GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
רון מוסקוביץ: גם מנכ"ל מע"צ, גם אני, גם ראש אגף התנועה אמורים להיפגש ממש בימים הקרובים, אולי אפילו עוד השבוע, על מנת לראות איך מטפלים בסוגיה הזאת של היפגעות הצעירים הערבים שפוגעים בעצמם ופוגעים באחרים בכבישים הללו, בצפון ובדרום בעיקר.
חמד עמאר: על האכיפה שתדבר המשטרה.
חמד עמאר: האכיפה ביישובים הערביים כמעט ולא נמצאת ושם משתוללים בצורה בלתי רגילה.
רון מוסקוביץ: אני לא רוצה לדבר בשם המשטרה, אני יכול לצטט מה שאמר לי ראש אגף התנועה, הוא מתכוון לשנות את העניין.
חמד עמאר: מי שמשתולל בכפר, יצא וישתולל בחוץ.
חמד עמאר: זה ידוע.
דרור חלוץ: האם פילחתם את התאונות בין כלי הרכב השונים, גיל הרכב, תקינות הרכב?
דרור חלוץ: חוסכים 12,000-10,000 שקלים וקונים רכב.
דרור חלוץ: רכב ב-12,000 שקלים הוא רכב מסוכן.
דרור חלוץ: השאלה אם פילחתם לפי זה.
דרור חלוץ: גם הציבור הערבי נוסע במכוניות ישנות.
רון מוסקוביץ: בעקבות תאונה, נדמה לי בכביש 31, שהיתה בין פורד מונדאו לסובארו – מי שזוכר, היו בסובארו ארבעה חיילים שחזרו מבילוי וישנו מאחר שהם היו עייפים, הם עלו אחרי שעתיים שינה על הכביש – הפורד התנגשה חזיתית בשלושה חבר'ה צעירים בדואים שנסעו בסובארו.
רון מוסקוביץ: קיבלתי את התמונות, וראיתי שהחבר'ה שהיו בפורד מונדאו, החיילים, נפצעו, חלקם אפילו נפצע קשה, אבל מי שהסתכל על המכונית ראה שהיא נשארה עם פגיעות קלות, החלק האחורי שלה נשאר שלם.
רון מוסקוביץ: בסובארו, לצערנו שלושה הבדואים נהרגו באותה תאונה חזיתית.
רון מוסקוביץ: אחרי שראיתי את הסובארו שהתפוררה ביקשתי בכל תאונה שקשורה במגזר הערבי לקבל את פרטי הרכב.
רון מוסקוביץ: שוב, גם פה זה עניין של המשטרה.
רון מוסקוביץ: לפחות תאונה אחת אני זוכר, וגם בה נדמה לי נהרגו שלושה ערבים מאחד מהמקומות בשטחים, הם נסעו ברכב שבכלל לא היו לו כריות אוויר, שעבר איזה שיפוץ או הרכבה או עבר משחתת רכב, כך שכל כלי הרכב שבהם נוהגים בציבור הערבי, אנחנו בודקים את זה.
רון מוסקוביץ: גם התאונה שנהרגו בה משיבלי, שניים או שלושה אנשים נהרגו שם, היא היתה בין קאיה, שבה נהג קצין צה"ל, גם שם היתה סובארו, ומי שראה את התמונות מהתאונה וגם מי שהיה במקום, והנציגים שלנו היו במקום, הם קבעו שהרכב לא הגן לפחות על הנוסעים שבאו משיבלי, וזו הסיבה לכך שהם לא נשארו בחיים לעומת הנהג שהיה בקאיה.
רון מוסקוביץ: אני חושב שהדברים האלה מאוד ברורים, ואנחנו שמים לב לנושא של הרכב, אנחנו גם מנסים לקדם את הנושא של גריטת הרכב שאני חושב שהוא מוכר פה לחברים.
רון מוסקוביץ: התקציב נוצל לשמחתנו, אבל אנחנו לוחצים על האוצר לתקציב נוסף כי צריך להוריד מהכביש את כלי הרכב שהם בני 20 ו-17 ו-18, ולטעמנו אפילו 16 שנה.
חמד עמאר: משטרת ישראל.
בני סמו: בוקר טוב.
בני סמו: קודם כול, שניים-שלושה אירועים קשים במהלך סוף השבוע שחשוב לאפיין אותם ולבדוק.
בני סמו: שלושה אירועים קשים: שניים בכביש 31 ואחד במרכז תל-אביב.
בני סמו: אם אנחנו מנתחים את האירועים האלה, לפחות בשניים מהם זה עניין של תרבות נהיגה.
בני סמו: תאונה אחת בכביש 31, יש חשד – כרגע הכול נבדק – שבחור בן 16, בלתי מורשה לנהיגה, נוהג ברכב, מסיע אנשים, וזה מסתיים בתאונה עם אסון כבד.
בני סמו: תאונה נוספת במרכז תל-אביב, כמה חבר'ה נוהגים ברכב בצורה מסוכנת ביותר, דורסים למוות בחורה צעירה, מפקירים אותה, בורחים מהמקום, בורחים מהארץ – עניין של תרבות כללית ותרבות נהיגה במדינת ישראל.
בני סמו: הדברים האלה, צריך להיאבק בהם, להילחם בהם במספר מישורים כמו שציינו פה מהרשות לבטיחות בדרכים, גם הסברתית, גם חינוכית, גם אכיפה.
בני סמו: עניין האכיפה זה של משטרת ישראל.
בני סמו: ללא ספק יש הרבה מה להוסיף, כמו שציין אדוני, להיכנס לכפרים במגזר הערבי ולפעול גם שם ולהעביר את האכיפה גם לכבישים הבין-עירוניים הסמוכים על מנת להרתיע.
בני סמו: בעניין של אלכוהול, בעניין של שכרות.
בני סמו: שכרות היא גם מאלכוהול.
בני סמו: אנחנו רואים בפקודת התעבורה ששכרות זה גם אלכוהול וגם סמים.
בני סמו: סמים הוא נושא שקצת מורכב לאכיפה להבדיל מאלכוהול ששם יש לנו סימנים חיצוניים הרבה יותר מאפיינים, כמו ריח, כמו לעתים התנהגות מסוימת, כמו אפשרות להתחקות אחרי כל מיני אביזרים או דברים ברכב.
בני סמו: החשיפה של סמים היא קצת יותר מורכבת.
בני סמו: יש לנו היום אפשרות בחוק לקחת דגימת דם או שתן, אבל אז צריך חשד.
בני סמו: מאידך, יש תיקון חקיקה שאפשר לנו להשתמש בערכות רוק לגילוי סמים, גם בהיעדר חשד, לכל נהג שנמצא.
בני סמו: הנושא הזה די מורכב, הוא מלווה על-ידי מיטב המומחים בארץ בשביל לבחור את הערכה או בשביל לאפיין מה אנחנו צריכים, וזה עדיין בתהליכים.
בני סמו: לגבי אלכוהול.
בני סמו: האלכוהול זה סוגיה מאוד מורכבת משתי סיבות.
בני סמו: עוד פעם, אנחנו יכולים לבדוק אלכוהול בבדיקת דם, שתן זה פחות אופייני היות וזה מערכת הפינוי מהגוף.
בני סמו: לכן אנחנו לוקחים דם או באמצעות נשיפה, שזה באמצעות מכשיר הינשוף, שתופס כותרות בשנים האחרונות.
בני סמו: לגבי תיקון החקיקה, שהתקבל לפני מספר חודשים – משטרת ישראל עושה לילות כימים, עושה את מרב המאמצים בשביל להתחיל ליישם את החוק הזה.
בני סמו: אני אסביר מה הקשיים שלנו.
בני סמו: לפני מספר חודשים קיבלנו מכתב רשמי מהמכון לטוקסיקולוגיה במרכז הרפואי בתל השומר, שהוא המכון הרשמי של מדינת ישראל לבדיקות דם ושתן, שהם ערוכים לבדיקת רף חוקי של 50 מיקרוגרם.
בני סמו: זה לא רלוונטי לנו, אלא 10 מיליליטר בדם.
בני סמו: במקביל, במכשיר הינשוף, שבאמצעותו אנחנו אוכפים את עבירת הנהיגה בשכרות באמצעות נשיפה, אנחנו מלווים על-ידי מומחה מספר אחת בארץ, ד"ר שלמה אלמוג.
בני סמו: אנחנו צריכים לבחון את מכשיר הינשוף בערכים הנמוכים הללו, האם התוצאות באמצעותו יצאו אמינות ותקינות.
בני סמו: לא ניגש לבית המשפט עוד פעם על מנת לנהל שם קרבות האם זה אמין או לא ללא חוות דעת שהיא מבוססת, שתעיד שהמכשיר נותן לנו מה שאנחנו מבקשים ממנו.
בני סמו: אבל חשוב לזכור, כשאנחנו עוצרים נהג מהאוכלוסיות המיוחדות, אם זה נהג צעיר, אם זה נהג מקצועי, אם זה נהג ציבורי, אם זה נהג חדש, באמצעות מכשיר הינשוף אנחנו בודקים אותו.
בני סמו: היה ונמצא שהוא מעל רף האכיפה שנקבע על-ידי בתי המשפט, אני לא נזקק לשום בדיקה נוספת, אני הולך ומגיש כתב אישום שהוא נהג בשכרות והרף החוקי כרגע הוא לא רלוונטי כי הוא נוהג בשכרות בכל מקרה.
בני סמו: ברגע שמכשיר הינשוף נותן לי אינדיקציה שהוא נמוך מהרף החוקי שנקבע לכלל האוכלוסייה, אני פועל לקחת את אותו חשוד לבדיקת דם - - -
חמד עמאר: דיברתי עם כמה שוטרי תנועה, לא אחד.
חמד עמאר: עצרתי ליד כמה שוטרי תנועה מאז שקבענו את הדיון הזה, שום שוטר תנועה לא ידע שהרף ירד אצל נהגים צעירים ונהגים מקצועיים.
חמד עמאר: הרי לא העברתם להם השתלמות.
חמד עמאר: איך הם ייקחו אותו לבדיקה ויבדקו אותו?
חמד עמאר: הם לא יודעים בכלל שיש חוק כזה, הם לא עודכנו בנושא.
חמד עמאר: זה לא העניין של בדיקת הינשוף אם הוא מתאים ולבדוק את המעבדה אם היא יכולה לתת תוצאות, בכלל לא העברתם השתלמות לשוטרים שיתחילו לחשוב על הנושא, לדעת שאותו נהג אם יש לו 150 או 160 מיקרוגרם, הוא כבר מעבר לרף.
חמד עמאר: השוטר לא יודע בכלל.
בני סמו: אדוני, מי שיכול לאכוף עבירת שכרות או להפעיל ינשוף אלה שוטרים מסוימים, זה לא כל אוכלוסיית שוטרי התנועה.
חמד עמאר: אני מדבר על שוטרי התנועה, הם בכלל לא יודעים.
בני סמו: זה לא כל אוכלוסיית שוטרי התנועה.
חמד עמאר: אותם שוטרים שדיברתי אתם הם בודקים עם ינשוף, סימן שהם הוכשרו לינשוף.
בני סמו: אני לא יכול להתווכח עם עובדות כמו שאדוני מציג.
בני סמו: ערכנו השתלמויות, יכול להיות שהן לא הוטמעו מספיק ונטפל בזה מייד עם חזרתנו מהישיבה הזאת.
בני סמו: אנחנו נבהיר את זה.
בני סמו: הוצאנו חוזרי תביעות, הוצאנו חוזרים של אגף התנועה לכולם וערכנו השתלמויות לכלל השוטרים שמפעילים את מכשיר הינשוף.
בני סמו: אם זו ההתרשמות שכנראה יש לנו עוד מה לשפר ולתקן, אני יכול להתחייב שאגף התנועה בימים הקרובים ישדרג את הפעילות.
בני סמו: נקודה אחרונה.
בני סמו: הציבור רואה שיש אפשרות להילחם ולהיאבק בתוצאות של מכשירים לאכיפה מתקדמת.
בני סמו: אם ראינו פה שמהירות ואלכוהול תופסים נפח גדול מאוד בעבירות של הצעירים, אנחנו צריכים לבסס את המכשירים האלה ולהפסיק להיאבק על אמינותם בבתי המשפט.
בני סמו: הונחה הצעת חוק, חוק חזקת אמינות למכשירים כאלה.
בני סמו: עם השנים דנים בנושא הזה ומנסים לקדם אותו.
בני סמו: ברגע שנהג ידע שאין פשרות, שיש חוק, שבאמצעות המכשירים האלה בודקים והוא יוצא אשם, אי-אפשר יהיה להמשיך הלאה, לערער, להילחם, למשוך את זה שנים בבתי משפט.
בני סמו: הוא ידע שברגע שהוא ביצע עבירה, יש עונש, ואני חושב שההרתעה תהיה אחרת לגמרי.
בני סמו: אני חושב שצריך לקדם את הצעת חוק חזקת אמינות שידריך גם את המשטרה, שיעביר מסר גם לציבור, שיש מכשירים, יש דרך איך מקבלים אותם, איך מפעילים אותם, איך מתחזקים אותם, ובסופו של התהליך מגיעים לבית המשפט ומקבלים את העונש ואין ויכוחים.
בני סמו: הנושא הזה הוא אקוטי לאכיפה.
בני סמו: אני חושב שזה דבר מהותי, גם בשבילנו כמשטרה.
חמד עמאר: איפה הצעת החוק הזאת עומדת?
בני סמו: היא הונחה והיא הולכת הלוך ושוב מהוועדה למשרד המשפטים.
לאה ורון: היא לא הולכת הלוך ושוב מהוועדה למשרד המשפטים.
לאה ורון: היא נידונה בוועדה וחברי הוועדה היססו מלהתקדם בה נוכח הטענות לגבי אמינותם של המכשירים.
לאה ורון: חברי הכנסת לא רצו להוציא תחת ידם הצעת חוק שמקנה למכשירים אמינות רק מתוקף העובדה שהם מוציאים חוק שאומר שהמכשירים האלה אמינים, אלא הם רצו לקבל חוות דעת מקצועיות שמאפשרות להתבסס על המכשירים האלה, ולא זה היה המצב בדיונים של הוועדה.
בני סמו: החוק הזה לא ילך אחורה למכשירים שיש היום.
בני סמו: הם נידונו בבתי המשפט, הם קיבלו חזקת אמינות כזאת או אחרת.
בני סמו: מפה והלאה - - -
לאה ורון: בעיקר אחרת.
בני סמו: בעיקר טובה.
בני סמו: גם הממל"ז אושר, גם הינשוף אושר, גם המרו"ם - מד מרחק – בזמנו אושר, אבל עד שהוא הגיע למחוזי, החברה כבר פשטה רגל.
בני סמו: אנחנו מנהלים מעקבים אחרי הדברים האלה.
בני סמו: אנחנו נעזרים במיטב המוחות בישראל.
בני סמו: אין למשטרה שום עניין להביא נאשמים חפים מפשע לבתי המשפט.
בני סמו: אני מדבר על הצעת חוק שתגיד שמהיום והלאה נקנה מכשירים - - -
חמד עמאר: מה קורה בשאר העולם?
חמד עמאר: הרי הם עושים את הבדיקות האלה.
בני סמו: אנחנו קונים רק מכשירי מדף.
חמד עמאר: עם כל הטכנולוגיה שלנו, המתקדמת ביותר בעולם, אנחנו צריכים לחכות ולראות ושנים אנחנו מושכים, ובשאר העולם זה מובן מאליו.
לאה ורון: זאת אגב היתה אחת הבקשות של הוועדה בסיום הדיון, לבקש ממרכז המחקר והמידע של הכנסת לערוך בדיקה השוואתית עם העולם.
בני סמו: המכשירים שמשטרת ישראל קונה הם חד-משמעית מוצרי מדף בעולם שפועלים במרבית מדינות ומשטרות העולם המערבי, גם הממל"ז – אקדח הלייזר – גם הינשוף שבודק אלכוהול – הדברים האלה מוכחים והמכשירים עברו בדיקות, גם בישראל.
בני סמו: ברגע שמגיעים לבתי המשפט ושם מתדיינים במשך שנים על טיבם, על איכותם, זה מכרסם בהרתעה כנגד הציבור.
בני סמו: אני לא אומר להכשיר אחורה את המכשירים.
בני סמו: מהיום והלאה נדע איך לקלוט מה שצריך, נדע איך להגיע לבתי המשפט, כדי שלא יהיו יותר דיונים.
בני סמו: צריך לקדם את החוק הזה, הוא יתרום רבות לאכיפה ולמאבק.
לאה ורון: הם למכשירים כבר יש תקן של מכון התקנים?
בני סמו: למכשירים הנוכחיים אין תקן של מכון התקנים.
בני סמו: בימים אלה אנחנו מנהלים דיונים עם מכון התקנים.
בני סמו: הם צריכים להיערך לזה בעצמם, הם לא מכירים את הסוגיות האלה, זה לא שקע בקיר.
לאה ורון: גם זו היתה בקשה של הוועדה, שיוצג לה עמידה בתקן של מכון התקנים.
רון מוסקוביץ: בעניין הזה אני רוצה לעדכן, ברשותך.
רון מוסקוביץ: יחד עם המשטרה לקחנו על עצמנו לנסות לקדם את נושא התקינה ונפגשנו עם מכון התקנים לגבי ארבעה מכשירים בעקבות הדיונים בוועדה.
רון מוסקוביץ: אני חייב לעדכן את הוועדה בנתון שהתקבל רק אתמול.
רון מוסקוביץ: הצעת המחיר של מכון התקנים לאישור העניין הזה היא למעלה מ-3 מיליוני שקלים.
רון מוסקוביץ: אני כבר לא מדבר על פרק הזמן.
רון מוסקוביץ: הדבר הזה הוא הזוי.
רון מוסקוביץ: צר לי שמונופול ממשלתי נוקב במחירים מופקעים כל כך על מנת לאשר מכשירים.
רון מוסקוביץ: אני אומר את זה פה בפרהסיה, אני מתכוון בעניין הזה לפעול מול מנכ"ל משרד התמ"ת שהוא ממונה על מכון התקנים.
רון מוסקוביץ: כשמדברים עכשיו בתקשורת על מונופולים ועל ריכוזיות, הנה דוגמה למונופול ממשלתי שמקשה עלינו את העבודה.
חמד עמאר: ממה ששמעתי עכשיו מהמשטרה נראה בימים הקרובים שכל השוטרים שאמורים להתעסק בנושא ידעו על החוק ויישמו אותו בשטח?
בני סמו: ללא ספק פעלנו ואנחנו נחדד ונשדרג - - -
חמד עמאר: מתי הם יצליחו ליישם אותו בשטח?
חמד עמאר: החוק חוקק לפני שמונה חודשים?
בני סמו: בנושא דם הוא כבר מיושם בשטח.
בני סמו: לגבי מכשיר הינשוף, שזה בדיקות נשיפה, אנחנו ממתינים.
בני סמו: סיימנו בימים אלה לאסוף את כל הנתונים שהמומחה ביקש מאתנו, ומאות ואלפי נתונים הוא ביקש לדעת מבדיקות שבוצעו.
בני סמו: העברנו את זה אליו.
בני סמו: אנחנו צופים שמייד לאחר החגים תהיה לנו טיוטה או חוות דעת, והמומחה מספר אחת בארץ לרעלים בגוף, ד"ר שלמה אלמוג, הוא ישב בראש ועדה בנושא השדרוג של כל פעילות אכיפת השכרות, ומייד לאחר מכן נקבל את ההחלטות ונמשיך עם זה הלאה.
בני סמו: בכל מקרה נעדכן את כל השוטרים לגבי תיקון החקיקה, וזה יגיע עד אחרון השוטרים שעוסקים בתנועה או בסיור, כי גם הם מטפלים בעבירות התנועה.
חמד עמאר: איתמר לוין, העמותה לקידום מקצועי של מורה הנהיגה.
חמד עמאר: אני מבקש לקצר.
חמד עמאר: יהיה לנו דיון המשך בנושא, אבל עד 11:00 אנחנו צריכים לסיים כי מתקיימת ישיבה במליאה.
איתמר לוין: אני אדבר ממש בקצרה.
איתמר לוין: שלושה דברים: דבר ראשון, הסתכלתי על נתוני הרשות ואחד הדברים שבלטו שם, ב-2010 לפחות, ש-51% מההרוגים היו הולכי רגל ורוכבי דו-גלגלי.
איתמר לוין: אלה נתונים של הרשות.
איתמר לוין: זה לא לדיון הזה, אבל זה צועק וצריך לתת על זה את הדעת.
איתמר לוין: אנחנו נמצאים שנתיים במגמת עלייה בהרוגים וחשוב להתייחס לזה.
איתמר לוין: דבר נוסף, בהקשר לדיון – קיימת תופעת העייפות שפעם היא היתה במרכז העניינים.
איתמר לוין: עייפות כמעט שווה לתופעות של אלכוהול.
איתמר לוין: ההבדל הוא שאלכוהול הופך אדם לא עייף לעייף.
איתמר לוין: אין לנו כלי מדידה לעייפות.
איתמר לוין: צריך לעשות פרויקט, כי גם המשטרה לא תוכל לאכוף את זה.
איתמר לוין: זה אולי גורם פסיבי שהוא גורם בולט בתאונות דרכים קטלניות.
איתמר לוין: דבר שלישי, אנחנו כמובן מברכים את חוק הליווי, אנחנו תומכים בו.
איתמר לוין: יש דבר אחד שנאמר בו ומאוד-מאוד מטריד אותי.
איתמר לוין: מורי הנהיגה הם מורים מקצועיים, מלמדים את הנהג בצורה מקצועית והנהג עובר טסט.
איתמר לוין: כשהנהג עובר טסט, הוא עובר לידיים של ההורה או המלווה, ופה נאמר שיש מתאם בין הנהיגה של ההורה לנהג הצעיר.
איתמר לוין: הרבה פעמים המורים רואים שהנהג שהם לימדו, הרמה שלו הולכת ויורדת והוא מתחיל לנהוג כמו ההורים שלו, ואז חלק מהלימוד הולך ונעלם, או במלים אחרות, אם אחוז מסוים מהנהגים הוותיקים הם נהגים עבריינים, אין לנו ולא שמעתי שיש לנו איזו דרך לא לתת להם ללוות, ומצד שני לעצור את התופעה ולא לקבע מצב קיים.
חמד עמאר: סליחה שאני קוטע אותך.
חמד עמאר: יש בדיקה לנהג מלווה?
רון מוסקוביץ: רישיון תקף.
חמד עמאר: יכול להיות נהג מלווה שיש לו 90 עבירות תנועה?
אורי אסטלין: צריך להיות לו רישיון תקף.
חמד עמאר: אם יש לו 90 עבירות תנועה - - -
עמי רוטמן: אם הוא לא בפסילה, הוא יכול.
עמי רוטמן: אם הוא לא שיכור באותו רגע, הוא יכול להיות מלווה.
חמד עמאר: אני חושב שזה נושא שצריך לבדוק.
חמד עמאר: לא יכול להיות שנהג שיש לו 90 עבירות תנועה ילווה נהג צעיר.
רון מוסקוביץ: אני מסכים אתך.
חמד עמאר: בנושא הזה צריכה להיות בדיקה של נהג מלווה.
חמד עמאר: עכשיו, אחרי שמשרד התחבורה עומד להרחיב את זה לחצי שנה, צריך גם לבדוק מי הנהג המלווה ואיזה נהג מלווה.
רון מוסקוביץ: יהיו גם דרישות מהנהג המלווה אם החוק יעבור.
רון מוסקוביץ: הוא יצטרך לחתום שהוא ליווה לפי שעות, כולל נהיגת לילה, כולל נהיגת יום וכן הלאה.
אבי גולן: הוא צריך לחתום על זה.
רון מוסקוביץ: זה חלק מהרפורמה, אבל ההערה שלך בהחלט במקום.
איתמר לוין: אם כבר מעירים ולוקחים דוגמה מהצבא וממקומות אחרים שמכשירים נהגים שכבר יודעים לנהוג, יש מקום לחשוב על תוספת לחובת הליווי.
איתמר לוין: המורים לנהיגה היו שמחים לעזור בשאלה באיזה מסלול מקצועי ילווה את הנהג בסוף תקופת הליווי שלו.
איתמר לוין: יש לנו תוכניות לעניין הזה שיכולות מאוד לעזור.
איתמר לוין: אלה דברים שאתה לא יכול ללמד אותו כשהוא לומד נהיגה לקראת הטסט, אבל אתה יכול ללמד אותו כשכבר יש לו מיומנויות בסיסיות, ואז אתה יכול לעלות אתו דרגה, וחשוב שאנשי מקצוע יעשו את זה.
לאה ורון: אני מניחה שתצטרפו לדיונים של הוועדה בהצעת החוק על מרכזים ללימודי נהיגה.
איתמר לוין: תודה רבה.
חמד עמאר: נורית גרוסמן, אנשים באדום.
נורית גרוסמן: הארגון שלנו הוקם לפני כ-14 שנה, והחלטנו די מהר שמה שצועק לשמים זה כל הבעיה של נהגים צעירים.
נורית גרוסמן: אנחנו התחלנו את רישיון הנהיגה המדורג כאן בארץ עם פיילוט ברעננה, בבית-הספר אוסטרובסקי.
נורית גרוסמן: חלק מאוד חשוב של כל הסיפור הזה הוא, שאיתרנו שהבעיה הגדולה היא הצעירים, שכמו רוב הנהגים כאן בארץ חושבים שהם יודעים הכול, שום דבר לא יקרה להם וכו'.
נורית גרוסמן: התוכנית שעשינו היתה מבוססת על סדנאות לצעירים, ומאוד חשוב גם סדנאות להורים.
נורית גרוסמן: נכון שההורה לא חייב להיות המלווה, אבל ברוב המקרים זה המצב, כי זה נוח.
נורית גרוסמן: שמענו מהורים שהיתה להם בעיה עם זה.
נורית גרוסמן: הם יושבים ליד איציק ואומרים: איציק, אל תיסע כל כך מהר – אוי, אמא תעזבי, וגמרנו.
נורית גרוסמן: כל הצד הזה היה חשוב מאוד ושמחתי מאוד לראות את זה כחלק מהתוכנית של הרשות.
נורית גרוסמן: בסופו של דבר החלטנו שיש שתי בעיות: האחת זה חינוך של הנהג הצעיר או הצעיר שעומד להיות נהג, וכל הצד החוקי.
נורית גרוסמן: אנחנו כמבוגרים יודעים טוב מאוד שהילדים בעצמם לא יפתרו את הבעיה, ולכן האחריות עלינו.
נורית גרוסמן: מאוד התרשמתי מכל החומר של הרשות, אבל יש לי שאלה, למי זה מגיע ואיך?
נורית גרוסמן: אם רק 75% של כיתות י"א מקבלים חינוך תעבורתי, מה עם כל היתר?
נורית גרוסמן: איך החומר היפה יגיע למקום המיועד?
נורית גרוסמן: סדנאות להורים, מי מגייס אותם?
נורית גרוסמן: מי אוסף אותם?
נורית גרוסמן: מי מביא אליהם את החומר?
נורית גרוסמן: בחלק שלנו ברישיון נהיגה מדורג, הדרישות היו פשוטות מאוד – חצי שנה ליווי, אבל אחרי זה הילד ממשיך ומקבל קורס נוסף בנהיגה בתנאים מסוכנים: לרדת מים המלח בחושך, בגשם וכו'.
נורית גרוסמן: זה הצד המקצועי שבאמת חסר להם.
נורית גרוסמן: מרגע שהם יוצאים מליווי של חצי שנה, הם לא עוברים שום קורס נוסף עד כמה שידוע לי על נהיגה בתנאים מסוכנים.
נורית גרוסמן: הוויכוח על גיל קבלת רישיון הוא לא מהיום.
נורית גרוסמן: כל הזמן שמענו שהגיל לא צריך להיות גבוה יותר מגיל 17 כדי לתת להם הכשרה.
נורית גרוסמן: אני לא בטוחה מה ההכשרה הזאת עושה.
נורית גרוסמן: מלמדים אותנו להגיד: כן, בשנה הזאת הם נהפכים להיות נהגים, בשנה הזאת הם נהרגים והורגים.
נורית גרוסמן: צריך לחשוב עוד פעם באיזה גיל הם צריכים לקבל רישיון.
נורית גרוסמן: אם הם לא מקבלים רישיון למשל עד גיל 18, אז מה?
נורית גרוסמן: אז מה?
נורית גרוסמן: שיעור די גדול של הורים יתמכו ברעיון שילדים יצאו יותר מאוחר.
נורית גרוסמן: אני יודעת על המון הורים שמרגע שילד מקבל את הרישיון הם לא ישנים בלילה, ובצדק.
נורית גרוסמן: אני רואה כאן חיוכים של הורים שעוברים את השלב בעצמם.
נורית גרוסמן: הילד יוצא לעצמאות ומתחיל הפחד של ההורים ואין להם שליטה.
נורית גרוסמן: עניין החוק – אם הילד עצמו לא כל כך מתחנך, לא כל כך מקבל מה שאנחנו רוצים להגיד לו, אם ההורה לא משתלט, נותן את המפתחות כשהוא יודע שאסור לו, כאן אנחנו חייבים לתת גושפנקא לחוק.
נורית גרוסמן: שמענו מהמשטרה את הבעיות של הינשוף.
נורית גרוסמן: כולנו מכירים עורכי-דין שכותבים תעמולה: נתפסת בשכרות, אני יכול להוציא אותך מהברוך.
נורית גרוסמן: זה בעיתון.
נורית גרוסמן: כל אחד יכול לפנות לעורכי-דין מסוימים, וחלק מאתנו יודע טוב מאוד מי הם, והם בקלות יכולים להגיד את זה.
נורית גרוסמן: הינשוף – אני מסכימה עם השוטרים – אם זה טוב לרוב העולם למה זה לא טוב לנו?
נורית גרוסמן: מתי הכנסת תפסיק להיות אויב מספר אחת לחוקים שיכולים לשפר את המצב שלנו?
נורית גרוסמן: אנחנו גם יודעים שכאשר החוקים הולכים לכנסת, לפעמים שני חברי כנסת נמצאים בדיון, הם יחליטו אם זה טוב או לא טוב?
חמד עמאר: אנחנו לא דנים בחברי הכנסת עכשיו.
נורית גרוסמן: נכון, אני רק אומרת שאנחנו חייבים להשתמש בכל הכוח של החוק כדי לשמור על הילדים שלנו, גם בבית משפט וגם בעונש.
חמד עמאר: מרדכי פדר יושב-ראש מתונה.
מרדכי פדר: כבוד היושב-ראש, שמענו פה הרבה, ואני לא אחזור על זה, על הצורך בהטמעת ניסיון לנהגים חדשים.
מרדכי פדר: יש שני דברים שרצינו להדגיש: האחד זה חשיבות הסימולציה בלמידת נהיגה.
מרדכי פדר: אנחנו יודעים שיש הצעת חוק של מרכזי לימוד הנהיגה, ויש בזה סימולציה, אבל אנחנו חושבים שלימוד נהיגה זה קצת כמו לימוד טיס.
מרדכי פדר: לימוד טיס זה תלת מימדי, לימוד נהיגה זה דו-מימדי, אבל די הרבה כישורים צריכים להילמד בתהליך הכשרת הנהג או הטייס, והפרינציפ של סימולציות זה מצבים שאי-אפשר לעשות אותם בכביש.
מרדכי פדר: מורי נהיגה לא יכולים לעשות פה סימולציה של ירידה פתאומית מהכביש, או התחמקות מתאונה עם רכב שבא ממול, או כשלים טכניים ברכב – אי-אפשר לעשות את זה בלימוד נהיגה רגילה.
מרדכי פדר: חייבים לעשות את זה בסימולציה, בגלל שזה ההבדל בהרבה מקרים בין תאונה להתחמקות מתאונה.
מרדכי פדר: ללמד את הנהג החדש איך להתחמק מתאונה זה דבר מאוד חשוב.
מרדכי פדר: היום יש סימולציות, כל ילד לומד בסימולציה, כל הסימולציה הזאת היא משחקי מחשב.
מרדכי פדר: מה הוא לומד מהסימולציה הזאת?
מרדכי פדר: מהירות, לקיחת סיכונים ושאין השלכות לטעויות.
מרדכי פדר: כל הדברים האלה המנוגדים בעליל לנהיגה נכונה.
מרדכי פדר: דבר שני.
מרדכי פדר: אנחנו רוצים להציע – אנחנו עכשיו מכינים נייר עמדה בנושא – שרישיון נהיגה דו-גלגלי לא יהיה תלוי בגיל, אלא יהיה תלוי בשנתיים ותק לפחות בתור נושא רישיון נהיגה ברכב אחר.
מרדכי פדר: הדו-גלגלי הוא הכלי הפחות יציב בכביש, הוא גם הכלי שלא נותן מיגון בכלל לרוכב.
מרדכי פדר: מה אנחנו עושים?
מרדכי פדר: אנחנו נותנים את הכלי הזה לילד הצעיר ביותר, בגיל 16, שאין לו ניסיון בכלל על הכביש ושאין לו גם שיקול דעת שבא עם התבגרות.
מרדכי פדר: ולכן ההצעה שלנו לא תלויה בגיל, אלא בניסיון, שהניסיון יירכש ברכב אחר ורק לאחר מכן יותר לנהג להפוך לרוכב בכלי שדורש הרבה יותר שליטה ושהוא כלי הרבה יותר מסוכן בעצמו.
מרדכי פדר: תודה רבה.
חמד עמאר: אני רוצה לברך את התלמידים מאולפנת נוה רוחמה.
חמד עמאר: המורה שלהם ביקשה לשאול שאלה.
אסתר שליקובסקי: תודה רבה.
אסתר שליקובסקי: אני יושבת פה ואני שומעת את הדיונים ואני מרגישה שאחד הדברים שמקוממים אותי כמחנכת זה שבאמת אין מחיר לטעויות שהצעירים האלה עושים.
אסתר שליקובסקי: תופסים נהג שנהג בשכרות והוא הרג מישהו, בתוך שנתיים הוא בחוץ, הכול בסדר.
אסתר שליקובסקי: אין באמת מקום של הרתעה.
אסתר שליקובסקי: אני מאוד מסכימה עם מה שאמרו פה על החינוך.
אסתר שליקובסקי: אצלנו בבית-הספר יש חינוך תעבורתי, בי"א הבנות מקבלות חינוך תעבורתי – אנחנו נוסעים להדסה עין-כרם ליום עיון בנושא תאונות דרכים, אנחנו עושים כל מה שאפשר מבחינה חינוכית, אבל בסופו של דבר כולם יודעים, אני אנהג בשכרות, אני אהרוג מישהו, אפצע מישהו קשה, אין לזה מחיר.
אסתר שליקובסקי: הבעיה היא יותר בחוק.
אסתר שליקובסקי: בנוסף, אני נוסעת הרבה ביהודה ושומרון, זה מערב פרוע.
חמד עמאר: את טועה.
חמד עמאר: החוק מחמיר בנושא הזה, הבעיה היא יותר במערכת בתי המשפט.
אסתר שליקובסקי: אז בבתי המשפט.
אסתר שליקובסקי: זה מה שאני קוראת בעיתונים, אני יודעת שצעיר יכול להרוג את החברים שלו, לפצוע את עצמו, להרוג את הנוסעים ברכב השני, ובתוך שנתיים אין שום דבר, שום דבר לא קרה.
אסתר שליקובסקי: אם החוק קיים ובתי המשפט עושים מה שהם רוצים, יש פה בעיה שצריך לפתור.
אסתר שליקובסקי: הצעירים הם צעירים.
אסתר שליקובסקי: נוער חי על קצוות, זה האופי שלו.
אסתר שליקובסקי: אם אני לא אתן לו את הכלים המרתיעים אותו מלחיות על הקצוות או את כל הסימולטורים, ואני מאוד מסכימה עם מה שנאמר פה, זה לא יקרה.
אסתר שליקובסקי: אנחנו יכולים לעשות את כל התוכניות שבעולם, אם אנחנו כמבוגרים מעבירים מסר של זילות בחיי אדם.
אסתר שליקובסקי: זה מה שקורה.
חמד עמאר: אני רוצה לשמוע את הנוער עכשיו.
חמד עמאר: גיא גריאני, דובר מועצת התלמידים והנוער.
גיא גריאני: היום דיברתם פה הרבה על ניסיון, ואני רוצה להתחיל פה בסיפור קטן שקרה לי לפני מספר שבועות.
גיא גריאני: אני תלמיד כיתה י"ב, חלק מחברי עם רישיון שלושה-ארבעה חודשים.
גיא גריאני: נסעתי עם חבר שיש לו רישיון כבר חצי שנה, יום גשום, פעם ראשונה שהוא נסע בלי מלווה, בלי מורה לנהיגה, ביום גשום הוא נסע פעם שנייה, מה שקרה שהוא איבד את השליטה על הרכב ובנס יצאנו מתאונה, אף-על-פי שנסענו במהירות נמוכה.
גיא גריאני: הדבר הראשון שהוא אמר לי באותה שנייה: גיא, איזה מזל שיש לי ניסיון על הכביש.
גיא גריאני: כשאתה הולך לשיעורי נהיגה, כשאתה נוסע עם ההורים, אין לך ניסיון במצבי סיכון, אם זה גשם, אם זה חושך, אם זה מדרונים תלולים.
גיא גריאני: היום אנחנו לא מקבלים את הכלים האלה כנהגים מרוב המורים או מרוב המקומות או שאולי אנחנו מעדיפים להימנע מזה כי יותר קל לנו לא לבוא לשיעור בגשם, אלא בתנאי מזג-אוויר אופטימליים.
גיא גריאני: זאת בעיה, ופה אנחנו צריכים לפתור אותה.
גיא גריאני: אם דיברו על הרישיון המדורג – אני זוכר את הישיבה הקודמת – על מסלול אתגרי של 100 ק"מ, זה פתרון אחד, וזה טוב ויפה, אבל אנחנו צריכים לדאוג לא לעוד שלוש שנים, אלא צריכים היום מורי הנהיגה, ואני לא בא להאשים אתכם חס וחלילה, לדאוג שלא נכשיר את הילד לטסט הקרוב שלו, נכשיר אותו לנהיגה נכונה בחיים.
ישראל ספיר: אנחנו אתך.
גיא גריאני: אם לחבר שלי היה תקר לפני כמה ימים והוא לא ידע להחליף גלגל, הוא היה צריך לקרוא לאבא שלו להחליף גלגל, ואני אתו ברכב ואנחנו יכולים לאבד שליטה כל רגע, אנחנו משחקים עם חיי אדם סתם.
גיא גריאני: לגבי כל התוכניות שהוצגו כאן, באמת התרשמתי מכל אחת ואחת.
גיא גריאני: נכון שאנחנו צריכים לפעול גם במישור הבית-ספרי, אף-על-פי שלי אין חינוך תעבורתי, אני לא קיבלתי את זה - - -
גיא גריאני: שאלה טובה.
קריאה: לא היה כסף.
גיא גריאני: מה התשובה?
גיא גריאני: אני לא יודע מה התשובה.
גיא גריאני: אני בריאלי העברי בחיפה, בית-ספר פרטי, נחשב לאחד הטובים בארץ.
גיא גריאני: אנחנו לא קיבלנו את השיעורים האלה.
גיא גריאני: אני עכשיו תלמיד י"ב, בשנה שעברה לא קיבלתי.
רון מוסקוביץ: ראש העיר קיבל, יכול להיות שהוא חילק את זה לבתי-ספר אחרים.
חמד עמאר: מי שמחליט מי יקבל זה ראש העיר?
רון מוסקוביץ: בזמנו זה חולק דרך ראשי הרשויות, הם חילקו את זה בעיר.
לאה ורון: מה זה "בזמנו"?
לאה ורון: איך זה מחולק עכשיו?
רון מוסקוביץ: זה היה לפני שנה.
רון מוסקוביץ: התקציב נגמר.
רון מוסקוביץ: אין כרגע.
גיא גריאני: מה שבאתי להגיד פה שאם אני מסתכל על החברים שלי מבית-הספר שלי שקיבלו רישיון מול חבר'ה אחרים שלמדו את החינוך התעבורתי, אתה רואה הבדל של שמים וארץ.
גיא גריאני: אנחנו חייבים לדאוג שזה ייכנס לכל בתי-הספר, כי כרגע נמצאים במצב לא טוב.
גיא גריאני: הראיתם פה מערך אם זה ההורים, אם זה חברים, אם זה בית-הספר או כל סוכני השינוי שיש לנוער היום, וזה מעולה.
גיא גריאני: משהו אחד שקצת הפריע לי זה הרעיון של הסימולציה.
גיא גריאני: דיברת פה לפני כמה שניות על טייסים.
גיא גריאני: טייס שעובר סימולציה זה לא אומר שהוא יעבור את טיסת הקרב הראשונה שלו בהצלחה.
גיא גריאני: הרעיון שלנו לדעתי האישית, ואני מאמין שאני מייצג פה גם את עמדת הנוער, זה כן לתת את הניסיון התיאורטי, אבל הדבר היותר חשוב זה הניסיון המעשי בכביש.
גיא גריאני: אם נרכוש ניסיון מעשי בכביש שיוכל להכשיר אותי כנהג צעיר לנהוג בלי עזרה של ההורים שלי, עוד פעם, בתנאים הלא אופטימליים, כולנו פה נוכל לדעת שאנחנו שולחים את הילדים שלנו לכבישים בשקט ונוכל לישון עם חיוך כמו שאת רוצה.
עידן צפניה: אני יושב-ראש מועצת התלמידים והנוער המחוזית במחוז חיפה ונציג המועצה הארצית כמובן.
עידן צפניה: אני מחזיק ברישיון נהיגה טיפה מעל שישה חודשים.