GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
עידן צפניה: אני חושב שהבעיה המרכזית באכיפה, בעיקר בנוגע לאלכוהול, סמים ונהיגה של בני נוער, דבר ראשון, שרוב בני הנוער לא מודעים לאכיפה – אני בתור נער, אם תשאלו אותי כמה אני אקבל על נהיגה בשכרות, או על דריסה של בני אדם, אני לא יודע להגיד לך, המידע הזה לא מגיע לבני הנוער ואנחנו לא יוצרים הרתעה, הרתעה שתוכל לעזור לנו במניעת נהיגה בהשפעת אלכוהול ונהיגה במהירות מופרזת ונהיגה תחת השפעת סמים.
עידן צפניה: זה דבר שצריך לתת עליו את הדעת גם בתוך בתי הספר וגם המשטרה עצמה.
עידן צפניה: במשך שישה חודשים וחצי לא נעצרתי לבדיקה שגרתית פעם אחת.
עידן צפניה: אני נוסע בימי שישי ובימי חמישי, עובר ליד הרבה מקומות בילוי, אני רואה אנשים שותים ונכנסים לכלי רכב, לא נעצרתי פעם אחת.
עידן צפניה: יכול להיות שנהגתי ארבעה ימי שישי ברציפות שיכור והמשטרה לא ידעה על זה.
עידן צפניה: הנוער רואה את זה, הנוער מרגיש את זה.
עידן צפניה: נער שאחרי שישה חודשים לא נעצר לבדיקה שגרתית פעם אחת, הוא אומר לעצמו, למה שאני לא אשתה?
עידן צפניה: המשטרה לא עוצרת אותי, לא בודקת אותי.
ישראל ספיר: אתה צריך להיות אחראי לזה.
עידן צפניה: לי אישית אסור לשתות אלכוהול מבחינה רפואית, אבל - - -
חמד עמאר: הוא מעלה נקודה מאוד חשובה, הנושא של האכיפה של המשטרה.
עידן צפניה: אני תמיד אומר שיש הבדל בין הרצוי למצוי, ומה שמצוי בשטח זה שהנוער עדיין לא אחראי מספיק.
עידן צפניה: יש הרבה בני נוער אחראים, אבל כמו שנאמר פה, מספיק ה-2% האלה שלא אחראים ונגרם אסון.
עידן צפניה: קודם אמרת שכל אדם שנהרג על הכביש זה עולם ומלואו.
עידן צפניה: אדם אחד שנהג בשכרות, לא משנה עם הוא נער או לא, וגרם למוות של שלושה אנשים שלא נהגו בשכרות, שלא נהגו עייפים, שעשו הכול כחוק – הפסדנו.
עידן צפניה: תודה רבה לכם.
חמד עמאר: אנחנו חייבים להגיע למליאה, ובגלל מחסור בזמן אנחנו נעשה ישיבת המשך לנושא כי הנושא הזה חשוב מאוד-מאוד.
דרור חלוץ: שתי דקות.
דרור חלוץ: כולם חזרו על מה שנאמר כאן.
חמד עמאר: אני אתן לכולם לדבר בפעם הבאה.
חמד עמאר: ניקח יותר זמן לנושא ונעשה דיון המשך.
חמד עמאר: קודם כול, אנחנו רוצים להודות לכל מי שהגיע לכאן: לרשות הלאומית לבטיחות בדרכים, לארגון הנהגים ולמשטרה.
חמד עמאר: אנחנו מבקשים מהרשות להביא לישיבה הבאה וגם להעביר לוועדה נתונים על סך כול תאונות הדרכים במחצית הראשונה של שנת 2011, וכן בשנת 2010 והשנים שקדמו.
רון מוסקוביץ: לגבי צעירים לפי חתך גילאים.
חמד עמאר: אני רוצה לראות את פילוח הגילאים מגיל 17 עד גיל 18, מ-18, 19, 20 עד 24.
חמד עמאר: כך אנחנו יכולים להתקדם בנושא.
חמד עמאר: גם לגבי רכבים ישנים שמעורבים בתאונות דרכים – אמרת שהתחלת לבדוק את הנושא הזה.
חמד עמאר: אם אני אקבל נתונים, נוכל להתקדם.
חמד עמאר: מהמשטרה אני מבקש לקבל בישיבה הבאה דיווח שכל שוטרי התנועה עברו את ההכשרה המתאימה ויודעים היום לאכוף את החוק, כי אני מדבר על זה הרבה בוועדה, כבר יותר משנתיים, על אכיפה במגזר הלא יהודי וכניסה ליישובים, שנרגיש את המשטרה בכבישים שבאמת מסוכנים ואנחנו רואים בהם הרבה תאונות דרכים.
כרמל שאמה-הכהן: על סדר-היום: בחירת יושב ראש חדש לוועדת המשנה למאבק בתאונות הדרכים.
כרמל שאמה-הכהן: אנחנו מודים ליושב ראש היוצא, חבר הכנסת טיבייב מקדימה.
כרמל שאמה-הכהן: אנחנו מודים לך על פעולתך בראשות ועדת המשנה.
כרמל שאמה-הכהן: אנחנו מעמידים לבחירה לראש ועדת המשנה למאבק בתאונות הדרכים את חבר הכנסת חמד עמאר מסיעת "ישראל ביתנו".
כרמל שאמה-הכהן: הנושא קרוב ללב שניכם ואתם תישאו בנטל ההובלה של הנושא.
רוברט טיבייב: אני באמת לא רוצה להתייחס לוועדה הקודמת שניהלתי, אני רוצה להתייחס לאישור של חמד עמאר שאמור לנהל עכשיו את הוועדה.
רוברט טיבייב: כמובן בכל מה שתלוי בי, אני אתן לו תמיכה מלאה.
רוברט טיבייב: למרות שאני באופוזיציה והוא בקואליציה, אני לא מאחל לקואליציה הזאת זמן ארוך.
רוברט טיבייב: אני מצטער, אני אומר את מה שיש לי בפנים.
רוברט טיבייב: כמובן לגבי ניהול הוועדה, אתה בהחלט יכול לסמוך עלי וגם על היושב ראש וגם על מנהלת הוועדה.
רוברט טיבייב: בהצלחה.
חמד עמאר: אני רוצה להודות לרוברט על העבודה הטובה שהוא עשה בוועדה וקידם את כל הנושא של הבטיחות בדרכים בישראל.
חמד עמאר: אני רואה בנושא הזה חשיבות רבה.
חמד עמאר: רק אתמול שמענו את הפרסום של " עמותת אור ירוק" לגבי מעורבות של צעירים וקשישים וילדים בתאונות הדרכים וגם על מספרם הגבוה של צעירים המעורבים בתאונות לאחר ששתו אלכוהול ונהגו.
חמד עמאר: בוועדה זאת אני ארצה לקיים דיונים לגבי החוק שאותו העברתי בכנסת שעד גיל 24 אסור לשתות אלכוהול ולנהוג.
חמד עמאר: אני רוצה לבדוק ולראות מה קורה בנושא והאם המשטרה אוכפת את החוק או לא כי זה נושא חשוב.
חמד עמאר: עוד פעם, אני רוצה להודות לרוברט ולאחל לו הצלחה.
כרמל שאמה-הכהן: מי בעד בחירתו של חבר הכנסת חמד עמאר לרשות ועדת המשנה לבטיחות בדרכים?
כרמל שאמה-הכהן: ברכות לנבחר ותודה ליוצא.
כרמל שאמה-הכהן: על-סדר היום: הפגיעה במחזיקי האג"ח בעקבות הסדרי החוב המסתמנים.
כרמל שאמה-הכהן: זה נושא שכבר נדון בכנסת אבל הוא הולך ומקבל נפח בשיח הציבורי ולדעתי המחוקק צריך לתת את דעתו לגבי שינוי הנורמות.
כרמל שאמה-הכהן: נמצא איתנו יו"ר הרשות לניירות ערך.
כרמל שאמה-הכהן: במה הדברים אמורים?
כרמל שאמה-הכהן: כלל ברור הוא שיש הפרדה בין חברה לבין בעלי השליטה בה.
כרמל שאמה-הכהן: זה הבסיס המשפטי לקיומן של חברות.
כרמל שאמה-הכהן: כל סטודנט בקורס לניהול תאגידים לומד זאת.
כרמל שאמה-הכהן: כמובן שבעל שליטה מגיע לציבור ומגייס הון ומדובר בסכומים מאוד גבוהים.
כרמל שאמה-הכהן: זה יכול להיות עשרות מיליונים של גביעי קוטג' ואפילו יותר מכך אבל כנראה שהנושא הזה פחות פשוט מהקוטג'.
שלי יחימוביץ': הוא פחות סקסי.
כרמל שאמה-הכהן: אולי הוא פחות סקסי אבל לא פחות חשוב.
כרמל שאמה-הכהן: לכן יש כאלה שיאמרו: מה אתם רוצים?
כרמל שאמה-הכהן: החברה גייסה את החוב והאדם לא חייב באופן אישי.
כרמל שאמה-הכהן: למה באים אליו בטענות בעת שיש רצון לפגוע בגובה החוב, מה שנקרא, אותו מונח כן סקסי ומרוכך של "תספורת"?
כרמל שאמה-הכהן: אבל יותר מידי "תספורות" עומדות לקרות בשוק ההון שלנו בזמן הקרוב, עד כדי שנדמה שהבורסה שלנו הפכה לאיזה סלון יופי ולא שוק הון מפותח, משוכלל ושקוף.
כרמל שאמה-הכהן: כשמסתכלים על המבנה, מי צריך לאשר את הסדרי החוב האלה, את הקשרים ואת האינטרסים המוצלבים והדדיים, אז פעם אחת המוסדיים צריכים לאשר הסדר חוב בחברה אחת ובפעם השנייה, בעל השליטה באותם גופים מוסדיים צריך לאשר הסדר חוב על-ידי אחרים.
כרמל שאמה-הכהן: כך הדברים נסגרים באותה חבורה מכובדת ולגיטימית אבל נראה שהאינטרס הציבורי נשאר מאחור.
כרמל שאמה-הכהן: זה לא הגיוני ברמה הערכית ואולי צריך לעגן את זה גם ברמה הנורמטיבית החקיקתית.
כרמל שאמה-הכהן: אנשים מגייסים מאות מיליונים ומיליארדים מהציבור וכשיש בעיה זה נופל על הציבור וכשיש חגיגה זה מחולק כבונוסים של מיליונים ומשכורות עתק לבעלי השליטה ולנושאי המשרה באותו תאגיד.
כרמל שאמה-הכהן: לכן נשאלת השאלה, ומבחינתי זאת מטרת הדיון, האם נכון לבוא ולבחון את נושא אמון הציבור בכל נושא משרה.
כרמל שאמה-הכהן: למשל, אם נהג אוטובוס עושה תאונה שמעורבים בה נוסעים, יכול להיות שאחר-כך המדינה תאמר לו: במשך שנתיים אתה לא תוכל יותר לנהוג באוטובוס?
כרמל שאמה-הכהן: יכול להיות שלבעל שליטה שמגייס כסף מהציבור קרתה תאונה שבה יש גם נפגעים, יכול להיות שהוא צריך תקופת צינון עד תקופת הגיוס הבא שלו.
כרמל שאמה-הכהן: אולי זה יהיה מכשיר שמאזן.
כרמל שאמה-הכהן: לפני שאדם בא לבצע "תספורת" למשקיעים שלו, הוא יידע שיש לזה מחיר.
כרמל שאמה-הכהן: יכול להיות שאותם בונוסים שנמשכים ואותן משכורות עתק מעל גובה מסוים, שנה אחרונה לפני ה"תספורת" או בשנתיים האחרונות לפני ה"תספורת", ראוי לבחון האם הבונוסים האלה היו סבירים.
כרמל שאמה-הכהן: לא הגיוני שיחולקו בונוסים ואחר-כך יהיו "תספורות" והכול על חשבון הציבור.
כרמל שאמה-הכהן: כמובן שתמיד מסתכלים על האיזון כדי לא לפגוע ביוזמה ובביטחון של האנשים לגייס הון מהציבור.
כרמל שאמה-הכהן: אבל הציבור בדרך כלל עושה את אותה השקעה באג"חים דרך הגופים המוסדיים, יש עוד מתווך בין לבין.
כרמל שאמה-הכהן: פה המבחן של אותם גופים לבוא ולייצג באופן אמיתי את האינטרס של הציבור.
כרמל שאמה-הכהן: כפי שהזכרתי בתחילת דבריי ומאחר והקשרים הם כל-כך מורכבים - לפעמים זה מגיע לרמה חברית, לפעמים קשרים עסקיים בהיקפים אחרים.
כרמל שאמה-הכהן: לפעמים הציבור נשאר בצד ואנחנו כנבחרי ציבור, כך אני מאמין, צריכים לבוא ולבחון את הנושא לעומק כי נראה שיש פה איזה כשל.
כרמל שאמה-הכהן: אנחנו יודעים שהסדרי החוב המסתמנים הם רק הסנונית הראשונה בגל שאמור להגיע בחודשים או בשנתיים הקרובות.
כרמל שאמה-הכהן: לכן, כשאני רואה אנשי עסקים מאוד מכובדים, כמו אילן בן דב, כמו תשובה, שאומרים לציבור: אני לא מוכן לשאת ולו במעט - - -
שי חרמש: אתה בטוח שהם מכובדים?
כרמל שאמה-הכהן: כן, מבחינתי.
שי חרמש: מי שעושה את זה כבר איבד את הכבוד שלו, הוא כבר לא מכובד.
שלי יחימוביץ': זאת הבעיה.
שלי יחימוביץ': אין בושה, אין אבדן כבוד.
שי חרמש: אולי ממולח, אולי מתוחכם.
כרמל שאמה-הכהן: אתה חושב שאם הם יאבדו את הכבוד כבר לא יהיה להם אינטרס לשמור עליו?
שי חרמש: נתת לי רעיון.
כרמל שאמה-הכהן: אנחנו רואים את ההתנהלות.
כרמל שאמה-הכהן: גם אנחנו כנבחרי ציבורי לא מרשים לעצמנו דברים שלפעמים הם מאוד לגיטימיים.
כרמל שאמה-הכהן: אנחנו מתחשבים בתחושות הציבור בניראות.
כרמל שאמה-הכהן: לא הגיוני שאנשים יעשו חתונות במיליונים, יבנו אחוזות בעשרות מיליונים ואחר כך יבואו לציבור ויגידו את ההיפך.
כרמל שאמה-הכהן: זה אמור להיות להיפך, החזקים והעשירים אמורים לממן בצורה כזאת או אחרת בחלוקת העוגה מצוקות של אחרים, כמו דיור ציבורי.
כרמל שאמה-הכהן: במקום שהכסף מהרווחים של החזקים והעשירים בחברה יממנו דרך מיסוי דיור ציבורי, יוצא שהכסף של אותם אזרחים פשוטים מממן, בין היתר, את הפנטזיות של בעלי השליטה בחברות.
כרמל שאמה-הכהן: אנחנו נרצה לשמוע את האורחים שהגיעו וכמובן את חברי הכנסת שנרשמו לדיבור ואת יושב ראש הרשות לניירות ערך.
כרמל שאמה-הכהן: במה אנחנו יכולים לסייע?
כרמל שאמה-הכהן: יכול להיות שאין במה.
כרמל שאמה-הכהן: אני חושב שבשתי הנקודות שהצגתי: אחת, מי שמבצע "תספורת", מי שפוגע בבעלי החוב שלו מן הראוי שבתקופה של שנתיים, שלוש, ארבע, לא יגייס יותר הון לציבור.
כרמל שאמה-הכהן: מי לקח בונוסים שמנים מכספי הקופה הציבורית רגע לפני שהוא נכנס למספרה, הוא צריך להחזיר אותם לפני שהוא מאשר "תספורת".
כרמל שאמה-הכהן: לכן הדברים הם כפי שהצגתי.
כרמל שאמה-הכהן: חברת הכנסת שלי יחימוביץ, בבקשה.
שלי יחימוביץ': אדוני היושב ראש, אני רוצה להתחיל ולהתייחס להפרדה שאתה דיברת עליה, בין הפרסונה לבין החברה הציבורית שנסחרת בבורסה.
שלי יחימוביץ': אני יודעת שהתרגלנו לקדש את ההפרדה הזאת בין הפרסונה לבין החברה ולהתייחס אליהן כאל שתי ישויות נפרדות.
שלי יחימוביץ': אני חושבת שהמצב הכאוטי ששוק ההון נקלע אליו והנזקים החמורים שזה גורם לחוסכים, מחייבים אותנו לבחון מחדש את סוגיית ההפרדה.
שלי יחימוביץ': אני יודעת שזאת סוגיה מורכבת אבל אין לנו ברירה מוסרית וכלכלית אלא להתחיל לבחון את הסוגיה הזאת.
שלי יחימוביץ': לא יכול להיות שבזמן שלב לבייב עושה הסדר חוב ו"מגלח" את חסכונותיהם של החוסכים, הוא יבנה בינתיים את הבית היקר ביותר בלונדון ובתולדות האומה הבריטית.
שלי יחימוביץ': הבית היקר ביותר שנבנה אי פעם.
שלי יחימוביץ': לא יכול להיות שאילן בן-דוב, בזמן שהוא מגלח ב-50% את החסכונות של המשקיעים, יבנה לעצמו אחוזה מפוארת בכפר שמריהו.
שלי יחימוביץ': זה לא סביר, זה לא הגיוני.
שלי יחימוביץ': זה לא רק מנקר עיניים, אין בזה שום היגיון כלכלי.
שלי יחימוביץ': גם המסר המוסרי כאן הוא בלתי נתפש לחלוטין.
שלי יחימוביץ': זה פשוט לא תקין.
שלי יחימוביץ': זה חוקי, אני יודעת, אבל צריך לעשות שזה לא יהיה חוקי.
שלי יחימוביץ': תכף אני אגיע לפיתרון שלי שמאוד דומה לפיתרון שלך.
שלי יחימוביץ': אנחנו רואים כאן גם הפרדה מוחלטת בין הדימוי לבין האחריות התאגידית.
שלי יחימוביץ': בן-דב בונה לו בינתיים דימוי של פילנטרופ מיטיב, אדם ירא שמיים ועתיר תורות זן.
שלי יחימוביץ': גם "טאו", מתברר, זה שם של דת הינדית.
שלי יחימוביץ': אנחנו שומעים "ישתבח שמו" כל משפט שני.
שלי יחימוביץ': כלומר, יש פה קרבה מאוד גדולה לישויות רוחניות מגוונות מאוד, אגב.
שלי יחימוביץ': בזמן שהוא מטפח לעצמו זהות רוחנית כזאת הוא גם פילנתרופ מאוד גדול.
שלי יחימוביץ': הוא מקים מרפאות שינים לילדים במצוקה.
שלי יחימוביץ': אגב, דיברתי עם אנשי צוות של ערוץ טלוויזיה מסוים על מרפאת שיניים שנפתחה ביפו, אם אני לא טועה.
שלי יחימוביץ': המרפאה לא נפתחה עד שלא הגיע אותו צוות של ערוץ טלוויזיה.
שלי יחימוביץ': כולם חיכו, הילדים, האורחים, המכובדים שהוזמנו.
שלי יחימוביץ': הרי מעשי הצדקה האלה נעשים אך ורק לעיניי המצלמות והם נועדו לייצר לעצמו תדמית חיובית.
שלי יחימוביץ': גם את התדמית הזאת, זה לא וורן באפט וביל גייטס שמוציאים מהכיס שלהם ומההון העצמי שלהם כדי לתרום נתחים מהרכוש שלהם ומההון שלהם לקהילה.
שלי יחימוביץ': גם את הכסף הזה לפילנתרופיה הוא לוקח מהציבור באמצעות "לוטוס", שמשום מה מקבלת מהחברות האחרות שלו כספים בדרך מוזרה.
שלי יחימוביץ': גם הכסף הזה של הפילנתרופיה נלקח מהכיס של הציבור ונועד להאדיר את שמו ולהכשיר מצע שיאפשר לו לעשות מעשים בלתי מוסריים.
שלי יחימוביץ': אני כן רוצה לדבר על אילן בן-דב.
שלי יחימוביץ': אם אילן בן-דב היה לוקח הלוואה של 50 שקלים משכן שלו, איש מעמד הביניים – הוא לא יגור ליד איש מעמד הביניים – אבל נגיד שהיה לוקח הלוואה של 50 שקלים מאדם רגיל שמשת
שלי יחימוביץ': כר שכר ממוצע במשק והיה אומר לו: אני אחזיר לך 75 שקלים בסופו של יום.
שלי יחימוביץ': בסוף לא רק שהוא לא מחזיר לו את ה-50 אלא המחזיר לו 25 שקלים במקום ה-50 שהוא לקח ממנו.
שלי יחימוביץ': הרי ברור שזה מעשה לא מוסרי, לא חברי, לא עומד בשום כללים אתיים.
שלי יחימוביץ': אבל בשבתו כחברה ציבורית הוא כן מרשה לעצמו לעשות את הדברים האלה.
שלי יחימוביץ': ההבדלה הזאת בין המוסר האישי לבין המוסר התאגידי היא הבדלה שאנחנו כבר צריכים באמת לתת עליה את הדעת כי משהו כאן לא מסתדר.
שלי יחימוביץ': שמעתי אותך והסכמתי עם כל מילה, העניין של האחריות האישית שלו חל כאן.
שלי יחימוביץ': בזמן האחרון אנחנו מחילים עוד ועוד אחריות אישית על ראשי רשויות מקומיות שכורעים תחת הנטל.
שלי יחימוביץ': כל האי-סדרים שמתרחשים אצלם, בין אם הם ידעו ובין אם הם לא ידעו, הם אשמים.
שלי יחימוביץ': בכלל, עד כדי הגשת כתב אישום על דברים שנעשים בטריטוריה שלהם.
שלי יחימוביץ': למה זה נכון לגבי ראשי ערים וזה לא נכון לגבי בעלי שליטה בחברות ציבוריות שנסחרות בבורסה?
שלי יחימוביץ': אנחנו רואים בה סיטואציה שבה הכישרון של אילן בן-דב - גם בוועדת כספים וגם פה אני רוצה לעשות את ההפרדה בינו לבין לב לבייב ואפילו בינו לבין נוחי דנקנר, שבמקביל יש להם גם מפעלים אמיתיים או פרויקטים אמיתיים של בנייה.
שלי יחימוביץ': "טאו" זה כלום.
שלי יחימוביץ': היא קיימת באוויר, היא לא קיימת באמת, זה יצור דמיוני שכל כולו מכשיר פיננסי.
שלי יחימוביץ': הוא לא מייצר כלום, הוא לא מעסיק עובדים, שום דבר.
שלי יחימוביץ': בתוך ה"לופ" הזה של העולם הדמיוני שנוצר בשוק ההון - - -
רוברט אילטוב: הוא מייצר חוב.
שלי יחימוביץ': זאת הערה נכונה.
שלי יחימוביץ': הרי כל הכישרון של בן-דב מתחיל ונגמר ברצון המדהים, בנכונות המדהימה של שוק ההון לתת לו כסף של הציבור.
שלי יחימוביץ': בזה מתחיל ונגמר הכישרון.
שלי יחימוביץ': לכישרון הזה צריך לשים סוף.
שלי יחימוביץ': אני מסכימה איתך לחלוטין, הפיתרון הוא מאוד פשוט.
שלי יחימוביץ': הוא נשמע מורכב, יש לו עוד חברות, חברות בנות, נכדות ונינות וזה יהיה קשה ליישום, אבל כן צריך לחשוב על דרך ליישום איך מי שלא עומד בהתחייבויות אג"ח שלו, פשוט לא יוכל יותר להנפיק אג"ח או לתקופה מסוימת.
שלי יחימוביץ': לחילופין, הוא ייתן ערבויות.
שלי יחימוביץ': מצידי, מההון העצמי שלו.
שלי יחימוביץ': ייגמר הסיפור שאדם יכול להנפיק שוב ושוב אג"ח מהציבור ושוב ושוב לעשות "תספורת".
שלי יחימוביץ': אני חושבת שזה מדתי, זה סביר.
שלי יחימוביץ': אפשר לחוקק חוק כזה.
שלי יחימוביץ': אפשר שוועדת כלכלה תחוקק חוק כזה ותוביל אותו.
כרמל שאמה-הכהן: יכול להיות שזאת תהיה המסקנה של הדיון.
שלי יחימוביץ': אני חושבת שזאת מסקנה ראויה ומידתית.
שלי יחימוביץ': היא לא אלימה מידי, היא לא קיצונית מידי.
כרמל שאמה-הכהן: אגב, רמת החיתוך בחוק יותר דומה לקרחת מאשר תספורת.
כרמל שאמה-הכהן: תספורת זה גם שמעצבים רק בפינות.
כרמל שאמה-הכהן: פה מדובר על 50% ויותר.
כרמל שאמה-הכהן: זה סוג של קצוץ קצוץ.
שלי יחימוביץ': זאת לא תספורת, זה גילוח.
שלי יחימוביץ': זה אכזרי, זה כואב ואני שמחה שאנחנו רואים את הדברים עין בעין.
כרמל שאמה-הכהן: בדרך-כלל זה קורה, למעט במקרים שקשורים למקרקעין.
שלי יחימוביץ': בתחום השולי שקוראים לו קרקעות המדינה.
כרמל שאמה-הכהן: חשוב להדגיש כי חברת "טאו תשואות" כמו גם "חברת דלק נדלן" ובאמצעותן מר בן-דב ומר תשובה ונציגי חברות אחרות הוזמנו לישיבה ובחרו לא להגיב.
כרמל שאמה-הכהן: מר אילן בן-דב חיפש אותי אתמול טלפונית אבל זה לא התאפשר בגלל אילוצי הזמן שלי.
כרמל שאמה-הכהן: יכול להיות שהוא רצה לומר משהו מאוד חשוב אבל זה לא יצא כי לא יכולתי לדבר.
שי חרמש: אני מוכן להציע הצעה.
שי חרמש: על דעת חברי הכנסת פה אנחנו מודיעים שאנחנו מוכנים לבוא לכל מקום, בכל שעה.
שי חרמש: לקיים את ועדת הכלכלה בכל מקום שיבחר ובלבד שאילן בן-דב יבוא ויסביר לנו מה הוא מתכוון לעשות.
שלי יחימוביץ': אני ממש לא מוכנה לבוא למשרדו של אילן בן דב ולקיים ישיבה של ועדת הכנסת.
שי חרמש: אני מוכן שיסביר לי.
כרמל שאמה-הכהן: הצעתך נפלה ברוב קולות.
שלי יחימוביץ': הצעתך נפלה בבוז.
שי חרמש: כרמל, זאת פעם שנייה ב-24 שעות שאתה מפיל לי הצעה.
שי חרמש: שים לב.
כרמל שאמה-הכהן: תלמד ללכת עם הדעה המנצחת.
רוברט אילטוב: תבוא פעם שלישית עם הצעה מגוחכת, גם היא תיפול.
שי חרמש: קודם כל, אני רוצה להעלות זווית שלא עלתה.
שי חרמש: אנחנו מרגישים פה קצת כמו להקה נודדת כי כל אחד מאיתנו כבר היינו במספר במות ברגע שפרשת בן דב עלתה לכותרות.
שי חרמש: צריך להבחין בין שני דברים שהם די טריוויאליים, בין ההחלטה הפרטית של המשקיע הפרטי שמסתכל על לוח התשואות ורואה אגרת חוב בצורה דו ספרתית ומחליט שהוא לוקח את הסיכון על עצמו.
שי חרמש: זאת זכותו המלאה לעשות ברכושו ככל העולה על דעתו.
שי חרמש: להבנתי ולמיטב הכרתי וניסיוני את השוק הזה, אני מניח שהגורמים המוסדיים שעוסקים בכסף שלנו הם לא אלה שקונים את אגרות החובות בתשואות הדו ספרתיות.
שי חרמש: הם אלו שקנו אותם בהנפקה במקור, בתשקיף ברור ובידיעה שמי שלוקח מהם את הממון מתכוון לעמוד בתנאים המלאים ולהחזיר אותם.
שי חרמש: לכן זה עניין מובהק לגמרי של ציבור.
שי חרמש: יש פה בהחלט בעיה של קיר האש בין נכסיו הפרטיים של מי שמנפיק את החברה לבין מי שתוחם אותה כחברה בעירבון מוגבל ואומר: רבותיי, מה שמתנהל שם, מתנהל שם, מה שמתנהל אצלי מתנהל אצלי ואל תערבבו דבר בדבר.
שי חרמש: בדיון אחר שקיימנו עלתה השאלה מה לעשות.
שי חרמש: ישב בישיבה יושב ראש הרשות לניירות הערך והגורמים המקצועיים.
שי חרמש: החוק לא נותן מענה לעניין, שהדברים יהיו ברורים.
שי חרמש: הדיבורים המאוד מעניינים כשלעצמם על שקיפות, שקיפות זה עיתון הבורסה של אתמול.
שי חרמש: השקיפות מספרת לנו מה היה אתמול ולא מה הולך להיות מחר.
שי חרמש: עם זה הרבה אין מה לעשות חוץ מאשר לחשוב איך לא ידענו קודם את מה שמודיעים לנו שקרה אתמול.
שי חרמש: מה שקרה אתמול לא עוזר לנו.
שי חרמש: הדרך היחידה שעליה דובר לפני יומיים, היתה כוחם של המוסדיים.
שי חרמש: אותו אילן בן-דב שתקוע היום עם "טאו" יש לו בעיה קטנה בשנתיים הקרובות.
שי חרמש: יש עוד איזה חברה קטנה שנקראת "סקיי לייט" שצריכה בסך הכול למחזר 1.2 מיליארד שקל חוב, זה הכול.
שי חרמש: רשות ניירות הערך לא תוכל לעצור בעדו למחזר את "סקיילייט" מכיוון שהיא לא קשורה לסיפור "טאו", שזה סיפור אחר לגמרי.
שי חרמש: אבל מישהו צריך לקנות את הניירות האלה ממנו.
שי חרמש: עובדה שבאותו יום, כשהפרשה עלתה לאוויר והתחילה מהומה ציבורית, המקום הראשון שהוא הלך זה למוסדיים עם "סקיילייט" כי הוא כבר מבין מה קורה מחר בבוקר.
שי חרמש: אם הוא לא יגיע איתם להסדר אז "טאו" ייפול ו"סקיילייט" ייפול על ראשו פעם שנייה.
שי חרמש: לכן אני מתפלא שבתוך אותה מערכת הזאת של משחקי הכוח האלה, עם כל הכבוד לחברת דלק שהיא חברה חזקה, הוציא תשובה אג"חים של דלק והיה מי שקנה את האג"חים ולא אמר לו: אדוני, אתה עם האג"חים האלה תשים אותם אצלך בבית, אנחנו לא נוגעים בניירות עד שלא תיתן לנו תשובה בשביל "דלק נדל"ן".
שי חרמש: לפחות באיזו אחריות מינימאלית שהיא אחריות ציבורית.
שי חרמש: נכון, "דלק" היא חברה טובה ואפשר לקנות את האג"חים ואין מה לדאוג כי דלק תשלם את הכסף, אבל יש איזה כשל לפחות ברמה המוסרית בין מי שנמצא פה ומי שנמצא פה.
שי חרמש: השוק לא עשה את זה.
שי חרמש: השוק קנה את "דלק" כאילו שאין "דלק נדלן".
שי חרמש: יש דוגמה אישית מצוינת שהממלכה נותנת לעניינים האלה ובן-דב לא המציא את זה.
שי חרמש: ממשלת ישראל המציאה את זה.
שי חרמש: ממשלת ישראל המציאה מצב שבו אפשר להנפיק אג"ח ולהגיד שאנחנו חדלי פירעון.
יוסף דאבוש: כמו המדינה, בהקשר ל"אגרקסקו".
שי חרמש: יפה, תודה רבה שאדוני עוזר לי.
שי חרמש: חברת "אגרקסקו" הנפיקה 150 מיליון שקל אג"ח.
שי חרמש: המוסדיים קנו.
שי חרמש: מי זה המוסדיים?
שי חרמש: זה את, אני וכולנו.
שי חרמש: קמה ממשלת ישראל שמחזיקה ב-50% מהמניות בחברה ומועצת הצמחים ביותר מזה ואומר: החברה הגיעה לחדלות פירעון, אני לא מכבדת את האג"חים.
שי חרמש: סליחה, מה שמותר לקיסר אסור לתושבים?
שי חרמש: בן-דב קטן ליד ממשלת ישראל.
שי חרמש: אם ממשלת ישראל לא תקום מחר בבוקר ותגיד: אני לוקחת אחריות על הנפילה של "אגרקסקו", אף חקלאי ואף משקיע בקרן קופת גמל לא קנה אוניות בגרמניה לקירור ולא הקים מסופים בשדה התעופה בלוד.
שי חרמש: מה רוצים ממנו?
שי חרמש: החקלאי בקושי שלח את הפרחים וההוא שבקרן פנסיה כזאת או אחרת קנו עבורו אגרות בערבות של מדינת ישראל.
שי חרמש: הדוגמה הזאת של "אגרקסקו" היא הוכחה שלא צריכים ללכת בכלל לבן-דב.
שי חרמש: בואו נלך לבניין ממול.
שי חרמש: שם התחילה התועבה הזאת.
שי חרמש: בנוסף לסיפורי בן-דב, תשובה וכל מי שיבוא אחריהם, והרשימה היא בדרך, קודם כל ללכת לבניין ממול ולהגיד: קודם כל תשלמו 150 מיליון.
שי חרמש: כשאתם תעשו צדקה אצלכם בבית, נעבור גם לפרטיים.
כרמל שאמה-הכהן: אני מסכים איתך בכל מילה שחובה שחלה על אדם פרטי חלה קודם כל על המדינה.
כרמל שאמה-הכהן: זה דבר שערורייתי מה שקורה ב"אגרקסקו".
רוברט אילטוב: כבוד היושב ראש, תודה על הדיון.
רוברט אילטוב: הדיון חשוב ועקרוני.
רוברט אילטוב: אני לא רוצה להיכנס לנושאים המקצועיים אבל חשוב להבהיר לכל מי שהולך לבורסה ומגייס את הכסף שחובתו גם להחזיר את הכסף.
רוברט אילטוב: זה העיקרון שצריך להיות.
רוברט אילטוב: על פיו אנחנו הולכים, לא מעניין אותי שם כזה או אחר, הדין צריך להיות שווה לכולם.
רוברט אילטוב: בכל הנוגע ל"אגרקסקו", המדינה כערבה לנושא הזה חייבת לשלם את החוב.
רוברט אילטוב: אין פה ויכוח, אין פה מוסר כפול.
רוברט אילטוב: אסור שיהיה מוסר כפול, אסור שיהיו סטנדרטים כפולים וזה חד משמעי.
רוברט אילטוב: אני מאוד שמח שאילן בן-דב התקשר אליך אתמול וטוב שלא ענית לו, אפילו אם זה במקרה.
רוברט אילטוב: אני חושב שכמו שהוא קיבל את הכסף הוא היה צריך לתת דין וחשבון לנבחרי ציבור.
רוברט אילטוב: אנחנו רוצים לשמוע וגם ישמיע את מה שהוא יגיד, איך קרה ולמה קרה.
רוברט אילטוב: יתכן ויש נסיבות מוצדקות או לא מוצדקות.
רוברט אילטוב: הכנסת היא פתוחה לכולם ולכן מוזר מאוד שהם לא באים לפה ומבהירים לציבור מה בדיוק קורה עם הכסף הציבורי.
רוברט אילטוב: אלה הקווים המנחים שנפעל על-פיהם, ואם לא נלך לחקיקה מאוד דרקונית.
כרמל שאמה-הכהן: חברת הכנסת מיכאלי?
אנסטסיה מיכאלי: תודה, באתי להקשיב.
כרמל שאמה-הכהן: ראש הרשות לניירות ערך, בבקשה.
שמואל האוזר: בוקר טוב.
שמואל האוזר: תודה רבה לך אדוני היושב וחברי הכנסת על שהזמנתם אותי.
שמואל האוזר: אני חושב שצריך לזכור שאנחנו מאז המשבר שהתרחש עלינו לפני כשלוש שנים שהמשבר הוא עדיין בעיצומו.
שמואל האוזר: למרות שהיתה לנו תקופה של אופוריה, המשבר הוא בעיצומו בעולם והכלכלה הישראלית באופן יחסי היא כלכלה חזקה, אבל המשבר הזה לא חלף עוד מעל ישראל ואנחנו צריכים להיזהר.
שמואל האוזר: היקפים של המשבר גם בשוק החוב בעולם הם בהיקפים גדולים מאוד ואנחנו לא שונים מהעולם.
שמואל האוזר: כאשר אנחנו מדברים על הסדרי חוב, באופן כללי המחוקק הטיל עלינו את חובת הפיקוח על כל הגופים השונים, לרבות המשקיעים המוסדיים שדיברנו עליהם והחברות כמובן.
שמואל האוזר: החובה שהוטלה עלינו היא חובה של גילוי ושקיפות.
שמואל האוזר: כך גם מקובל בעולם.
שמואל האוזר: אנחנו כרגולטור לא תפקידנו לנהל את החברות.
שמואל האוזר: יחד עם זאת, התפקיד העיקרי שלנו הוא הגנה על ציבור המשקיעים.
שמואל האוזר: שקיפות וגילוי, כפי שאמר חבר הכנסת חרמש, היא הרבה פעמים נחלת העבר אבל היא לא רק נחלת העבר.
שמואל האוזר: לכן, גם מנקודת מבט של רשות ניירות ערך, כשאנחנו שוקלים את הצעדים שלנו, יש לנו כמה צעדים.
שמואל האוזר: הראשון נמצא במישור של החברות, מה הן עשו, מה הן עושות ומה הן מתכוונות לעשות?
שמואל האוזר: זה במישור של גילוי.
שמואל האוזר: הדבר השני הוא מצד הביקוש, מנקודת מבטם של המשקיעים המוסדיים שעליהם אנחנו מופקדים.
שמואל האוזר: אני מזכיר לנוכחים שאנחנו מופקדים על קרנות נאמנות.
שמואל האוזר: יש עוד משקיעים מוסדיים.
שמואל האוזר: אנחנו וגם רגולטורים אחרים כולל אגף שוק ההון מודעים באותה מידה לבעיות שאני אדבר עליהן.
שמואל האוזר: מנקודת מבטן של החברות, גם במקרה של "טאו" וגם במקרה של "דלק נדלן" אנחנו דורשים ומציפים את הבעיות.
שמואל האוזר: למעשה, במידה רבה הבעיות צפו בגלל הדרישות שלנו.
שמואל האוזר: כלומר, הבעיות קיימות אבל צפו והוצגו לציבור בגלל דרישות הגילוי שלנו.
שמואל האוזר: זה הצעד הראשון החשוב, אנחנו נמצאים בבעיה.
שמואל האוזר: הדבר השני שאנחנו עושים הוא שאנחנו מבקשים הסברים בדיוק למה החברות מתכוונות לעשות.
שמואל האוזר: בהתחשב בגילוי הזה אנחנו ברשות נקטנו מידה של אקטיביזם שאנחנו מאמינים בו וחושבים שהוא חלק מהגילוי.
שמואל האוזר: אנחנו באנו למשקיעים המוסדיים, הוצאנו להם מכתב ואמרנו: תתכבדו ותודיעו מה אתם מתכוונים לעשות.
שמואל האוזר: אתם שמשקיעים בשם הציבור תתכבדו ותגידו מה אתם הולכים לעשות, איך אתם מתכוונים להתנהג?
שמואל האוזר: איך אתם מתכוונים להיות מעורבים בהסדר החוק?
שמואל האוזר: לא לנו כרגולטור להיות שותפים להסדר החוב.
שמואל האוזר: זה לא נכון, זה לא צריך להיות וגם אין לנו את הסמכות לעשות את זה ובצדק.
שמואל האוזר: על כן אנחנו חושבים שהמשקיעים המוסדיים כן צריכים לעשות את המעשה ואנחנו נעשה ככל שצריך.
שמואל האוזר: אני חושב שהתכלית הזאת שהמחוקק הטיל עלינו, דהיינו, הגנה על ציבור המשקיעים היא התכלית שעומדת לנגד עינינו ועליה אנחנו נעמוד.
שמואל האוזר: אנחנו נעשה ככל יכולתנו במסגרת הסמכויות שניתנו לנו.
שמואל האוזר: אנחנו כמובן צריכים לזכור.
שמואל האוזר: בהקשר הזה, כדאי להזכיר: יש הבדל בין הסדרי חוב לפשיטת רגל.
שמואל האוזר: הסדר חוב זה לא דבר שהוא בהכרח רע.
שמואל האוזר: לפעמים חברות נקלעות לקשיים וזה דבר טבעי.
שמואל האוזר: כשהן נקלעות לקשיים אנחנו צריכים לדאוג לכך שהפגיעה במשקיעים תמוזער.
שמואל האוזר: מהבחינה הזאת זה חלק מהחיים העסקיים של החברה וצריך לקחת את זה בחשבון.
שמואל האוזר: כאשר משקיע, כולל משקיעים מוסדיים נכנסים, אז הם קונים את זה עם ראיית הסיכון.
שמואל האוזר: אנחנו חייבים להציף להם מה הסיכון, חייבים לגלות להם מה הסיכון, כלומר, לגלות את כל האינפורמציה שממנה הם יסיקו מה הסיכון הגלום בהשקעות וזה חלק מהתפקיד שלנו.
שמואל האוזר: תודה רבה.
קריאה: נרדמתם בשמירה.
קריאה: לא ראינו אתכם אפילו בהסדר אחד.
כרמל שאמה-הכהן: עוד מעט תקבל רשות דיבור.
כרמל שאמה-הכהן: אני רוצה להודות ליושב הרשות לניירות ערך.
כרמל שאמה-הכהן: זה נכון שיש סיכונים בפעילות עסקית של חברה ולפעמים צריך הסדר חוב, אבל אנחנו לא רואים את הסימטריה הזאת לבין המצב ההפוך שבו יש רווחים עודפים.
כרמל שאמה-הכהן: אף פעם זה לא מגיע למחזיקי האג"ח ולרוב גם לא לבעלי המניות .
כרמל שאמה-הכהן: רוב הרווחים העודפים נשארים אצל בעלי השליטה ונושאי המשרה.
כרמל שאמה-הכהן: זאת אחת הבעיות שאנחנו רואים.
כרמל שאמה-הכהן: עו"ד אביעד ויסולי, נציג משקיעי אג"ח.