יהודה בר-אור: יש לי הערה נוספת, שמחדדת את מה שאמרתי קודם: קצין בטיחות שהחברה העמידה לרשותו.
יהודה בר-אור: אנחנו מחדדים את זה שאנחנו לא מעמידים לרשות אף אחד מונית.
כרמל שאמה-הכהן: מה ההתייחסות לזה?
איתי עצמון: כיום ההגדרה של קצין בטיחות מצויה בתקנה 579 לתקנות התעבורה ואומרת שקצין בטיחות הוא אדם שהרשות הסמיכה אותו לקצין בטיחות לפי חלק זה בכתב הסמכה.
איתי עצמון: אני מציע שקצין בטיחות יהיה מי שהוסמך בהתאם להוראות לפי הפקודה, כי זה הרי תיקון לפקודת התעבורה.
איתי עצמון: פשוט להפנות להגדרה הזו.
חמד עמאר: בהגדרות שקראנו עכשיו המוניות נכללות?
איתי עצמון: להבנתי, ההכללה של סוגי הרכב מצויה בסעיף 3 להצעת החוק, שעוד לא הגענו אליו.
איתי עצמון: רציתי להעיר לעניין ההגדרה של חברה.
איתי עצמון: ההגדרה, כמו שהיא מופיעה כרגע, מועתקת מאותו חלק י' לתקנות התעבורה, שמסדיר את נושא סדרי הבטיחות במה שנקרא "מפעלים וחברות".
איתי עצמון: ההגדרה היא ערכאית, אני מציע לא לאמץ הגדרה כזו.
יפעת רווה: פורסם בכחול נוסח ב-2008.
יפעת רווה: אפשר לקחת את הנוסח שפורסם אז.
יפעת רווה: יש עוד כמה רים שהם בנוסח מ-2008 ואפשר לקחת אותם.
איתי עצמון: השאלה היא אם הנוסח הזה - - -
יפעת רווה: לא הכול, אבל לגבי ההגדרה של חברה – צריך לדון בו – אבל זה נוסח שנדון.
לאה ורון: לבקשת עורך הדין עצמון, הפצנו לחברי הכנסת – ואפשר גם להפיץ למוזמנים – את ההגדרה של חברה מתוך הצעת החוק שהוועדה הכינה בכנסת ה-17.
לאה ורון: זה מונח בפני חברי הכנסת, אולי תקריא את ההגדרה.
איתי עצמון: אני יכול להקריא, השאלה אם היא רלוונטית עדיין.
שרית זוכוביצקי-אור: אני אומרת שההגדרה פה צריכה להיות חופפת להגדרה שמחייבת חברות להעסיק קצין בטיחות, כיוון שהרעיון הוא שקצין הבטיחות הוא זה שיטפל במידע.
שרית זוכוביצקי-אור: לכן צריכה להיות חפיפה מלאה בין חובת החברות להעסיק קציני בטיחות לבין החובה להיק מקה באותם תאגידים שקצין הבטיחות מפקח על השירות שלהם.
שרית זוכוביצקי-אור: לכן, לדעתי, הגם שההגדרה נשמעת היום קצת מיושנת, אני מציעה לעשות חפיפה מלאה ולהעתיק באופן מלא את הגדרת "חברה" להגדרה שקיימת בחלק י' בתקנות התעבורה.
לאה ורון: ואשר על כן, ההגדרה צריכה להיות מה?
שרית זוכוביצקי-אור: להישאר כמו שהיא.
שרית זוכוביצקי-אור: היא מועתקת מילה במילה.
שרית זוכוביצקי-אור: אני רק אומרת שצריך לשים לב שהחובה להעסיק קצין בטיחות לא קשורה לשאלה האם החברה היא תאגיד או לא תאגיד, אלא רק אם עומדים לרשותה ציי רכב בכמות שנקבעה בחלק י' לתקנות התעבורה.
גבי בן-הרוש: לא, למה?
יהודה בר-אור: צוין שהחברה העמידה לרשותו.
שרית זוכוביצקי-אור: אני מרת על המונח "חברה".
שרית זוכוביצקי-אור: המשמעות של המונח בתקנות התעבורה זה לא תאגיד.
לאה ורון: עורכת הדין זוכוביצקי, תקריאי בבקשה את ההגדרה לחברה, שאת מציעה שתהיה בחוק.
שרית זוכוביצקי-אור: שתהיה כמו שהיא.
שרית זוכוביצקי-אור: הנוסח שמופיע הוא בסדר.
לאה ורון: "מיזם, עסק, תאגיד או מוסד - - -"
שרית זוכוביצקי-אור: הוא מועתק מחלק י'.
איתי עצמון: הרגע אמרתי שאני חושב שההגדרה של "מפעל", כמו שהיא מועתקת מחלק י', היא הגדרה שלא רלוונטית היום.
איתי עצמון: הבנתי משיחה מוקדמת אתך שגם המשקלים של כלי הרכב שמופיעים היום בחלק י' לא מעודכנים.
שרית זוכוביצקי-אור: המשקלים זה ר אחר, וזה לסעיף 3.
שרית זוכוביצקי-אור: אני מרת על ההגדרה של "חברה".
איתי עצמון: אני לא יודע מה זה "מיזם", אני לא יודע מה ההבדל בין "מיזם" ל"מוסד" ל"תאגיד".
שרית זוכוביצקי-אור: אתה צודק במאה אחוז לגבי הניסוח, אני מסכימה אתך בזה.
שרית זוכוביצקי-אור: אני רק אומרת שהחשש שלי הוא שאם יהיה פער בין הגדרת חברה בפקודה לבין הגדרת חברה, שאנחנו נדרשים אליה לצורך קביעת החובה להעסיק קצין בטיחות, לא תהיה אותה הגדרה, זה עשוי ליצור בעיה.
שרית זוכוביצקי-אור: יכול גם להיות שלא.
יפעת רווה: יש לי שאלה.
יפעת רווה: אולי אפשר לכתוב: חברה המחויבת בהעסקת קצין בטיחות לפי התקנות.
שרית זוכוביצקי-אור: אני חושבת שזה יופי.
גבי בן-הרוש: לא, אבל יש פה בעיה יותר רצינית.
כרמל שאמה-הכהן: שניה, תנו להם לסיים.
יפעת רווה: "חברה המחויבת בהעסקת קצין בטיחות לפי התקנות", ואז אנחנו לא מתחילים להיכנס ממש להגדרות.
איתי עצמון: מדובר על מפעל שהוא מיזם, כמו שכתוב היום בתקנות, שמפעיל או מנהל כלי רכב במספרים, כמו שנדון בהמשך כשנגיע לסעיף 3, וגם על בעל רישיון מוביל ומשרדי הסעות, ורשויות מקומיות שבבעלותן אוטובוס – להסעות תלמידים, אני מניח.
איתי עצמון: זה מה שהיום קבוע בתקנות.
שרית זוכוביצקי-אור: בדיוק.
שרית זוכוביצקי-אור: לעשות חפיפה בין מי שחייב להעסיק.
דב קרדו: אפשר להציע משהו לעניין?
דב קרדו: כל רכב שחייב בפיקוח קצין בטיחות בתעבורה.
דב קרדו: נקודה.
גבי בן-הרוש: אז מה עשינו בזה?
גבי בן-הרוש: חבר'ה, אתם עושים אחד כן, שניים לא?
גבי בן-הרוש: אסביר למה.
גבי בן-הרוש: יש חוק בתחום המשאיות ורכב ההסעה, שמחייב נהג רכב מ-10 טון – גם אם הוא בעל משאית בודד והוא עצמאי – בפיקוח של קצין בטיחות.
גבי בן-הרוש: יש לפחות 200,000 משאיולת שהן במשקל מ-3.5–4 טון, והן לא חייבות בחוק קצין בטיחות.
דב קרדו: למה?
דב קרדו: אם הם חלק מצי חלק שמפקח עליו קצין בטיחות - - -
גבי בן-הרוש: הם לא חייבים קצין בטיחות בהגדרה בחוק.
דב קרדו: את זה צריך לשנות.
גבי בן-הרוש: אז מה אתם עושים לי, איפה ואיפה?
זאב בילסקי: גבי, הבטחתי לך ואקיים את ההבטחה, שאחרי שבעזרת השם נאשר את זה לקריאה ראשונה בלבד, לקראת קריאה שניה ושלישית נשב עם כל אחד ונתאים את החליפה בדיוק.
יהודה בר-אור: אני מבקש שתגדירו בתאום תיקונים גם את המוניות.
זאב בילסקי: כעת אני מציע ללכת להגדרה הפשוטה: כל מי שמחויב בקצין בטיחות.
זאב בילסקי: זה מה שאנחנו מדברים.
זאב בילסקי: את כל הגופים שדיברנו עליהם פה, נשב לקראת קריאה שניה ושלישית ונראה איך אנחנו תופרים חליפה שמתאימה, אם היא מתאימה.
זאב בילסקי: אבל היום בואו ניצמד לזה, כי הבסיס של כל העניין הזה הוא קצין הבטיחות וצדק כל מי שאמר שעכשיו מה הסמכויות של קצין הבטיחות, מה הוא עושה עם האינפורמציה.
זאב בילסקי: זה בהחלט חלק ממה שנידרש אליו.
זאב בילסקי: אבל עכשיו אני מציע שניצמד לנוסח – לא מיזם, לא חברה, לא תאגיד – מי שמחויב על-פי החוק.
כרמל שאמה-הכהן: מה שהוסכם פה זה בסדר גמור.
איתי עצמון: כלומר, כל גוף שחייב בהעסקת קצין בטיחות, בהתאם להוראות לפי הפקודה.
דב קרדו: כל רכב שחייב בפיקוח.
איתי עצמון: התקנות מגדירות את הגוף שמפעיל או מנהל את אותם - - -
שרית זוכוביצקי-אור: החובה היא לא על רכב אלא על חברה.
גבי בן-הרוש: מה עושים עם אותן מאות משאיות של 8 טון, שהנהגים הם עצמאיים?
דב קרדו: נכניס אותם לזה גם כן.
זאב בילסקי: גבי, מי שאין לו אין לו.
גבי בן-הרוש: אז מה, אז יש פה - - - ?