GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אתי בנדלר: יובהר שזה יחול רק על משקאות אלכוהוליים רגילים המיועדים לקטינים.
אתי בנדלר: בסעיף קטן (ג) אין שום שינוי.
כרמל שאמה-הכהן: הצבעה בעד סעיף 3 – פה אחד נגד – אין סעיף 3 נתקבל.
כרמל שאמה-הכהן: אנחנו עוברים לסעיף 4.
כרמל שאמה-הכהן: מי בעד הבקשה לדיון מחדש בסעיף 4?
כרמל שאמה-הכהן: הצבעה בעד סעיף הבקשה לדיון מחדש בסעיף 4 – פה אחד נגד – אין הבקשה לדיון מחדש בסעיף 4 נתקבלה.
כרמל שאמה-הכהן: תודה, הבקשה אושרה.
רוני גמזו: הבקשה הייתה להוסיף מרכיבים נוספים בנושא של הפרסומת.
רוני גמזו: נוסף סעיף קטן (10) שמאפשר להוסיף מרכיבים נוספים, ובלבד שהפרסום הוא בכתב עת מקצועי, שאישר שר הבריאות.
אתי בנדלר: תבהיר את זה, אדוני.
אתי בנדלר: הרים צריכים להיות מאוד ברורים, מה מותר ומה אסור.
אתי בנדלר: רק פרטים שמוסרים מידע, על זה מדובר, כן?
דני דנון: רוני, מדובר על הרמה הפחותה?
רוני גמזו: הסעיף עצמו אומר מה הם הפרטים שיהיו בפרסומת.
דני דנון: אבל לרמה הפחותה.
רוני גמזו: אני חושב שאתה צודק.
יאיר גלר: לא הבנו.
יאיר גלר: אתם מרים ביניכם.
דני דנון: נוסף סעיף קטן (10), שמציין שברמת האלכוהול הפחותה אפשר לפרסם בכתבי עת מקצועיים, באישור שר הבריאות.
יאיר גלר: ובמקומות אחרים אסור לפרסם את שם המוצר, תכולת המוצר?
יאיר גלר: אז צודקת הגברת - סגרתם את הפרסום.
יאיר גלר: אם הפרסומת המותרת למשקה אלכוהולי לא תכלול לא את שמו, לא את צורתו ולא את מראהו, אז איזו פרסום עשינו?
דני דנון: תכלול את השם ואת הצורה.
יאיר גלר: "לא תכלול את הפרטים האלה - - - "
יצחק וקנין: או שמחזיקים נוסח לא נכון או שאני לא יודע מה להגיד.
אתי בנדלר: אני רוצה להעיר לגבי ההצעה של מנכ"ל משרד הבריאות.
אתי בנדלר: מדובר על אפשרות בפרסומת, ככל שהיא מותרת, אילו פרטים מותר יהיה לכלול בה.
אתי בנדלר: כאן מוצע לאשר גם פרטי מידע נוספים, ככל שמדובר בכתבי עת מקצועיים.
רוני גמזו: שאושרו על-ידי שר הבריאות.
אתי בנדלר: יש לי שתי הערות.
אתי בנדלר: הוסף על-ידי חבר הכנסת דנון שהתוספת הזאת היא רלוונטית רק ככל שמדובר במשקה אלכוהולי רגיל.
אתי בנדלר: אני רוצה להציע לכם לשקול את זה שוב, כי ככל שמדובר בכתבי עת מקצועיים, לא רלוונטי מה אחוז האלכוהול במשקה.
אתי בנדלר: ככל שמדובר בכתבי עת מקצועיים, אין הרי הגדרה מה זה וניתן להתחכם.
אתי בנדלר: סליחה, אני לא רוצה להטיל דופי באף עיתון, אבל כמובן שעיתון יכול להוציא מוסף נפרד ולכתוב שזה כתב עת מקצועי.
אתי בנדלר: לכן ההצעה המקורית הייתה: שהוכר לעניין זה על-ידי שר התמ"ת, בהתייעצות עם שר הבריאות.
אתי בנדלר: אפשר למצוא איזשהו מנגנון אחר, יותר קל ויותר פשוט, אבל עדיין, כשכותבים "כתב עת מקצועי", לומר: שהוכר לעניין זה על-ידי גורם כלשהו, שאתם תחליטו מה הוא.
יאיר גלר: סליחה, גברתי היועצת המשפטית.
יאיר גלר: בתשעת הסעיפים שהתרתם אני מבקש, כדי שיהיה לזה ערך פרסומי בסוף היום – זו פרנסתנו - להתיר גם משהו שלכם לא עלה ואנחנו קוראים לו "הסיסמה הפרסומית".
רוני גמזו: לא, לא, לא.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לא מדובר בפרנסה עכשיו, מדובר בעתיד מדינת ישראל.
יאיר גלר: שם היצרן, שם המוצר, צורת אריזה - הכול מותר, רק לא את סיסמתו הפרסומית.
רוני גמזו: מידע מותר, סיסמה זה לא מידע.
דני דנון: סעיף קטן (10): פרטי מידע נוספים בכתב עת מקצועי - - -
יאיר גלר: פרסום זה לא מידע.
יאיר גלר: אז תסגרו את הפרסום, למה לעשות כאילו?
יאיר גלר: הסיסמה הפרסומית – זה מה שיגרום לשכרות במדינת ישראל.
יאיר גלר: באמת.
יאיר גלר: אתה יודע מה?
יאיר גלר: רק באלכוהול הנמוך.
יצחק קדמן: מה זה נמוך?
יצחק קדמן: אין נמוך ואין גבוה.
יאיר גלר: איחרת לפגישה, יש נמוך.
רוני גמזו: התשובה היא לא.
רוני גמזו: זה לא נכון לעשות את זה.
אורי אורבך: אבל אתם כל הזמן רוצים כפל מבצעים.
אורי אורבך: הולכים על ר אחד – אפילו על כתבי עת מקצועיים.
אורי אורבך: זה הוצע פה בהתחלה, אני הצעתי את זה כשאמרנו: עזבו את הרים הגדולים, בואו נתפשר על הרים הקטנים.
אורי אורבך: אז את זה אתם כבר לוקחים, אחר כך אני שומע שיש פשרה על הבירה, שזה מוציא את החוק מעיקר טיבו וערכו.
אורי אורבך: ואז אתם אומרים: אז מה נשאר, רק כתבי עת מקצועיים?
אורי אורבך: רבותי, מגיעים להסכמות, אלה הסכמות.
אורי אורבך: לדעתי, ההסכמות מוציאות את התוכן.
כרמל שאמה-הכהן: זו גם דעתי, אבל אלה ההסכמות.
אורי אורבך: אני מבין משרד החקלאות, אבל מה משרד - - - ?
כרמל שאמה-הכהן: בסדר, אבל זה עדיף מכלום.
אורי אורבך: לא בטוח.
יצחק קדמן: זה מעביר מסר לבני נוער שיש אלכוהול שמותר לשתות אותו.
יצחק קדמן: זה המסר שאתם מעבירים: בירה זה לא נורא, שיגמור כמה בירות.
כרמל שאמה-הכהן: אני רוצה שיהיה ברור מרגע זה: מי שלא יר מרגע זה ברשות דיבור ייקרא לסדר וייצא החוצה.
כרמל שאמה-הכהן: אני מתכוון לזה.
כרמל שאמה-הכהן: זה כולל גם מי שינהל שיחות ביניים שיפריעו לדיון.
כרמל שאמה-הכהן: הדיון הזה לא מתנהל בצורה נורמלית.
כרמל שאמה-הכהן: בבקשה, מר הררי.
יגאל הררי: אנחנו מבקשים להוסיף לתשעת הסעיפים האלה סעיף (10): באמצעי תקשורת אלקטרוניים, לשדר באודיו בלבד גם תיאור המשקה או היצרן ובלבד שייתן בתיאור הצגת שתייה בלתי מבוקרת של משקה משכר או שאינו משכר.
יגאל הררי: שתיית משקה משכר תורמת - - - לאיכות חיים או עידוד שתייה על-ידי קטינים.
יגאל הררי: ליאור, היועץ המשפטי שלי פה.
לאה ורון: אם היית מביא לנו את הנוסח לפני כן היה לנו הרבה יותר קל.
יגאל הררי: אמרו לי שאבקש רשות דיבור רק בזמן שהסעיף עולה.
לאה ורון: הכול נכון, רק יכולת לתת לנו את הנוסח.
דני דנון: אפשר לחזור שוב על הסעיף?
כרמל שאמה-הכהן: הוא לא יכול להציע את הסעיף, רק מישהו מחברי הכנסת יכול.
כרמל שאמה-הכהן: מישהו מאמץ את ההצעה?
דני דנון: אתה יכול לחזור על ההצעה?
יגאל הררי: ליאור, אתה יכול לחזור על ההצעה?
כרמל שאמה-הכהן: בבקשה, ליאור.
ליאור חריש: אנחנו מבקשים להוסיף סעיף נוסף קטן בסעיף 4, שאומר שבאמצעי תקשורת אלקטרוני, שמשדר באודיו בלבד – כלומר רדיו – גם תיאור המשקה או היצרן, ובלבד שאין בתיאור הצגת שתייה בלתי מבוקרת של משקה משכר - -
ליאור חריש: - - או תיאור הטוען או מרמז כי שתיית משקה משכר גורמת להצלחה או לאיכות חיים ומעודדת שתייה על-ידי קטינים.
כרמל שאמה-הכהן: מישהו מחברי הכנסת מאמץ את ההצעה הזו?
דני דנון: עם תיאור היצרן אני יכול לחיות, כי זה כתוב במקומות אחרים.
דני דנון: אבל תיאור המשקה זה בעייתי.
אתי בנדלר: אני לא יודעת מה זה תיאור היצרן.
אתי בנדלר: שם היצרן מותר, זה קיים בפסקה (3).
כרמל שאמה-הכהן: מישהו מחברי הכנסת מאמץ את ההצעה שהוצעה כאן?
כרמל שאמה-הכהן: אף אחד.
כרמל שאמה-הכהן: תודה רבה, אנחנו עוברים לדובר הבא.
אביגיל סון: כדי להבין: אתם מצביעים עכשיו על ההוספה של פרטי מידע נוספים, נכון?
אביגיל סון: כדי להבהיר – פרטי המידע ייקבעו בתקנות, לא בחוק.
אתי בנדלר: זה לא מה שהוצע.
אתי בנדלר: אם את מציעה את זה - - -
רוני גמזו: לא, לא בתקנות.
אביגיל סון: אם כך, אני רוצה להבין מה הוסף.
לאה ורון: מה הם פרטי המידע שהתווספו?
אתי בנדלר: כל פרטי מידע נוספים - -
רוני גמזו: - -שיאשר השר.
אתי בנדלר: מה זאת אומרת, ירצו לעשות פרסום יפנו לשר?
אתי בנדלר: מה שמציעה גברת סון ממשרד המשפטים, שהפרטים ייקבעו בתקנות.
אתי בנדלר: אתה הצעת שזה יהיה פתוח לגמרי, לא כתבת שיאשר השר.
אתי בנדלר: זאת אומרת, אם אתה משאיר את זה לשיקול דעת המפרסם – מה הוא רוצה לפרסם ושיוכל לפרסם כל מה שהוא רוצה – או להגביל אותו בפרטי המידע הנוספים.
אתי בנדלר: אם להגביל אותו – זה צריך להיות בתקנות שיקבע השר ולא שיאשר השר.
אתי בנדלר: יאשר השר זה פר פניה ספציפית; שיקבע השר – שיקבע בתקנות.
רוני גמזו: שיקבע.
לאה ורון: שיקבע כשמדובר בירחון מקצועי?
לאה ורון: השר יהיה יותר מקצועי מאשר המקצוענים לגבי - - -?
אתי בנדלר: יביאו תקנות איזה פרטי מידע נוספים.
אתי בנדלר: זה בסדר גמור, זה מקובל לחלוטין.
רוני גמזו: בסדר גמור, מקובל.
אתי בנדלר: פרטי מידע נוספים שיקבע השר.
אביגיל סון: אוקיי.
אביגיל סון: גם פרטי המידע ייקבעו על-ידי השר וגם כתבי העת יאושרו על-ידי השר.
אביגיל סון: אני רק רוצה להיות בטוחה שאני מבינה.
אתי בנדלר: כן, ובכל מקרה מדובר בשר התמ"ת, גם פרטי המידע הנוספים?
רוני גמזו: שר התמ"ת ושר הבריאות.
אתי בנדלר: שניהם ביחד?
כרמל שאמה-הכהן: לא צריך את הסרבול הזה.
דני דנון: שר התמ"ת.
רוני גמזו: שר התמ"ת.
יצחק וקנין: אם לא תשימו אחד לא יהיה כלום – אחד ימשוך לפה והשני ימשוך לשם.
לאה ורון: כתב העת המקצועי, החלטתם שיהיה מוכר על-ידי שר התמ"ת.
אתי בנדלר: זה חד-פעמי.
לאה ורון: אז ששר התמ"ת יקבע גם את זה וגם את זה.
כרמל שאמה-הכהן: מצביעים על השינוי עם שר התמ"ת בסופו.
כרמל שאמה-הכהן: מי בעד סעיף 4 עם פסקה (10)?
כרמל שאמה-הכהן: הצבעה בעד סעיף 4 – פה אחד נגד – אין סעיף 4 נתקבל.
כרמל שאמה-הכהן: עוד סעיפים לשינוי?
אביטל און שחר: האם אנחנו יכולים לשקול להוסיף סיסמה פרסומית בכפוף לכך שלא תתאר - - -
קריאות: בשום אופן לא.
דני דנון: "וודקה מחליקה לי בגרון", יש שלט כזה ליד בית-הספר של הבן שלי.
אביטל און שחר: לא מרים על הכבדים.
דני דנון: לא משנה – בירה מחליקה לי בגרון, יין מחליק לי בגרון.
אביטל און שחר: שלא מראה את זה כהצלחת חיים, שתהיה מוגבלת בכל הגבלה.
יצחק קדמן: אל תסכימו.
אורי אורבך: את יודעת מה?
אורי אורבך: "אלכוהול זה רע".
כרמל שאמה-הכהן: חבר הכנסת אורבך, אנחנו רוצים להתקדם.
אתי בנדלר: אנחנו ממשיכים את הקראת החוק ואישורו מסעיף 8 ואילך.
כרמל שאמה-הכהן: סעיף 8 הוקרא.
אתי בנדלר: סוכם שנוסח האזהרה ייקבע בתקנות, ותקנות ראשונות יובאו לאישור הוועדה – הוועדה עוד לא הנחתה אותי - בתוך X חודשים או ימים מיום קבלת החוק בכנסת.
כרמל שאמה-הכהן: 90 ימים.
אתי בנדלר: 90 ימים?
אתי בנדלר: זה ריאלי להביא בתוך 90 ימים?
רוני גמזו: בהחלט.
אורי אורבך: השאלה היא ממתי 90 הימים.
כרמל שאמה-הכהן: מיום פרסום החוק.
אתי בנדלר: זה לא יום התחילה עדיין, התחילה תהיה מאוחרת יותר.
אתי בנדלר: מה שרציתי להציע זה לא רק שהשר יקבע את זה בתקנות, אלא שהוא יהיה רשאי לקבוע אזהרות שונות לגבי סוגי אלכוהול שונים.
אתי בנדלר: האם זה רלוונטי?
אתי בנדלר: דובר על זה בהקשר - - -
רוני גמזו: כרגע האזהרה שמשרד הבריאות עומד עליה, והיא מקובלת על-ידי כולם, אומרת: צריכה מופרזת של אלכוהול מסכנת חיים ומזיקה לבריאות.
רוני גמזו: זה נכון לגבי כל אלכוהול, כי מדובר כאן על צריכה מופרזת.
אתי בנדלר: אז אתם רוצים לקבוע את זה בחוק כנוסח ראשוני ואחר כך לשנות את זה - - - ?
רוני גמזו: לא, אני מצהיר כאן לפרוטוקול.
אתי בנדלר: ויהיה נוסח אזהרה אחיד לגבי כל סוגי האלכוהול, זה ברור.
אתי בנדלר: נוסח האזהרה ייקבע בתקנות על-ידי השר.
סער פאוקר: יש לנו שתי שאלות על סעיף 8.
סער פאוקר: האם לא לאפשר לשר להציע נוסח שונה?
סער פאוקר: הוא לא חייב, הוא יציע מה שהוא רוצה, אבל שיהיה רשאי.
סער פאוקר: לא כתוב שהוא רשאי, יכול להיות שהוא לא רשאי.
סער פאוקר: ר שני הוא לגבי תקופת המעבר.
סער פאוקר: ספציפית – לגבי נושא האזהרות.
סער פאוקר: יש לנו בעיה בתעשיית היין להחליף עכשיו את כל התוויות על כל הבקבוקים.
יצחק וקנין: זה בתחולה, נגיע לזה.
אתי בנדלר: תתעלמו כרגע מהנוסח שמופיע כאן.
אתי בנדלר: אני מבהירה שנוסח האזהרה יהיה אחיד לגבי כל סוגי המשקאות המשכרים, ייקבע בתקנות על-ידי שר הבריאות, באישור ועדת הכלכלה של הכנסת.
אתי בנדלר: תקנות ראשונות יובאו לאישור הוועדה בתוך שלושה חודשים מיום פרסום החוק ברשומות.
שירה בריק חיימוביץ: מאחר שאנחנו מרים על אזהרות - יכול להיות שתגידו לי שזה קשור לסעיפים אחרים ותגידו לי שצריך להעלות דרך סעיפים אחרים – יש לי שתי שאלות.
שירה בריק חיימוביץ: אחת, מדובר בחוק, וגם דובר בישיבה הקודמת, על מודעות של ריבוי מוצרים, מודעות שמפרסמות סל מוצרים ולא רק משקה משכר או שם מסחרי של משקה משכר מסוים.
שירה בריק חיימוביץ: האם יש כוונה שחובת הכללת האזהרה תחול גם על מודעות כאלה או שצריך לסייג במפורש?
דני דנון: מה אתם עושים עם סיגריות היום?
שירה בריק חיימוביץ: הן לא נכללות במודעות כאלה.
שירה בריק חיימוביץ: השאלה היא משני פנים.
שירה בריק חיימוביץ: אחד, דובר שיש הגדרה למודעות ריבוי מוצרים, שהמשקה האלכוהולי לא תופס בהן יותר מ-5%.
שירה בריק חיימוביץ: אם מסתכלים על האזהרות הסטנדרטיות, שאנחנו רואים למשל בחוק להגבלת פרסומת למוצרי טבק, אז האזהרה לא תיכנס בשטח כזה.
שירה בריק חיימוביץ: אז או שמגדילים את זה - - -
כרמל שאמה-הכהן: אפשר כוכבית ואזהרה למטה.
שירה בריק חיימוביץ: אני לא יודעת, כי - - -
כרמל שאמה-הכהן: כוכבית על המוצר וכוכבית למטה עם האזהרה.
שירה בריק חיימוביץ: השאלה היא אם באמת צריך את זה.
שירה בריק חיימוביץ: הרי כשמפרסמים סל מוצרים כל כך גדול – חלות, לחם, נייר טואלט וגם יין - אני חושבת שבמקרה הזה אפשר להחריג, ושחובת הכללת האזהרה לא תיכלל במודעה של ריבוי מוצרים.
שירה בריק חיימוביץ: אם השר צריך לקבוע או שצריך לתת הוראה מפורשת, יכול להיות שזה דרך סעיף 8.
שירה בריק חיימוביץ: אם לא – יכול להיות שזה דרך סעיף 7.
כרמל שאמה-הכהן: משרד הבריאות?
רוני גמזו: לא, לא.
רוני גמזו: מה פתאום?
כרמל שאמה-הכהן: הממשלה מתנגדת.
שירה בריק חיימוביץ: בדרך כלל המודעות הן של שני עמודים או עמוד אחד.
שירה בריק חיימוביץ: אני רוצה להראות לכם גודל סטנדרטי של עמוד עיתון.
שירה בריק חיימוביץ: אם זה נשאר כמו ה-5% שנקבעו, בצדק לטעמנו, מתוך התחשבות בצורך לפרסם מודעות של ריבוי מוצרים או סל מוצרים, זה כל הגודל של פרסום המוצר האלכוהולי – כפי שאני מראה לכם – כאן נראה לנו לא הגיוני לכלול חובת אזהרה.
שירה בריק חיימוביץ: אז אחד משניים: או שפוטרים במודעות ריבוי מוצרים מחובת הכללת האזהרה, או שאם תגדילו ל-10% מתוך העמוד כולו, אני חושבת שכאן כבר נכללת אזהרה שהיא אפילו בסטנדרטים של חוק הגבלת פרסום למוצרי טבק.
לאה ורון: את לא מתייחסת לסעיף 5, שכבר אושר בוועדה?
שירה בריק חיימוביץ: לא.
שירה בריק חיימוביץ: סעיף 5 לא חל בחובת האזהרה, הוא סעיף כמותי – כמה פרסומים מותר לנו.
כרמל שאמה-הכהן: חברי הכנסת, אתם רוצים לפתור את הסוגיה הזו?
אורי אורבך: אפשר להגדיל את גודל האזהרה במקביל.
כרמל שאמה-הכהן: חברי הכנסת, אתם מעוניינים לתת את ההקלה הזאת?
דני דנון: בגודל בטוח לא, השאלה היא אם פר מוצר.
דני דנון: אפשר לקבוע שזה יהיה בתחתית העמוד בגודל של 5%.
שירה בריק חיימוביץ: האזהרה היא לא 5%, המותר שהתרתם לנו שלא ייחשב לפרסומת - - -
כרמל שאמה-הכהן: לדעתי, הפשרה היא שתשימו כוכבית ואזהרה בתחתית העמוד.
שירה בריק חיימוביץ: אז זה לא מיוחס למשקה.
שירה בריק חיימוביץ: אני חושבת שבמקרה כזה המציעים מחמיצים, כי המטרה היא לקשר אסוציאטיבית בין האזהרה לבין המוצר.
שירה בריק חיימוביץ: מה שאני חושבת שצריך לעשות זה שבמודעת ריבוי מוצרים, שממילא היין תופס בה כל כך מעט - - -
כרמל שאמה-הכהן: את ההסברים האלה הבנו – לא רואים אותו.
כרמל שאמה-הכהן: מה את רוצה?
שירה בריק חיימוביץ: אני רוצה לבקש שבסעיף הזה, שמר על חובת הכללת אזהרה, יוחרגו בו המודעות של ריבוי מוצרים.
כרמל שאמה-הכהן: שלא תהיה בכלל אזהרה.
שירה בריק חיימוביץ: נכון.
כרמל שאמה-הכהן: אין לזה תמיכה.
כרמל שאמה-הכהן: הבנתי מה את רוצה, הצעתי לך איזה סוג של פשרה.
שירה בריק חיימוביץ: אתם אומרים שההצעה החלופית היא שמודעת ריבוי מוצרים תהיה רק מ-10% ומטה במקום 5% ומטה, ואז נוכל לכלול בגודל סטנדרטי את האזהרה בצמוד למוצר.
כרמל שאמה-הכהן: יש אלטרנטיבה אחת שהצעתי, את רוצה אותה?
כרמל שאמה-הכהן: מצביעים על הסעיף.
שירה בריק חיימוביץ: שאלה נוספת, אם יורשה לי.
שירה בריק חיימוביץ: בנושא האזהרה, ולכן אני שואלת אותה כרגע – אנחנו לא רואים את ההצדקה לזה שחובת הכללת האזהרה תחול רק על ר דפוס.
שירה בריק חיימוביץ: אנחנו לא רואים את הסיבה ואת ההצדקה לזה שרק בעיתון תהיה חובה לכלול את האזהרה ולא במדיות אחרות, כשאפשר לעשות במלל או בכל אפשרות אחרת.
שירה בריק חיימוביץ: אין הצדקה לזה שעיתונים יקבלו איזה איסור - הרי לקטינים אסור לנו לפנות בכלל ובדרך כלל המודעות הן של סל מוצרים או מודעות שפונות לצרכנים שהם לא קטינים.
שירה בריק חיימוביץ: לכן, דווקא אצלנו לכלול את חובת האזהרה בכתב ולא במדיות אחרות, זה יכול לפגוע בנו באופן לא מוצדק ולגרום להעברת הפרסומים למדיות אחרות.
אורי אורבך: את מציעה להרחיב גם לאתרי אינטרנט?
שירה בריק חיימוביץ: אני מציעה להרחיב לרדיו ולטלוויזיה.
אורי אורבך: את מציעה גם לאינטרנט?
שירה בריק חיימוביץ: יש סעיף הגדרות, ואני מבינה שפרסומת לפי סעיף 1 כוללת דפוס או אמצעים אלקטרוניים, רק שצריך להבהיר.
שירה בריק חיימוביץ: אם החול הזה חל גם על טלוויזיה ורדיו, אז גם חובת האזהרה אמורה לחול, ולא רק על עיתונים.
שירה בריק חיימוביץ: למה בדפוס זה כל כך חיוני?
דני דנון: איפה את מבינה שזה רק בעיתונים?
שירה בריק חיימוביץ: סעיף 7 אומר: "לא יפרסם אדם פרסומת למשקה משכר בכל ר דפוס, לרבות בכתבי עת ובעיתונים, אלא אם כן כלולה בה אזהרה בנוסח לפי סעיף 8" – ואני לא רואה את זה לגבי טלוויזיה ורדיו.
דני דנון: אז אפשר להוסיף: "בכל פרסומת, לרבות ר דפוס".
דני דנון: אנחנו מצביעים על פתיחת סעיף 7 לדיון מחדש.
דני דנון: הצבעה בעד דיון מחדש בסעיף 7 – פה אחד נגד – אין ההצעה לדיון מחדש בסעיף 7 נתקבלה.
דני דנון: תודה, הסעיף נפתח.
דני דנון: בסעיף 7 אנחנו מוסיפים: "בכל פרסומת, לרבות ר דפוס".
דני דנון: הצבעה בעד סעיף 7 – פה אחד נגד – אין סעיף 7 נתקבל.
דני דנון: תודה, הסעיף אושר.
שי ברמן: מה קורה לגבי תפריטים במסעדות?
שי ברמן: הר הזה צריך להיות מוחרג כי אנחנו לא רוצים שירדפו אותנו בגללו.
דני דנון: דיברנו על זה כבר בדיון הקודם.
דני דנון: התייחסנו לכך כששינינו את זה לפרסום מסחרי.
דני דנון: זה קיים פה.
דני דנון: על סעיף 8 עוד לא הצבענו.
דני דנון: אפשר להקריא אותו?
אתי בנדלר: אין לי את הנוסח הסופי.
אתי בנדלר: העיקרון שלו יקבע שנוסח האזהרה יהיה אחיד לגבי כל סוגי המשקאות המשכרים.
אתי בנדלר: הוא ייקבע בתקנות על-ידי שר הבריאות, באישור ועדת הכלכלה של הכנסת.
אתי בנדלר: בסעיף אחר ייאמר שתקנות ראשונות יובאו לאישור הוועדה בתוך שלושה חודשים מיום פרסום החוק.
דני דנון: יש התייחסויות?
דני דנון: מי בעד הסעיף?
אופיר ביתן: ברדיו יצטרכו להקריא את האזהרה?
אתי בנדלר: זה מה שנבע, לכן פניתי לשאול אתכם אם אין לכם התנגדות לזה.
אתי בנדלר: פניתי אחורה לשאול אתכם.
אתי בנדלר: ברגע שזה חל על כל פרסומת אז זה חל גם ברדיו, בוודאי.
דני דנון: אתה רוצה להציע משהו אחר?
אתי בנדלר: כבר הייתה הצבעה על סעיף 7.
אתי בנדלר: אבל האמת היא שלא הובהר מספיק על אילו מדיות זה חל.
יגאל הררי: בסעיף 7 לא מוזכר רדיו.
אתי בנדלר: ברגע זה, לפני חצי דקה הייתה הצבעה על שינוי סעיף 7 ונאמר שזה חל על כל פרסומת בכל מדיה.
אורי אורבך: באופן מעשי זה יהיה מאוד קשה בקטע של רדיו, בגלל מבנה המדיה.
אורי אורבך: הוא צודק בהערה שלו.
אורי אורבך: איך זה יהיה?
אורי אורבך: בכל פרסומת יהיה גם את המשפט הזה?
אורי אורבך: בתוך כל 15 שניות שורה שלמה - - -
אתי בנדלר: כן, זה מה שבעצם חייבתם ברגע זה.
יצחק קדמן: מדיה ויזואלית – זה פותר את כל הבעיה.
דני דנון: אפשר לכתוב למעט רדיו, לא צריך ללכת סחור-סחור.
אתי בנדלר: אני כותבת לך הסתייגות "למעט רדיו?
דני דנון: כן, ובסוף נצביע עליה.
אתי בנדלר: גמרנו, אי-אפשר להצביע.
אתי בנדלר: זו הדרך היחידה, ואני מקווה שההסתייגות תתקבל במליאה.
אתי בנדלר: עוד חברי כנסת רוצים להצטרף להסתייגות שחובת הכללת אזהרה לא תחול על רדיו?
אורי אורבך: אני בעד שיהיה כמה שפחות פרסום לאלכוהול, רק אני רוצה חוקים שגם אפשר לבצע אותם.
יגאל הררי: גם ככה בסעיף 4 כבר הרגו את הרדיו, זה לא משנה.
יגאל הררי: המחוקק לא נתן את דעתו על הרדיו, מה שעובר ברדיו לא עובר במדיה אחרת, לא הפוך.
יגאל הררי: בטלוויזיה ובעיתון יש להם יתרון, ברדיו אין את היתרון הזה.
יגאל הררי: לקחו את הרדיו, שהוא קופסה שמרת - - -
דני דנון: אנחנו מצביעים על סעיף 8, כפי שהוסבר.
דני דנון: הצבעה בעד סעיף 8 – פה אחד נגד – אין סעיף 8 נתקבל.
דני דנון: סעיף 10, נא להקריא.
אלקנה אפרתי: "סעיף 10.
אלקנה אפרתי: עונשין.
אלקנה אפרתי: העובר על הוראה מהוראות סעיפים 2 עד 8, דינו – (1) קנס כאמור בסעיף 61(א)(3) לחוק העונשין, התשל"ז–1977, אם נעברה העבירה על ידי יחיד; (2) קנס כאמור בסעיף 61(א)(4) לחוק העונשין, התשל"ז–1977, אם נעברה העבירה על ידי תאגיד.
דני דנון: התייחסויות, בבקשה.
סער פאוקר: למיטב זכרוני, 61(א)(3) זה כ-75,000 שקלים ו-61(א)(4) זה כ-226,000 שקלים.
יפעת רווה: קנס מרבי.
דני דנון: אתה מציע להגדיל את זה.
סער פאוקר: אני מבין שזה קנס מרבי, אבל אנחנו מכירים את זה מעובדים זרים.
סער פאוקר: זה יכול להגיע לסכומים אסטרונומיים.
סער פאוקר: אני מציע להפחית את זה, ובמקום 61(א)(3) לקבוע 61(א)(2) ובמקום 61(א)(4) לקבוע 61(א)(3).
סער פאוקר: עדיין זה יהיה סכומים מאוד גדולים.
סער פאוקר: מה שאני מציע זה כשמדובר בתאגיד יהיה מדובר ב-75,000 שקל פר מקרה.
סער פאוקר: זה עדיין הרבה מאוד כסף.
דני דנון: מישהו מחברי הכנסת מאמץ את ההצעה?
יצחק וקנין: אני מאמץ את זה.
אביגיל סון: מבחינתנו, מה שהכי חשוב מבחינת רמת הענישה זה שיהיה מדרג הגיוני בחוקים השונים.
אביגיל סון: החוק שהכי דומה לחוק הזה, מבחינת האינטרס המוגן ואופי העבירות, זה חוק איסור פרסום טבק.
אביגיל סון: בחוק הטבק העונש יותר גבוה מאשר כאן – העונש לגבי יחיד הוא סעיף קטן (4) והעונש לגבי תאגיד הוא כפל הקנס.
אביגיל סון: מלכתחילה כבר הייתה אבחנה, כי מה שהוצע פה זה נמוך יותר.
אביגיל סון: ליצור אבחנה כזאת, שזה יהיה עוד יותר נמוך, אנחנו חושבים שזה לא מתיישב מבחינת מדרג הענישה.
אביגיל סון: חוץ מזה, צריך לקחת בחשבון את העובדה שמדובר בקנס מכסימלי.
אביגיל סון: צריך לקחת בחשבון שזה אמור לשמש את המקרים הכי קיצוניים, הן מבחינת חומרת ההפרה, הן מבחינת הגוף שביצע את ההפרה.
אביגיל סון: כשאנחנו מרים על עבירות שמבוצעות ממניע כלכלי העונש צריך להיות כזה שישמש הרתעה מבחינה כלכלית רציונאלית.
אביגיל סון: אם הקנס לא מתקרב למה שאותו עבריין יכול היה להרוויח מההפרה שלו הוא לא ישמש הרתעה.
אורי אורבך: זה הרף העליון.
אורי אורבך: זה לא העונש המוצע, זה עד ל- - -
אתי בנדלר: זה העונש המרבי שבית המשפט יכול להטיל על מי שהורשע בעבירה.
יגאל הררי: ואז לוקחים עורך דין שהולך לפי גודל הקנס.
יגאל הררי: הוא אומר: בגלל שזה עד 200,000 שקל התיק שלך עולה 50,000, אבל אם הקנס הוא עד 70,000 – תן לי רק 7,000 שקל.
יגאל הררי: אתם הורגים את כולם.
אורי אורבך: אני חושב שהיושב ראש צריך להבהיר לכל הנוכחים שהחוק הוא חוק של הגבלת פרסום לאלכוהול.
אורי אורבך: במשך הרבה שעות של דיונים שוכחים את זה – החוק נועד להגביל את הפרסום, לא לעודד אותו.
אורי אורבך: לכן זה בכל הכיוונים – מהקנס, מסוגי האלכוהול, מהמקומות שמוכרים.
ישראל איבצן: אני חושב שאנשים פה הם לא מידתיים בצורה מדהימה, כי בקבוקי יין מסתובבים על המדפים משנת 2002, 2003 ו-2004.
ישראל איבצן: זאת אומרת, אם עכשיו ימצאו בקבוק יין באיזו חנות נידחת ללא אזהרה, המנכ"ל של "יקבי כרמל" צפוי לעמוד מול קנס של 65,000 שקלים.
יפעת רווה: זה רטרואקטיבי על בקבוקים שכבר שווקו?
אתי בנדלר: לא, זה - - -
אתי בנדלר: זה יהיה בדיוק בסעיף התחילה.
יפעת רווה: צריך הוראת מעבר - - -
אתי בנדלר: לא, לא הוראת מעבר.
אתי בנדלר: אני לא חושבת, נצטרך לדון.
אתי בנדלר: לא הוראת מעבר כי את לא יודעת מתי הם ישווקו.
יפעת רווה: אבל מה שהוא אומר לא קשור לעונש אלא לעצם העבירה.
ישראל איבצן: יש מצאי יינות בחנויות יין ובמרכולים, של חמש-שש ושבע שנים היום.
דני דנון: תכתוב: יין שיוצר.
דני דנון: בסעיף התחילה נתייחס לזה.
ישראל איבצן: היום, אני לא מר מהיום והלאה.
ישראל איבצן: זאת אומרת, אם באיזו חנות נידחת באיזשהו יישוב ימצאו בקבוק יין משנת 2005 או 2006 - - -
דני דנון: לא כתוב על כל בקבוק מתי הוא מיוצר?
דני דנון: בסדר, אז נפתור את זה ככה.
ישראל איבצן: אני חוזר ואומר, הרים הם לא מידתיים.
יפעת רווה: לא, זה לא קשור לגובה העונש.
יפעת רווה: זה קשור לעצם העבירה, ואת זה צריך לפתור.
אתי בנדלר: אדוני, אפשר לשמוע אותך?
ישראל איבצן: אני לא יודע כמה פעמים היית בבית-משפט עם- - -
לאה ורון: מר איבצן, תענה בבקשה לשאלה שאתה נשאל.
ישראל איבצן: אין לי איך לשמוע אותה.
אתי בנדלר: אז אר בקול רם עוד יותר.
אתי בנדלר: האם על כל בקבוק של יין, או משקה משכר כלשהו, כתובה בפירוש שנת ייצורו?
ישראל איבצן: על יין - כן, על משקאות אלכוהוליים אחרים - לא.
אתי בנדלר: אז יש בעיה ללכת לפי שנת ייצור.
יפעת רווה: לא על כל מוצר של מזון כתוב תאריך ייצור?
אתי בנדלר: אז אנחנו שומעים שלא.
יצחק וקנין: על יין כתובה במפורש שנת הייצור שלו.
ישראל איבצן: כתוב תאריך תפוגה, וביין אין תאריך תפוגה.
לאה ורון: ובבירה?
גיל סגל: אין תאריך ייצור.
גיל סגל: יש איזשהו קוד, אפשר לחזור ליצרן ולבדוק איפה כל - - -
דני דנון: אבל אתם יודעים מתי יוצר כל ר.
אתי בנדלר: השאלה היא אם בעל המכולת יודע.
ישראל איבצן: זה לא ברמת הבקבוק הבודד.
ישראל איבצן: ברמת הקרטון יודעים את תאריך הייצור, ברמת הבקבוק הבודד - לא.
לאה ורון: לאיזה סוג משקה התייחסת עכשיו?
ישראל איבצן: אני מר על יין.
לאה ורון: לא על כל בקבוק יין כתובה השנה?
ישראל איבצן: שנה – כן, אבל לא תאריך הייצור המדויק.
דני דנון: הוויכוח הזה צריך לבוא בסעיף התחולה ולא בסעיף העונשין.
כרמל שאמה-הכהן: יש למישהו מחברי הכנסת הצעה להפחית את הקנסות?
יצחק וקנין: אני בעד הקטנת הקנסות.
כרמל שאמה-הכהן: עוד מישהו בעד הקטנת הקנסות?
יצחק וקנין: ההקטנה היא לא - - - עשיתי את זה בחוק הטיס, הקטנתי את הקנסות.
דני דנון: למה אתה מציע להקטין?
יצחק וקנין: הוא הציע הצעה, קיבלתי את ההצעה שלו.
סער פאוקר: ההצעה הייתה 61(א)(2) לגבי יחיד – כמו שמוצע לגבי נושא משרה.
סער פאוקר: לעשות השוואה בין העונש המוצע לנושא משרה, שזה 61(א)(2) – נדמה לי שזה בסביבות 30,000 שקל, אבל אני לא זוכר בעל-פה – לגבי תאגיד הצעתי 61(א)(3), שזה 75,000.
סער פאוקר: אפשר להציע פשרה: פי שניים מ- 61(א)(3), שזה 150,000, אבל זה עדיין סכומים - - -
אתי בנדלר: 61(א)(2) זה 29,200 שקלים.
אתי בנדלר: משרד המשפטים אומר שבחוק הטבק רמת הקנסות שקבועים בחוק היום זה הרבה יותר גבוה ממה שמוצע כאן לגבי אלכוהול.
אתי בנדלר: מבחינת אחידות הענישה - - -
יצחק וקנין: תמיד אפשר לשנות את גובה הקנסות.
רוני גמזו: סכום כזה יכול לגרום לאדם מסוים לעשות שיקול לעבור על החוק, גם של פרסום לקטינים – פרסום ברשות השניה לקטינים או איזשהו גוף אחר, פרסום באזור של קטינים.
רוני גמזו: אני לא חושב שצריך להתפשר על הענישה.
כרמל שאמה-הכהן: אדוני המנכ"ל, 50,000 ו-150,000?
רוני גמזו: מבחינתי, כמה שיותר.
יפעת רווה: מפנים בדרך כלל לחוק העונשין.
דני דנון: מה הסכומים בחוק העונשין?
אביגיל סון: (א)(2) זה 29,200 שקלים; סעיף (א)(3) זה 75,300 שקלים.
רוני גמזו: זה מעט מדי.
יפעת רווה: מי שלא מתכוון להפר את החוק אז לא משנה לו הסכום.
אורי מקלב: מדובר על כל פרסום בנפרד.
אורי מקלב: גם אם אדוני המנכ"ל חושש, הרי על כל פרסום אתה יכול.
אתי בנדלר: חבר הכנסת וקנין, אתה מציע 61(א)(2) ומה?
אתי בנדלר: אתה יורד מזה?
יצחק וקנין: אם יורדים – יורדים.
כרמל שאמה-הכהן: אנחנו מצביעים על סעיף 10.
כרמל שאמה-הכהן: הצבעה בעד סעיף 10 – פה אחד נגד – אין סעיף 10 נתקבל.
כרמל שאמה-הכהן: נא לקרוא את סעיף 10א.
אלקנה אפרתי: "אחריות נושא משרה בתאגיד 10א.
אלקנה אפרתי: (א) נושא משרה בתאגיד חייב לפקח ולעשות כל שניתן למניעת עבירות לפי סעיף 10 על ידי התאגיד או על ידי עובד מעובדיו; המפר הוראה זו, דינו – קנס כאמור בסעיף 61(א)(2) לחוק העונשין; לעניין סעיף זה, "נושא משרה" – מנהל פעיל בתאגיד, שותף, למעט שותף מוגבל, או פקיד האחראי מטעם התאגיד על התחום שבו בוצעה העבירה.
אלקנה אפרתי: (ב)נעברה העבירה לפי סעיף 10 על ידי תאגיד או על ידי עובד מעובדיו, חזקה היא כי נושא משרה בתאגיד הפר חובתו לפי סעיף קטן (א) אלא אם כן הוכיח כי עשה כל שניתן כדי למלא את חובתו.
גיל סגל: יש פה בעיה קשה עם ההגדרה של נושא משרה - כל מנהל פעיל בתאגיד, לפי ההגדרה של נושא משרה.
גיל סגל: תאגיד גדול, שיש בו 100, 200 או 300 מנהלים בתחומים שונים, כל אחד מהם אחראי, כולל מנהל התחבורה, אם בוצעה הפרה של איזו תווית?
גיל סגל: זה צריך להיות רלוונטי רק למנהל שאחראי על התחום.
גיל סגל: מה רלוונטי כל מנהל בתאגיד?
אתי בנדלר: הנוסח הזה הוא נוסח אחיד, שמופיע בחלק ניכר מחוקי מדינת ישראל לגבי אחריות נושא משרה.
אתי בנדלר: כמובן, לפני שמעמידים אדם לדין בודקים את הזיקה שלו לביצוע העבירה.
אתי בנדלר: ברור שאם יש סמנכ"ל שיווק לא יעמידו לדין את סמנכ"ל מערכות מחשוב.
גיל סגל: מכיוון שהאופציה קיימת – כתוב פה: "מנהל האחראי מטעם התאגיד על התחום שבו בוצעה העבירה" – זה צריך להתחיל ולהיגמר בזה.