GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
תמר קלהורה: אני רוצה להוסיף, שעל סוכני נסיעות חלה חובת גילוי נאות לפי חוק שירותי תיירות ותקנות חוק שירותי תיירות – גילוי נאות, ומכוחן הם צריכים לגלות כל מידע.
תמר קלהורה: יש פרטים מסוימים שנקובים שם, ויש גם סעיף סל כללי שצריך לגלות ללקוח כל מידע שהוא רלוונטי לעסקה שהוא עושה ולנסיעה שלו.
תמר קלהורה: ממילא גם בלי צורך לעשות שום שינוי בדין שחל לגבי סוכני נסיעות, הם יצטרכו לגלות את הזכויות לפי החוק הזה.
תמר קלהורה: אם יהיה נוסח רשמי של מודעה, הסוכנים יוכלו לתת את זה.
תמר קלהורה: אני לא חושבת שצריך לחוקק או להורות משהוא מיוחד, כי ממילא הם חייבים לעשות את זה.
תמר קלהורה: כמובן שאם יהיה נוסח אחיד, זה מאוד יקל עליהם את העניין.
תמר קלהורה: נציגי משרד התיירות לא נמצאים פה, אבל אני מניחה שלא תהיה שם התלהבות גדולה שסוכני הנסיעות יהיו כפופים למרותו של שר התחבורה.
אתי בנדלר: בהתאם להצעה הזו הם לא כפופים למרותו של שר התחבורה.
אתי בנדלר: הם כפופים למרותו של שר התיירות.
אתי בנדלר: הרגולטור של סוכני הנסיעות הוא שר התיירות.
אתי בנדלר: מטילים עליהם חובת גילוי, ובמסגרת חובת הגילוי מחילים עליהם במפורש גם את החובה להציב שילוט.
אתי בנדלר: כמו שעסק צריך להציב שילוט מסוים, למרות שהוא לא נתון למרות של שר הקובע נוסח.
אתי בנדלר: על כל זה שר הבריאות, וצריכים להציב את זה בבתי עסק שהרגולציה שלהם היא על ידי שר התמ"ת.
תמר קלהורה: אני רק רוצה להבין מה בסופו של דבר ייאמר פה, שגם סוכני הנסיעות חייבים?
אתי בנדלר: בהצבת שילוט, ככל שהוועדה תחליט על כך.
תמר קלהורה: זה לא עניין של הצבת שילוט.
תמר קלהורה: הם חייבים למסור את המידע.
אתי בנדלר: את תוהה על דרך מסירת המידע באמצעות שילוט.
אתי בנדלר: הוועדה תחליט, אם היא רוצה שזה יהיה בכל נקודות המכירה, שזה כולל סוכנויות נסיעות ופרסומים באינטרנט.
תמר קלהורה: זה לא מתאים.
תמר קלהורה: סוכני נסיעות לא מוסרים מידע באמצעות זה שהם שמים שלטים על השולחנות שלהם.
תמר קלהורה: אם זה באינטרנט, הם כמובן חייבים לגלות את המידע באתר שלהם, דרך קישורים או דרך הפניות.
תמר קלהורה: אם זה פנים אל פנים, הם צריכים להגיד אותו, הם צריכים למסור אותו מצורף עם מסמכים, ככל שישנם.
תמר קלהורה: זה לא גילוי נאות לפי חוק שירותי תיירות.
תמר קלהורה: גילוי נאות זו מסירת המידע ולא שאתה מציב שלט במשרד שלך, כאשר אתה לא יודע אם מישהו קורא או לא קורא אותו.
כרמל שאמה-הכהן: מהי עמדת גברת פינקוס בעניין?
תמר פינקוס: אני חושבת כמו תמר.
תמר פינקוס: אני חושבת שהיא צודקת.
תמר פינקוס: השילוט הוא שילוט, אבל החובה היא חובה להגיד.
תמר פינקוס: אם יבוא מישהו ויגיד: אני לא יודע לקרוא עברית, אני לא רואה טוב, השילוט לא נראה לי...
תמר פינקוס: כלומר, זו יכולה להיות תוספת, אבל זו בוודאי לא יכולה להיות חובה.
תמר פינקוס: סוכני הנסיעות לפי חוק שירותי נסיעות מחויבים בגילוי נאות, וחייבים להגיד את זה.
כרמל שאמה-הכהן: מה הם אמורים להגיד, את כל הוראות החוק?
תמר פינקוס: הם חייבים להגיד את כל הזכויות.
תמר פינקוס: יש להם שורה ארוכה של דברים, שהם צריכים ליידע.
תמר פינקוס: כאשר יש איזושהי בעיה, כאשר סוכן נסיעות לא גילה משהו, משרד התיירות מטפל בזה.
תמר פינקוס: אם הוא לא גילה מצבו של מלון ושל מליון ואחד דברים שהוא חייב על פי הדין, הם מטפלים בזה.
תמר פינקוס: אתי בנדלר: האם אתן מציעות שלא להזכיר אותם בכלל בסעיף הזה?
תמר קלהורה: אני חושבת שאין צורך, כי נורמטיבית הם יהיו חייבים לעשות את זה מכיוון שיש להם חוק ספציפי שמחייב אותם לגלות את זה.
תמר קלהורה: לא צריך לחוקק פה נורמה חדשה.
תמר קלהורה: הנורמה קיימת.
אתי בנדלר: הנורמה הקיימת היא נורמת הגילוי.
תמר קלהורה: נורמת הגילוי של כל מידע.
אתי בנדלר: השאלה היא, האם רוצים להוסיף כאן חובה נוספת.
תמר קלהורה: אין צורך.
תמר קלהורה: אין צורך לייצר חובה שכבר קיימת.
אתי בנדלר: קיימת חובת גילוי.
אתי בנדלר: כאן מדברים על דרך ספציפית לגילוי נקודה מסוימת.
אתי בנדלר: ייתכן שזה מיותר, אני לא מתווכחת.
תמר פינקוס: אני חוששת, שסוכני הנסיעות, בתום לב, יגידו: "אנחנו כתבנו, וזה מספיק".
תמר פינקוס: אז במקום שיהיה גילוי נאות כמו שדורש החוק, הם יסתפקו במודעה ואחר כך ילכו ויריבו עם הצרכן: קראת או לא קראת, היה פסיק או לא היה פסיק.
תמר קלהורה: זה לא מיטיב את מצבו של הנוסע.
תמר פינקוס: המידע הזה גורע מהזכות של הצרכן.
תמר פינקוס: הוא לא מיטיב איתו.
סלעית קולר: המטרה היא, שכאשר מעכבים לאנשים את הטיסה הם יידעו את הזכויות שלהם.
סלעית קולר: סליחה שאני אומרת את זה, אבל כאשר אני נכנסת לסוכנות נסיעות וקונה כרטיס טיסה אני לא מקווה שיעכבו לי את הטיסה ומבקשת עודף אינפורמציה.
סלעית קולר: כאשר מעכבים לי את הטיסה ואני מתעכבת, אני רוצה לדעת מה מגיע לי.
סלעית קולר: במקום הזה הרבה יותר חשוב לי שיהיה שילוט, יהיה מידע ואפילו ניירות כדי לתת לי את האינפורמציה.
סלעית קולר: במקומות אחרים זו לא אינפורמציה שאני אספוג אותה ואשמור אותה עבור שימוש בעתיד.
אתי בנדלר: אני רוצה לסכם את מה שנאמר כאן כדי לראות האם הוועדה תהיה מוכנה לאשר את זה.
אתי בנדלר: החובה בדבר יידוע הנוסע בדבר זכויותיו לפי החוק בשילוט, כפי שמפורט כאן בסעיף, תחול על מפעילי טיסה או מארגני טיסה בנקודות מכירה, כאשר יובהר שנקודת מכירה לצורך העניין הזה כוללת גם אינטרנט.
אתי בנדלר: לגבי רשות שדות התעופה – החובה הזו תחול על רשות שדות התעופה.
אתי בנדלר: בנוסף, השר יהיה רשאי לקבוע תקנות בדבר נוסח השילוט לפי סעיף זה.
אתי בנדלר: השאלה היא, האם אנחנו רוצים להגדיר את מקומות הצבת השילוט בשדה התעופה על ידי הרשות באולמות הנוסעים או שאין צורך .
שמשון כץ: אין צורך.
שמשון כץ: אנחנו גוף ציבורי, אנחנו עושים את זה הרבה שנים.
שמשון כץ: תסמכו עלינו.
שמשון כץ: אנחנו נעשה את זה כראוי.
אתי בנדלר: אז אנחנו נכתוב רק בשדות התעופה.
אתי בנדלר: בעצם בנמלי התעופה.
שמשון כץ: רשות שדות התעופה, קרי נמלי התעופה במדינת ישראל.
אתי בנדלר: ומה עם נמלי ים?
רינה פאר: נמלי ים זה לא אנחנו.
רינה פאר: החוק לא דן בזה.
רינה פאר: החוק דן רק בטיסות.
אתי בנדלר: אני מצטערת.
אתי בנדלר: שכחתי שמנמלי ים לא טסים.
תמר פינקוס: חבל זה היה יכול לפתור הרבה מאוד תלונות, אם היו טסים ולא שטים.
דפנה עין דור: כאשר כתוב רק "רשות שדות התעופה", אנחנו משאירים את כל הטיסות מחו"ל לישראל בלי מענה לנוסעים.
דפנה עין דור: אם שם יש עיכוב, אין מענה בכלל.
דפנה עין דור: כאשר כתוב: "מפעיל הטיסה בעמדת הרישום", יש את חברת התעופה.
דפנה עין דור: ברגע שהורדנו את זה והשארנו רק את רשות שדות התעופה, אין מענה לטיסות לישראל.
הילה שטרן-אטיאס: החוק חל ממילא רק על טיסות שיוצאות מישראל.
דפנה עין דור: לא.
אתי בנדלר: זו שאלה יפה.
אתי בנדלר: מה קורה עם מפעיל ישראלי, שמפעיל טיסה משדה תעופה בחו"ל לארץ.
הילה שטרן-אטיאס: אנחנו מחויבים על פי החוק שחל שם – הדיפרט .
אתי בנדלר: השאלה היא, האם הם לא יכולים להציב שם שלט נייד.
הילה שטרן-אטיאס: זה מאוד תלוי במגבלות של שדה התעופה באותה מדינה.
הילה שטרן-אטיאס: שדות התעופה לא מאשרים לנו.
תמר פינקוס: זה לא התחום שלנו.
תמר פינקוס: זה לא הפרמיסס שלנו.
אתי בנדלר: זה לא תחום שלנו, אבל הנוסעים הם כן נוסעים שלנו.
תמר פינקוס: נכון, אבל עליהם לא חל החוק פה אלא מה שחל שם.
תמר פינקוס: אני לא יכולה לבוא לאירופה ולהגיד: עכשיו אני תולה שלט שלי.
בצלאל קרבט: באירופה זה מנוהל בדיוק כמו ששמשון אמר.
בצלאל קרבט: בשדות התעופה באירופה יש שלטים בכל מקום ומקום.
שמשון כץ: יהיה שילוט גם במסלול נוסע נכנס.
שמשון כץ: בחו"ל לא יתנו לחברות תעופה או למפעילים להציב שילוט, כמו שאנחנו לא נותנים לכל חברה שמבקשת להציב בארץ שילוט.
שמשון כץ: הרי בסוף כולם מגיעים לשדה התעופה בישראל.
שמשון כץ: במסלול הנוסע הנכנס יהיה שילוט, כמו במסלול נוסע יוצא.
שמשון כץ: כך בן אדם יוכל לקרוא את זכויותיו גם כאשר הוא הגיע לנתב"ג.
בצלאל קרבט: אבל הזכויות הן לא זהות.
בצלאל קרבט: באירופה מתנהגים לפי מה שנקבע באירופה.
שמשון כץ: מה שתקבע הוועדה כחוק.
שמשון כץ: אנחנו לוקחים על עצמנו אחריות, שהחוק רצה להטיל על הרבה מאוד גורמים.
שמשון כץ: אנחנו רוצים לעשות את זה באופן מסודר.
שמשון כץ: תתנו לנו את ההיתר, ונעשה את זה מסודר.
דפנה עין דור: החוק אמור לחול על כלל חברות התעופה ולא רק על חברות התעופה הישראליות, ולא רק על טיסות מישראל.
דפנה עין דור: הגדרנו הגדרה של מפעיל, כך שזה יחול על כל חברות התעופה, ולא רק על הישראליות.
הילה שטרן-אטיאס: זה חל על כל חברות התעופה הממריאות מישראל.
דפנה עין דור: אבל לא אליה.
אחמד טיבי: אנחנו כבר 20 דקות דנים ודשים בנושא שהוא אחד החשובים בעולם - שילוט וכו'.
אחמד טיבי: אם זה יימשך כך, הדיון בהצעת החוק שלי יימשך גם בכנסת ה-19.
אחמד טיבי: לרבים מכם זה לא רצוי שאני אהיה בכנסת ה-19.
כרמל שאמה-הכהן: ואם נסיים אתה מבטיח שלא תהיה?
אחמד טיבי: אני אשקול את בקשתך.
אחמד טיבי: אדוני, אני מבקש, מציע ודורש, שזה יישאר ככה.
אחמד טיבי: אם בדיון לקראת הקריאה השנייה והשלישית יצוצו נושאים חשובים שצריך להכניס אותם לסעיף הזה, נכניס אותם.
כרמל שאמה-הכהן: מאחר וזה יכול לעזור לנו בהרכב של הכנסת הבאה, אני מציע לקבל את הצעתו של חה"כ טיבי.
כרמל שאמה-הכהן: חה"כ טיבי, אתה לא נפגע מההערות.
אחמד טיבי: אני יזמתי אותן.
כרמל שאמה-הכהן: איך מביאים את תוכן הפרוטוקול הזה לחברי הליכוד?
אחמד טיבי: זה בשידור.
כרמל שאמה-הכהן: יש תלונות מחברי הכנסת הערבים האחרים בכנסת, מדוע אנחנו חברי הכנסת מהליכוד מתווכחים רק עם חה"כ טיבי.
כרמל שאמה-הכהן: פונים אלינו ואומרים: זה לא פייר, אתם רבים רק איתו, הוא גדל ומתפתח.
אחמד טיבי: אז אל תתווכח איתי, תפתח אנשים אחרים.
אחמד טיבי: זה מעניין מה שאתה מגלה עכשיו.
אחמד טיבי: הכל מצולם?
אתי בנדלר: אני מסכמת את סעיף 11: בלי לגרוע מהוראות כל דין, מפעיל טיסה ומארגן יציבו בנקודת המכירה, כולל באינטרנט, במקום הנראה לעין ובאותיות ברורות וקריאות, מודעה המפרטת את זכויות הנוסע לפי חוק זה במקרה של סירוב העלאה לטיסה, עיכוב טיסה או ביטול, ורשות שדות התעופה תציב מודעות שילוט כאמור בשדות התעופה.
אתי בנדלר: בסעיף קטן (ב) אין שינוי.
אתי בנדלר: בסעיף (ג) השר רשאי לקבוע הוראות בדבר השילוט, לרבות ניסוחו.
אתי בנדלר: האם הוועדה מוכנה להצביע?
לאה ורון: חה"כ אחמד טיבי מצביע במקום חה"כ עמיר פרץ.
לאה ורון: ה צ ב ע ה בעד – 2 נגד – אין נמנעים – אין סעיף 11 התקבל
תמר פינקוס: נכון שלא כתבנו כאן בחוק שזה חל על הטיסות היוצאות מישראל וזה גם על טיסה של אל על שטסה לארץ, אבל אז יכולה להתעורר בעיה כי על טיסות שיוצאות מחו"ל הנה חל החוק שם.
תמר פינקוס: אם לא נבהיר שזה חל על טיסות שיוצאות מישראל, אנחנו כל הזמן נהיה בריבים עם הצרכן, כי מה שיחול על הצרכן זה הכללים והחוקים שחלים שם.
סלעית קולר: אבל אנחנו לא טסים רק לאירופה.
סלעית קולר: צריך אולי להגדיר, שבמקום שבו יש חוק החל על טיסה נכנסת ממקום אחר, אז יחול איזה חוק שאתם מעדיפים, והחוק הישראלי יחול במקום בו אין פיצוי לפי חוק אחר.
אתי בנדלר: אני רוצה לשמוע לצורך העניין הזה את עמדת משרדי הממשלה כי אני לא יודעת לייצר בשליפה מהשרוול סעיף של ברירת דינים.
אתי בנדלר: אני גם לא יודעת איך הדירקטיבה האירופאית מתייחסת לעניין הזה – הבסיס להצעת החוק הזו.
רון חלפון: אנחנו בזמנו התייעצנו עם היחידה להסכמים בינלאומיים במשרד המשפטים.
רון חלפון: אני אציג את עמדתה, ואני מקווה שאני מדייק.
רון חלפון: אם לא, יתקנו אותי חברותי ממשרד המשפט.
רון חלפון: הם קבעו שם שהדין בהצעת החוק כמו שהיא חל על טיסות נכנסות ויוצאות.
רון חלפון: הדין עצמו ייקבע על פי הפורום בו תיתבע חברת התעופה.
רון חלפון: אם היא תתבע באירופה, זה יהיה על פי התקנה האירופאית.
רון חלפון: אם היא תתבע בארץ, גם בנוגע לטיסות שיצאו מאירופה לישראל, יחול הדין הישראלי.
רון חלפון: זאת היתה הקביעה, ואני מקווה שאני מדייק.
לאה ורון: קביעה של מי?
רון חלפון: של היחידה להסכמים בינלאומיים ותביעות בינלאומיות במשרד המשפטים.
תמר פינקוס: זה מדבר על תביעות אזרחיות.
רון חלפון: הדין יחול בהתאם לפורום שבו נתבעת חברת התעופה.
הילה שטרן-אטיאס: מה קורה במקרה בו אני לא נתבעת בבית משפט.
הילה שטרן-אטיאס: אני אמורה לפצות את הנוסע מבלי שהגעתי לבית משפט.
הילה שטרן-אטיאס: יש פה פיצוי שהוא אוטומטי.
הילה שטרן-אטיאס: לגבי אזרח ישראלי, שטיסתו המריאה מאירופה, על פי איזה חוק אני אמורה לפצות אותו?
מירי אילדיס: החוק האירופאי מתייחס לזה, שזה מהמקום שבו יוצאת הטיסה.
מירי אילדיס: גם ה-DOT מתייחס לזה.
מירי אילדיס: אני יכולה לשלוח לך העתק.
רון חלפון: אני מציע, שאת השאלות נפנה ליחידה המתאימה במשרד המשפטים.
אתי בנדלר: אף אחד לא העלה עד כה את הנושא הזה.
אתי בנדלר: זה עולה כאן לראשונה.
אתי בנדלר: כפי שהצהרתי קודם, אני לא מסוגלת להתמודד עם השאלה הזו בלי בדיקה שלה.
אתי בנדלר: הוועדה יכולה בכל זאת לנסות להתמודד עם זה עכשיו, או לא להתייחס לנושא הזה של ברירת דינים בשלב הזה, ולקראת הדיון בקריאה השנייה והשלישית אנחנו נבדוק את הנושא.
אתי בנדלר: אם כך, סעיף 12 הוא סעיף עונשין, שמציע קנסות בשל אי קיום הוראות החוק על ידי מפעיל טיסה או מארגן: "מפעיל טיסה או מארגן העובר על הוראות חוק זה, דינו – קנס פי עשרה מהקנס האמור בסעיף 61(א)(4) לחוק העונשין, התשל"ז-1977".
אתי בנדלר: למשרד התמ"ת יש מה לומר על כך.
חנה טירי: ישנה עמדת ממשלה.
חנה טירי: אני מדברת בשם הממשלה כולה.
חנה טירי: אנחנו עוסקים לא רק בסעיף 12, אלא גם בסעיף 13.
חנה טירי: ראשית, הממשלה סבורה שאין מקום לסעיף עונשין בחוק הזה.
חנה טירי: החוק במהותו הוא חוק אזרחי.
חנה טירי: הוא מקנה לנוסע פיצוי, ולכן אנו סבורים שאם לא מפצים את הצרכן יש לו סעד אזרחי והוא יכול לפנות לבית משפט אזרחי ולקבל את הסעד.
חנה טירי: אין פה בעיה של נגישות לבתי המשפט.
חנה טירי: בדרך כלל לא מדובר פה בנזק של שקלים בודדים, שאז אנחנו אומרים: צריך להגן על הצרכן, אין לו מוטיבציה לגשת לערכאות משפטיות.
חנה טירי: בדרך כלל ההטבה היא הטבה שלצרכן יש מוטיבציה לגשת לבית משפט.
חנה טירי: הפיצוי הוא כזה שיש לצרכן מוטיבציה לגשת לבית משפט.
חנה טירי: אנחנו לא חושבים שזה נכון לצבוע את העובדה שלא נתנו לו פיצוי בצבע של פליליות.
חנה טירי: אם לא נתנו לך פיצוי, גש לבית משפט.
חנה טירי: זה לגבי סעיף העונשין.
חנה טירי: הממשלה מתנגדת גם לסעיף 13.
חנה טירי: קוראת סעיף 13: "בלי לגרוע מהוראות חוק הגנת הצרכן, התשמ"א-1981, הממונה על הגנת הצרכן והסחר ההוגן כמשמעותו בסעיף 19 לחוק האמור יטפל בתלונות על הפרת הוראות חוק זה".
חנה טירי: ככל שיש הטעיה או שלא גילו פרטים מהותיים בעסקה, לממונה יש סמכות מכוח חוק הגנת הצרכן.
חנה טירי: אנחנו לא צריכים לתת פה סמכות לממונה לטפל בתלונות.
חנה טירי: מעבר לזה, אנחנו חושבים שלסעיף שמקנה לממונה סמכות ערטילאית לטפל בתלונות אין משמעות.
חנה טירי: אי אפשר לתת אחריות בחקיקה מבלי לתת סמכות.
חנה טירי: אין פה שום סמכות.
חנה טירי: אין פה סמכות לדרוש נתונים, לזמן בן אדם לפגישה.
חנה טירי: אין לה גם סמכות להחליט בתלונה.
חנה טירי: לכאורה, הסעיף הזה הוא ריק מתוכן.
חנה טירי: אין לו משמעות.
חנה טירי: אנחנו חוזרים ואומרים, שזה לא המקום לטיפול של רגולטור.
חנה טירי: החוק הזה במהותו אזרחי.
חנה טירי: הנוסע זכאי לפיצוי, גם נוסע שנסע לרגל עסקים.
חנה טירי: זה לאו דווקא צרכן במובן של חוק הגנת הצרכן.
חנה טירי: נוסע שלא עלה לטיסה, זכאי לפיצוי או הטבה.
חנה טירי: במידה ולא נותנים לו את הפיצוי או את ההטבה, הוא יכול לגשת לבית משפט אזרחי ולדרוש את הזכות הזו.
חנה טירי: הזכות הזו ברורה מלשון החוק.
חנה טירי: אין מקום שהסעיף יהיה סעיף עונשין.
חנה טירי: אין פה לממונה סמכויות.
חנה טירי: לטעמנו, הסעיף הזה חסר משמעות ויש למחוק אותו.
חנה טירי: זו גם עמדת הממשלה.
תמר פינקוס: זה בדיוק כמו בתקנות ביטול עסקה בהתאמה.
תמר פינקוס: יש זכות לגיטימית לצרכן לקבל הטבה, ובלבד שיתמלאו כל מיני תנאים.
תמר פינקוס: במידה ולא התמלאו תנאים, יש זכות לגיטימית לחברת התעופה או לסוכן הנסיעות שלא לתת את ההטבה.
תמר פינקוס: לכן, הסכסוך תמיד יהיה במישור הזה: האם עברו 6 שעות או 3 שעות, האם זה 200 קילומטר או 150 קילומטר, האם הוא קיבל סנדביץ', האם הסנדביץ' היה כזה או אחר.
תמר פינקוס: זה בדיוק כמו בתקנות ביטול עסקה.
תמר פינקוס: יש זכויות לגיטימיות לעוסק לא לבטל עסקה.
תמר פינקוס: אם הוא ייתבע על ידי הצרכן, הוא יהיה זה שיצטרך להוכיח למה הוא לא מבטל.
תמר פינקוס: אם ייתבעו הסוכנים, חברות התעופה, מארגני הטיול, הם יצטרכו להיות אלה שיצטרכו להוכיח בתביעה למה הם לא נתנו את ההטבה.
תמר פינקוס: זה לא משהו שנגוע בפליליות.
תמר פינקוס: אין מקום להחיל פליליות על משהו שהוא יכול להיות מחלוקת כנה לחלוטין.
תמר פינקוס: עצם זה שקמה מחלוקת על פי דין, לא יכולה לגרור שלא תעיז לחלוק ואפילו לחשוב שאולי זה רק 200 קילומטר, כי אחרת מיד יענישו אותך.
תמר פינקוס: זה בהיגיון לא יכול לעבוד כך.
סלעית קולר: הטיעונים האלה משכנעים, אבל מדינת ישראל לא פועלת כך בנושא של אכיפת חוקי צרכנות – לא כל העוסקים רצים וממלאים את הוראות החוק.
תמר פינקוס: אז תתבעו אותם.
סלעית קולר: שיטת מצליח בדיוק עובדת על הדרך הזו: אם אני צריך ללכת לבית משפט בשביל לתבוע את הזכויות שלי, אני אלך.
סלעית קולר: יהיו אותם צרכנים שיגיעו לבית משפט, אבל יהיו גם הרבה מאוד צרכנים שלא יגיעו לבית משפט.
סלעית קולר: אני לא אומרת שהפתרון הוא להפוך את זה לעבירה פלילית.
סלעית קולר: יכול להיות זכות לעצום כספי.
סלעית קולר: גם אנחנו שמנו לב שאין סמכויות לגוף המפקח, ואנחנו מציעים להכניס לסעיף 13 את אותן סמכויות חקירה והודעה שיש בחוק הגנת הצרכן.
תמר פינקוס: לרשות שדות התעופה, כי הם יודעים למדוד קילומטרים.
סלעית קולר: אנחנו מציעים שלגוף שיפקח, מי שלא יהיה, יהיו סמכויות.
סלעית קולר: יכול להיות שפתרון של עצום כספי ולא עבירה פלילית הוא פתרון יותר טוב.
סלעית קולר: מה שבטוח הוא, שאם אתם כל כך משחררים את החבל ואומרים לא, אז בוודאי שנחליט על פיצוי עונשי כדי להפוך את זה לא כדאי כלכלית לעוסק ללכת על שיטת מצליח.
סלעית קולר: אם מישהו יגיע לבית משפט, הוא לא יקבל רק אלף ומשהו שמגיע לו, אלא הוא מקבל סיכון שהוא תובע הרבה יותר.
סלעית קולר: חברות התעופה וכל יתר החברות העוסקות במשק מעסיקות עורכי דין באופן קבוע.
סלעית קולר: העלויות של בית משפט לתביעות קטנות הן שוליות בתוך הסיפור הזה.
סלעית קולר: כל זמן שזה כלכלי להפר את החוק, בסופו של דבר יהיו הרבה שיבחרו בזה ולא מתוך רוע.
סלעית קולר: זה עניין עסקי וכלכלי.
אחמד טיבי: אני מבקש לקבל את העמדה הזו.
אחמד טיבי: אי אפשר להוציא מהחוק הזה את כל השיניים – להוציא כלים משפטיים מצרכן שנפגע.
אתי בנדלר: כלומר, אתה רוצה שיהיו פיצויים עונשיים, פיצויים לדוגמא.
תמר קלהורה: פיצויים עונשיים על מה, על זה שבגלל מחלוקת העוסק לא שילם?
סלעית קולר: בית משפט ישקול, אם זו היתה מחלוקת או סתם.
תמר פינקוס: בפיצוי עונשי לא בית משפט ישקול.
תמר פינקוס: אין כזה דבר.
תמר קלהורה: זה לא מקובל.
תמר קלהורה: לזה אין שום תקדים בחקיקה, ככל שהרחקנו לכת והכנסת הטילה פיצויים עונשיים על כל דבר שמוצע כאן.
תמר קלהורה: מה שנאמר לגבי עבירה פלילית נכון גם כאן.
תמר קלהורה: בא אדם שטוען שהיה לו עיכוב בטיסה, והוא רוצה פיצוי.
תמר קלהורה: יכול להיות שיש סיבה לגיטימית לכך שלא משלמים לו.
תמר קלהורה: אולי האיחור נבע מסיבות שהן לא בשליטת החברה.
תמר קלהורה: אולי הוא מתלונן, כמו שנאמר כאן, על טיבו של הסנדביץ' שהוא קיבל.
תמר קלהורה: אולי בנסיבות האלה לא היה מדובר בביטול אלא רק באיחור.
תמר קלהורה: לבוא ולהגיד, שאם החברה לא משלמת זו עילה לפיצוי עונשי או לעבירה פלילית, זה לא נכון.
תמר קלהורה: זאת לא עמדת הממשלה.
תמר פינקוס: זו כן עמדת הממשלה.
תמר קלהורה: לו היה נאמר כאן, שבמקרה שבו לא מקיימים את ההוראה ליידע את הלקוח נטיל סנקציה, זה היה אחרת.
תמר פינקוס: אבל זה קיים.
תמר פינקוס: את זה לא צריך.
תמר קלהורה: לא על זה מדובר.
תמר קלהורה: מדובר על כך שרוצים להפוך את עצם המשא ומתן, ההתדיינות והעמידה של חברת התעופה על זכויותיה, לעבירה פלילית ,או, לחלופין, להטיל עליה פיצוי עונשי.
תמר קלהורה: לי נדמה, שהדבר הזה לא עולה בקנה אחד עם שום עקרון משפטי שאני מכירה.
תמר קלהורה: זה לא מתאים לדיני חוזים, זה לא מתאים לדיני נזיקין.
תמר קלהורה: לחברת התעופה יש זכות לבוא ולהגיד: אני לא חושבת שמגיע לך פיצוי.
תמר קלהורה: בשום פנים ואופן אין מקום להפוך את זה לפלילי או לפיצוי עונשי.
סלעית קולר: אני רוצה לדייק לגבי פיצוי עונשי.
סלעית קולר: בית המשפט לא חייב לפסוק פיצוי עונשי.
סלעית קולר: בית משפט יכול לשקול אם היתה מחלוקת כנה, אם יש באמת ויכוח על שאלת הקילומטראז' או על הסנדביץ'.
תמר פינקוס: אז זו תביעה אזרחית.
סלעית קולר: הוא לא ייתן פיצוי עונשי.
סלעית קולר: יש לי ניסיון בכל הקשור לפיצוי עונשי.
סלעית קולר: למשל, בנושא של ביטול מכר מרחוק, יש בתי משפט שקיבלו את הטענות של סוכני מכירות, שברגע שהם צריכים לבטל את העסקה זה עולה להם הרבה מאוד כסף, ולכן לא פסקו פיצוי עונשי במקומות האלה.
תמר פינקוס: אין פיצוי עונשי במכר מרחוק.
סלעית קולר: יש פיצוי לדוגמא במכר מרחוק, במקום שבו אתה מסרב לתת את הכסף.
סלעית קולר: זה נתון לשיקול דעת של בית משפט, ומדובר פה במכשיר למנוע את אותם מקומות שבהם המחלוקת היא לא מחלוקת כנה.
תמר קלהורה: אבל צריך לדייק.
תמר קלהורה: בחוק הגנת הצרכן - ובדקנו את זה לפני יומיים, ולכן זה עוד טרי בזיכרוני - יש פיצוי עונשי במקרה של מכר מרחוק, כאשר ללקוח יש זכות ביטול והוא לא מקבל את הכסף בחזרה.
סלעית קולר: אבל יש לו זכות לקבל כסף.
תמר קלהורה: אבל הזכות הזו תלויה בכך שהתנאים התקיימו.
תמר קלהורה: לא מדובר בזכות ביטול להשבה אוטומטית.
תמר קלהורה: מדובר פה במצב שבו השאלה, האם התקיימו יסודות העילה החוזית המזכה אותו בפיצוי, היא שאלה שהיא תלוית נסיבות.
תמר קלהורה: לכן, לבוא ולומר שאם החברה מסרבת...
תמר קלהורה: אני מוכרחה לומר, שזו נראית לי פריצת גדר במה שנוגע לפיצויים עונשיים.
תמר קלהורה: אם הוועדה תאשר את זה, אנחנו נעלה לממשלה, הממשלה תתנגד לזה ובמידת הצורך נלך עם זה עד הסוף ונגיש ערר.
תמר קלהורה: יש גבול – ופה צריך להציב את הגבול - עד כמה אנחנו הולכים עם המכשיר הזה, שהוא מכשיר חריג ויוצא דופן במשפט הפרטי.
תמר קלהורה: להפוך משא ומתן לעבירה פלילית, זה נראה לי גובל בחוסר פרטיות.
תמר קלהורה: לטעמי, לבוא ולומר שזה שצד מעסקה - גם אם זו עסקה צרכנית - עומד על זכויותיו בתום לב זו עילה, זה פסול.
סלעית קולר: אפשר לסייג את זה ולומר: "אם מצא בית המשפט שהמחלוקת כנה".
תמר קלהורה: את לא צריכה להגיד את זה.
תמר קלהורה: יש דין כללי.
סלעית קולר: הסיבה היחידה שהמועצה לצרכנות קיימת, זה בגלל שאנשים לא מקיימים את החוק.
סלעית קולר: אם הם היו מקיימים את החוק, לא היינו קיימים.
חנה טירי: אחת מהסיבות בגללן קבענו בחוק הגנת הצרכן פיצוי לדוגמא, היא בעיית הנגישות של הצרכן לערכאות אזרחיות.
חנה טירי: לרוב ההפרות מסתכמות בסכומים שהם לא סכומים גבוהים, ולצרכן אין מוטיבציה לגשת לערכאות משפטיות.
חנה טירי: זה לא המקרה, לטעמנו.
אתי בנדלר: למה זה לא המקרה?
תמר פינקוס: כי זה הרבה כסף.
תמר פינקוס: זה לא 10 אגורות.
חנה טירי: צרכן לא יוותר.
חנה טירי: אם לא נתנו לו פיצויי והוא חושב שהוא צודק, הוא ילך לבית משפט ויתבע.
אתי בנדלר: אני מזכירה לך, שפיצוי יש רק במקרה של ביטול טיסה.
אתי בנדלר: בכל העילות האחרות אין פיצוי.
חנה טירי: אז זו הטבה.
אתי בנדלר: הטבות אחרות.
חנה טירי: הטבה ששווה כסף.
תמר פינקוס: אל"ף, היא שווה כסף.
תמר פינקוס: בי"ת, גם לגבי ההטבה יכולה להיות מחלוקת כנה, האם מגיעה הטבה או לא מגיעה הטבה.
תמר פינקוס: רק בגלל שבן אדם רוצה לעמוד על זכותו שמים עליו תווית של פליליות או פיצוי עונשי, זה כמו להגיד לו: אסור לך לרצות כלום, אסור לך לעמוד על זכויותיך.
תמר פינקוס: מצד אחד אנחנו נותנים זכויות גם לצרכן וגם לעוסק, ומצד שני אנחנו אומרים: אם אתה תעמוד על זכויותיך, אתה תיענש על זה.
תמר פינקוס: זה חוסר איזון.
תמר פינקוס: אני מרשה לעצמי להגיד את זה כממונה על הגנת הצרכן: אני חושבת שזה לא מדתי.
תמר פינקוס: אני גם מוחה נגד ההגדרה "שיטת מצליח".
תמר פינקוס: לא בכל מקום שאנשים מתווכחים ויש מחלוקת כנה אפשר להגיד "שיטת מצליח" – ואני רואה את המסמכים שיוצאים מהמועצה לצרכנות.
תמר פינקוס: אני חושבת, שזה עיוות של החיים המסחריים האמיתיים.
תמר פינקוס: זה אולי לא מוצא חן שאנשים עומדים על זכויותיהם, זה לא מוצא חן שיש תביעות, אבל זה לא עושה את זה "שיטת מצליח".
סלעית קולר: כמה אנשים נופלים בין המקום שבו מגיע להם את הזכות, לבין המקום שהם מגיעים לבית משפט?
סלעית קולר: הרבה מאוד.
תמר פינקוס: אז תחנכו אותם לתבוע, ותעזרו להם בזה.
סלעית קולר: אני אשמח.
סלעית קולר: אם התקציבים של המועצה יאפשרו, אנחנו גם נעשה תוכנית הסברה יותר גדולה.
וגיף אליאב: מצטיירת פה התמונה, שבכל תלונה המוגשת לרגולטור מיד מוגש כתב אישום, ואז מעסיקים לא ירצו לעמוד על זכויותיהם.
וגיף אליאב: המציאות היא מאוד פשוטה: יש פה סעדים קבועים מראש, יש פה נסיבות קבועות מראש.
וגיף אליאב: הנוסחה היא מאוד טכנית.
וגיף אליאב: זה לא שמתווכחים, האם היה סלאמי בסנדביץ' או לא.
וגיף אליאב: אם אנחנו משווים את זה למכר מרחוק, "שיטת מצליח" קיימת.
וגיף אליאב: אם אין רגולציה כלשהי, אני לא יודע אם סוג של פיצוי עונשי או עבירה פלילית או כל דבר אחר אם אנחנו שוב מטילים על הצרכן את היוזמה לפנות לערכאות משפטיות, אנחנו יודעים לאן זה יגיע.
וגיף אליאב: זה קיים.
וגיף אליאב: ברגע שמתוך 100 מגישים 5 תביעות, 2 מתפשרים ואחד מגיע לפסק דין.
תמר פינקוס: תעזרו לאחרים.
תמר פינקוס: הפתרון הוא לא בחקיקה.
תמר פינקוס: הפתרון הוא בחינוך שלכם.
וגיף אליאב: יש פה סעדים קבועים מראש.
וגיף אליאב: אנחנו יודעים מה הסעדים.
וגיף אליאב: זה מאוד ברור.
וגיף אליאב: הנוסחה היא כמעט טכנית.
וגיף אליאב: אף אחד לא מצפה מרגולטור להגיש כתב אישום על כל תלונה, אבל אם הוא מקבל 100 תלונות על מארגן מסוים ורואה תופעה מסוימת ובודק שהנסיבות הן אותן נסיבות, הוא צריך להגיש כתב אישום.
וגיף אליאב: אחרת, מתוך 100 אנשים שהגישו תלונה 5 יגיעו לבית משפט, 2 יתפשרו ואחד יקבל פסק דין, וגם זה לא בטוח שיהיה לטובתו.
וגיף אליאב: השאלה היא, האם אנחנו רוצים חוק הצהרתי או שאנחנו רוצים טיפול מהותי.
וגיף אליאב: האם אנחנו רוצים להגיד לצרכן: אדוני, יש לך חוק, תשבור את הראש, או שאנחנו רוצים פתרון.
וגיף אליאב: אף אחד לא מצפה מרגולטור להגיש כתב אישום על כל תלונה.
וגיף אליאב: אם יש תופעה ומארגן מסוים מפר באופן סדרתי את החוק, שיתכבד ויפעל בנושא.
אחמד טיבי: מה הצעתך המעשית?
וגיף אליאב: חייבת להיות רגולציה.
וגיף אליאב: זה יכול להיות קנס.
וגיף אליאב: זה צריך להיות פיצוי עונשי.
וגיף אליאב: יכול להיות שזה יהיה קנס מנהלי, שגם המדינה יכולה להרוויח מהסיפור הזה.
תמר פינקוס: אין יותר קנסות מנהליים, יש עיצומים כספיים.
וגיף אליאב: לא משנה מהי ההגדרה.
וגיף אליאב: ההגדרה לא קשורה.
וגיף אליאב: אם יש מישהו שמפר באופן סדרתי את החוק, הוא צריך לבוא ולשלם עבור אותן עבירות.
תמר פינקוס: החוק הזה עוד לא הוכח, ואנחנו עוד לא עמדנו במצב בו היתה "שיטת מצליח" או שחברות התעופה וסוכני הנסיעות בגלל עיכובים כאלה ואחרים לא נתנו.
תמר פינקוס: לכן, לבוא מראש ולומר: "אנחנו מכירים את כולם, הם בטח לא ישלמו ולכן מראש נקבע את זה", זה מוקדם.
תמר פינקוס: אני מציעה, שאנחנו נשאיר את החוק ללא הפיצויים העונשיים וללא הענישה.
תמר פינקוס: החוק הזה ייכנס לתוקף, ואני כממונה אעמוד על המשמר.
תמר פינקוס: כך ודאי הצרכנים.
תמר פינקוס: נבדוק מה קורה בשוק, האם קמה פתאום תופעה שבאופן שיטתי לא רוצים לפצות ואלה סתם אמירות סרק.
תמר פינקוס: והיה וכעבור חצי שנה או שנה נראה שהחוק הזה כמו שהוא, ללא החלק העונשי, פוגע בצרכנים, הם לא מקבלים, ואנחנו כבר הסתדרנו עם יחסי החוץ ויודעים מה קורה שם, יתוקן החוק ותתווסף העבירה הפלילית.
תמר פינקוס: אני מבקשת להוריד את סעיף 12-13, ושאנחנו נעשה בדיקה אחרי שהחוק ייכנס לתוקף.
אתי בנדלר: אני רוצה לסכם את העניין הזה.
אתי בנדלר: אני חושבת, שהנימוקים שנפרסו בפני הוועדה, מדוע אין לכלול סעיף עונשי, הם נימוקים משכנעים ביותר.
אתי בנדלר: גם הסעיף שאומר שהממונה על הגנת הצרכן והשכר ההוגן יטפל בתלונות.
אתי בנדלר: נאמר שהסמכות הזו קבועה בלאו הכי בחוק הגנת הצרכן.
אתי בנדלר: ייתכן, אם כך, שאין מקום לסעיף 13.
אתי בנדלר: העולה מהנאמר כאן הוא, שככל שלא יתווסף סעיף פיצויים לדוגמא, יש כאן חוק צרכני שאין לו כלי אכיפה מעבר לרצון הטוב של אלה שהוראות החוק חלות עליהם.
אתי בנדלר: השכנוע הפנימי שלנו הוא, שהם ודאי לא ירצו להפר את החוק.