GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
כרמל שאמה-הכהן: אני חושב שזכויות הפגנה מוגנות במדינת ישראל.
יהושע טל: - - - "קוראים לך שי?
יהושע טל: " אמרתי "כן," אמר לי "אתה עצור.
יהושע טל: "
כרמל שאמה-הכהן: אני לא חושב שיש לכם בעיה להפגין איפה שתרצו.
גילה אדרעי: אמרו לנו שלא.
כרמל שאמה-הכהן: - - - אישור?
כרמל שאמה-הכהן: אבל אישור זה פרוצדורה.
דן הראל: כל מה שצריך לעשות זה לבקש אישור להפגנה.
יהושע טל: היה אישור.
כרמל שאמה-הכהן: מי אדוני?
רונן משה: אני רונן משה, יועץ לוועד.
רונן משה: אני רוצה להגיד שני דברים.
רונן משה: אני מתעסק בנושא ההפגנה, המחאה והפעילות התקשורתית.
רונן משה: זה לא נכון לבוא ולהגיד שעובדי הרכבת פוגעים ישר בציבור הנוסעים.
רונן משה: הם עשו תהליך, רצף של פעולות.
רונן משה: ואל תבינו לא נכון – לא רוצים לפגוע בציבור הנוסעים.
רונן משה: זה פוגע בהם תקשורתית ותדמיתית.
רונן משה: אבל מה קרה עד אז?
רונן משה: כשהם הלכו להפגנה מול ביתו של יושב-ראש הדירקטוריון, הם נעצרו; כשהם בנו אוהל מול מבנה ההנהלה, הרסו את האוהל וקרעו אותו - -
לירן גורדון-לוי: רונן, תספר מה הם עשו בתוך אוהל המחאה.
רונן משה: - - וקרעו אותו לגזרים; כשהשביתו מטענים, זה לא עניין אף אחד; כששלחו מכתבים או פנו לדיונים, זה לא עניין אף אחד.
כרמל שאמה-הכהן: אני לא מבין מי מונע מהם להפגין.
כרמל שאמה-הכהן: להבדיל אלף אלפי הבדלות מעובדי הרכבת, שלגישתם נלחמים על הפרנסה שלהם, במדינת ישראל יש גופים שאני פשוט לא מסוגל לסבול את ההפגנות שלהם, אבל החוק בישראל מאפשר להם להפגין.
רונן משה: עובדה שבהפגנה הגדולה מול הבית של יושב-ראש הדירקטוריון – שזו סוגייה בפני עצמה - - -
כרמל שאמה-הכהן: היה רישיון להפגנה?
יהושע טל: היה רישיון.
קריאה: לא בהיקף שהגיע לשם.
גילה אדרעי: אורי יוגב דאג שהרישיון יהיה רק ל-60 איש.
דן הראל: היו 400.
לירן גורדון-לוי: לא, גילה, זה אחרי שתקפו אותו בתוך הדירקטוריון אישית.
גילה אדרעי: הוא רקד כמו לוליין.
כרמל שאמה-הכהן: רונן מדבר.
רונן משה: אני מדבר בהיבט התקשורתי.
רונן משה: יש פה איזו תמונה שמציירים אותה.
רונן משה: רכבת ישראל לאורך שנים היא חברה מיובשת.
רונן משה: זו חברה שהממשלה לא מקצה לה תקציבים, היא מייבשת אותה.
אריאל אבלין: מיליארדים.
קריאה: מה זה לא מקצה תקציבים?
קריאה: - - - מיליון רק לחלפים - - -
גילה אדרעי: לעובדים, לא להנהלות, לעובדים.
רונן משה: מי שיגיע לראות את המוסכים של רכבת ישראל, את הציוד של רכבת ישראל – הוא נראה כמו מוזיאון ארכיאולוגי.
רונן משה: כמו מוזיאון ארכיאולוגי.
אריאל אבלין: גם המוסכים שקיבלו פרס?
רונן משה: ולכן בשנים האחרונות, מגבירים את הקצב.
רונן משה: אבל לא אומרים מה הייתה הבעיה לבנות מוסכים לפני זה?
רונן משה: מה הייתה הבעיה לבנות מכונת שטיפה לקרונות?
רונן משה: למה צריך את "בומברדייה" כדי שתהיה שטיפה לקרונות?
רונן משה: איך שלא הופכים את זה, בסוף, המטרה של כל התהליך שקורה פה היא לפגוע ברכבת ישראל.
רונן משה: אם אפשר לעשות את אותן פעולות דרך הרכבת, עם העובדים של הרכבת ועם הציוד של הרכבת, אז מה הבעיה?
רונן משה: אם הכול פה אידיאולוגיה, מה הבעיה?
רונן משה: אפשר לעשות את אותו דבר, עם אותה רכבת ואותם עובדים.
רונן משה: אותם יעדים.
רונן משה: תגדיר ההנהלה מהם היעדים, יבואו העובדים, תבוא ההנהלה, ויראו שאפשר להגיע לזה.
רונן משה: אז על מה אנחנו מדברים פה?
רונן משה: זה דיון אידיאולוגי, זה לא באמת דיון פרקטי בלאן רוצים להגיע.
גילה אדרעי: תן לאבי.
ישראל אייכלר: יש פה נציגים של הממשלה, יש פה נציגים של העובדים, אבל היושב-ראש, באופן טבעי, לא יכול להזמין את הנוסעים.
ישראל אייכלר: מי שצריך לייצג את הנוסעים זה אנחנו, חברי הכנסת.
ישראל אייכלר: נכון שאנחנו צריכים לדאוג לזכויות העובדים, נכון שצריכים לדאוג לכלכלת המדינה, אבל בסופו של יום צריך לדאוג גם לעתיד הנוסעים ולהווה של הנוסעים.
ישראל אייכלר: הנוסעים בשום פנים ואופן אינם יכולים להיות בני ערובה של מאבק, אפילו הצודק ביותר.
ישראל אייכלר: אני אומר את זה גם לגבי "אל-על" ולגבי הרופאים.
ישראל אייכלר: כי בסופו של דבר מי שלא אשם זה הנוסע, או האזרח החולה שמקבל שירות בבית החולים, או הנוסע בשדה התעופה.
ישראל אייכלר: זאת הרעה החולה במדינה, וגם אמרה את זה יושבת-ראש ועד העובדים: היא ניסתה להגיע אבל אף אחד בכלל לא הסתכל על המכתבים שלה עד שלא נפגעו הנוסעים.
ישראל אייכלר: גם הוועדה שלנו לא התכנסה עד שלא נפגעו הנוסעים.
ישראל אייכלר: העובדה שיושבת-ראש ועד העובדים ישבה בבית סוהר על הפגנה למען זכויות עובדים, זה דבר חמור ביותר.
ישראל אייכלר: או שהמשטרה לא הייתה בסדר או שההפגנה לא הייתה בסדר, אבל אסור שבמדינה נורמלית הפגנת עובדים תסתיים בבית סוהר.
ישראל אייכלר: צריכה להיות פרופורציה לשני הצדדים.
ישראל אייכלר: נציג האוצר, לא שמעתי מספרים.
ישראל אייכלר: שמעתי הרבה על שירות ועל דברים שהייתי מצפה שמשרד התחבורה והמומחים שלו ידברו איתי: על זמינות, על בטיחות, על יעילות.
ישראל אייכלר: את המספר ששמענו, בערך 30 מיליון שקל שעולה התחזוקה, קיבלנו דווקא מוועד העובדים.
ישראל אייכלר: עד הרגע הזה לא משרד התחבורה ולא משרד האוצר אמרו לנו כמה צריכה לעלות האחזקה הזאת, וכמה האחזקה צריכה לעלות למדינה אם העובדים יעשו אותה.
ישראל אייכלר: זה צריך להיות שיקול מכריע של ראשי האוצר.
ישראל אייכלר: אם זה יעלה 20 מיליון או 30 מיליון – 10 מיליון שקלים זה המון כסף.
ישראל אייכלר: נציג האוצר מדבר על זמינות ויעילות – אלה דברים שמשרד התחבורה צריך לדבר.
אריאל אבלין: זה גם קשור לתקציב, חבר הכנסת ישראל אייכלר.
אריאל אבלין: אני אסביר.
אריאל אבלין: המשמעות של זמינות לציוד קובעת כמה ציוד צריך לרכוש.
אריאל אבלין: מדובר בהשקעה של מאות מיליונים.
ישראל אייכלר: אבל את המספרים לא שמעתי ממך.
אריאל אבלין: היום הזמינות ברכבת ישראל היא 90%, אם זה אומר לך משהו.
אריאל אבלין: ובחברות - - -
גילה אדרעי: הדיוק הוא 90%.
קריאה: הזמינות היא 95% ויותר.
אריאל אבלין: 90% זמינות, אבל לפי דוחות, בחברות באירופה הממוצע הוא 93%.
אריאל אבלין: המשמעות של הפער הזה היא שאתה צריך להחזיק יותר ציוד כדי לספק את אותו שירות.
אריאל אבלין: וזה כסף.
יהושע טל: אף אחד לא - - - תחזיקו ציוד עד היום.
ישראל אייכלר: אבל אני רוצה לסיים את דבריי בנקודות האלה: א' – צריך לשמור על זכויות העובדים, אבל אסור שהעובדים יהיו בעל הבית.
ישראל אייכלר: אני תמיד אומר שלא צריך לנצל את העובדים.
ישראל אייכלר: אני יודע מה זה עובדים בדור ב'.
ישראל אייכלר: אחת העוולות הגדולות בבנקים ובקופות החולים זה העניין של דור ב'-דור ג'.
ישראל אייכלר: שני אנשים עובדים ואחד מקבל הרבה כסף על מעט עבודה ואחד מקבל מעט כסף על הרבה עבודה.
ישראל אייכלר: ב' – צריך לדאוג לעניין הכלכלי.
ישראל אייכלר: האוצר ומשרד התחבורה צודקים: הרכבת חייבת לצאת משנות ה-50.
ישראל אייכלר: היושב-ראש כרמל שאמה יודע את זה וכולנו יודעים את זה.
ישראל אייכלר: הרכבת חייבת לצאת לתקופה חדשה, כמו שיש באירופה רכבות שהן מרכיב מרכזי בייעול הכלכלה והשינוע של המדינה.
ישראל אייכלר: צריך להוציא את הרכבת מהבוץ.
ישראל אייכלר: אם צריך לעשות את זה באמצעות ציוד יותר טוב – בבקשה.
ישראל אייכלר: צריך לשקול את זה בשים לב גם לזכויות העובדים אבל לא רק להן, וגם לעניין הכלכלי אבל לא רק לו.
ישראל אייכלר: כחבר ועדה וכמי שצריך לייצג עכשיו את הנוסעים, אני אומר שבשום פנים ואופן אסור להשתמש בנוסעים למאבק עובדים או למאבק של ההנהלה.
ישראל אייכלר: אמרתְ כל-כך נכון: כשביקשו מההנהלה שיבטלו או שיגישו צו נגד השביתה שלכם אז הם אמרו "זה טוב לנו.
ישראל אייכלר: " אם זה טוב להם, זה לא טוב לכם.
ישראל אייכלר: בכל מקרה זה לא טוב לא למדינה, לא לנוסעים, וגם לא לעובדים.
ישראל אייכלר: אז תפסיקו עם הפגיעה בנוסעים, ואני מאוד מקווה שתמשיכו ותגיעו להסכם שייעל את הרכבת.
ישראל אייכלר: המנכ"ל הבטיח רכבת לירושלים.
ישראל אייכלר: אני כבר מלבין מאז שהתחילו לעבוד על הרכבת הזאת.
ישראל אייכלר: מתי אתה חושב שזה יהיה?
בועז צפריר: 2017.
ישראל אייכלר: 2017.
ישראל אייכלר: יש עוד כל-כך הרבה שנים.
ישראל אייכלר: יש הרבה אנשים שמבוגרים מדי בשביל לראות את 2017 כמו מחר בבוקר.
ישראל אייכלר: שיהיה בהצלחה, ושוב – לא לפגוע בנוסעים.
ישראל אייכלר: זה נושא הדיון ואני תומך ביושב הראש שכינס אותו.
ישראל אייכלר: שלא יהיו עוד פעם עיצומים על חשבון העובדים.
כרמל שאמה-הכהן: חבר הכנסת רוברט טיבייב, בבקשה.
ישראל אייכלר: סליחה, אמרתי "עובדים" והתכוונתי ל"נוסעים", אבל זה טוב.
גילה אדרעי: זה בסדר, זה אותו דבר.
רוברט טיבייב: ברשותכם, אני עכשיו בכובע של מהנדס חשמל תואר שני.
רוברט טיבייב: ההתמחות שלי באוניברסיטה הייתה "רימוט-קונטרול" של מערכות חשמל, כולל רכבת חשמלית.
רוברט טיבייב: אני קצת מבין באחזקה.
רוברט טיבייב: דרך אגב, אם כבר אני מייצג את העובדים אז אני רק גאה.
רוברט טיבייב: שיהיה ברור גם למשרד האוצר: בדרך כלל על דברים כאלה אני צריך להתפרץ ולהשתיק אותך – אני לא עושה את זה כי אני עושה את זה בגאווה, אם כבר.
רוברט טיבייב: ובואו נדבר על הקטע המקצועי.
ישראל אייכלר: אני חושב שהיושב-ראש צריך להגיב על זה שבאים לכנסת ונותנים ציונים לחברי הכנסת.
ישראל אייכלר: אני לא יודע אם זה בדיוק - - -
רוברט טיבייב: נסלח לו.
כרמל שאמה-הכהן: הנה, הוא סלח.
כרמל שאמה-הכהן: ימי הסליחות.
רוברט טיבייב: נדבר על ההפרטה, מה צפוי לקרות.
רוברט טיבייב: "את האחזקה צריך להעביר לגוף זר" – אולי תסביר לי מה זה להעביר לגוף זר.
רוברט טיבייב: אם זו לא הפרטה, כנראה אני לא מבין משהו.
רוברט טיבייב: זו הפרטה חד-משמעית.
רוברט טיבייב: מה זו אחזקה?
רוברט טיבייב: מה זו חבילה?
רוברט טיבייב: גם זה סיפור אחר.
רוברט טיבייב: חבילה ל-15 שנים כולל אחזקה זה סיפור די ארוך.
רוברט טיבייב: היינו בסרט הזה.
רוברט טיבייב: אני פיטרתי באופן אישי אנשים כי קנינו את החבילה.
רוברט טיבייב: אבל את אותה חבילה אפשר לקנות בצורה אחרת לגמרי.
רוברט טיבייב: אפשר לשלוח להשתלמות את אותם אנשים שכבר עובדים ויש להם ניסיון, ולהביא אותם – לא להביא איזושהי חברה זרה או משהו כזה.
רוברט טיבייב: אפשר לעשות את זה.
רוברט טיבייב: אין פה מהנדס של רכבת ישראל שאיתו אפשר היה לדבר על הנושאים האלה.
רוברט טיבייב: זה באופן כללי.
רוברט טיבייב: כל מה שקרה בראשון לציון, בעיניי זה פשוט סימפטום.
רוברט טיבייב: בגדול, אתם גרמתם לסימפטום הזה.
רוברט טיבייב: אתם כהנהלה של רכבת ישראל, ולא הם.
רוברט טיבייב: הם נכנסו לנישה שהם פשוט משתמשים בהצעות של בית-המשפט.
רוברט טיבייב: הם פשוט לא מבינים שהם כבר נכנסו למלכודת.
רוברט טיבייב: אני לא בטוח שהם יֵצאו מזה, אני לא כל-כך בטוח.
רוברט טיבייב: כי המערכת – וגילה אדרעי ייצגה את זה יפה מאוד – אתם הרבה יותר חזקים, יש לכם הרבה יותר משאבים מאשר יש להם.
רוברט טיבייב: זה ברור חד-משמעית.
רוברט טיבייב: בעיניי הם כבר הפסידו.
רוברט טיבייב: ברגע שהם התחילו את העניין של ראשון לציון הם כבר הפסידו את המלחמה, וחבל.
רוברט טיבייב: כי הכלים שאתם תשתמשו בהם – לא תהיה להם ברירה.
רוברט טיבייב: בסופו של דבר הם יתפטרו, ובעיניי זה חבל, כי הם רכשו ניסיון ויש להם את כל המשאבים במקצועיות.
רוברט טיבייב: לגבי העניין שאמרת שהם לא פועלים לפי הגדרות של היצרן – הם לא אשמים.
רוברט טיבייב: יש להם מהנדס, יש להם הנהלה, והם פועלים לפי ההנחיות שלהם.
רוברט טיבייב: אני ממש מסכים עם חבר הכנסת ישראל אייכלר: בסופו של דבר הנוסע הוא זה שסופג את כל הבעיות וכל המלחמות.
רוברט טיבייב: תודה רבה אדוני היושב-ראש.
כרמל שאמה-הכהן: נתחיל להתקדם, יש עוד מספר דוברים.
כרמל שאמה-הכהן: אני רק רוצה לחדד כמה נקודות.
כרמל שאמה-הכהן: אין מחלוקת שעד ה-23 יש שקט.
כרמל שאמה-הכהן: כלומר, הרכבת פועלת כאילו אין ויכוח.
כרמל שאמה-הכהן: אתם מדברים במסלול מקביל ומנסים להגיע להסכמות.
כרמל שאמה-הכהן: אריאל, במשרד האוצר לא הגעתם סתם להחלטה של ללכת לכיוון של מיקור חוץ בעניין האחזקה.
כרמל שאמה-הכהן: יש איזה נייר מסודר?
אריאל אבלין: בוודאי.
כרמל שאמה-הכהן: על בסיס אילו נתונים ואיזו חשיבה הגעתם למסקנה הזו?
כרמל שאמה-הכהן: יש סיכום דיון או משהו כזה?
אריאל אבלין: אני רק רוצה לחדד.
אריאל אבלין: זה לא משרד האוצר הגיע למסקנה הזו אלא ממשלת ישראל בהחלטה - - -
כרמל שאמה-הכהן: אבל בא מישהו והציג את הנושא לממשלת ישראל.
כרמל שאמה-הכהן: ממשלת ישראל לא ישבה וחשבה על האופציות הנכונות והחליטה על מיקור חוץ.
כרמל שאמה-הכהן: בא השר או גורם מקצועי אחר ואמר: ביצענו עבודת מטה ואנחנו ממליצים ללכת על מיקור חוץ.
כרמל שאמה-הכהן: איך אותו גורם הגיע להמלצה?
כרמל שאמה-הכהן: יש נייר מסודר?
כרמל שאמה-הכהן: ועדת כלכלה תוכל לראות אותו?
כרמל שאמה-הכהן: הוא חסוי?
אריאל אבלין: הוא לא חסוי.
כרמל שאמה-הכהן: אז אני אשמח אם חברי הוועדה יזכו לראות את הנייר המנומק והמסודר הזה.
כרמל שאמה-הכהן: מה מוביל את מדינת ישראל לכיוון מיקור החוץ.
יהושע טל: אני רוצה לענות לשאלה שלך בבקשה.
כרמל שאמה-הכהן: השאלה שלי?
יהושע טל: כן.
כרמל שאמה-הכהן: ביקשתי את הנייר, זה הכול.
יהושע טל: אבל שאלת שאלה ואני רוצה להגיד משפט אחד.
כרמל שאמה-הכהן: ביקשו דווקא מטעם העובדים שהעורך דין - - -
יהושע טל: רק משפט אחד.
יהושע טל: אנחנו יושבים מעל - - -
לאה ורון: מה שמך, בבקשה?
יהושע טל: שי טל, אני יושב-ראש ועד צפון.
יהושע טל: אנחנו יושבים מעל שנה במשא ומתן.
יהושע טל: יושב-ראש האיגוד ידבר עוד מעט.
יהושע טל: כמה פעמים שאלתי אותו שאלות.
יהושע טל: כמה כסף זה?
יהושע טל: אריאל אמר במילה פשוטה: זה לא עניין כלכלי.
אריאל אבלין: לא נכון.
יהושע טל: ואם אנחנו יושבים פה בוועדת כלכלה, אז הוועדה צריכה להבין שזה לא עניין כלכלי.
יהושע טל: הם יודעים שאנחנו יותר זולים.
יהושע טל: זה רק עניין אחד: לפרק את העבודה המאורגנת.
יהושע טל: יושב-ראש האיגוד ידבר.
יהושע טל: זה לא כלכלי.
יהושע טל: אתם יכולים לבקש את ההקלטות שבהן זה נאמר.
אריאל אבלין: שי, אני מבקש - - -
יהושע טל: כשאתה דיברת לא חתכתי אותך.
אריאל אבלין: אבל זה לא נכון.
יהושע טל: אתה לא תגיד לי "נכון", תביא את ההקלטה ותראה.
אריאל אבלין: אין בעיה.
יהושע טל: - - - יש לך בעיה.
גילה אדרעי: אריאל, שנה וחצי אנחנו במשא ומתן איתך, ואף פעם לא הבאת נייר.
כרמל שאמה-הכהן: אבי אדרי, יושב-ראש אגף התחבורה בהסתדרות, בבקשה.
אבי אדרי: אני קודם כל רוצה להתייחס לחברי הוועדה הנכבדים.
אבי אדרי: הרי ההתכנסות הזו קודם כל נועדה לעניין העיצומים.
אבי אדרי: בעניין העיצומים, ההסתדרות לקחה את המושכות לידיים, הפקנו לקחים עצומים ממה שקרה.
כרמל שאמה-הכהן: זה חשוב לשמוע.
אבי אדרי: אם יהיו פעולות נוספות, הן יהיו מידתיות, הן יהיו עם פנייה לציבור.
אבי אדרי: אפילו חשבנו על פתיחת אתר אינטרנט כדי שהציבור יוכל להיכנס לפני.
אבי אדרי: התייחסות קטנה לפגיעה בנוסעים – אין שביתות לוקסוס.
אבי אדרי: כנראה בכל זאת תהיה מידה מסוימת של פגיעה בנוסעים, אבל הם ידעו את זה מראש, לא בהפתעה כמו שקרה.
אבי אדרי: אנחנו נעשה את זה הרבה יותר מסודר ומידתי, ובהנהגתו של יושב-ראש ההסתדרות.
אבי אדרי: מרגע זה הוא לקח את המושכות לידיים.
אבי אדרי: כל פעולה ארגונית כזו או אחרת היא באור ירוק של יושב-ראש ההסתדרות, וזה כדי שהדברים יהיו מידתיים, ממורכזים ושלא יתפזרו.
אבי אדרי: זה לעניין המידתיות של העיצומים.
אבי אדרי: זה נטחן כבר פעם אחת באזורי, עמדנו שם ב"ביזיון", ולאחר מכן היינו בארצי.
אבי אדרי: לדעתי מיצינו את העניין והפקנו לקחים מאוד משמעותיים.
אבי אדרי: נושא נוסף.
אבי אדרי: אני ניהלתי עשרות משאים ומתנים, ויש לי רקורד של עשרות הסכמים קיבוציים.
אבי אדרי: זו פעם ראשונה שאני עומד מול נציג האוצר ואומר לו: תמנה את כל הנקודות שאתה רוצה מהקבלן.
אבי אדרי: דרך אגב, "חבילת אחזקה" זו מעטפת יפה, זו מעטפת מילים שבתוכה יש קבוצה של עובדי קבלן.
אבי אדרי: אמרתי: תגיד מה אתה רוצה.
אבי אדרי: הוא מנה את כל הנקודות, רשמתי אותן אחת לאחת, אמרתי: זהו?
אבי אדרי: הוא אמר לי: זהו.
אבי אדרי: שימו לב – משא ומתן של דקה.
אבי אדרי: קיבלת בהסכם קיבוצי כל מה שאתה רוצה: זמינות, יעילות, קנס-פרס.
אבי אדרי: כל מה שאתה רוצה קיבלת.
אבי אדרי: אמרתי לו שאני מוכן לתת לו עוד סעיף: העלות הכלכלית של הקבלן – תקבל את אותה עלות כלכלית גם בעבור עובדי הסכם קיבוצי.
אבי אדרי: דממה.
אבי אדרי: אפילו יצאו להפסקה לאחר מכן.
אבי אדרי: לאחר מכן אני עושה אלימינציה למה שהיה במשא ומתן, וצצה רק מסקנה אחת: נתַנּו זמינות, נתַנּו יעילות, נתַנּו הכול; נשארה סיבה אחת – פגיעה בעבודה המאורגנת.
אבי אדרי: בית-הדין הארצי עשה סימולציה בתוך הדיון, הוא אמר: רגע, אני רוצה להבין – בתוך האנגר אחד יהיה פיר אחד של עובדי קבלן ופיר אחד של עובדים בהסכם קיבוצי?
אבי אדרי: שני סוגי עובדים שעושים את אותה עבודה על אותם סוגי קרונות, אבל אחד בשכר x ואחד בשכר y?
אבי אדרי: אחד מאורגן ואחד לא מאורגן?
אבי אדרי: אנומליה.
אבי אדרי: כבר אמרתי בתחילת הדיון שזה בניגוד לחוקי הטבע שאני אנהל על זה משא ומתן, כי יש רק השלכה אחת: פגיעה בעבודה מאורגנת.
אבי אדרי: ואת זה אנחנו לא יודעים לעשות.
אבי אדרי: לשמחתי, בית-הדין הארצי קיבל את הטענה שלי' אמר: זו שביתה כלכלית, מותר לעובדים לשבות.
אבי אדרי: אבל – השביתה היא אמצעי, לא מטרה.
אבי אדרי: אנחנו לא מחפשים לפגוע בציבור הנוסעים, הלקוחות שלנו.
רוברט טיבייב: חד-משמעית.
אבי אדרי: בואו נגדיר את המטרה.
אבי אדרי: יושב פה המנכ"ל.
אבי אדרי: מה המטרה?
אבי אדרי: מיקור חוץ?
אבי אדרי: לא, המטרה היא יותר מסילות, יותר אורך מסילה, יותר קרונות, לגדול ולהתעצם.
אבי אדרי: לא חייבים בשביל זה עובדי קבלן, אפשר לעשות את זה איתנו.
אבי אדרי: וכל ההתאמה שהנהלת החברה, משרד האוצר ומשרד התחבורה רוצים הם יקבלו בהסכם קיבוצי עם העובדים.
אבי אדרי: חברי הוועדה הנכבדים, יותר מזה אני לא יודע לעשות.
אבי אדרי: הסכם קיבוצי ראשון שאמרתי: קח, ודרך אגב, בלי כסף.
אבי אדרי: בניגוד לחוקי הטבע – ללא תמורה.
רוברט טיבייב: לא ברור פה משהו - - -
אבי אדרי: עוד משהו ברמה הלאומית של כולנו.
אבי אדרי: אני שמעתי את הסיפור של גילה אדרעי.
אבי אדרי: חברה שברחה מפה במלחמה – לא נותנים לה פרס.
אבי אדרי: זה האני מאמין שלי.
כרמל שאמה-הכהן: מה זאת אומרת ברחה במלחמה?
יהושע טל: מלחמת לבנון השנייה, שנהרגו לנו שמונה עובדים.
גילה אדרעי: היא ברחה.
גילה אדרעי: היא הייתה במסגרת האחריות, ראתה את הטילים ואמרה שהיא לא נשארת פה בלי חדרי הגנה.
גילה אדרעי: עלו העל המטוסים ונסעו.
גילה אדרעי: דרך אגב, הם גם עובדים עם איראן.
גילה אדרעי: ואני יודעת - - -
אבי אדרי: לא, זה לא משנה.
אבי אדרי: אנחנו נמצאים באזור לא יציב, לא נרצה לראות עוד פעם את התמונה שלהם בורחים עם הידע.
אבי אדרי: משהו נוסף, אחרון.
אבי אדרי: לא מדובר בעובדים קיימים.
אבי אדרי: אין ל"בומברדייה" עובדים קיימים.
אבי אדרי: הם לא נמצאים, צריך לבוא לפה ולגייס אותם.
אבי אדרי: אז למה לא לגייס אותם ישירות לחברה?
אבי אדרי: למה התיווך?
אבי אדרי: למה לגזור קופון על גב העובדים?
אבי אדרי: שפוך את העלות הכלכלית של הקבלן על העובדים, אפרופו צדק חברתי.
כרמל שאמה-הכהן: העורכת דין דוקטור מורן סבוראי, באת כוח ועד העובדים בבית-הדין הארצי לעבודה, בבקשה.
מורן סבוראי: תודה רבה שזימנתם אותנו לפה ושאתם מקדישים זמן לחשוב על הבעיות שהעלינו.
מורן סבוראי: אני מלווה את הסכסוך הזה כמה חודשים והוא מאוד נוגע ללבי.
מורן סבוראי: אני רק אעיר כמה נקודות יותר משפטיות, כי את כל השאר גילה אדרעי ואבי אדרי כבר אמרו, ואין מה להוסיף.
מורן סבוראי: קצת סדר: אין שום החלטה של בית-הדין האזורי או הארצי ב"ביזיון" נגד עובדי הרכבת.
מורן סבוראי: לא להתבלבל – היו דיונים בנושא הזה ואין שום החלטה ב"ביזיון".
מורן סבוראי: כשהם אומרים שתיים-שלוש החלטות, הם מתכוונים להחלטות בצווי מניעה ולא ב"ביזיון".
מורן סבוראי: זה בעניין המשפטי.
מורן סבוראי: דבר נוסף.
מורן סבוראי: נציגי האוצר כל הזמן אומרים שיש החלטת ממשלה.
מורן סבוראי: בית-הדין הארצי ניסה להבין מהי החלטת הממשלה 1421.
מורן סבוראי: ניסה וניסה.
מורן סבוראי: אומר בית-הדין הארצי: "סממנים אלה מעוגנים בהחלטת הממשלה, במדיניות הממשלה בכל הקשור להפעלת שירות הרכבות, וביישום החלטת הממשלה על-ידי חברת הרכבת פנימה.
מורן סבוראי: מאידך גיסא, מדובר בהחלטת בעלי המניות בחברת הרכבת, שהם שרי האוצר והתחבורה, ובחוזי התקשרות עסקית בין חברת הרכבת לממשלה.
מורן סבוראי: מאפיינים אלה משקפים התנהלות עסקית רגילה, שאינה שלטונית ריבונית.
מורן סבוראי: " כלומר, בית-הדין הארצי, לאחר שבדק את הדברים לילה שלם, קובע שהוא איננו בטוח שזו החלטת ממשלה במובן שאומרים "החלטת ממשלה".
מורן סבוראי: כן, היא נלקחה על-ידי חברי הממשלה, אבל היא נלקחה על-ידם בכובעם כיצור עסקי.
מורן סבוראי: כמו שאנחנו עושים מודל משפטי, כאשר הממשלה עושה החלטה בג"צית – הולכים לבג"ץ, כאשר הממשלה קונה עיפרון – הולכים לבית-משפט אזרחי.
מורן סבוראי: אותו דבר פה: הממשלה לקחה החלטה בכובעה כמעין מעסיק, מה שנקרא במשפט – ""ריבון מתערב".
מורן סבוראי: זאת לא החלטת ממשלה במובן של שביתה פוליטית ולכן קבע בית-הדין הארצי – ואני שוב מצטטת ומפנה לפסק הדין – שזאת לא שביתה פוליטית.
מורן סבוראי: ולא רק שזאת לא שביתה פוליטית, זאת אפילו לא שביתה מעין פוליטית, זאת שביתה כלכלית לחלוטין.
מורן סבוראי: כל הזמן אומרים לי מהצד הזה: אנחנו לא מבינים איך נפגעת העבודה המאורגנת.
מורן סבוראי: בפסק הדין בעניין "אקרשטיין", שניתן לפני כשנה על-ידי בית-הדין הארצי, הסביר בית-הדין הארצי שפיצול של יחידת המיקוח וחלוקת יחידות המיקוח לחלקים קטנים פוגעים בצורה אנושה בעבודה המאורגנת, ולא יעזור שמבטיחים ביטחון תעסוקתי לעובדים הקיימים.
מורן סבוראי: מפני שאם יש עובדי תחזוקה של חברה אחרת בתוך הרכבת, יש פגיעה בעבודה המאורגנת.
מורן סבוראי: אני לא מדברת רק על פסק הדין בעניין "אקרשטיין", שעליו סמכנו כשפנינו לבית-הדין הארצי.
מורן סבוראי: שימו לב מה אומרים שופטי בית-הדין הארצי בעניין שלנו לפני שלושה-ארבעה ימים: "לפיכך אך סביר הוא כי עובר לביצוע שינוי מבני זה, החלטה בדבר הוצאת אחזקת הקרונות החדשים מחוץ לתחומי פעילותם של עובדי החברה עלולה להוות פגיעה, ולו אפשרית, מידית או עתידית בעובדים ובכוח העבודה המאורגן בחברת הרכבת.
מורן סבוראי: " בדיוק מה שאמרנו התקבל על-ידי בית-הדין הארצי: יש פה פגיעה בעבודה המאורגנת.
מורן סבוראי: מאחר שאנחנו דואגים גם לנוסעים, הלקוחות שלנו, אנחנו נשתדל להיות מידתיים יותר בשביתות הבאות.
מורן סבוראי: לגבי הטענה "אנחנו נוסיף לכם 300 עובדים, אז תשבו בשקט.
מורן סבוראי: " מתמטיקה פשוטה שכנראה מישהו שכח בצד הזה:
מורן סבוראי: אם הרכבת הכפילה את כמות המסילות שלה; הכפילה, ולפי יושבת-ראש הוועד תשלש, את כמות הנוסעים שלה; ומתכוונת להכפיל את כמות הקרונות שלה; איך 300 עובדים עונים על הדרישות?
מורן סבוראי: יש לנו חברה של 2,000 עובדים, שלפי טענת יושבת-ראש הוועד ייבשו אותם במשך 10 שנים, אז איך 300 עובדים עונים על הבעיה?
מורן סבוראי: תנו לנו 2,000 עובדים בתוך הסכם קיבוצי, כמו שאומר יושב-ראש האיגוד.
מורן סבוראי: אבל יושבת-ראש הוועד אומרת בהיגיון ובתום לב: תנו לנו רק 50 ונפתור לכם את כל הבעיה.
מורן סבוראי: אבל ודאי ש-300 עובדים, שניתנו כבר לפני כמה שנים, לא יכולים לפתור את הבעיה העתידית.
גילה אדרעי: ועוד לא קלטנו אותם.
מורן סבוראי: נושא כמעט אחרון, גם כן בעניין העבודה המאורגנת.
מורן סבוראי: פסק הדין בעניין עובדי התברואה בל-אביב קובע שוב בדיוק את מה שאנחנו אומרים: הרחבת המפעל על-ידי עובדי חוץ, עובדי קבלן, היא פגיעה בעבודה מאורגנת.
יהושע טל: אני רציתי לענות להשמצות שאמרו על הכמות שאנחנו עושים לבדק.
יהושע טל: אני בא מהמוסכים.
יהושע טל: אם רכבת ישראל לוקחת חברה שעושה בדיקה ואומרת "68 עובדים" למרות שאנחנו שמונה עובדים בסך-הכול, אז לא העובדים אשמים.
יהושע טל: אם בהחלטת דירקטוריון הוחלט – לא בעתיד, עכשיו, מידי – לקלוט 270 עובדים אחרי 10 שנים שייבשו אותנו, אז ה-300 שמדברים עליהם, לא מדובר על העתיד, מדובר על העבר.
כרמל שאמה-הכהן: אריאל, מה זה הסיפור של ה-68 ו-8?
אריאל אבלין: אני לא מכיר את זה.
אריאל אבלין: אני לא עובד החברה.
גילה אדרעי: של ה"סימנס".
אריאל אבלין: כמה שאני משתדל להיות בקי בפרטים - - -
גילה אדרעי: כל יום לומד.
אריאל אבלין: מי כל יום לומד?
אריאל אבלין: בשביל הפרטים הקטנים יש את הנהלת החברה.
כרמל שאמה-הכהן: אדוני המנכ"ל, אתה מכיר את המשוואה הזאת?
בועז צפריר: לא.
בועז צפריר: 68 עובדים של מה?
גילה אדרעי: "סימנס".
גילה אדרעי: כשקנינו את הציוד פנה אליי הדירקטור אורי יוגב.
רוברט טיבייב: עוד פעם אותו שם?
רוברט טיבייב: כבר כמה פעמים.
גילה אדרעי: כן.
גילה אדרעי: הוא בעייתי.
יהושע טל: הוא עושה את כל הבלגאן.
כרמל שאמה-הכהן: חברים, הוא לא פה כדי להגן על עצמו.
גילה אדרעי: אין בעיה, לא נזכיר אותו.
גילה אדרעי: החברה עצמה, לא הוועד, ביקשה - - -
רוברט טיבייב: אתם מפחדים ממר יוגב?
גילה אדרעי: אנחנו מפחדים רק מזה שלמעלה, אחרת לא היינו עושים מה שאנחנו עושים.
גילה אדרעי: אבל אין מה לעשות, אתה יודע - - -
רוברט טיבייב: כי כל הזמן את מצביעים - - -
גילה אדרעי: יש לו הרבה-הרבה-הרבה כוח, הוא מקושר פוליטית גם לראש הממשלה וגם לשר, הוא אבי ההפרטות.
גילה אדרעי: אני לא צריכה לספר לכם על בתי הכלא ועוד כל מיני דברים כמו "תכנית ויסקונסין", שהוא ניסה להוציא ולא יצאה אל הפועל.
גילה אדרעי: הוא אוהב הפרטות.
גילה אדרעי: אני לא רוצה להיכנס למי גוזר מה.
גילה אדרעי: גם הנושא של יוסי דסקל יצא לא טוב, כי הוא היה חבר דירקטור בחברה הפרטית שלו "White water".
גילה אדרעי: אלה דברים שכולם יודעים, זה לא משהו שאני מגלה עכשיו והוא לא יכול להגיב.
גילה אדרעי: היועץ המשפטי גם ביקש ממנו תגובה על הנושאים האלה.
גילה אדרעי: זה לא מריח טוב, אבל זה לא התפקיד שלי, אני באתי לפה רק כדי להגן על עובדי הרכבת.
גילה אדרעי: אני אומרת לכם: חבר'ה, זו לא בושה.
גילה אדרעי: שלוש שנים מנסים לעשות כל דבר שגורם להפרטה: לייבש אותנו בחלקי חילוף כדי להגיד שאנחנו לא עומדים ביעדים; לא לקלוט עובדים; להכפיש את שמנו בהסתדרות בלי שהנהלת הרכבת דאגה אפילו פעם אחת לתבוע כתב שדיווח דברים לא נכונים על עובדי הרכבת; והיום הגענו לשורה התחתונה – הרצון להוציא את מיקור החוץ, את ההפרטה של אחזקת הנייד.
גילה אדרעי: נשמע לכם הגיוני ששנה ומשהו אני יושבת מול אריאל במשא ומתן, ופעם אחת הוא לא הביא נייר כלכלי?
גילה אדרעי: פעם אחת הוא לא הביא נייר כלכלי.
גילה אדרעי: הם אומרים לי שהם עוד לא יודעים, בזמן שהם כבר רוצים לחתום עם החברה.
גילה אדרעי: חבר'ה, אנחנו לא במדינת חלם.
גילה אדרעי: יש דברים שגם האזרח הפשוט יכול לחבר אותם אחת-שתיים-ושלוש.
כרמל שאמה-הכהן: גילה, אנחנו הלכנו צעד אחורה כדי ללכת כמה צעדים קדימה.
כרמל שאמה-הכהן: המטרה - -
גילה אדרעי: אני רוצה להודות לכולם על ההקשבה.
כרמל שאמה-הכהן: - - המטרה היא שהשיבושים לא יחזרו.
כרמל שאמה-הכהן: אנחנו לא מאלה שאמורים לפתור את הסכסוך בין העובדים להנהלת החברה.
כרמל שאמה-הכהן: אנחנו באנו כדי לדאוג שהמראות שעשו נזק גם לכם - - -
גילה אדרעי: חד-משמעית.
כרמל שאמה-הכהן: אני לא יודע אם אתם שומעים מה ציבור הישראלי אומר ואת מי הוא מאשים, אבל הדעה שלו חותכת לגמרי.
כרמל שאמה-הכהן: זה גורם נזק לרכבת, שאתם חלק ממנה והעתיד שלכם מושקע בה, וזה עושה לכם נזק במאבק הספציפי הזה.
גילה אדרעי: נכון, נכון.
כרמל שאמה-הכהן: הרי אף אחד לא מבחין בפרטים.
כרמל שאמה-הכהן: זה נראה רע מאוד.
כרמל שאמה-הכהן: וזה לא רק נראה רע מאוד, זה גם עולה הרבה מאוד, זה משבש לאנשים את החיים ומשבש את החיים הכלכליים במדינת ישראל.
כרמל שאמה-הכהן: אנחנו לא נוכל להסכים שדברים כאלה יקרו.
גילה אדרעי: צודק.
כרמל שאמה-הכהן: בימים אלה אנחנו פותחים שנה חדשה.
גילה אדרעי: התחלות חדשות.
כרמל שאמה-הכהן: נקווה שבשנה זו תגיעו לעמק השווה במשא ומתן.
כרמל שאמה-הכהן: אנחנו נעקוב אחר העניין.
כרמל שאמה-הכהן: מאחר שהגעתם לנקודת איזון, ולו זמנית, אין לנו כרגע דברים יותר חדים וברורים לומר, מעבר לכך שלא נסכים שהמראות שהיו יחזרו.
כרמל שאמה-הכהן: הכנסת תביע את דעתה – גם הוועדה וגם, אני מניח, גורמים אחרים בכנסת.
כרמל שאמה-הכהן: עיצומים כאלה – לא.
כרמל שאמה-הכהן: יש לכל דבר מידתיות, סבירות, איזון, תזמון, וטעם טוב – לא לחצות את הגבולות האלה.
כרמל שאמה-הכהן: אנחנו ניפגש שוב לקראת סוף המשא ומתן שלכם.
חמד עמאר: על סדר-היום: הצעת חוק הגבלת העישון במקומות ציבוריים (תיקון מס' 2) (פיצוי בלא הוכחת נזק), התשס"ז-2007 של חבר הכנסת יואל חסון, החלת דין רציפות.
חמד עמאר: בתאריך 16.7.2007 אישרה הכנסת החלטה לפצל את סעיף 11 מהצעת חוק הגבלת העישון במקומות ציבוריים.
חמד עמאר: שאר הסעיפים אושרו בקריאה שנייה ושלישית ב-25.7.2007.