GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
קובי עזרא: ברור שזה לא המצב הנכון.
קובי עזרא: אני חושב שהמצב הנכון הוא הפוך - שהכול יהיה לפתחו של משרד הבריאות.
דני דנון: אנחנו תומכים בעמדת משרד המשפטים.
אתי בנדלר: הערה אחרונה שלי יש בעניין הזה היא לסעיף קטן (ב)(1).
אתי בנדלר: ראיתם שיש הצעה חלופית, שהיא ההצעה שלי, לעומת ההצעה של משרד המשפטים.
אתי בנדלר: משרד המשפטים הציע: "הוא לא הורשע בעבירה שמפאת מהותה, חומרתה או נסיבותיה אין הוא ראוי לשמש מפקח".
אתי בנדלר: זה נוסח קצת מיושן.
אתי בנדלר: היום, בחקיקה המתקדמת יותר, משתמשים בנוסח שכתבתי לחלופין, ואני מציעה לוועדה לאשר את הנוסח לחלופין.
כרמל שאמה-הכהן: הצעתך התקבלה.
אתי בנדלר: אם כך, אני מציעה שהוועדה תצביע על הסעיף הזה, בכפוף לכל ההערות שסוכם עליהן.
אתי בנדלר: אני מזכירה: קודם כול, הנוסח לגבי הסמכת גופים על-ידי שר התמ"ת.
אתי בנדלר: הנוסח יאפשר בדיקות מעבדתיות ותוויות בלבד, לא הפעלת סמכויות ממשלתיות.
אתי בנדלר: תיערך בדיקה על-ידי הגברת פיסמן ושאר משרדי הממשלה אם יש צורך בהחלה על מערכת הביטחון.
אתי בנדלר: אם כן – נאמץ את הוראת סעיף 9א לחוק המים, בשינויים המחויבים.
אתי בנדלר: בסעיף (ב)(1) מצביעים על הנוסח החלופי.
אתי בנדלר: בסעיף קטן (ג) הסיפא תועבר לסעיף אחר.
אתי בנדלר: עניין המדים נמחק גם כן.
כרמל שאמה-הכהן: מי בעד סעיף 13, עם השינויים, ההערות וההסמכות?
כרמל שאמה-הכהן: הצבעה בעד סעיף 13 – פה אחד נגד – אין סעיף 13 נתקבל.
אלקנה אפרתי: "ביצוע ותקנות 14.
אלקנה אפרתי: שר הבריאות ממונה על ביצוע חוק זה למעט סעיף 6, והוא רשאי, באישור של הכנסת, להתקין תקנות בכל עניין הנוגע לביצועו.
אלקנה אפרתי: " ככלל, התקנות של החוק שייכות לשר הבריאות, למעט סעיף 6.
אלקנה אפרתי: סעיף 6 הוא הסעיף שעוסק בהגבלת הפרסומת בשידורים ובו נאמר במפורש שמי שמתקין את הכללים לפיו זה מועצת הרשות השניה לטלוויזיה ולרדיו והמועצה לשידורי כבלים.
טל רוזנפלד: זה מתקשר לסעיף קודם.
טל רוזנפלד: בסעיף 7 החלטתם שתמיד צריך לכלול אזהרה, זה כולל גם שידורי טלוויזיה.
טל רוזנפלד: כתוב רק בנוסח לפי סעיף 8, לא כתוב באופן לפי סעיף 8.
טל רוזנפלד: אז קודם כול, אני רוצה להבין אם זה באותו אופן שיקבע שר הבריאות לפי סעיף 8.
טל רוזנפלד: ככל שכן, אני חושבת שזה צריך להיות סמכות של המועצות – המועצה לשידורי כבלים ומועצת הרשות השניה ולא סמכות של שר הבריאות.
דני דנון: החוק הזה הוא במשרד הבריאות, אנחנו לא רוצים לפתוח.
אתי בנדלר: אז מה את מציעה?
טל רוזנפלד: אני חושבת שהאזהרה שתהיה בשידורי הטלוויזיה, הכללים לגבי האופן שהיא תשודר – לא הנוסח, הנוסח קבוע בסעיף 8 – צריכים להיות כללים שהמועצות יקבעו.
אתי בנדלר: אם כך, את מציעה להוסיף את זה בסעיף 8?
רוני גמזו: בכללים ששר הבריאות יקבע.
רוני גמזו: מה זה המועצות?
אתי בנדלר: זה מופיע כבר.
טל רוזנפלד: אני מרת על סעיף 7.
טל רוזנפלד: עד עכשיו זה היה רק על ר דפוס ועכשיו הוועדה שינתה את זה וזה חל גם על טלוויזיה.
טל רוזנפלד: אני חושבת שהאופן שבו האזהרה תשודר בטלוויזיה צריך להיקבע על-ידי המועצות לעניין השידורים ברשות השנייה ובחוק התקשורת.
אתי בנדלר: אז את מציעה להוסיף סעיף?
טל רוזנפלד: אני מציעה לשנות את זה בסעיף 7.
אתי בנדלר: לא, סעיף 7 כבר הוצבע.
רוני גמזו: האחריות לאזהרה ואופיה הם של שר הבריאות.
טל רוזנפלד: כרגע זה לא כתוב, אגב.
טל רוזנפלד: כרגע כתוב רק בנוסח, לא כתוב באופן.
יגאל הררי: מה שר הבריאות?
יגאל הררי: הוא רואה מה כתוב בטלוויזיה?
רוני גמזו: הוא מבין בדפוס?
רוני גמזו: הוא מבין בעיתונים?
רוני גמזו: הוא מבין בבריאות, וזו אחריותו.
טל רוזנפלד: בגלל זה הוא קובע את הנוסח.
רוני גמזו: אז למה לא נתנו את השני למועצת העיתונים?
רוני גמזו: בשום פנים ואופן לא.
אתי בנדלר: יש כאן שני רים שונים.
אתי בנדלר: אני מבקשת בכל זאת להקשיב לדקויות.
אתי בנדלר: מה שאומרת גברת רוזנפלד, שאין ספק שאת הנוסח יקבע שר הבריאות, כפי שמוצע.
אתי בנדלר: ככל שמדובר באופן שידור האזהרה הזאת במסגרת שידורי הטלוויזיה, יש את המועצות.
אתי בנדלר: רק אופן הכללת הפרסומת, שנוסחה ייקבע על-ידי שר הבריאות, את זה היא מציעה שיקבעו המועצות.
רוני גמזו: ואם יקבעו שהאופן יהיה ב-1% מגודל המסך?
טל רוזנפלד: המועצות הן מועצות ציבוריות, שזה - - -
אתי בנדלר: כל הפרסומות, את הכול הם קובעים.
לאה ורון: הוא גם לא עושה את האכיפה.
רוני גמזו: שר הבריאות, בהתייעצות עם שר התקשורת.
יגאל הררי: אז תבטלו את המועצות.
אתי בנדלר: - - -לא מוכן אף פעם להיכנס לרים האלה.
אתי בנדלר: הוא רוצה תמיד להסמיך את המועצות כי הוא אומר שזה תפקיד המועצות.
כרמל שאמה-הכהן: שר הבריאות בהתייעצות עם המועצות.
יגאל הררי: למה?
יגאל הררי: למה כל הזמן ביורוקרטיה פה?
יצחק קדמן: זה לא ביורוקרטיה - - -
יגאל הררי: מה זה לא ביורוקרטיה?
יגאל הררי: מה אתם רוצים, שיהיה על מסך מלא?
יצחק קדמן: החתול ישמור על השמנת ויקבע את האזהרה, שתופיע מחרתיים אחרי שזה שודר?
יגאל הררי: שר הבריאות, היום יהודי ומחר הוא יכול להיות מוסלמי – לא בשביל לפגוע באף אחד – ושר הבריאות המוסלמי הוא גם דתי לצורך העניין, והוא רוצה שהאזהרה תהיה על כל המסך.
יגאל הררי: אני לא מבין, יש נוסח.
יגאל הררי: אם הרשות תאשר שהגודל יהיה שני אינץ' – זה הרשות תקבע, לא שר הבריאות.
יגאל הררי: שר הבריאות יקבע מה הוא רוצה - - - -
כרמל שאמה-הכהן: הכנסנו את המועצות.
אתי בנדלר: מה שמוצע כאן על-ידי מנכ"ל הבריאות, שלעניין אופן הכללת האזהרות בשידורי טלוויזיה התקנות ייקבעו בהתייעצות עם המועצות.
טל רוזנפלד: נראה לי קצת מוזר ששר הבריאות מתייעץ עם המועצות ישירות.
אתי בנדלר: אין בעיה, השאלה היא אם אתם רוצים הסתייגות?
טל רוזנפלד: אני צריכה לברר.
שי חרמש: הרי אין סוף לעניין.
שי חרמש: מחר תאונות דרכים – שר התחבורה יגיד; מחרתיים חילול שבת – שר הדתות יגיד.
שי חרמש: לא נצא מזה, בחייכם.
שי חרמש: בתקשורת עוסקת התקשורת.
יגאל הררי: יש חוק הרשות השניה או אין?
דני דנון: לא נוגעים בסעיף, נשאיר כמו שהוא מנוסח.
אתי בנדלר: לא, זה מוסכם שלא.
אתי בנדלר: אחרת זה יהיה רק בסמכות שר הבריאות.
אתי בנדלר: שר הבריאות יקבע לגבי שידורים?
אתי בנדלר: אני לא מכירה - - -
רוני גמזו: עם כל הכבוד, יש הרבה פרסומות, בין אם בטלוויזיה ובין אם זה ברדיו, שבאות לאישור שר הבריאות.
רוני גמזו: פרסומות לתרופות, פרסומות למזון לתינוקות – זה מגיע לשר הבריאות.
רוני גמזו: אני אחראי להגיד איך תפורסם תרופה.
רוני גמזו: אם רוצים לעשות קמפיין של תרופה באים אליי.
דני דנון: אני מציע להשאיר את נוסח החוק כלשונו.
אורי אורבך: אבל החוברות המקצועיות, של בירה ושל קולה, זה גם שר הבריאות.
יגאל הררי: נכון, תעבירו את הכול לשם וזהו.
אורי אורבך: כי זה רלוונטי.
כרמל שאמה-הכהן: הרלוונטיות הכי חזקה פה היא לבריאות, זה העניין.
אתי בנדלר: תשמרו זכות הסתייגות.
אתי בנדלר: אני שומרת זכות להסתייג על-ידי שר התקשורת.
אתי בנדלר: משמעות ההסתייגות שאתם שומרים לעצמכם זה שאופן שידור האזהרה יקבע על-ידי המועצות.
אורי מקלב: ההסתייגות היא רק על סעיף 6, אבל על סעיף 7 זה לא חל, נכון?
אורי מקלב: בסעיף 7 זה ברור שזה שר הבריאות.
אתי בנדלר: אסביר מה שקרה.
אתי בנדלר: סעיף 7 במקור דיבר רק על ר דפוס.
אתי בנדלר: בישיבה היום נעשה דיון מחדש בסעיף 7 והרחיבו את התחולה שלו, כך שהוא חל על פרסומת בכל מדיה.
אתי בנדלר: קודם רק סעיף 6 התייחס לפרסומת בשידורים, עכשיו סעיף 7 מתייחס, בין היתר, גם לפרסומת בשידורים.
אתי בנדלר: משכך, שונה - - -
לאה ורון: חבר הכנסת דני דנון ביקש להסתייג ולכתוב שזה למעט הרדיו.
אתי בנדלר: כן, ועדיין זה יחול על טלוויזיה.
אתי בנדלר: קודם, בהתאם לסעיף 6, היה ברור שהפרסומות בשידורי הטלוויזיה, ההתייחסות אליהן תהיה על-ידי מועצות השידורים – מועצת הכבלים והלווין ומועצת הרשות השניה לטלוויזיה ורדיו.
אתי בנדלר: משסעיף 7 הורחב, אומרת כאן נציגת הלשכה המשפטית של משרד התקשורת, גברת טל רוזנפלד, שבנושא הזה נעשה שינוי בוועדה ולכן היא מבקשת להגביל את סעיף 14 כך, שלגבי פרסומות בטלוויזיה, מי שיקבע את אופן הכללת האזהרות בשידורים לא יהיה שר הבריאות – כרגע סעיף 14 חל לגבי תקנות בכל הנושאים הכלולים בחוק – אלא המועצות, כפי שנקבע בסעיף 6.
אתי בנדלר: זו האמירה שלה.
אתי בנדלר: מה שאומר מנכ"ל משרד הבריאות זה שהוא מציע שגם לעניין הזה התקנות ייקבעו על-ידי שר הבריאות, אבל בהתייעצות עם מועצות השידורים.
כרמל שאמה-הכהן: עוד משהו?
אתי בנדלר: צריך להצביע על זה.
אתי בנדלר: בסעיף 14 כתוב "למעט סעיף 6", ומה שגברת רוזנפלד הציעה זה גם למעט סעיף 7.
אורי מקלב: סעיף 7 רק לגבי הטלוויזיה.
כרמל שאמה-הכהן: מה הוסכם?
דני דנון: להשאיר את הנוסח הקיים.
אתי בנדלר: אפילו מנכ"ל משרד הבריאות לא מציע את זה.
אתי בנדלר: זה הכי מרחיק לכת.
רוני גמזו: מה שאמרתי זה: בהתייעצות עם המועצות.
רוני גמזו: זאת אומרת, אני מקבל את מה שהם אמרו, אבל ההחלטה היא של שר הבריאות, אחרי התייעצות עם הגורם המקצועי.
כרמל שאמה-הכהן: מי בעד סעיף 14 עם השינויים?
כרמל שאמה-הכהן: הצבעה בעד סעיף 14 – פה אחד נגד – אין סעיף 14 נתקבל.
כרמל שאמה-הכהן: לי יש הצעה להוסיף סעיף, שאני רוצה להציג בפני הוועדה.
כרמל שאמה-הכהן: אני מציע לתת סמכות לשרי הבריאות והתמ"ת לשנות בעתיד – אם, נניח, יראו שהצעירים - - -
יצחק וקנין: עברו ליין.
כרמל שאמה-הכהן: שני השרים, שיהיו את שני השיקולים – הבריאותי, המסחרי וכל מה שצריך.
כרמל שאמה-הכהן: אני מניח שאם הם יגיעו להסכמה, כנראה שבאמת נוצרה בעיה קריטית.
כרמל שאמה-הכהן: תהיה להם סמכות לשנות את המדד, שחתכנו אותו עכשיו על 15.5%, כדי שלא נצטרך לעבור את כל - - -
לאה ורון: לשנות את ההגדרה של משקה משכר למעשה.
כרמל שאמה-הכהן: לא, לתת סמכות לשרים - - -
אתי בנדלר: לשנות את האחוזים הנקובים בהגדרה של הרגיל והחזק.
יצחק וקנין: באישור ועדת הכלכלה.
יפעת רווה: לרבות קביעה שזה לא יהיה רק מ-15% ל-1%, אלא גם אפשרות קביעה שסוג מסוים בכלל לא ייכלל – כולל אפס.
יפעת רווה: שלא יחויב לקבוע דווקא אחוז מסוים.
יפעת רווה: יכול להיות שלגבי משקה מסוים יקבעו שבכלל לא, אבל שהסמכות תהיה גם לזה.
אתי בנדלר: לא, כי מה שאת מציעה זה בעצם למחוק את ההגדרות האלה.
אתי בנדלר: לשנות זה לא אפס.
יפעת רווה: לכן אני אומרת שכן תהיה אפשרות לאפס, זה אולי פתרון - - -
אתי בנדלר: קודם כול, אפס זה לא.
אתי בנדלר: מ-2% זה בהגדרת משקה משכר.
אתי בנדלר: אתה מציע להוסיף סעיף: שר הבריאות ושר התמ"ת, באישור ועדת הכלכלה של הכנסת, יהיו רשאים לשנות את האחוזים לכל כיוון.
רוני גמזו: לא, רק להפחית.
כרמל שאמה-הכהן: מי יעלה?
כרמל שאמה-הכהן: אנחנו מצביעים על הסעיף שהצעתי.
כרמל שאמה-הכהן: הצבעה בעד הוספת סעיף להצעת החוק – פה אחד נגד – אין הוספת הסעיף נתקבלה.
אורי מקלב: גברתי היועצת המשפטית, ההבדלה בין משקה משכר רגיל וחזק, לגבי איזה סעיפים זה חל?
אתי בנדלר: קשה לי עכשיו לסרוק - - -
שירה בריק-חיימוביץ: רק סעיף 3(א) ו-(ב) ו-4(10) בלבד.
אתי בנדלר: אני לא יכולה להגיד לך כרגע.
אורי מקלב: ברגע שהם עומדים בכל הקריטריונים האלה, מה זה משנה?
שירה בריק-חיימוביץ: אי-אפשר לחשוד ב"ידיעות אחרונות" שהוא בעד שכרות אצל קטינים.
שירה בריק-חיימוביץ: הקו המערכתי שניהלנו היה לחלוטין בעד החמרת ענישה על נהגים שיכורים, ועשינו סדרת כתבות על מכירה בפיצוציות וכו'.
שירה בריק-חיימוביץ: אבל חשבנו שנכון וצודק להחריג את היין, מכל מיני סיבות, גם סיבות תרבויות – זו בכל זאת מסורת ישראל, וזה בכל זאת גם מוצר לבישול.
שירה בריק-חיימוביץ: ברגע שזה לא חל על 4 ו-5 אנחנו לא רואים מה מהות האבחנה.
שירה בריק-חיימוביץ: אין שום אבחנה בפועל.
אורי מקלב: אין באמת נפקותא.
אורי מקלב: אם גם הרגיל יהיה חייב לעמוד בכל הקריטריונים של סעיפים 4 ו-5, אז הוא יכול לפרסם את זה גם קודם.
אורי מקלב: אז מה עשית בזה?
גיל סגל: שום דבר.
גיל סגל: האבחנה מופיעה בסעיף ההגדרות.
אורי מקלב: אז אם בסעיף ההגדרות בין שני הסוגים, אז זה חל גם על סעיפים 4 ו-5.
רוני גמזו: הייתה כאן שאלה מה הדברים החשובים, העלו חלק מהדברים - - -
כרמל שאמה-הכהן: חברים, בואו נסיים את סעיף התחילה ואחר כך נעשה עודפים.
כרמל שאמה-הכהן: מה מוצע בסעיף התחילה.
אתי בנדלר: כיוון שמדובר כאן באיסורים ובעבירות פליליות, קודם כול צריך להיערך להכללת האזהרות והתוויות בבקבוקי משקה, וזה תהליך שלוקח זמן.
אתי בנדלר: דבר שני, ברור שיש בחנויות, במרכולים, אצל יבואנים, בכל מיני שלבים מלאים של בקבוקים שעוד צריך למכור אותם.
שי חרמש: זה חומר משתמר, זה לא מתכלה.
יצחק וקנין: התפוגה של המשקאות היא בדרך כלל הרבה יותר ארוכה משל מוצרים אחרים, זה שלוש שנים וארבע.
יצחק וקנין: אבל אנחנו לא מבקשים שלוש שנים וארבע שנים.
כרמל שאמה-הכהן: אפשר לשים מדבקה, לא?
שי חרמש: אין מועד תפוגה למוצר הזה.
יצחק וקנין: אם אני מחזיק מלאי אצלי בסופר, איזו מרכולית באחת השכונות - - -
שי חרמש: זה מוצר בלי תפוגה.
ישראל איבצן: נושא היין הוא מאוד בעייתי.
ישראל איבצן: אנחנו כרגע מוכרים את בציר 2008, יש במלאי את 2009 ו-2010, ויש את החוק הזה, עם הדרקוניות שלו בנושא הקנסות על בקבוק בודד, שיימצא ללא אזהרה.
ישראל איבצן: לכן אני טוען שתעשיית היין לא תוכל להיערך - - -
כרמל שאמה-הכהן: אל תגיד לנו מה לא, תגיד לנו מה כן.
כרמל שאמה-הכהן: איך אתה חושב שצריך ליישם את החוק.
ישראל איבצן: החל מבציר 2012 אפשר יהיה להיערך לזה.
דני דנון: מה זה אומר?
דני דנון: מה התחולה?
ישראל איבצן: מהיום שהחוק הוחל, באותו יום אנחנו יכולים לשים על הבקבוקים תוויות עם האזהרה.
דני דנון: כמה זמן קדימה תהיה אזהרה על כל בקבוק?
ישראל איבצן: במוצרים מסוימים אנחנו צריכים לפחות 36 חודשים, במוצרים אחרים 24 חודשים.
ישראל איבצן: זה המינימום שאנחנו צריכים.
שי חרמש: ישראל, אם נחיל את זה ממודל 2011, זה עובד?
ישראל איבצן: הבציר של 2011 יימכר ב-2013.
יצחק וקנין: אני מציע הצעה, שהיא פרקטית, לדעתי - 31 בדצמבר 2013.
דני דנון: שנתיים?
שי חרמש: זה כלום.
שי חרמש: זה מוצר לא מתכלה, יש בעיה.
יצחק וקנין: עוד שנתיים, מה אתה רוצה?
יצחק קדמן: אחרי שיגיע המשיח.
סער פאוקר: אני רוצה לעשות אבחנה בין תחולת החוק לבין התחולה על בקבוקים שלא נבצרו.
סער פאוקר: תחולת החוק יכולה להיות יותר מוקדמת, אבל הוראה ספציפית לגבי בקבוקים שנבצרו לפני תחולת החוק - רק לגבי אותם בקבוקים שיש עליהם שנת ייצור.
סער פאוקר: אפשר לבדוק את זה.
אתי בנדלר: אני רוצה להזכיר, אתם מתייחסים לבקבוקים - - -
יצחק וקנין: מה שייצא היום מהמפעל יהיה עם התווית.
יצחק וקנין: אבל מה שיצא - יש אתו בעיה.
אתי בנדלר: אבל חבר הכנסת וקנין, עכשיו בא מפקח – אנחנו נמצאים ביולי 2012 – נכנס לאיזושהי מכולת ורואה בקבוקי ברנדי או וודקה, לאו דווקא יין תוצרת ישראל.
אתי בנדלר: הוא רואה בקבוקים ואומר: אין עליהם תווית.
אתי בנדלר: המוכר אומר: בסדר, יש לי את הבקבוקים האלה כבר משנת 2009 ועוד לא מכרתי אותם.
אתי בנדלר: איך בעל המכולת והמפקח יכולים להוכיח ממתי הבקבוקים?
חנה מזור: בייבוא יש תאריך ייצור.
אתי בנדלר: על הבקבוק עצמו, במקום שבו נמצא המלאי?
יצחק וקנין: גם מוצרים שיש עליהם תאריך ייצור - - -
שי חרמש: על כל בקבוק כתוב תאריך בציר.
אתי בנדלר: לי אין בעיה בכלל.
אתי בנדלר: אני מעלה את הבעיה בפני חברי הכנסת ואתם תחליטו מה ראוי.
שי חרמש: מבציר מסוים.
אתי בנדלר: מיידי?
רוני גמזו: למה לא?
רוני גמזו: למה לא מיידי על וודקה, למשל?
אתי בנדלר: כי חשבתי שאולי יש בחנויות מלאי של בקבוקים.
רוני גמזו: לוודקה אין מלאי.
ישראל איבצן: היועצת המשפטית, יש הבדל בין מוצרי אלכוהול, בירה ויין.
ישראל איבצן: אלכוהול זה מוצר שמיוצר על בסיס שוטף והמרחק מיום הייצור שלו ליום הצריכה הוא מספר חודשים.
אתי בנדלר: כולל בייבוא?
ישראל איבצן: כולל בייבוא.
ישראל איבצן: כך גם בירה.
ישראל איבצן: בירה מיוצרת היום, וכנראה שבמהלך החודש מכרו.
ישראל איבצן: יין מיוצר פעם בשנה בבציר, נמצא ביקב כ-18 חודשים - - -
כרמל שאמה-הכהן: אין לנו עניין אתו בשלב הזה.
אתי בנדלר: אותנו מעניין מרגע שהוא נכנס לבקבוק, מרגע שאתה מבקבק אותו.
ישראל איבצן: מרגע שהוא נכנס לבקבוק הוא עדיין יושב ביקב כשנתיים ימים.
אתי בנדלר: מתי אתם מדביקים עליו את התווית?
ישראל איבצן: ביום שהוא מבוקבק.
ישראל איבצן: התהליך הוא: בציר, עשרה חודשים בקבוק - - -
אתי בנדלר: עם אלה שביקב אין לי בעיה.
אתי בנדלר: יש לי בעיה עם מה שיצא מהיקבים.
כרמל שאמה-הכהן: שנה להדביק מדבקה?
ישראל איבצן: זה מיליוני בקבוקים.
כרמל שאמה-הכהן: אבל כל מיליוני הבקבוקים הם לא אצל אדם אחד.
כרמל שאמה-הכהן: זה מפוזר, ואם לשופרסל יש - אז יש לו מספיק כוח אדם.
כרמל שאמה-הכהן: הכול יחסי.
ישראל איבצן: זה לא עניין של שופרסל.
ישראל איבצן: ביקבים עצמם יש היום אריזות סגורות עם בקבוקים מתוותים, של עשרות מיליוני בקבוקים.
שי חרמש: זה לפרק אריזות.
ישראל איבצן: לפרק את האריזות האלה ולהחזיר את הבקבוקים לקו זו בדיוק אותה עבודה כמו לבקבק אותם.
אתי בנדלר: אני מציעה לקבוע תאריך ריאלי, שאפשר לעמוד מאחוריו ושאפשר להסביר אותו.
יצחק וקנין: - - - הצעת ממשלתית - אתם זוכרים, אתי.
יצחק וקנין: הארכנו את זה בעוד שנה מהתאריך - - -
אתי בנדלר: בוודאי שאני זוכרת.
אתי בנדלר: בחוק הפיקדון, כשהייתה חובה להדביק - - -
לאה ורון: בחוק הפיקדון על בקבוקי משקה.
רוני גמזו: האם הבעיה העיקרית היא היין?
כרמל שאמה-הכהן: חברים, אנחנו נעשה תאריך אחד לכולם.
ישראל איבצן: חברים, אני רוצה לומר עוד משהו – מרגע תחולת החוק.
ישראל איבצן: כרגע אין לנו חוק, אנחנו כל יום מבקבקים.
ישראל איבצן: אני לא יודע לשים כרגע תווית.
ישראל איבצן: אולי החוק הזה לא יעבור בכנסת בכלל.
אתי בנדלר: צריך לקבוע מועד, X חודשים מרגע שאושרו - - -
רוני גמזו: ביום הפרסום יהיה את נוסח האזהרה.
אתי בנדלר: מרגע שהתקנות על נוסח האזהרה יאושרו ויפורסמו.
רוני גמזו: אני רוצה להזכיר: 8(א) לא דורש אישור ועדה.
רוני גמזו: 8(ב) – שינוי – דורש אישור ועדה.
אתי בנדלר: לא, לא, זה לא מה שהוסכם, שאלתי מספר פעמים.
אתי בנדלר: הכול יהיה באישור הוועדה, ולכן כתבתי שתקנות ראשונות יובאו לוועדה בתוך 90 ימים ממועד פרסום החוק.
אתי בנדלר: אין כאן מועד מתי התקנות האלה יאושרו, אין כאן מועד מתי הן יפורסמו וייכנסו לתוקפן.
אתי בנדלר: הם יכולים להיערך להצמדת התוויות רק אחרי שיפרסמו את נוסח האזהרה.
כרמל שאמה-הכהן: אז נגיד שנה מיום אישור התקנות?
ישראל איבצן: זה בלתי ניתן בשנה.
שי חרמש: זה קצר.
ישראל איבצן: אתם גוזרים משהו שהציבור לא יכול לעמוד בו.
ישראל איבצן: זה בלתי ניתן.
רוני גמזו: תזכרו שיש כאן הרבה משקאות שהם אינם יין, משקאות שהעיכוב הזה, בשנה פלוס - - -
יצחק וקנין: אני רוצה לשאול אתכם שאלה אמיתית: העיקר פה זה הפרסום, נכון?
יצחק וקנין: כל העניין זה הכיתוב על הבקבוק, על זה אנחנו מדברים.
יצחק וקנין: כל שאר הסעיפים נכנסים מיידית ברגע שמפרסמים את כל התקנות.
יצחק וקנין: אז למה אתם נתפסים לדבר הזה?
שי חרמש: כל הסיפור הוא הפתק?
יצחק וקנין: את העיקר קיבלתם, העניין אם יירשם על הבקבוק בעוד שנה - - -
שירה בריק-חיימוביץ: אבל בפרסום בדפוס יש חובת הכללת אזהרה.
כרמל שאמה-הכהן: בואו נעשה סדר.
כרמל שאמה-הכהן: אני מציע שלגבי הפרסום עצמו – זה יהיה 60 ימים מיום אישור התקנות.
אתי בנדלר: לא מיום אישור, מיום תחילתן של התקנות.
אתי בנדלר: תחילתן במועד פרסומן.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לרגע אני רוצה להיות פרקליטת השטן: מה קורה עם משרדי הפרסום?
כרמל שאמה-הכהן: לגבי המשקאות האלכוהוליים החזקים – שנה מיום תחילת התקנות.
כרמל שאמה-הכהן: לגבי המשקאות הרגילים – שנתיים.
רוני גמזו: החזקים - חצי שנה, ברשותכם.
רוני גמזו: אני חושב ששם אין בעיה.
יצחק וקנין: הם לא יוכלו להיערך לזה.
שי חרמש: אל תלחצו יותר מדי, לא להשתגע.
שי חרמש: כל הפרסום כבר נעצר, גמרנו.
שי חרמש: הבעיה היא התווית על הבקבוק?
יצחק וקנין: מה שחשוב זה הפרסום.
כרמל שאמה-הכהן: למישהו יש הצעה אחרת?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני חושבת שלגבי הפרסום צריך לקחת בחשבון שיש עסקאות שנתיות, שנעשו גם עם העיתונים, גם עם הטלוויזיה וגם עם הרדיו, לגבי גופים מפרסמים.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: צריך לקחת את זה בחשבון, זה בעייתי.
דני דנון: יש להם ארבעה-חמישה חודשים בפועל להיערך לזה מרגע שהחוק יעבור.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני חוששת שזאת יכולה להיות בעיה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: יכול להיות שיש לבקש לראות אם יש כאלה עסקאות – לא נוכל לבדוק את זה, אבל אני חושבת שצריך לתת חצי שנה לפחות.
רוני גמזו: לרוב הן לא שנתיות.
יגאל הררי: נגיד שלרוב לא.
יגאל הררי: אבל אם יש, מה עושים?
דני דנון: תשנו את הפרסומת.
רוני גמזו: זה חוק של הכנסת, עם כל הכבוד.
יגאל הררי: אז מה עושים?
יגאל הררי: מחזירים לאנשים כסף?
יצחק קדמן: לא מפרסמים אלכוהול.
יצחק קדמן: מה זה מה עושים?
יצחק קדמן: אחר כך אתם בוכים מה קורה לנוער, ואתם ממשיכים לדחוף לו את הפרסומת לראש.
אתי בנדלר: החיפזון הוא לפעמים מהשטן.
יצחק וקנין: אני לא בטוח שב-60 יום אתם תביאו להם - - -
רוני גמזו: מחר אני מביא לך.
לאה ורון: חבר הכנסת וקנין, מדובר ב-60 או 90 ימים מיום פרסום התקנות.
יצחק וקנין: מקובל עלי מה שאתי אמרה, היא צודקת לחלוטין.
יצחק וקנין: יש איזה ניסיון מהסיגריות – אומרים שיביאו ולא מביאים כלום.
אתי בנדלר: 90 יום.
כרמל שאמה-הכהן: לגבי הפרסום - שלושה חודשים, במקום חודשיים שהצעתי; שנה למשקאות החזקים ושנתיים למשקאות הרגילים.
כרמל שאמה-הכהן: זה לגבי כל סעיפי החוק.
רוני גמזו: זה רק לגבי התוויות.
כרמל שאמה-הכהן: שנה ושנתיים זה רק לגבי התווית.
כרמל שאמה-הכהן: הפרסום הוא שלושה חודשים - - -
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מרגע שיש תקנות.
אביגיל סון: מיום אישור פרסום התקנות.
יגאל הררי: למה לא מראש חצי שנה?
כרמל שאמה-הכהן: יש לך חצי שנה במצטבר – עד שהחוק יעבור במליאה, עד שיפורסם, עד שיביאו תקנות, עד שהתקנות ייכנסו לתוקף.
אביגיל סון: אפשר בבקשה להבהיר לגבי אילו סעיפים כל דבר חל?
אביגיל סון: למשל, מה עם סעיף השיווק?
אתי בנדלר: תלוי שיווק של מה.
כרמל שאמה-הכהן: שנה ושנתיים זה רק לגבי מדבקות.
כרמל שאמה-הכהן: כל השאר זה 90 ימים.
אתי בנדלר: רק לגבי פרסום, ויהיה תלוי שיווק של מה – אם זה שיווק משקה רגיל או חזק.
אתי בנדלר: צודקת גברת סון, יש עוד סעיפים.
אלקנה אפרתי: סעיף 2 עוסק באיסור פרסום משקה משכר או משקה מסחרי.
כרמל שאמה-הכהן: אמרנו את זה מאוד ברור – רק המדבקה זה שנה ושנתיים, כל השאר זה 90 ימים מיום תחילתן של התקנות לפי סעיף 8.
כרמל שאמה-הכהן: מי בעד ההצעה כפי שהוצגה?
כרמל שאמה-הכהן: הצבעה בעד הצעת החוק – פה אחד נגד – אין הצעת החוק נתקבלה.
כרמל שאמה-הכהן: יש עוד הצעות?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני רוצה להגיש הסתייגות.
לאה ורון: את מדברת על הסתייגות לדיבור או שאת מתייחסת להצעה?
חנה מזור: אני שומרת זכות הסתייגות לגבי התחילה.
כרמל שאמה-הכהן: לחברת הכנסת שמאלוב-ברקוביץ הצעה נוספת.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני רוצה לדבר על שלטי חוצות.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: החרגנו שלטי חוצות לחלוטין, גם לאלכוהול רגיל וגם אלכוהול גבוה.
דני דנון: אסור.
דני דנון: לא החרגנו, אסרנו.
כרמל שאמה-הכהן: אסור בכלל.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני חושבת שאם אנחנו מרשים לעיתונים לעשות את זה - - -
שירה בריק-חיימוביץ: לא, זאת הבעיה, שההבדל לא חל על סעיפים 4 ו-5.
שירה בריק-חיימוביץ: זה בדיוק מה שביקשנו.
שירה בריק-חיימוביץ: ההבחנה בין חזק לרגיל, לפי מה שקבעתם היום, לא חלה על סעיף 4 ולמעשה היין לא הוחרג.
יצחק קדמן: למה את רוצה פרסומת חוצות לוודקה בגודל של בניין שלם?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לא וודקה, חס וחלילה.
יצחק קדמן: איזה מסרים אתם מעבירים לבני הנוער?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אם היית בא מההתחלה אז היית שומע בדיוק מה אני אומרת.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני דווקא זאת שרציתי להוריד את כולם.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אז, בבקשה, תקשיב ואחר כך תדבר.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: דיברנו על זה שנוריד את היין.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אם נחריג רק את היין נפגע בבירה, אז יש פה בעיה אמיתית.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אז אם אנחנו מסכימים לפרסם בעיתונים, למה זה לא יכול להיות בחוצות?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: תסבירו לי.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: יכול להיות שאם יש שלט חוצות שאומר: אם שותים לא נוהגים – אולי זה אפילו יתרום לי.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני לא יודעת, אני רוצה לדבר על זה כי לא דיברנו על זה.
אתי בנדלר: אני לא יודעת, אני לא מציעת החוק, אבל אני מניחה ששלט חוצות זה דבר הרבה יותר גדול, הרבה יותר מסיבי, הרבה יותר לוכד את העין.
אתי בנדלר: מה זה שלט חוצות?
אתי בנדלר: זה שלט פרסומת המוצב לצדי דרכים, בתוך אוטובוסים של התחבורה הציבורית או על דפנותיהם החיצוניים.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אגיד לכם למה אני מתכוונת.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני מנסה לדבר על הגינות.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: בבקשה, אראה לכם תמונה שהבאתי.
כרמל שאמה-הכהן: מי הביא לך את זה?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זאת פרסומת, לא אני עשיתי את זה במחשב.
לאה ורון: יכלו לשים תמונה אחרת, של אוטו, ולכתוב:
לאה ורון: אם שותים לא נוהגים.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: יכול להיות שאולי זה הזמן להשתמש במדיה שייטלו חלק בפרסום למניעה.
דני דנון: הצעת חוק פרטית.
דני דנון: אני אציע אתך.
כרמל שאמה-הכהן: אוקיי, אין הצעות נוספות.
כרמל שאמה-הכהן: אנחנו מברכים את יוזמי החוק על חוק חשוב.
כרמל שאמה-הכהן: אני חושב שפרסום זה ר יפה וחשוב ומקדם את הפעילות במשק; פרסום של מוצרי אלכוהול טומן בחובו גם נפגעים, במיוחד לדור הצעיר.
כרמל שאמה-הכהן: ההמעטה שביצענו, היא מידתית.
כרמל שאמה-הכהן: אני דווקא רציתי משהו טיפה יותר גורף, אבל אלה טיבן של הכרעות.
כרמל שאמה-הכהן: נקווה שזה צעד ראשון בדרך לכיוון של מניעה והורדת השימוש באלכוהול על-ידי הדור הצעיר.
כרמל שאמה-הכהן: בוקר טוב לכל האורחות והאורחים, חברות וחברי הכנסת, אדוני מנכ"ל משרד התמ"ת.
כרמל שאמה-הכהן: אנחנו פותחים את הישיבה הראשונה של ועדת הכלכלה.
כרמל שאמה-הכהן: על סדר-היום דיווח ביניים על עבודת הוועדה לבדיקת התחרותיות בשוק מוצרי המזון והצריכה הידועה בשמה כ"ועדת קדמי", על שמו של המנכ"ל העומד בראשה.
כרמל שאמה-הכהן: לפני כחצי שנה ועדת הכלכלה יזמה מספר דיונים בעניין יוקר המחיה, לרבות בכל מה שקשור לצריכת מוצרי הצריכה ומוצרי המזון.
כרמל שאמה-הכהן: חלק מהדיונים היו סוערים.
כרמל שאמה-הכהן: בדיון אחד לפחות השתתף גם כבוד המנכ"ל.
כרמל שאמה-הכהן: באותה עת הודעתם על הקמת הוועדה ועל תחילת פעילותה.
כרמל שאמה-הכהן: עברו כבר מספר חודשים.
כרמל שאמה-הכהן: אני חושב שרוב חברי הכנסת וגם אני כיושב-ראש ועדת הכלכלה עדיין לא יודעים בדיוק לומר לאן הוועדה מובילה.
כרמל שאמה-הכהן: הציפייה היא גם של הציבור וגם של חברי הכנסת, כי אנחנו מאמינים שדרך המלך היא שממשלה תוביל את השינויים ואת הרפורמות הנדרשות כדי להקל ביוקר המחיה שנובע מריכוזיות.
כרמל שאמה-הכהן: אין עדות טובה יותר מהציטוט של הפורום הכלכלי העולמי שקבע שישראל היא בין המדינות הריכוזיות בעולם – גרועה אפילו מבנגלה-דש וממוזמביק.
כרמל שאמה-הכהן: פרק המיסוי בוועדת טרכטנברג שאמור להקל על החיים של שכבות הביניים והשכבות החלשות יותר, אושר בממשלה ובוועדת הכספים.
כרמל שאמה-הכהן: אבל, היא עדיין לא נגעה ולא מימשה את הטיפול במס הסמוי הזה, מס הריכוזיות, שהצרכנים משלמים, אם זה בגביע קוטג', בפסטה, בשמן, ובכל המוצרים.
כרמל שאמה-הכהן: כל העיניים והאוזניים כאן מכוונות למוצא פיך, ולכך שמסקנות הוועדה שלך יתורגמו גם לחקיקה ממשלתית, ויהיו גם אולי אבן דרך להצעות חוק פרטיות.
כרמל שאמה-הכהן: אבל, הזמן מתחיל לדחוק, ולכן כוועדה שמפקחת פיקוח פרלמנטארי על משרד התמ"ת זימנו את הדיון הזה על מנת לשמוע באיזה שלב אתם נמצאים ולאן הגעתם עד היום, ולקבל החלטות בדבר תהליכים שאנחנו עשויים להוביל בחקיקה פרטית או בהצעות חוק של הוועדה.
כרמל שאמה-הכהן: בתחילת הדיון רשות הדיבור תהיה כמובן שלך, אדוני המנכ"ל.
כרמל שאמה-הכהן: מי שמעוניין לדבר לאחר מכן, נא להירשם אצל מנהלת הוועדה הגברת לאה ורון.
שרון קדמי: תודה רבה, אדוני היושב-ראש, בוקר טוב.
שרון קדמי: אני שמח על ההזמנה.
שרון קדמי: כפי שהתחייבנו בדיונים הקודמים להופיע, אנחנו באים להופיע ולדווח לוועדה, לחברי הכנסת ולציבור היכן אנחנו נמצאים בהליך שתיארת.
שרון קדמי: בתחילת דבריי אני רוצה לומר שאנחנו לקראת סוף גיבוש מסקנות הביניים.
שרון קדמי: הן טרם הוצגו לשרים.
שרון קדמי: הן יוצגו לשרים עם סיום שלב הביניים שיהיה בימים הקרובים.
שרון קדמי: אני מניח שמייד אחר כך זה יוצג לשרים והשרים יחליטו איך הם רוצים להתקדם משם – להגיש את זה לממשלה, להגיע לכנסת וכו'.
שרון קדמי: כל מה שאני אומר פה זה המלצות, כיוונים מסתמנים, ולא החלטות חלוטות של חברי הוועדה.
שרון קדמי: חברי הוועדה טרם הצביעו על דוח הביניים.
שרון קדמי: כמו שאמרתי, הדבר הזה יתקיים בימים הקרובים.