GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
דנה נויפלד: ערוץ שבעיקרו הוא ערוץ מראה, אבל יכולים להיות גם שידורים נפרדים.
דנה נויפלד: אחד מסוגי השידורים שרואים אותם ב-HD זה שידורי טבע.
דנה נויפלד: אם נרכשים זכויות לשידורים של הנשיונל ג'אוגרפיק, שהם מיוחדים בשידורי HD, אין שום טעם לשדר אותם בערוץ רגיל.
דנה נויפלד: בגלל שאין את האיכויות.
נגה רובינשטיין: למה שזה לא יהיה גורם פרטי?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: למה יש אנשים שיראו את זה ויהיו אנשים שלא?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני מצטערת, קשה לי לקבל את זה.
דנה נויפלד: זה לא יכול להיות עד שלרוב.
כרמל שאמה-הכהן: נגמר הדיון בסעיף הזה.
כרמל שאמה-הכהן: נעבור לדיון הבא.
כרמל שאמה-הכהן: אני לא מצביע עליו.
לאה ורון: שאולי דנה תעביר את הנוסח.
אתי בנדלר: תעבירי הצעת נוסח, אוקיי?
כרמל שאמה-הכהן: תעבירו הצעות נוסח.
כרמל שאמה-הכהן: רשות השידור יכולים להעביר נימוקים למה הם צריכים את הנוסח הזה.
טל רוזנפלד: (5) משדר ערוץ ייעודי, אם ביקש זאת – במסגרת ערוץ טלוויזיה אחד בטכנולוגיית חדות רגילה, ואולם אם עלה מספר משדרי הערוצים הייעודיים ששידוריהם מופצים באמצעות תחנות השידור הספרתיות, על חמישה, יופצו שידוריו של משדר ערוץ ייעודי נוסף בכפוף לקיבולת הפנויה להפצת שידורים כאמור;
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מה זה הערוץ הנוסף?
טל רוזנפלד: עוד לא הגענו לערוץ הנוסף.
נגה רובינשטיין: אנחנו במשדר ערוץ ייעודי כרגע.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אבל יש 5 ייעודיים.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מה זה השישי?
טל רוזנפלד: אם יהיה עוד משדר ערוץ ייעודי.
נגה רובינשטיין: כרגע יש החלטת ממשלה שמתייחסת ל-5 ערוצים ייעודיים.
נגה רובינשטיין: יכולה להיות החלטה נוספת שנוקבת בשניים, בשלושה או בחמישה נוספים.
נגה רובינשטיין: כשמדובר ב-5 האלה זה הרישה של הסעיף.
נגה רובינשטיין: המקום שלהם מובטח.
כרמל שאמה-הכהן: מי אלה ה-5?
קריאה: הערוץ הערבי, הערוץ הרוסי, מוסיקה ישראלית.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מי ה-5 הנוספים?
נגה רובינשטיין: אין כרגע.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: סתם פתוח אתם משאירים?
נגה רובינשטיין: לא פתוח.
נגה רובינשטיין: זה לא סתם פתוח.
נגה רובינשטיין: חוק התקשורת מסדיר אפשרות של 8 ערוצים ייעודים להיות משודרים.
נגה רובינשטיין: כרגע יש החלטת ממשלה רק לגבי 5.
נגה רובינשטיין: על-מנת ליצור ודאות.
לאה ורון: את יכולה להגיד מי הם אותם 5?
טל רוזנפלד: הערוץ הערבי, הערוץ הרוסי, ערוץ מוסיקה, ערוץ מורשת וערוץ חדשות.
נגה רובינשטיין: על מנת לתחום את המקום הבטוח לאותם ערוצים אנחנו נוקבים במספר של 5 ערוצים, לא מעבר לזה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אבל את אומרת עוד אחד.
נגה רובינשטיין: ככל שיהיו ערוצים נוספים, אם יהיה מקום הם יוכלו לעלות.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: יש לכם איזה שהוא כיוון?
נגה רובינשטיין: זאת תהיה החלטת ממשלה.
נגה רובינשטיין: כרגע אין על הפרק ערוצים נוספים שעומדים.
קריאה: ערוץ ייעודי בא לתת מענה לאיזה שהוא כשל שוק, כמו הערוץ הרוסי לדוברי השפה הרוסית, הערוץ הערבי, ערוץ מורשת ישראל וכדומה.
קריאה: אם הממשלה תחליט שיש איזה שהוא כשל שוק באיזה שהוא מגזר או דבר אחר יכול להית שיהיה ערוץ ייעודי.
קריאה: זה לא סתם ערוץ.
קריאה: תארי לך שרוצים לעשות ערוץ ייעודי אתיופי.
רוברט טיבייב: לא הערוץ הרוסי, אולי ערוץ 9.
רוברט טיבייב: זה יותר נכון.
אתי בנדלר: הערוץ הייעודי בשפה הרוסית.
קריאה: תארי לך שירצו להקים ערוץ ייעודי אתיופי.
קריאה: זאת אפשרות פה בסעיף הזה להעלות את זה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: הרי אתם לא באים סתם.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אתם אף פעם לא באים..
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מה עבר לכם בראש אני רוצה לדעת.
נגה רובינשטיין: את מעריכה אותנו יתר על המידה.
נגה רובינשטיין: באנו סתם ככה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני חושבת שאתם חושבים שגם אנחנו באים סתם ככה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אנחנו לא באים סתם ככה.
נגה רובינשטיין: את זה אנחנו יודעים.
ירמי קדושי: אני חושב שהסעיף הזה חשוב להרחבת הערוצים הייעודים מאחר ויש הרבה אנשים בחברה הישראלית שלא היו מיוצגים בתקשורת הישראלית בכלל.
ירמי קדושי: אותו ערוץ ייעודי, שהיום נקרא מוסיקה 24, נשלט על ידי קשת.
ירמי קדושי: זה דבר שלא כל כך עושה טוב לשוק ולהרבה אמנים בארץ.
ירמי קדושי: אני חושב שצריך לתת יותר אפשרויות שייכנסו עוד ערוצים ייעודיים שפונים לאנשים.
ירמי קדושי: אפילו תחרות שתהיה שם יותר, במיוחד בשוק המוסיקה שאין שם בכלל תחרות.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: ערוץ 24 זה כבר לא?
ירמי קדושי: הוא לא פונה להרבה אמנים ויוצרים שנמצאים היום בחרפת רעב.
ירמי קדושי: זה בגלל שאותם אמנים לא נמצאים שם.
כרמל שאמה-הכהן: מי בעד סעיף 6(א)(5)?
טל רוזנפלד: (6) הטלוויזיה הלימודית, אם ביקשה זאת – במסגרת ערוץ טלוויזיה אחד בטכנולוגיית חדות רגילה, ובלבד ששר החינוך מסר לשר, במועד הגשת הבקשה כאמור ובכל שנה לאחר מכן, הודעה שלפיה נוכח כי 51% לפחות משידורי הטלוויזיה הלימודית, או שיעור גבוה יותר שקבע שר החינוך לפי סעיף 14, הם בנושאים לימודיים או חינוכיים המכוונים לילדים או לנוער בהתאם לתקנות שקבע לפי הסעיף האמור; נגיע אחר כך לסעיף 14 שעוסק בטלוויזיה הלימודית.
טל רוזנפלד: הוא נותן לשר החינוך סמכות לקבוע תקנות שבאמת מבטיחות שהשידורים של הטלוויזיה הלימודית הם בנושאים לימודיים וחינוכיים שמיועדים לילדים או לנוער.
טל רוזנפלד: הסעיף הזה אומר שהטלוויזיה הלימודית תוכל לשדר באמצעות המערך במסגרת ערוץ טלוויזיה אחד, רק שתנאי לזה זה ששר החינוך ימסור גם במועד הראשוני וגם בכל שנה אחר כך הודעה לשר התקשורת בה הוא אומר שהיא עומדת בתנאי שהוא קבע לפי התקנות, וש-51% לפחות מהשידורים שלה, או אחוז גבוה יותר שהוא קבע בתקנות האלו, הם שידורים כאלה שמיועדים לילדים ולנוער.
קריאה: אפשר לשאול למה זה ירד מ-90%.
טל רוזנפלד: אפשר לפנות לטלוויזיה הלימודית שתסביר.
דלית שטאובר: שר החינוך מסכים לתנאי הזה.
דלית שטאובר: זה יהיה באישור משרד התקשורת.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: פשוט היום יש שם רק 5%.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: הם חשבו שאם יהיה 50% חינוכית, אז זה כבר.
קריאה: אני לא מבינה למה אני מופנית אליה עכשיו.
קריאה: אני שואלת איך ירד מ-90%.
קריאה: היה 90% וירד ל..
דלית שטאובר: היה רוב מוחלט.
דלית שטאובר: רוב מוחלט בלשון החוק זה 51%.
אילאיל לבנת: בהחלטת ממשלה 90% מהתכנים היו צריכים להיות.
אילאיל לבנת: .
כרמל שאמה-הכהן: אם זה 51%, מה זה 49% האחוז הנותרים?
קריאה: הרוב היה מוחלט.
דלית שטאובר: ה-51% נגזרים מ-24 שעות ביממה.
דלית שטאובר: יש שעות ביממה שמחנכים, כולל הורים, לא רוצים שילדים יצפו בהן.
דלית שטאובר: בשעות האלו יהיו שידורים בתחום של תרבות שמיועדים למבוגרים ונוער, לא לילדים.
דלית שטאובר: יש כאן היגיון בהחלטה הזאת.
כרמל שאמה-הכהן: בואו נגדיר גם את השעות.
דלית שטאובר: בוודאי שיוגדרו השעות.
כרמל שאמה-הכהן: זה לא מוגדר.
דלית שטאובר: זה לא ברור בלשון החוק.
דלית שטאובר: ברור שיש בזה היגיון.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אם זאת טלוויזיה חינוכית, למה צריך..?
כרמל שאמה-הכהן: להגיד שאת רוצה 51%, ובלבד שבין השעות 7:00 בבוקר עד 21:00 בערב 90% מהשידור הוא חינוכי.
כרמל שאמה-הכהן: הם רוצים בלילה לשים דברים אחרים שילדים לא ישבו לראות.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: גם טלוויזיה לימודית הייתה צריכה.
כרמל שאמה-הכהן: הם לא רוצים שילדים ישבו ויראו.
יורם מוקדי: שישימו משהו חינוכי אחר.
קריאה: טלוויזיה חינוכית מפסיקה להיות חינוכית.
קריאה: הם משדרים רק טלנובלות.
דלית שטאובר: אנחנו לא משדרים טלנובלות.
מיכאל מירו: אני רוצה רק להפנות את תשומת הלב לכך שנוסח החוק מתייחס לתכנים בנושאים לימודיים או חינוכיים המכוונים לילדים או לנוער, בעוד שהתפישה של הטלוויזיה החינוכית הייתה שיש תכנים חינוכיים שמיועדים גם לשכבות גיל אחרות.
מיכאל מירו: זה בעצם עושה את הסדר מבחינת האחוזים.
מיכאל מירו: אף אחד לא טען אף פעם שהטלוויזיה החינוכית צריכה לשדר תכנים חינוכיים אך ורק לילדים ונוער.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: היא נקראת טלוויזיה לימודית.
מיכאל מירו: יש עוד שכבות באוכלוסייה, שהן לא ילדים ונוער, שקיבלו מענה במסגרת הטלוויזיה החינוכית, כמו עולים, כמו אוכלוסיות של גיל שלישי.
מיכאל מירו: יש תכנים חינוכיים גם לאוכלוסיות מבוגרות.
מיכאל מירו: זה לא אומר שכל השידורים צריכים להיות מיועדים לילדים ונוער.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני חושבת.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אולי עכשיו יותר קל לי לדבר כשיפה לא נמצאת שם.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: כי אני אהבתי מאוד את העבודה שלה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: היו לי כמה דברים שהייתי רוצה להגיד לה, אבל היא כבר לא כאן.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני חושבת שהיום הטלוויזיה החינוכית זאת טלוויזיה אקטואלית לכל דבר.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני לא רואה בה שום דבר חינוכי.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני חושבת שהיא משדרת שם מהבוקר עד הלילה אקטואליה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אל תעשו לי ככה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: יש לכם שם "עם 5", "עם 6", "עם 7", אחרי זה 10.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: היא בעצם מתחרה בצורה מאוד רצינית בטלוויזיה המסחרית וברשות השידור.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אם יש לנו טלוויזיה חינוכית, למה צריך להגדיר אותה 50%?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה אומר שב-50% הנותרים אנחנו יכולים לעשות לא חינוכית.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: יש לי בעיה עם ההגדרה הזאת.
דלית שטאובר: לא לא חינוכית.
דלית שטאובר: תראו, בתפקידי הקבוע אני מנהלת מחוז תל-אביב במשרד החינוך.
דלית שטאובר: אני קודם כל אשת חינוך.
דלית שטאובר: כשמדברים על חינוך שואלים למה לא מלמדים את הילדים חינוך פיננסי, חינוך נכון לצריכה של אקטואליה.
דלית שטאובר: רבותיי, גם צריכה של אקטואליה, גם צריכה של חינוך כלכלי.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אבל את לא פונה לילדים, את פונה למבוגרים.
דלית שטאובר: לנוער.
קריאה: בגלל זה צריך לחייב אתכם לאחוזים יותר גבוהים.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: "רפי רשף" זה נוער?
דלית שטאובר: כן, זה נוער.
מיכאל מירו: אני חושב שיש פה בלבול.
מיכאל מירו: הטלוויזיה החינוכית בערוץ 23 משדרת משעה 6 בבוקר כל יום עד השעה 17:00 שידורים לילדים ממש.
מיכאל מירו: אולי האמירות האלו מתייחסות לתקופה אחרת, אבל לוח השידורים של הטלוויזיה החינוכית.
מיכאל מירו: .
קריאה: אז בוא נכתוב את זה.
קריאה: נכתוב שזה 100% חינוכי.
אילאיל לבנת: גם ב-10% הפנויים שיש היום הם משדרים טלנובלות שאיש לא קנה מתורכיה.
מיכאל מירו: זה לא נכון.
מיכאל מירו: האמירות פה לא מדויקות.
אילאיל לבנת: אנחנו במקרה מכירים מקרוב את התכנים שלכם.
מיכאל מירו: אתם לא מעודכנים.
אילאיל לבנת: אם זאת הכוונה, אז בבקשה שיירשם שבאחוזים הנותרים זה יהיה תכנים חינוכיים למבוגרים.
רוברט טיבייב: אין לי שום דבר נגד הערוץ החינוכי, אבל האם יש מי שמפקח על זה?
נגה רובינשטיין: עכשיו זאת בעצם הפעם הראשונה.
נגה רובינשטיין: הנה משהו שאנחנו עושים.
נגה רובינשטיין: הצעת החוק יוצרת סוג של הסדרה שמבטיח שלפני העלייה ל-DTT המינימום שייקבע בתקנות של תכנים שמשודרים מיידית.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: למה 50%?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: למה לא 90%, 99%?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זאת טלוויזיה חינוכית.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אם זה חינוכי, שיהיה חינוכי עד הסוף.
מיכאל מירו: החוק מציע לתת סמכות לשר החינוך לקבוע.
קריאה: מי יהיה הגוף שיבדוק את ה-51%?
מיכאל מירו: זה המינימום
מיכל רפאלי כדורי: ממתי שרים בודקים תכנים?
רוברט טיבייב: אין רגולציה, אין מפקח.
רוברט טיבייב: מי יבדוק?
מיכל רפאלי כדורי: ממתי שרים בודקים תכנים במדינת ישראל?
מיכל רפאלי כדורי: יש מועצות ציבוריות בשביל תכנים.
דלית שטאובר: הוא יכתוב את התקנות כך שההגדרה תהיה של תכנים חינוכיים ותרבותיים.
קריאה: מי מפקח על ההפקה שלהם?
מיכל רפאלי כדורי: אני לא מכירה אותך, אני לא יודעת כמה שנים את בתחום, אבל במדינת ישראל - נגה מכירה את זה - תכנים מפוקחים על ידי גופים ציבוריים, לא על ידי שרים, עם כל הכבוד.
כרמל שאמה-הכהן: חברים, השעה 18:00, אנחנו ננעל את הדיון הזה, נמשיך בדיון הבא.
כרמל שאמה-הכהן: תודה רבה לכל מי שהשתתף בדיון.
כרמל שאמה-הכהן: על סדר-היום: הצעת חוק התקשורת (בזק ושידורים) (תיקון מס' 51) (השקעה בהפקות מקומיות בשפה האמהרית), התשע"א-2011 של חבר הכנסת יריב לוין, חבר הכנסת ציון פיניאן (פ/2823).
יריב לוין: אני שוב מודה לך על קביעת הדיון במועד מהיר.
יריב לוין: רבותיי.
יריב לוין: אני שמעתי את הטענות שחלקן הועלו גם בישיבת הוועדה הקודמת וגם בהליך הרביזיה שהיה כאן ואחר-כך גם במליאה.
יריב לוין: אני באמת אומר לידידי הטוב, שלמה, שאני מצר ומצטער על המאמץ העצום שמושקע כאן בניסיון לבלום את חוק.
יריב לוין: החוק הזה הוא לא רק תקדימי אלא חוק שעושה צדק.
יריב לוין: אני לא רוצה לדבר במילים גבוהות מידי אבל בהרבה מובנים הוא עושה צדק היסטורי לא רק עם כל מה שקשור בהבאת השידורים לבתים של ציבור יוצאי אתיופיה, אלא גם בכל מה שקשור בעידוד היצירה המקורית באמהרית כאן בארץ, לרבות כל מה שקשור בשחקנים, בכותבים.
יריב לוין: כל הדברים האלה לא תוקצבו עד היום.
יריב לוין: אני חושב על התרומה התרבותית העצומה שהקהילה הזאת יכולה לתת למארג הכולל של התרבות בישראל והיא לא נוצלה ואפילו נבלמה.
יריב לוין: אמרתי כבר בישיבה הקודמת, חזרתי על זה במליאה ואני אומר את זה גם כאן:
יריב לוין: אפשר היה כמובן לעשות יותר טוב, אין לי ויכוח על זה.
יריב לוין: הלוואי והיינו מגיעים למצב שבו מישהו היה מוכן לתקצב ערוץ שיפעל מבוקר ועד לילה וישדר בשידור פתוח לכולם.
יריב לוין: הודעתי ואמרתי שבכל רגע נתון שבו הממשלה תביא בפני הוועדה הזאת הצעת חוק בנוסח ובסגנון הזה, באותה שנייה אצטרף אליה ואראה בהצעת החוק שלי כמשהו שהשיג את מטרתו.
יריב לוין: המטרה היא בוודאי לזרז ולהגיע לתוצאה הכי טובה שאפשר.
יריב לוין: לא במקרה ואני כמובן לא מתפלא שאנחנו מגיעים לישיבה הזאת להכנה לקריאה שנייה ושלישית כשאנחנו נמצאים באותו מצב.
יריב לוין: אני מוכרח לומר שהיתה לי שיחה עם יו"ר רשות השידור שאמר לי בגילוי לב שאין שום סיכוי בטווח הנראה לעין שיועמד לרשות ציבור דוברי האמהרית ערוץ שישדר בשעות שהן שעות צפיית השיא או לפחות שידור ממושך לאורך היום.
יריב לוין: אני חושב שהסיכוי היחיד שנגיע אי פעם למצב מהסוג הזה הוא העובדה שכרגע נקבע את החובה לתקצב מידי שנה בסכום משמעותי את היצירה המקורית, את החובה להביא את היצירה המקורית באמהרית לכל בית במצב שבו אנשים יוכלו לצפות בה בשעות צפיית השיא ולאו דווקא ב-2 בלילה או בכל מיני שעות כאלה שבהן הדבר הזה עלול להידחק בכל סיטואציה אחרת.
יריב לוין: אני מעריך ויש לי יסוד טוב להאמין שברגע שנעשה את הדבר הזה אנחנו גם נבטיח קודם כל שיפור משמעותי של המצב הקיים ונגדיל מאוד את הסיכוי שתהיה באמת נכונות.
יריב לוין: היו לי שיחות על-כך גם עם נציגי משרד האוצר לגבי האפשרות שבתוך המהלך שמתבצע עכשיו עם "עידן פלוס" או איזה מהלך מן הסוג הזה, ייווצר מצב שאפשר יהיה לשלב את השידורים באמהרית בצורה מסודרת ונגישה לכולם.
יריב לוין: אני אומר שוב, אם כך יקרה, אני בוודאי מברך על זה ואני אהיה הראשון שאתייצב כאן לתמוך במהלך כזה, למרות שמשמעותו יכולה גם להיות ביטול החוק הזה שאני רוצה להעביר.
יריב לוין: אני מודיע ואומר שברגע שזה יקרה והלוואי שזה יקרה, אני אהיה ראשון התומכים במהלך הזה, שלא יהיה ספק.
יריב לוין: אבל כרגע ברור לחלוטין שעומדת בפנינו הזדמנות, אדוני היושב ראש, שהיא הזדמנות חסרת תקדים וספק אם תהיה כזאת פעם נוספת, לתקצב בהיקף משמעותי יצירה מקורית באמהרית.
יריב לוין: להבטיח שיתקיים שידור רציף ומסודר בשפה האמהרית, לרבות בשעת צפיית השיא ולעשות את זה בדרך שתקבע את העניין ותבטיח את העובדה שלא בכל שנה יצטרכו אנשים לעמוד כעניים בפתח ולנסות להציל את העניין הזה.
יריב לוין: אני בטוח שהאכסניה של מועצת הכבלים והלוויין תבטיח את העובדה שהבחירה, גם של הזוכים וגם של הגורמים שיתוקצבו, תהיה בחירה מסודרת, שקופה, ציבורית, על-פי כל הנהלים והקריטריונים המתחייבים.
יריב לוין: לכן אני קורא לחבריי ואומר לכם:
יריב לוין: אני איתכם בכל מאבק ובכל ניסיון להרחיב את העניין.
יריב לוין: להביא אותו למצב שנצליח לייצר באמת שידור שיהיה שידור פתוח ללא דמי מנוי וללא תשלום וכן הלאה.
יריב לוין: עד אז אני חושב שזאת תהיה החמצה של שעת כושר שלא תחזור אם אנחנו לא נתגייס כולנו להעביר את החוק על בסיס המתווה שאושר כאן בקריאה הראשונה.
נחמן שי: אני מתנצל כי אני רץ למקום אחר.
נחמן שי: אני רוצה לומר כמה דברים: אחד, חייבים לטפח שידורים בשפה האמהרית והפקות בשפה האמהרית.
נחמן שי: זאת קהילה גדלה והולכת ויש גם משמעות לשמור את התרבות שלהם דרך השפה, לכן אני רואה בכך חשיבות גדולה.
נחמן שי: שניים, אני מטיל ספק גדול האם אין זאת אחריות של השידור הציבורי במדינת ישראל לעשות את התכניות ואת ההפקות האלה?
נחמן שי: אם הוא לא יכול אז נתכבד ונסייע לו על-מנת שהוא יבצע את זה כי אין ספק שאין לזה שום ערך מסחרי ואי-אפשר להפיק מכך רווחים.
נחמן שי: נקודה שלישית.
נחמן שי: ממילא משתמע שאי-אפשר לעשות את זה בערוצים בתשלום.
נחמן שי: העלות של התחברות ללוויין או לכבלים היא בסביבות 200-250 שקלים לחודש.
נחמן שי: זה 3,000 שקלים לשנה.
נחמן שי: האם אנחנו יכולים להטיל על עולים או אזרחי ישראל שעלו מאתיופיה להוציא 3,000 שקלים רק כדי לשמוע שידורים באמהרית?
נחמן שי: זה ממש לא נכון.
נחמן שי: ארבע, אני אומר לך ניצן.
נחמן שי: האם אתם יכולים לחלק תמיכות?
נחמן שי: האם אתם עושים דבר כזה בתחומים אחרים או שזאת פעם ראשונה שאתם מחלקים תמיכות?
נחמן שי: חלוקת תמיכות זה קריטריונים, זה מנגנונים מסובכים.
נחמן שי: זאת משימה גדולה.
נחמן שי: אני לא יודעת מאיפה מועצת הכבלים והלוויין יודעת לעשות את זה.
רוברט טיבייב: הכי חשוב, זה זמני ואחר-כך זה ייגמר.
יריב לוין: לא, זה קבוע.
נחמן שי: אני מוכן להצטרף ואני מוכן שנגייס עוד ונעלה את זה ל-10 מיליון.
נחמן שי: אני רואה בזה חשיבות גדולה אבל בערוצים ציבוריים פתוחים שאין בהם עלות לבני העדה, שלא יצטרכו להוציא את התשלום הזה.
נחמן שי: בשום תכנית אנחנו לא כופים על אנשים שרוצים לקבל בשפה שלהם לשלם 250 שקלים לחודש.
יריב לוין: נחמן, זה או זה או כלום.
יריב לוין: זה מה שיש להם כרגע.
יריב לוין: אומר יושב ראש רשות השידור שהוא לא יכול לעשות את זה.
יריב לוין: אני אישית דיברתי איתו.
נחמן שי: אנחנו נכפה עליו.
יריב לוין: מתי נכפה, בעוד שנה?
יריב לוין: בעוד שנתיים?
יריב לוין: אם עכשיו לא נצליח - - -
נחמן שי: ננעלה את התקציב ונמצא ערוץ ציבורי או שם או בחינוכית.
נחמן שי: החינוכית יודעת לעשות את זה הכי טוב.
רוברט טיבייב: אנחנו יכולים להתווכח, בוא נשמע אותם.
רוברט טיבייב: הם יודעים בדיוק את הצרכים של הקהילה.
ניצן חן: לגבי שאלתו של חבר הכנסת שי.
ניצן חן: מועצת הכבלים והלוויין היתה מוותרת על התענוג הזה.
ניצן חן: זה כאב ראש לא קטן ואני מסכים איתך שהתכלית צריכה להיות בשידור ציבורי.
ניצן חן: יחד עם זאת אני מסכים והרחבתי בפעם הקודמת את הדברים הערכיים.
ניצן חן: השידורים בשפה האמהרית נפלו בין הכיסאות, חבר הכנסת שי, מי כמוך יודע?
ניצן חן: במקור, כשהוחלט על הערוצים היעודיים, השפה האמהרית היתה חלק מהערוץ הרוסי והתכנית היתה להקים ערוץ גם לשפה האמהרית.
ניצן חן: בסופו של דבר מישהו שכח אותם בדרך.
נחמן שי: לא מוכרחים ערוץ בשפה האמהרית.
ניצן חן: יחד עם זאת, מועצת הכבלים והלוויין כבר מספר שנים מחלקת לשידור הקהילתי על בסיס קריטריונים שקובע משרד המשפטים, בתקציב של 3-3.5 מיליון שקלים בשנה.
ניצן חן: כל הקריטריונים כתובים כך שבמובן הזה, ברמה הפרקטית, אין מניעה לעשות את זה.
ניצן חן: אם תורידו את כאב הראש הזה מאיתנו תבורכו כי אנחנו לא רוצים את זה.
שלמה מולה: בראשית דבריי אני רוצה להגיד שבשום פנים ואופן אני לא חושד ביריב לוין, חברי הטוב, שאין לו כוונות טובות.
שלמה מולה: אני חושב שיריב רוצה שיהיה טוב לקהילת עולי אתיופיה.
שלמה מולה: ברור לי לגמרי מה המניעים.
שלמה מולה: המניעים הם מניעים טהורים ואני לא חושב שיש פה חילוקי דעות.
שלמה מולה: הבעיה שלנו אדוני היושב ראש, גם בהכנה לקריאה ראשונה, היה דיון מאוד מחטפי ולא התעמקנו בנושא ולא הבאנו את כל הסוגיות.
שלמה מולה: רציתי לומר שבהכנה לקריאה ראשונה אתם באמת הצבעתם במחטף.
שלמה מולה: לא היה דיון - - -
כרמל שאמה-הכהן: גם ברביזיה היה מחטף.
שלמה מולה: הרביזיה אפילו לדעתי על גבול פסילת ההצבעה.
שלמה מולה: לא משנה, אני חסיד גדול של קבלת המלצות מקצועיות.
שלמה מולה: ברגע שהתקבלה תשובה מהייעוץ המשפטי אני מקבל אותה בהכנעה ואפילו באהבה.
שלמה מולה: אבל אני לא רוצה לדבר על מה שהיה.
שלמה מולה: שלחתי לכם מסמך מפורט כדי שלא תגידו שמה שנעלה הוא נושא חדש.
שלמה מולה: לכן גם מה ששלחתי לכם בכתובים אליך מביא את הנושא להכנה לקריאה שנייה ושלישית כדי שלא יהיה נושא חדש.
שלמה מולה: אני מציע שלא נרוץ ולא נעמוד על לוח הזמנים.
שלמה מולה: נשמע את כל הנוכחים ואת כל הנימוקים אם אנחנו רוצים לעשות טוב.
כרמל שאמה-הכהן: חבר הכנסת מולה, עד עכשיו לא הבנתי מה הבעיה שלך עם החוק, תסביר לי.
שלמה מולה: תכף.
שלמה מולה: קודם כל אני רוצה לתת את הרקע.
שלמה מולה: בפעם הקודמת לא נתת לי ואני רוצה לחזור ולהגיד.
שלמה מולה: קהילת עולי אתיופיה לא יכולה להיות כספומט למימון כספי הציבור.
כרמל שאמה-הכהן: מה זאת אומרת לא נתתי לך?
כרמל שאמה-הכהן: לא היית בדיון הקודם?
שלמה מולה: הייתי בדיון הקודם.
שלמה מולה: עזוב, מה שהיה היה.
שלמה מולה: מישהו יחשוד בי שאני לא רוצה שידורים באמהרית?
שלמה מולה: אבל אני לא אסכים שבמסווה של סיוע לעולי אתיופיה, מישהו יגזור קופון על חשבון גבה של קהילת עולי אתיופיה.
שלמה מולה: אני מתפלא על משרד האוצר איך בכלל אתם נותנים לזה גב.
שלמה מולה: אני לא מבין מאיפה זה בא לכם.
שלמה מולה: אתם הפלתם את הצעת החוק שלי שדיברה על תיקונים בחוק רשות השידור ולאפשר שידור בשפה האמהרית וטיגרינית.
שלמה מולה: אני מבקש שלא נדבר רק על אמהרית.
שלמה מולה: יש קהילה בישראל שהיא דוברת טיגרינית.
שלמה מולה: שתי השפות הן חשובות, שתי הקהילות חשובות.
שלמה מולה: אני חשבתי שהאכסניה הנכונה לחקיקה כזאת היא השידור הציבורי שבגינו כולנו משלמים אגרת טלוויזיה.
שלמה מולה: לא רק אגרת טלוויזיה, אלא שהמדינה נותנת תוספת תקציב לשידור הציבורי.
שלמה מולה: אז מה פתאום גיליתם עכשיו את שידורי הלוויין והכבלים?
שלמה מולה: עכשיו אני רוצה להגיע למהותו של העניין.
שלמה מולה: אדוני היושב ראש, בישראל יש יותר מ-40,000 בתי אב יוצאי אתיופיה שמדברים טיגרינית ואמהרית.
שלמה מולה: אתם רוצים לעשות את זה בחקיקה ראשית ואנחנו יודעים מאיפה זה בא.
שלמה מולה: אגב, הבעלים שלו מתגאה בכך שהוא עומד לקבל 4.5 מיליון שקל.
שלמה מולה: הוא כבר יודע שהוא עומד לקבל 4.5 מיליון שקלים.
שלמה מולה: הוא אמר את זה גם בהרצאה באוניברסיטה העברית בדיון שהתקיים לרגל 20 שנה ל"מבצע שלמה".
שלמה מולה: גם חבר הכנסת יריב לוין לא הסתיר שבכוונתו להעביר את הכסף הזה באמצעות חקיקה ראשית לאותו ערוץ לווייני שמגיע מאתיופיה.
יריב לוין: בשום פנים ואופן לא.
שלמה מולה: גם את זה אמרת במליאה.
שלמה מולה: אמרת שהערוץ הזה נמצא במצוקה ואתה רוצה לעזור לו.
יריב לוין: אם אתה אומר מה שאמרתי, אז תרשה לי לחזור על מה שאמרתי בצורה ברורה.
יריב לוין: אני אמרתי דבר פשוט ואני חוזר ואומר את הדברים.
יריב לוין: אין לי בכלל ויכוח איתך.
יריב לוין: יש לי ויכוח עם הצעת החוק המקורית שלך שבה דובר על משבצות שידור ולא על מצב שבו יהיה שידור רצוף ומשמעותי כולל בשעות צפיית השיא.
יריב לוין: לכן לטעמי, בצדק, הממשלה התנגדה להצעה הזאת כי היא לא נותנת מענה למה שצריך.
יריב לוין: אבל, אני אמרתי דבר ברור ואני חוזר ואומר אותו גם כאן.
יריב לוין: היום ישנו ערוץ שמשדר.
יריב לוין: אם לא נאשר את התקציב הזה, לא יהיה תקציב להפקות וגם לא יהיו שידורים.
יריב לוין: לעומת זאת, אם נאשר את זה – את זה אמרתי גם לאנשי הערוץ ואני אומר את זה גם כאן - אני משוכנע שיהיו גורמים שברגע שיאושר תקצוב בסכום משמעותי כמו שמדובר כאן, שיתמודדו על העניין הזה, אין לי שום מושג מי בסוף ייבחר ולמען האמת זה לא ענייני.
יריב לוין: לי אכפת שהציבור יקבל שירות יותר טוב.
שלמה מולה: אני רוצה להמשיך את הדברים שלי.
שלמה מולה: אני רוצה להגיע למהות של העניין.
שלמה מולה: בישראל יש קרוב ל-40,000 בתי אב יוצאי אתיופיה שמדברים את שתי השפות.
שלמה מולה: אגב, הנתונים הם של הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה ואני לא המצאתי אותם ומי שרוצה יוכל לקבל את הנתון הזה.
שלמה מולה: לפי הצעת החוק הזאת, מי שראה את הקריטריונים בהצעת החוק ואיך שזה כתוב רק מי שיתחבר לכבלים ב"יס" או ב"הוט" יוכל ליהנות מהשידורים.
שלמה מולה: אני אומר לך אדוני היושב ראש, רק אחרי שהוא יהיה מחובר ל"הוט" ולכבלים, הוא יצטרך להתחבר לכבלים כדי לקלוט את השידורים מאתיופיה.
שלמה מולה: יש לי חילוקי דעות לגבי מהות השידורים האלה ומה הם עושים לקהילה האתיופית, אבל אני לא רוצה להיכנס לזה כי זה לא המקום.
שלמה מולה: לפי הנתונים, יש 16,000 מחוברים.
שלמה מולה: מה אנחנו בעצם עושים?
שלמה מולה: פעם אחת הם מתחברים לכבלים ל"הוט" ול"יס" ופעם שנייה הם צריכים לקבל אקסטרה כסף כדי לקבל את הלוויין האתיופי וגם אנחנו נותנים מתנה של 4.5 מיליון שקלים.
שלמה מולה: אני אומר לכם שזה דבר שלא יעלה על הדעת.
שלמה מולה: מה קורה בדרך כלל?
שלמה מולה: רוב המשפחות, 24,000 משפחות, רובן משפחות מעוטות יכולת שבכלל לא מסוגלות להוציא 3,000 שקלים בשנה.
שלמה מולה: אני רוצה לומר שדווקא מי שצריך ליהנות אלה המשפחות שיושבות בבית כל היום ורוצות להתחבר עם המציאות הישראלית.
שלמה מולה: דווקא אותן משפחות מקבלות הקצבאות שלא יכולות להוציא 250 שקלים בחודש, הן לא ייהנו מזה.
שלמה מולה: אני אומר לך יריב, אני מבין את השיקול שלך אבל אני לא אהיה מוכן להסתכל בעיניים של המשפחות האלה ולומר להן: רבותיי, אני הצבעתי בעד.
שלמה מולה: מה בעצם אני עושה להן?
שלמה מולה: אני מעודד אותן.
שלמה מולה: במקום שאני אתן להן שירות בחינם ב-4.5 מיליון שקלים או להגדיל את התקציב, אני אומר להן שאם הן לא יתחברו ל"הוט" ולכבלים הן לא יקבלו שידור באמהרית.
שלמה מולה: תשמע, זה ביזיון.
שלמה מולה: אני אומר לך, זה 24,000 משפחות שהן מעוטות יכולות.
כרמל שאמה-הכהן: מה האלטרנטיבה?
שלמה מולה: תן לי להמשיך ולנמק.
שלמה מולה: אני התכוננתי טוב ובאתי מוכן.
שלמה מולה: במצב אוטופי זה היה טוב שהמדינה היתה מממנת שעות באמהרית.
שלמה מולה: תאמין לי שגם אני הייתי נהנה.
שלמה מולה: יריב לא היה מרוויח אבל אני הייתי מרוויח כי אני מדבר אמהרית.
שלמה מולה: תאמין לי, הייתי מתנהל בלי תרגום וזה היה טוב.
שלמה מולה: אבל זאת לא המציאות ואני יודע שאנחנו לא חיים שם.
שלמה מולה: לכן אני חושב שהדרך הנכונה, אדוני היושב ראש, היא להגיע למצב שבו התקציב הזה שיינתן – מבחינתי לא משנה כמה זמן, הוא חייב להיות באכסניה של השידור הציבורי.
שלמה מולה: בחוק ההסדרים העברנו את החוק של "עידן פלוס".
שלמה מולה: אני חושב שכל מי שרוצה לסייע לקהילת עולי אתיופיה או לאוכלוסיות חלשות אחרות, צריך לעודד שהוא יקבל את השירות באמצעות "עידן פלוס".
שלמה מולה: במה הדברים אמורים.
שלמה מולה: אגב, כדי לסבר את האוזן, במלחמה שהיתה לנו בעזה החליטו ברשות השידור לתת חצי שעה ביום מידע אינפורמטיבי במסגרת ערוץ 33.
שלמה מולה: אני הייתי בין המשדכים לסייע תקציבית כי באותו זמן היתה מלחמה והאינפורמציה לא היתה מגיעה למשפחות ובעיקר לתושבי הדרום.
שלמה מולה: הערוץ הזה נמשך אח"כ פעם ב שבשבוע לחצי שעה כל מוצאי שבת.
שלמה מולה: היו דיבורים שערוץ 33 יקבל תקציבים.
שלמה מולה: אגב, היו מוכנים לתת יותר זמן אם היו מקבלים סיוע תקציבי.
שלמה מולה: אפילו משרד הקליטה, לבושתם, נסוגו בהם ממתן מיליון שקל.
שלמה מולה: השידור היה אמור להיות מוכפל.
שלמה מולה: הה היתרון של זה?
שלמה מולה: מאחר וערוץ 33 מחובר ל"עידן פלוס" כולם יכולים ליהנות.
שלמה מולה: אני לא רוצה להרבות בדיבור.
שלמה מולה: כשנגיע לפרטי הפרטים של החוק אני אתייחס להסתייגויות שהגשתי.
שלמה מולה: אני רוצה לשמוע את נציג האוצר, האם הם בכלל חושבים שזה מותר ונכון לתת תקציבים לגופים פרטיים ובעקיפין לחייב משפחות להתחבר ל"הוט" ולכבלים.
שלמה מולה: בעיניי זה דבר לא ראוי ולא נכון.
שלמה מולה: לכן, ההתנגדות שלי באופן אישי לא נובעת ממניעים.
שלמה מולה: אני בא ממניעים של טובת קהילת עולי אתיופיה שצריכה לקבל שירות בחינם.
שלמה מולה: השפה האמהרית זה חשוב, 4.5 מיליון שקלים זה לא מספיק.
שלמה מולה: צריך להגדיל את התקציבים.
שלמה מולה: צריך לעבוד בהרמוניה ולחפש את האכסניה.
שלמה מולה: גם את המעט שצריך לתת צריך לתת במקומות נכונים.
שלמה מולה: בשום אופן אני לא אסכים שרק 16,000 יוצאי אתיופיה ייהנו ו-24,000 משפחות חלשות כלכלית או מוחלשות יהיו מופקרים.
כרמל שאמה-הכהן: דני אבבה בבקשה.
דני אבבה: אני רוצה לספר על סבתא שלי.
דני אבבה: זה יותר חשוב בעיניי מכל הדיון הזה ומכל הפטרוניות הזאת.
דני אבבה: היתה לי פגישה ארוכה מאוד עם יריב לוין.