GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
ישראל אייכלר: אז אם יש כמה חרדים---
יוסי לבקוביץ: לא כמה, 4,000 חרדים ששרפו דגלי ישראל---
ישראל אייכלר: אם יש כמה חרדים שעשו מעשים אינם טובים---
רונן כהן: זה לא כמה.
כרמל שאמה-הכהן: ביום העצמאות 4,000 איש יוצאים ושורפים דגלים?
יוסי לבקוביץ: שורפים דגלים.
רונן כהן: הם כבר לא שורפים כי כבר לא תולים להם דגלים.
יוסי לבקוביץ: חבר הכנסת כרמל, תפתח ב-YNET ואתרי חדשות, ככה טעימה על המזלג על התחושות הקשות בבית שמש.
ישראל אייכלר: במדינה דמוקרטית, אם יש אנשים שהם עבריינים והם עושים מעשים כאלה, יש משטרה, יש בתי משפט, שיעמידו אותם לדין.
ישראל אייכלר: אתה לא יכול להאשים אוכלוסייה של 700,000 אנשים ולהגיד שבגלל כמה אנשים אני לא רוצה לגור שם.
יוסי פלד: כשהחרדים הגיעו לבית שמש קיבלו אותם בזרועות פתוחות וטיפחו אותם ונתנו להם שכונות ונתנו להם נחלה ומנוחה.
ישראל אייכלר: איך קיבלו אותם?
יוסי פלד: אנחנו, התושבים, לא המתכננים.
ישראל אייכלר: התושבים כן.
יוסי פלד: ועדיין מקבלים בזרועות פתוחות.
ישראל אייכלר: אדוני היושב ראש, למען הפרוטוקול, אני רוצה שייוודע, גם בבית שמש וגם באשדוד, שם הייתי אתמול ושם הלכתי לגור לפני 30 שנה, התושבים היהודים המסורתיים קיבלו את החרדים באהבה גדולה מאוד, תמיד היו גורמים פוליטיים בודדים שעשו אש בכל...
ישראל אייכלר: 'לא תבערו אש בכל מושבותיכם ביום השבת', זה מה שהם היו עושים.
ישראל אייכלר: הם תפסו כמה אנשים, גם בצד שלנו יש אנשים שמבעירים אש וגם בצד שם, והם עשו את כל הציבור החרדי כמקשה אחת.
ישראל אייכלר: זאת גם הבעיה של בית שמש, אתה בא היום.
ישראל אייכלר: .. אגב, מי שגרם נזק הכי גדול לציבור הדתי הלאומי ולחילוניים בבית שמש, שאנשים מפחדים לגור, אלה הפרסומים האלה נגד החרדים.
ישראל אייכלר: אתה אמרת את זה יפה, אם מפרסמים כל הזמן שרוגמים אנשים באבנים, אז אף אחד לא ירצה לבוא, אבל אתה מכיר את התושבים החרדים בבית שמש, 99% מהציבור הזה הוא ציבור שומר חוק, ציבור של אהבת ישראל, ציבור של קירוב לבבות.
רונן כהן: ברוך ה', אני מסכים עם המשפט האחרון שאמרת, אבל לא מפרסמים גם, כמו שחברי יוסי אמר, את הכניסות הנפרדות שיש לרמת בית שמש ג', את האפשרות של לא לעבור דרך השכונות שלהם, ואת האפשרות שאפשר להקים את העיר---
יוסי לבקוביץ: ---שזורקים אבנים כמובן, שעות נפרדות לנשים וגברים, יש סוּפֶּרים רק לגברים.
יוסי לבקוביץ: בוא אני אקח אותך לסיור.
יוסי לבקוביץ: אבל תן גם לשלום לדבר.
שלום לרנר: אני חושב שיש פה קצת חוסר ידע וקצת היתממות.
שלום לרנר: אני הייתי 17 שנה במשרד תיווך בבית שמש, לפני שנהייתי סגן ראש העיר והייתי צריך לוותר על זה, אז אני קצת יודע את השוק, גם מכיר קצת יותר טוב מכולם פה, אני חושב, מה היה בשחר ומה היה ברמה א'.
שלום לרנר: מה שהוזכר פה היום, אורות בנות.
שלום לרנר: אורות בנות זה בית ספר על תפר בין שכונה חרדית לשכונה דתית לאומית וכולם יודעים מה היתה התוצאה.
שלום לרנר: לבוא אלינו, הרב אייכלר, ולהגיד בוא תגור ברמה ג', כשיש שם 1,500 חרדים, אני אבוא עם 100 אנשים, אני יכול לגור שם?
ישראל אייכלר: לא, אבל אתה יכול לעשות שכונות דתיות, כמו שעשיתם באזורים--- שלום לרנר נפרד.
ישראל אייכלר: נפרד, כן.
שלום לרנר: זה מה ש---
ישראל אייכלר: זה מה שאנחנו ביקשנו.
ישראל אייכלר: העניין הוא שהם שוללים את מה שהם עשו לחרדים.
שלום לרנר: לא, תן לי להסביר.
ישראל אייכלר: 20 שנה חיכו לכם.
רונן כהן: ממש לא חיכו לי 20 שנה.
כרמל שאמה-הכהן: עכשיו מר לרנר מדבר, אני מבקש לא להפריע.
שלום לרנר: אם לא הגיעו, הרב אייכלר, אז בית שמש לא היתה עולה מ-15,000, כשאני הגעתי לפני 22 שנה, ל-90,000 היום.
שלום לרנר: הגיעו, חוץ מחרדים, גם הגיעו.
שלום לרנר: הגיעו אלפי אנשים מארצות הברית ומאנגליה, דתיים, והגיעו חילוניים, הגיעו רוסים והגיעו אתיופים, הגיעו לבית שמש, לא רק חרדים.
שלום לרנר: מה שקרה זה שכל מי שהגיע, להיפך, היה מאוד מרוצה.
שלום לרנר: אני תמיד הסברתי לאנשים, הגיעו חרדים, אמרו לי 'עוד חרדים יבואו, בית שמש זה עיר יפה', הגיעו אנגלוסקסים, אמרו למשפחה שלהם לבוא, כולם היו מרוצים, ברוך ה'.
שלום לרנר: מה שקרה בהמשך זה שכל הבנייה התרכזה רק לציבור החרדי, זה מה שקרה בעשר השנים האחרונות.
שלום לרנר: זה שמישהו נכשל ופישל בקטע הזה, מה שאתה אמרת, שלא נתן לשיווק בגלל שחשש מהחרדים, אז הוא עשה עוולה, גם לציבור החרדי וגם לציבור הכללי, בגלל שמה שקרה זה שלשכונות פרטיות כן באו החרדים לשם, אז כן באו אלפי משפחות חרדיות ודווקא לציבור השני לא היה לאיפה להגיע, אם היה, אז באו, אבל לא היה הרבה.
שלום לרנר: מה שקורה היום, אני לא מבין למה הוא מדבר רק על העבר, היום יש בבית שמש 2,000 יחידות דיור ברמת בית שמש ג'1, שכבר עכשיו 75% מזה אלה חרדים.
שלום לרנר: אז לא סביר להגיד לאנשים 'תבואו לגור שם', זה לא סביר.
שלום לרנר: למה באו רק חרדים?
שלום לרנר: אני אגיד לך, היו שם עמותות חרדיות, זכו, אז כבר שליש מהמקום היה חרדי, כל העיתונות החרדית, ואתה יודע יותר טוב ממני---
ישראל אייכלר: למה לא באתם בעמותות וקניתם?
ישראל אייכלר: אני לא מבין.
שלום לרנר: אני אסביר לך, אין לי בעיה.
שלום לרנר: אנחנו לא באים לעשות תחרות, הרב אייכלר, ואתה יודע שזה הדבר הכי גרוע שיכול להיות.
שלום לרנר: תתאר לך שאני זוכה ואתה זוכה על ידי...
שלום לרנר: דרך אגב, מה שקרה ברמה א' זה בדיוק מה שאתה אומר, שבאו חרדים ובאו ליד זה חילוניים וכל אחד חשב שהוא בא לשכונה שלו---
מתתיהו רוזנצוויג: אבל יש פרויקטים לציבור הדתי לאומי שמשווקים בעצם ימים אלה.
מתתיהו רוזנצוויג: זאת אומרת, אין בעיה, מי שרוצה, דתי לאומי, לקנות דירה, יש לו דירה בבית שמש.
מתתיהו רוזנצוויג: העיר לא חסומה.
שלום לרנר: מתי, אל תעזור, אני באמצע להסביר פה.
מתתיהו רוזנצוויג: יש עדיין דירות.
יוסי לבקוביץ: יש ריבוי רק שלהם, שזה לא הדתי לאומי---
שלום לרנר: אני רוצה להסביר לך, קודם כל צריך להבדיל בין יזם פרטי למשרד השיכון.
שלום לרנר: יזם פרטי מוכר למי שהוא רוצה בקצב שהוא רוצה, בסכום שהוא רוצה, וזה מה שקרה כשלא היה שיווק של משרד השיכון.
שלום לרנר: בא משרד השיכון ושיווק 2,000 יחידות דיור.
שלום לרנר: יש יזם פרטי, שקוראים לו גולוונצ'יץ', הוא משווק 1,500 יחידות דיור לציבור החרדי.
שלום לרנר: אז אני לא מדבר על מה שהיה, אבל היום יש 3,500 יחידות דיור מיועדים לציבור החרדי ברמה.
שלום לרנר: יש בעוד כמה שבועות עוד 2,000 יחידות דיור ברמת בית שמש ג'2.
שלום לרנר: על זה אנחנו מדברים.
שלום לרנר: כל מה שאנחנו מבקשים זה שייתנו את ג'2 הזה לא לציבור החרדי.
ישראל אייכלר: תבואו ותיקנו.
ישראל אייכלר: מה שמפריע לי זה ה'לא', תגיד כן, שיבואו ציבור דתי לאומי---
שלום לרנר: אבל לא באותו מקום, לא באותה שכונה.
ישראל אייכלר: מה עם הדירות האחרות שאמרת?
יוסי לבקוביץ: פתח להם בתי ספר חילוניים וממלכתיים דתיים---
ישראל אייכלר: כשיבואו אנשים.
ישראל אייכלר: הרי לא בנו את בתי הספר, כשיבואו אנשים חילוניים, ייבנו להם בתי ספר.
שלום לרנר: הבניין של בתי הספר זה אחרי זה, אתה צודק, אבל אני אומר עכשיו, אם אתה בא ואתה מתחרה איתי על אותה קרקע אז אנחנו הולכים למלחמה, זה מה שאתה רוצה?
ישראל אייכלר: כשאתה היית מועמד לראש העיר, התקשרת לחסידי גור, סגרת איתם על כל האזור בלי שום בעיה---
שלום לרנר: רק החרדים מגור?
ישראל אייכלר: ---חתם עם החברים הצעירים והגיע איתם להסכמות והבנות ורוב חברי העירייה איתו.
ישראל אייכלר: זה מה שאני אומר, אתה עכשיו, בגלל שאתה באופוזיציה---
שלום לרנר: אין שום קשר.
ישראל אייכלר: לא אכפת לי שתהיה אופוזיציה, אבל אל תיקח את החרדים כגב לעשות הסתה.
יוסי לבקוביץ: אין פה אופוזיציה או קואליציה.
שלום לרנר: סליחה, מה זה קשור להסתה?
שלום לרנר: אני אומר מה שאתה אומר, אני אומר, תן שכונה ללא חרדים ותן שכונה לחרדים.
ישראל אייכלר: בסדר, מה שהוא אומר, הם אומרים מניעת חרדים מלבוא.
רונן כהן: לא, חלילה.
רונן כהן: אני לא רוצה שבטעות יירשם בפרוטוקול דברים שהם לא נכונים.
ישראל אייכלר: הם לא באים.
שלום לרנר: זה לא נכון, הם לא באים בגלל שאתה אומר להם 'גם אני בא'.
שלום לרנר: לאותה שכונה.
שלום לרנר: אתה לא יכול להגיד לי---
כרמל שאמה-הכהן: אם מגדירים מראש, אלה שכונות לחרדים, אלה שכונות ללא חרדים, שיש להם אפיון חיים שונה---
שלום לרנר: בדיוק.
שלום לרנר: מקובל עליך?
שלום לרנר: זו השאלה.
כרמל שאמה-הכהן: אלה אילוצי החיים.
שלום לרנר: זה מקובל עליך, הרב אייכלר?
שלום לרנר: או שאתה רוצה את כל ה-30,000 רק לחרדים?
ישראל אייכלר: לא, מה פתאום?
ישראל אייכלר: אני רוצה---
שלום לרנר: אז תגיד שאתה מוכן לבוא לבית שמש, עם מר אבוטבול, ולהגיד... אני מציע, אני רוצה להגיע למסקנה, תגיד שאתה מוכן שתהיה שכונה לחרדים, שיידעו מלכתחילה שזה מיועד לחרדים, שתהיה שכונה אחת ללא חרדים, שיידעו מלכתחילה שזה ללא חרדים, כל אחד יחיה בשכנות טובה, כל אחד יעשה מה שהוא צריך, מה הבעיה בזה?
שלום לרנר: הרי יש עכשיו את ג'2, הוא עומד בעוד כמה שבועות ל...
שלום לרנר: אני אגיד לך יותר מזה, אחד הדברים, ורפי יכול לתקן אותי בזה, של משרד השיכון זה דירה למשתכן.
שלום לרנר: זו אפשרות לתת לציבור יותר בזול.
שלום לרנר: זו הוזלה, זה בכל הארץ.
שלום לרנר: עכשיו מתי יגיד לי אם אני צודק או לא, עיריית בית שמש באה ואומרת 'אני לא רוצה דירה למשתכן, לא צריך'.
שלום לרנר: זה נכון?
מתתיהו חותה: ב-ג' יש דיור למשתכן.
שלום לרנר: ב-ג'2.
שלום לרנר: תגיד לוועדה אם אתם ביקשתם.
שלום לרנר: אתה לא יודע מזה?
כרמל שאמה-הכהן: בשעתו עיריית אור יהודה עשתה פרויקטים לזוגות צעירים ילידי המקום, או התגוררו מספר שנים בעיר, אני ככה רכשתי את הדירה הראשונה שלי.
כרמל שאמה-הכהן: למה לא לעשות לצעירים האלה.
מתתיהו חותה: אני מסכים איתך.
מתתיהו חותה: אנחנו רוצים, המדינה לא מאפשרת את זה.
כרמל שאמה-הכהן: מי זה המדינה?
מתתיהו חותה: המדינה זה המדיניות הכלכלית של מדינת ישראל.
מתתיהו חותה: נגמרו החלוקות לפי מגזרים, ביטלו את העמותות, הכל הולך במכרז.
מתתיהו חותה: המכרז הוא כוחות השוק וכוחות השוק---
כרמל שאמה-הכהן: אז איך עיריית אור יהודה אז בשעתו הוציאה את זה?
מתתיהו חותה: זה היה לפני.
כרמל שאמה-הכהן: עשר שנים אחורה.
שלום לרנר: אפשר גם היום, סליחה, לעשות לזוגות צעירים, יוצאי צבא, אבל הם לא רוצים שיבואו זוגות צעירים יוצאי צבא, הם רוצים---
מתתיהו חותה: השר אטיאס ביקש, וזה נמצא אצלכם, לתת ניקוד יותר גבוה ליוצאי צבא במסגרת העדפות לזוגות צעירים, אבל זה לא במגזר העירוני, זה במגזר הארצי, והמדינה ביטלה את כל ההטבות האלה.
מתתיהו חותה: גם כשהיא נותנת הטבות בפריפריה, היא לא מגבילה אותם לקבוצות מסוימות.
מתתיהו חותה: אז כל מי שרוצה לנצל את ההטבה, יכול לבוא ולנצל.
מתתיהו חותה: באמת כואב לי שאני צריך לצאת נגד החבר'ה האלה, אלה חבר'ה מצוינים---
כרמל שאמה-הכהן: מה הפתרון שאתה מציע?
מתתיהו חותה: אני מאוד רוצה שהם יבואו וייקנו בבית שמש.
מתתיהו חותה: אני מאוד רוצה.
מתתיהו חותה: אני יכול ליצור תנאים, אני נלחם, אני נלחם בוועדות הכנסת שייתנו לי אזורי תעשייה, כדי שהעיר תוכל לכלכל את עצמה ולא תהיה ענייה, אני נלחם כאן כבר ארבע שנים שיעשו כביש לעיר בית שמש.
מתתיהו חותה: אתם יודעים שאין לבית שמש כביש?
מתתיהו חותה: כביש חד נתיבי מכביש מספר 1 עד בית שמש.
מתתיהו חותה: העיר היחידה בארץ.
מתתיהו חותה: העיר היחידה בארץ ש---
כרמל שאמה-הכהן: מר חותה, מה---
מתתיהו חותה: ---כל מיני אידיאליסטים שנלחמים על המקום שלהם.
מתתיהו חותה: האחרים לא נלחמים, הם קמו והלכו למודיעין, שסללו להם מדרכות, יש שדרות רחבות.
יוסי פלד: הם לא עזבו בגלל שאין כביש.
מתתיהו חותה: לא, גם.
כרמל שאמה-הכהן: חברים, אני רוצה להתקדם בדיון.
כרמל שאמה-הכהן: למה אי אפשר לקחת את עוגת התכנון של בית שמש, צפי מעכשיו לעשר שנים, אני לא יודע מה הפרוגרמה שם אומרת, ולהגיד 'זה איקס לחרדים וזה איקס ללא חרדים'.
מתתיהו חותה: קודם כל, שוב, אני חוזר ואומר, ואני רוצה לענות להם דבר קטן בנושא בתי ספר.
מתתיהו חותה: ברמת בית שמש א', שזה כמעט 5,000 יחידות דיור, עשו את כל האפשר, בנו בית ספר ממלכתי כללי, ברמה איכותית גבוהה כדי למשוך אוכלוסייה גבוהה.
מתתיהו חותה: היום בבית ספר שמיועד לכמעט 400 תלמידים, יש לי שם 30 ילדים מהשכונה.
מתתיהו חותה: אני סוגר בית ספר בשכונה הוותיקה ומסיע ילדים כדי להגיע ל-150 תלמידים וכדי לשמור על המבצר הזה בתוך שכונה שהתחרדה.
כרמל שאמה-הכהן: למה זה?
ישראל אייכלר: הם לא רצו לבוא.
רונן כהן: זה לא בגלל שלא רצו לבוא, אם שר החינוך לא היה מכריח את ראש העיר להפעיל את בית הספר, בית הספר הזה לא היה פועל.
רונן כהן: תסלח לי, מר חותה, אבל---
ישראל אייכלר: אבל למה יש 30 ילדים ולא 400?
כרמל שאמה-הכהן: אני רוצה לשמוע את מה שאתה אומר, אם זה אמת, למה אין ילדים בבית הספר?
יוסי לבקוביץ: אמת.
יוסי לבקוביץ: בדרך לרמה א' צריך לעבור בשכונה.
יוסי לבקוביץ: .. אני בתור אדם בוגר קיבלתי אבנים.
יוסי לבקוביץ: לא נסעתי שם בשבת, אני לא רוצה להפריע לציבור.
יוסי לבקוביץ: התלמידות בבית ספר אורות בנות הן תלמידות עם חצאיות, לא תלמידות חילוניות, קטנות, בנות גיל יסודי.
יוסי לבקוביץ: זאת אומרת, יש שם קרוב ל-2,000 קנאים שממררים אפילו לציבור החרדי עצמו את החיים.
יוסי לבקוביץ: לבוא ולהגיד שאפשר לשלוח ילדים בגילאים האלה, אני אישית פה, שאני נלחם על בית שמש עד הסוף, לא יודע אם את הילד שלי אני אשלח, שיחטוף איזה אבן או ביצה או שלילדה שלי, סליחה על הביטוי, יקראו פרוצה.
יוסי לבקוביץ: וזה קורה חדשות לבקרים בבית שמש, חברים.
יוסי לבקוביץ: זה גם הופיע בעיתונות, מי שרוצה, יכול לפתוח 'בית שמש מתחרדת'.
ישראל אייכלר: אתה יודע שהעיתונות היא הגורם המסית.
יוסי לבקוביץ: ---לא במובן של החרדים שאנחנו---
ישראל אייכלר: הוא מביא עדות מהעיתונות.
רונן כהן: לא, אתה יודע מה?
רונן כהן: תמחק מהפרוטוקול את העיתונות, בסדר?
רונן כהן: יש דוגמאות אישיות.
רונן כהן: הבחור שישב פה, הרכב שלו ניזוק כי הוא נסע לבקר מישהו ברמה.
רונן כהן: אשתי ספגה העלבות וספגה קללות על זה שהיא באה עם מכנסיים.
רונן כהן: אם תגיד שהיא באה עם שורטס, אני מבין, היא באה עם מכנסיים ארוכים ואפילו רחבים, ועדיין קיללו אותה.
ישראל אייכלר: לא תשמע ממני מלה אחת של הגנה על מישהו שזורק אבן או---
רונן כהן: אבל אתה לא יכול לצפות שהאוכלוסייה הכללית תשלח את הילדים שלה דרך אותו מקום.
ישראל אייכלר: אני רוצה להגיד לך שאני גדלתי כילד בירושלים וחטפתי הרבה אבנים ולא מחרדים, מכל מיני פרחחים, ואף פעם לא עלה על דעתי להגיד שהציבור הכללי הוא ציבור של אבנים.
ישראל אייכלר: אני נגד כל מי שזורק אבנים---
רונן כהן: נשאלה פה השאלה מדוע בית הספר ריק.
ישראל אייכלר: ---המשטרה צריכה לטפל בזה.
רונן כהן: נשאלה פה שאלה מדוע בית הספר ריק וזו התשובה.
רונן כהן: האם אתה, אני שואל אותך, היית מוכן שהילד שלך ייסע או הנכד שלך ייסע יום יום---
כרמל שאמה-הכהן: אין צורך לשאול את השאלה.
כרמל שאמה-הכהן: אלה חיים בלתי נסבלים, מה שאתם מתארים.
מתתיהו חותה: אני רק רוצה לסכם ולומר שמה שכבוד היושב ראש אמר בהחלט מקובל עלינו, ואם יש דרך חוקית.
מתתיהו חותה: ..
מתתיהו חותה: אנחנו לא מכירים אותה והיא לא נמצאת בידיים שלנו.
רונן כהן: מה זה מקובל עליך?
מתתיהו חותה: שיקימו שכונה, בכל מקום, ברמה, ב-ג', ד', ה', ו' ועד ת' סופית, שכונה, כמו שאמר חבר הכנסת הרב אייכלר, מסוג של משה"ב, או שכונות לציבורים אחרים.
מתתיהו חותה: אם אפשר לכוון את זה בצורה חוקית, אנחנו נשמח.
מתתיהו חותה: אבל בפועל זה לא קורה ובפועל אני שמח להתארגנות הזאת כאן, אבל הם צריכים לשכלל אותה קצת יותר כדי שיהיה להם כוח לבוא ול---
כרמל שאמה-הכהן: מה הרעיון שלך שאפשר לקדם אותו אולי בכנסת.
כרמל שאמה-הכהן: יש לך הצעת חוק שאפשר לקדם שתפתור את הבעיה?
כרמל שאמה-הכהן: מה מונע ממך לתת להם מענה?
קריאה: הקצאות של המינהל, חוק חובת מכרזים.
מתתיהו חותה: כששלחו לי, אחת מוועדות הכנסת האחרות, וזה מהצד השני, 'נא להעביר לנו רשימה כמה עובדים חרדים יש בעירייה', לא עניתי להם כי אני לא יודע מה זה חרדי ומה זה לא חרדי.
מתתיהו חותה: יש לי הרבה גוונים בעירייה.
מתתיהו חותה: גם כאן כשאמרו שליש-שליש-שליש, מה זה ציבור כללי, ציבור דתי לאומי וציבור חרדי?
מתתיהו חותה: החרדים לבד מתפצלים לעשרות קבוצות.
כרמל שאמה-הכהן: למינהל אין התנגדות להוציא מכרזים ספציפיים לבני המקום, אם נאפשר את זה חוקית?
מתתיהו חותה: אתה מסוגל להעביר החלטה לשווק שכונה לבוגרי צבא?
כרמל שאמה-הכהן: לא רק בוגרי צבא, ילידי המקום.
כרמל שאמה-הכהן: לעשות הרכב של אוכלוסייה שישרת את כולם, כי לא כולם בבית שמש עשו צבא.
רפי אלמליח: ככל שתהיה פלטפורמה חוקית, אין לנו שום---
כרמל שאמה-הכהן: אין שום בעיה?
יוסי לבקוביץ: כן, אבל היד המכוונת את תפירת המכרזים ידועה.
יוסי לבקוביץ: גם את המכרזים אפשר---
כרמל שאמה-הכהן: אבל עכשיו באים לתפור לך מכרז.
יוסי לבקוביץ: לא, אין בעיה, אני בעד, אבל אני רק אומר על מה שקרה.
יוסי לבקוביץ: הקבלנים שהגיעו אלה קבלנים שבונים לציבור החרדי.
יוסי לבקוביץ: לא הכל---
ישראל אייכלר: קבלנים חרדים, הם ימכרו לכל מי שיבוא לקנות.
רפי אלמליח: דווקא הקבלנים החרדים מוכרים לחילוניים.
שלום לרנר: אדוני היושב ראש, אני רוצה להגיד כמה מלים.
שלום לרנר: אני חושב שזה גם לטובת החרדים וגם לטובת הציבור הכללי, זה אחד הדברים שלא נתפסים, שמשרד השיכון או המינהל אומר 'אני בונה לכולם, לא מעניין אותי מי בא לגור'.
שלום לרנר: איזה תכנון זה שאתה לא מתכנן?
שלום לרנר: אני בעד זה שיתכננו לחרדים, אם יש להם משפחות גדולות, שיתכננו למשפחות גדולות.
שלום לרנר: הכל הפוך, וזה מה שקרה בבית שמש, דרך אגב, הכל הפוך, חילונים באו איפה שחרדים צריכים להיות וחרדים.
שלום לרנר: .. צריך לתכנן.
שלום לרנר: יש שם 30,000 יחידות דיור, אפשר לתכנן שכולם ייצאו מרוצים.
שלום לרנר: הבעיה עכשיו, הרב אייכלר, אני אומר לך בכנות, זה תלוי בכם.
שלום לרנר: מה שקרה היום, מה שידוע לכולם וגם ראש העיר אומר את זה, זה שכל ה-30,000 יחידות הדיור, הכל מיועד לחרדים.
ישראל אייכלר: זה פשוט לא נכון.
ישראל אייכלר: ראש העיר דיבר איתי ואמר לי שהוא מבקש---
שלום לרנר: אבל במקומות האחרים, לא ברמת בית שמש.
ישראל אייכלר: אני הייתי בנוכחות כשהוא היה אצל הרבי מבעלז.
ישראל אייכלר: הרבי אמר לו לבנות גם לחילונים, גם לדתיים לאומיים וגם לחרדים.
שלום לרנר: אבל הוא לא קיבל את זה.
ישראל אייכלר: לטובת העיר ולטובת כולם.
ישראל אייכלר: זה לא טוב שיהיו רק---
שלום לרנר: אבל הוא לא קיבל את הרעיון.
ישראל אייכלר: הוא קיבל.
ישראל אייכלר: אני חושב שלמשה אבוטבול יש חומר אנושי בלתי אפשרי, כל ראש עיר שהיה פה היה מתפוצץ מזמן ממה שעושים לו.
ישראל אייכלר: הוא מוסר את נפשו בשביל כל האוכלוסיות, מדבר עם כולם---
שלום לרנר: זה לא הדיון פה.
ישראל אייכלר: ---ועוד תקפו אותו שהוא עשה הסכם עם החילוניים, אתם יודעים עם זה.
יוסי לבקוביץ: אי אפשר לדבר על אבוטבול ועל...
יוסי לבקוביץ: שהם לא פה כרגע.
רונן כהן: אתה לא יכול להגיד שהדברים לא נסגרו ברמות הכי גבוהות.
רונן כהן: אנחנו מחזיקים בידינו מסמך של מחלקת החינוך, שבא ואומר בצורה מאוד פשוטה; רמת בית שמש ג'2 תאוכלס באוכלוסייה חרדית, ויש פה את כל הפרוגרמה.
יוסי לבקוביץ: בואו נפתח את הקלפים, יש ערים מסוימות שהוזכרו בהסכם הקואליציוני בין יהדות התורה---
כרמל שאמה-הכהן: חברים, אתם מתפזרים.
בנימין וייל: אני שמעתי הרבה צעקות, אני לא אצעק.
בנימין וייל: המסמך שמופיע ב-ג'2 בחוברת הוא מסמך שלי, אני מנהל מחלקת פרוגרמות במשרד השיכון במחוז ירושלים ואני מתכבד בזה.
בנימין וייל: אני מתכבד לכל האוכלוסיות ואני עובד עם כל האוכלוסיות במרחב ירושלים.
בנימין וייל: אני עובד במקצוע הזה כמעט 30 שנה, ברוך ה' קיבלתי הרבה זכויות ואני מתכבד ואני גאה במה שעשינו בכל האוכלוסיות.
בנימין וייל: בואו נשים את הדברים בפרופורציה ונסביר מה קרה פה.
בנימין וייל: קודם כל כולם שכחו שבערך לפני שש או שבע שנים כן היה מכרז ביתרות הבנייה בשכונה א', אמנם זה היה ברור מראש שזה מושך אוכלוסייה מבוססת, בערך 700 יחידות דיור, ו-2/3 לא הלכו לאוכלוסייה החרדית.
בנימין וייל: נכון, זה היה אנגלוסקסים מארצות הברית בעיקר, אוכלוסייה מבוססת, זה לא צעירי המקום, זה נכון.
בנימין וייל: אבל רוב הציבור שהגיע לשם, 2/3 הוא ציבור של כיפות סרוגות, מבוססים, עולים חדשים.
בנימין וייל: אסור לשכוח את זה, אנחנו לא מייעדים, לא לכאן ולא לכאן.
בנימין וייל: שכונת ג' מיועדת ל-4,000 יחידות דיור.
בנימין וייל: מסיבות תכנוניות חילקנו את השכונה לשני חלקים, ג'1 ו-ג'2.
בנימין וייל: קודם כל אני צריך להסביר, כבוד היושב ראש, שיש שני סוגים של פרוגרמות וזה קצת אולי הפריע להיגיון של הדיון.
בנימין וייל: יש פרוגרמה תכנונית, שבה אנחנו מכינים מראש עבור המתכננים את התוכן של ההפרשות לצרכי ציבור.
בנימין וייל: יש פרוגרמה מסוג אחר, שהעירייה מופקדת עליה, וזו פרוגרמה לביצוע מוסדות הציבור, בעיקר מוסדות חינוך.
בנימין וייל: ואסור לבלבל ביניהם.
בנימין וייל: אחד זה לפני האכלוס והשני הוא אחרי האכלוס.
בנימין וייל: זה שהעירייה משכונה מתאכלסת מזמינה פרוגרמה למוסדות ציבור עבור המגזר החרדי, זה מכיוון שהשכונה מתאכלסת בציבור חרדי.
בנימין וייל: אין לבלבל בין זה ש---
כרמל שאמה-הכהן: כלומר מראש לא יודעים אם זה חרדי או לא.
בנימין וייל: לא יודעים.
כרמל שאמה-הכהן: לא יודעי ם אם בית הספר הוא ממלכתי או חרדי.
כרמל שאמה-הכהן: הוא יכול לשמש גם זה וגם זה.
בנימין וייל: לכן אנחנו כותבים בתכניות שלנו מוסדות ציבור באופן כללי.
בנימין וייל: ה-2,000 יחידות דיור שכבר שווקו, הפרוגרמה התכנונית היתה כללית, לא לציבור החרדי, וכפי שנאמר פה, השיווק היה פתוח לכל ואף אחד לא כיוון לאוכלוסייה זו ולא לאוכלוסייה זו.
יוסי לבקוביץ: אבל אנחנו מדברים פה על ג'2.
יוסי לבקוביץ: ג'2 זו שכונה שעדיין לא יצאה לשוק.
בנימין וייל: אני אמרתי שאני נותן הסבר.
כרמל שאמה-הכהן: מר וייל, אני רוצה התייחסות שלך למסמך שבפנינו.
בנימין וייל: בהחלט, זה מסמך שלי.
כרמל שאמה-הכהן: כתוב 'תלמוד תורה' בפרוגרמה, זה נכון?
כרמל שאמה-הכהן: סמינר לבנות.
בנימין וייל: אני אסביר למה.
בנימין וייל: אין ספק שכאשר אני מכין, למשל בבית"ר עילית או שכונות בירושלים שמיועדות לציבור החרדי, אני מכין את זה על פי הפרוגרמה שאושרה על ידי ממשלת ישראל לטובת האכלוס החרדי.
בנימין וייל: מה שקרה, שגם ג'2 בהתחלה תכננו עבור פרוגרמה כללית, אבל חייבים לדעת, ג'1 ו-ג'2 זה מקשה אחת, כולה 4,000 יחידות דיור.
בנימין וייל: זה לא הגיוני שאנחנו ניתן חלק מאותה שכונה לכאן וחלק מהשכונה לכאן, ולכן התקבלה החלטה מקצועית, ואני עומד מאחורי ההחלטה הזאת, זו לא החלטה רק שלי, אלא ברמה הכי גבוהה, גם בעירייה וגם במשרד השיכון, שנכון, ג'2 צריך להיות המשך של האכלוס המתהווה ב-ג'1 ומיועד לציבור החרדי.
בנימין וייל: אבל מה?
בנימין וייל: אנחנו היום מתכננים שכונות ד', רובע ד', 10,000 יחידות דיור, ואני יכול להביא לכם, המתכננים קיבלו ממני---
כרמל שאמה-הכהן: זו העתודה הבאה של---
בנימין וייל: זו העתודה הבאה.
בנימין וייל: יש גם תכנון של ה', אבל אני מתכנן את ד', 10,000 יחידות דיור וההנחיות שאני קיבלתי מהרמה של שר השיכון ודרך מנהל המחוז שלי, אני הכנתי פרוגרמה דואלית לכל המתכננים.
כרמל שאמה-הכהן: מה זה דואלית?
בנימין וייל: שכולם קיבלו הנחיה להכין את המגרשים, בדיוק כפי שרפי אמר, שהמגרשים יכולים להכיל או התאמה לאכלוס כללי, או דתי, או חרדי, ואנחנו עוקבים אחרי זה בתכנון לוודא שהשכונות העתידיות יכולות להתאכלס, או באוכלוסייה זו, או באוכלוסייה זו, או באוכלוסייה זו.
בנימין וייל: להיפך, אנחנו לא מייעדים את זה לאף אחד.
כרמל שאמה-הכהן: איך אתה מבטיח שב-ד' לא יקרה אותו מצב שבאכלוס הראשון ייכנסו חרדים ואז אתה תבוא ותאמר לנו, 'אני גם חייב מעכשיו להמשיך חרדים'.
בנימין וייל: חוק חובת המכרזים, נכון להיום, מחייב את מינהל מקרקעי ישראל לשווק לכולם, ומי שיגיע יגיע.
ישראל אייכלר: מה היה הסיפור עם שחר, שלפי החוק הזה---
כרמל שאמה-הכהן: שנייה, למה אי אפשר לתכנן ברמת הפרוגרמה, ברמת התכנון, שיהיו שכונות נפרדות?
כרמל שאמה-הכהן: שגם אם שכונה א' היא חרדית, לא מונע משכונה ב' להיות לא חרדית.
בנימין וייל: אם החוק היה מאפשר לי, הייתי עושה את זה ברצון.
כרמל שאמה-הכהן: מה, לתכנן שכונות נפרדות?
כרמל שאמה-הכהן: מה, זה סך הכל כניסות ויציאות.
בנימין וייל: רק כאשר קיימת הצהרה, כדוגמה העיר בית"ר עילית, או שכונות בירושלים, שהעירייה קובעת מראש, והיום זה לא קורה.
בנימין וייל: בירושלים העירייה קובעת מראש שיש שכונה שהיא מיועדת רק לציבור החרדי, אז אני יכול להכין פרוגרמה לכאן או לכאן.
בנימין וייל: אחרת, על פי חוק חובת מכרזים, לכל היותר אני יכול להכין פרוגרמה דואלית.
רונן כהן: אז העירייה יכולה להחליט או לא יכולה להחליט?
רונן כהן: נתת דוגמה על ירושלים.
קריאה: בעבר.
רונן כהן: רק לחרדים.
תמי בולר: אני סגנית מתכננת מחוז ירושלים במשרד הפנים.
תמי בולר: אני קצת אתקן את בנימין, אני מחזיקה כרגע בידי ואני מניחה שחלק קיבלו את ההחלטה, הוועדה המחוזית דנה בחודשים האחרונים, באוגוסט-ספטמבר, בתכנית המדוברת ג'2 ובעוד שתי תכניות נוספות שאנחנו כבר אישרנו למתן תוקף.
תמי בולר: אנחנו תיקנו את הנושא של ההגדרות, כמו שאמרו תלמודי תורה וישיבות, כל המושגים החרדים האלה, אנחנו תיקנו והוועדה ביקשה שמוסדות החינוך יוגדרו באופן נייטרלי, כך שהוועדה המחוזית שמעה.
תמי בולר: ..
תמי בולר: התכנית הזאת, ג'2, היתה מאוד מפורסמת אצלנו, הוגשו אלפי התנגדויות, בהתייעצות עם היועץ המשפטי שלנו הזמנו מאות אנשים לדיון, אדוני פה היה גם בדיון, אני זוכרת אותו.
תמי בולר: היו שלושה דיונים בתכנית הזו ובאמת אנחנו שמענו דברים קשים, גם מתושבי בית שמש הוותיקה וגם מכל מיני---
מתתיהו רוזנצוויג: בעיקר במושבים.
תמי בולר: לא נכון.
יוסי לבקוביץ: אני לבד החתמתי 300 התנגדויות.
תמי בולר: היו תושבי בית שמש הוותיקה, דתיים מכל הסוגים וגם היו התנגדויות של מטה יהודה, אבל זה לא היה העיקר.
תמי בולר: היו באמת התנגדויות קשות, יש בעיה פנים עירונית בין האוכלוסיות, נשמעו באמת טענות של אלימות ושרפות דגלים.
תמי בולר: לא נכנסנו לזה, כי זה לא מכוחה של הוועדה המחוזית, ועדת המשנה להתנגדויות, להחליט, אבל לצערי גם אני חוויתי.
תמי בולר: אני אישית.
תמי בולר: אדריכלית העיר לקחה אותי לסיור מקצועי במקום ואני בעצמי חטפתי שקיות מים וצעקות, אז זה באמת לא נעים.
תמי בולר: צעקות, 'שיקצה' ושקיות מים.
תמי בולר: אני באה בתור נציגת המדינה לתכנן לכל סוגי האוכלוסיות, והוועדה באמת קראה לגורמי המשטרה לטפל בנושא הזה, אבל אנחנו התמקדנו בנושא התכנוני.
תמי בולר: מבחינת מוסדות החינוך, אנחנו תיקנו את הנושא הזה, שהמוסדות יוגדרו באופן נייטרלי, שזה לא יכוון.
תמי בולר: .. ההחלטות מופיעות באינטרנט כמובן, אתם מוזמנים לראות, וגם קבענו שמתחמים רזרביים, שקבעו בתכנית, אנחנו מייעדים אותם לאזורי ספורט.
תמי בולר: זאת אומרת היתה באמת דרישה לברכות שחייה, למתנ"סים, שימושים שיותר משתמשים התושבים הוותיקים, החילוניים, הדתיים.
תמי בולר: אנחנו קיבלנו את ההתנגדויות האלה.
תמי בולר: בנוסף קבענו ששימושים של בית כנסת, אם לא ירצו לייעד חלק מבתי הכנסת לבתי כנסת, תלוי בסוג האכלוס שיהיה, אז זה לא יהווה סטייה ניכרת מהתכנית, זאת אומרת יהיה אפשר לשנות את השימושים של בית כנסת לשימושים אחרים, כך שתינתן גמישות לכל סוגי האוכלוסיות.
תמי בולר: הוועדה המחוזית, בשיתוף עם העירייה, מקדמת תכניות, כמו שאמר מר חותה לפינוי-בינוי בעיר הוותיקה ואנחנו מקדמים.
תמי בולר: היו אצלנו בישיבות בברכה, אזור תעסוקה חדשה מעבר לכביש 38, אזור של ביג חדש, של מסחר ומשרדים.
תמי בולר: לא אמר מר חותה שיש גם היטל של חדש מול ישן, זאת אומרת העירייה גובה היטלים מהשכונות החדשות עבור העיר הוותיקה, כדי לשקם ולשפר את התשתיות שם.
תמי בולר: לגבי מה שאמרו על סוגי החדרים והגדלים, יש מגוון.
תמי בולר: אני חושבת שכל אחד יכול למצוא את עצמו בדירת 3, 4, 5 חדרים, חלק עם אופציה להרחבה.
תמי בולר: בנוסף אישרנו שתי תכניות נוספות, מ'3 ותכנית המשקפיים המוכרת לכולם, שאלה יחידות דיור של בני ביתך.
תמי בולר: זאת אומרת אנחנו באמת רואים שיש מגוון של סוגי דיור לכל האוכלוסיות ואנחנו שמענו במשך שלוש ישיבות טענות קשות והוועדה היתה קשובה וקיבלה את הטענות האלה, גם בנושא של שדרוג כביש 38, שהתושבים סובלים מעומסים כבדים.
תמי בולר: אנחנו התנינו את תחילת האכלוס בתחילת העבודות על כביש 38 שמע"צ מקדם, גם לקטע הצפוני, חיבור עם הפרדה מפלסית ואני מקווה שגם בתכנית ד' ו-ה' שכרגע מקודמות אנחנו נמשיך באותה גישה, שזה יהיה פתוח לכולם.