GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אתי בנדלר: מצד שני, סד של הגשת תביעה לבית משפט במקרה של חילוקי דעות.
אתי בנדלר: אנחנו יודעים שקיימים חילוקי דעות עמוקים בין הוועדה לבין משרד המשפטים בכל הנוגע לתפיסה של פיצויים לדוגמא.
אתי בנדלר: אני יכולה להבין את עמדתם, שהם לא רוצים להרחיב את סעיפי הפיצויים לדוגמא ולהחיל אותם גם על החוק הזה.
אתי בנדלר: במידה מסוימת, אני אפילו יכולה להבין חלק מהטיעונים שלהם, למעט טיעון אחד: שיש חשש שיפסקו פיצויים לדוגמא במקרה של חילוקי דעות אמיתיים בין מי שנטען כלפיו שהפר את החובה לבין הצרכן.
אתי בנדלר: אני חושבת, שאנחנו מטילים כאן סימן שאלה במיומנות של בתי משפט, להחליט אם יש מקום או אין מקום לפסוק פיצויים לדוגמא.
אתי בנדלר: נדמה לי, שאם בית המשפט ישתכנע שאכן יש חילוקי דעות של ממש בין הצדדים, זה לא יהיה המקרה שבו הוא יפסוק פיצויים לדוגמא.
אתי בנדלר: מעבר לכך, נניח שבית המשפט יחליט שהיתה הפרה על ידי מפעיל טיסה והתקיימו כל הנסיבות האחרות המנויות בחוק הגנת הצרכן כתנאי להגשת תביעה לפיצויים לדוגמא.
אתי בנדלר: נשאלת השאלה, האם יש מקום לפיצויים כאלה או לא.
אתי בנדלר: לדעת משרד המשפטים גם בנסיבות כאלה אין מקום לפיצויים לדוגמא.
אתי בנדלר: אני לא משוכנעת בעניין עד הסוף.
אתי בנדלר: על כל פנים, ההכרעה כרגע היא ערכית, לדעתי, למרות שמנסים להלביש אותה באצטלא משפטית בלבד.
אתי בנדלר: הוועדה צריכה להכריע בעניין.
אחמד טיבי: את מתכוונת לסעיף 12.
אתי בנדלר: אני מתכוונת לכך שסעיף 12 ו-13 יימחקו ובמקומם צריכים לנסח הצעה לפיצויים לדוגמא, כדי להגדיר היטב באיזה נסיבות ועל איזה הפרות יחול סעיף כזה, ככל שהוועדה תחליט על כך.
סלעית קולר: ברמת העיקרון הכנו סעיף כללי, ואנחנו חושבים שיש מקום לכוונן אותו במקומות של שיקולי בית המשפט.
סלעית קולר: אנחנו נסת
סלעית קולר: פק בזה, כי הרשות לסחר הוגן לא תאכוף משהו שנורא מתנגדים לאכוף אותו.
הילה שטרן-אטיאס: עמיתתי התחילה פה את כל הדיון מהמקום בו צרכנים רבים לא יפנו לבית משפט על מנת לעמוד על זכויותיהם, ועל כן היא ראתה לנכון להטיל איזושהי סנקציה על חברות ש"בשיטת מצליח" לא יפנו.
הילה שטרן-אטיאס: קודם כל אני רוצה להעמיד דברים על דיוקם – אנחנו נתבעים על ידי צרכנים בהמוני תביעות.
הילה שטרן-אטיאס: ב-85% מהמקרים בתי משפט מפנים אותנו לגישור, על מנת להגיע לפשרה.
הילה שטרן-אטיאס: בנוסף, אותו פיצוי לדוגמא שהיא מציעה הוא בידי בית משפט.
הילה שטרן-אטיאס: כלומר, זה רק יטפל במקרים בהם צרכנים פנו לבית משפט.
הילה שטרן-אטיאס: אם בית המשפט ימצא לנכון לאכוף את החוק ולהטיל עלינו הוצאות או סנקציות נוספות, זה בידי בית המשפט, והוא מוסמך לעשות את זה גם היום.
אתי בנדלר: אני רוצה לומר לך, שלפיצויים לדוגמא יש אפקט אחר.
אתי בנדלר: זה מרתיע את המפר הפוטנציאלי מפני הפרת החוק.
הילה דוידוביץ': השאלה היא, האם זה לא עשוי ליצור הרתעת יתר.
אתי בנדלר: אני חושבת, שזה טעון מחקר אמפירי.
אתי בנדלר: אני חושבת שאפשר לזרוק כאן הנחה שזה ייצור הרתעת יתר.
אתי בנדלר: יכול להיות שההנחה תתבסס, אבל נדמה לי שאין נתונים בקשר לעניין הזה.
אתי בנדלר: אני לא מכירה מחקר שנעשה בעניין הזה.
אחמד טיבי: הוועדה תקבל את העיקרון שאמרת, סלעית, והיועצת המשפטית תכין סעיף בהתאם לדברים שנאמרו פה, כדי לתת כלים בידי הצרכן.
אתי בנדלר: אני רוצה להבהיר: העיקרון הוא מאוד רחב.
אתי בנדלר: אני אצטרך להביא סעיף כזה לאישור הוועדה.
אחמד טיבי: סלעית, האם תוכלי להעביר את הנוסח שלך ליועצת המשפטית?
אתי בנדלר: יש לי הרבה דוגמאות לפיצויים לדוגמא.
אחמד טיבי: אני בכוונה פונה אליה, כי כמציע החוק אני נוטה לקבל את עמדתה שהיא שונה מעמדת אחרים בנושא הזה.
אחמד טיבי: היא אמפאטית יותר לצרכן ולצורך לפסוק ענישה.
הילה דוידוביץ': הממשלה מתנגדת.
הילה דוידוביץ': אנחנו נעלה את זה לוועדת שרים.
אחמד טיבי: בסדר, תעלו.
אחמד טיבי: בינתיים סוכם, שבמקום סעיפים 12-13 ינוסח סעיף שעיקרו מתן פיצויים לדוגמא.
אתי בנדלר: כמובן שאני אצטרך לבחון, האם יש מקום להחיל על כל ההפרות את הזכות הזו, או רק על חלקן.
אתי בנדלר: צריכים לגבש משהו, ואני אביא את זה לאישור הוועדה.
אתי בנדלר: קוראת סעיף 14: "אין בהוראות חוק זה כדי לגרוע מזכותו של נוסע לפיצוי לפי כל דין".
הילה שטרן-אטיאס: אנחנו מתנגדים לסעיף.
הילה שטרן-אטיאס: החוק הזה קובע סעד סופי-ספציפי, שהנוסע יכול לקבל.
הילה שטרן-אטיאס: הוא בא ונותן את הסעד גם לנוסע, שאולי לא נגרם לו באמת נזק.
הילה שטרן-אטיאס: זה סכום שנקבע, כאשר נלקחו בחשבון גם מקרים שבהם נוסע לא ניזוק, וגם מקרים בהם נוסע ניזוק קצת יותר.
הילה שטרן-אטיאס: בכל התחום של תעופה, כמו בתקנות רישום יתר וכמו באמנות, קבוע פיצוי סגור ומוחלט.
הילה שטרן-אטיאס: אנחנו לא רואים בתעופה שום מקרה שבו, למרות הפיצוי הקבוע בחוק, עדיין נוסע יכול לתבוע.
הילה שטרן-אטיאס: אני לא יכולה עכשיו ללכת ולתבוע נוסע, שנתתי לו פיצויי ואני חושבת שלא נגרם לו נזק, שישיב לי את הכספים ששילמתי לו.
הילה שטרן-אטיאס: לכן, אנחנו לא רואים מקום, שנוסע שחושב שנגרם לו נזק מעבר לזה, יתבע וידרוש נזקים נוספים.
סלעית קולר: זה בכלל לא נכון.
וגיף אליאב: אנחנו לא יכולים להגביל את הצרכן לתבוע את הנזק האוטנטי שנגרם לו.
וגיף אליאב: זה לא משנה מה הוא חושב, אלא מה שבית משפט יפסוק.
וגיף אליאב: בית משפט לא פוסק כפל פיצויים, אבל אם הוא סבור שבנסיבות העניין אכן נגרם נזק משמעותי יותר, הוא יפצה את הצרכן.
וגיף אליאב: אף אחד לא פוסק כפל פיצוי, אבל אם הנזק הוא גדול יותר אז צריך לפצות את הצרכן.
וגיף אליאב: מי שמוסמך להכריע בכך זו ערכאה שיפוטית.
וגיף אליאב: אנחנו כאן מגבילים את הערכאה השיפוטית לקבוע שהנזק הוא גדול ממה ששולם.
וגיף אליאב: אף אחד לא יחייב אתכם לשלם פעמיים, אבל אם במקרה ספציפי הנזק הוא יותר משמעותי, צריך לפצות.
הילה שטרן-אטיאס: האם הצרכן יפצה אותי במקרה שפיציתי אותו.
הילה שטרן-אטיאס: ...
סלעית קולר: בואו נחזור לבסיס.
סלעית קולר: המטרה העיקרית של החוק היא למנוע עיכובים בטיסות.
סלעית קולר: לא לפצות את הצרכנים, אלא בעיקר לא להתעכב בטיסות.
סלעית קולר: אם זאת המטרה של החוק, אז לגרוע מזכויות הצרכן הקיימות היום, זה לא נכון.
סלעית קולר: היום אם יש לי נזק, אני יכולה ללכת לתבוע.
סלעית קולר: היום אם נגרם לי נזק יוצא דופן, אני אלך לבית משפט ואני אתבע.
סלעית קולר: לגרוע מהזכות של הצרכן היום, באמצעות החוק הזה, לתבוע את הנזק המגיע לו, זה אבסורד.
סלעית קולר: המטרה של החוק היא לגרום להתרעה גדולה מאוד מול חברות התעופה וחברות המארגנים, כדי שלא יתייבשו אנשים בשדות התעופה ויחכו לטיסות.
סלעית קולר: היה והגענו ל-8 שעות איחור ופספסתי את החתונה שהתכוונתי להגיע אליה, מגיע לי פיצוי הולם.
סלעית קולר: יכול להיות שחלק מהאנשים לא איחרו לחתונה וסתם התייבשו בשדה התעופה.
אחמד טיבי: חוק כזה לא יכול להתקבל בלי סעיף 14.
סלעית קולר: בוודאי.
הילה שטרן-אטיאס: תקנות רישום יתר כבר היום קובעות, שכדי לקבל פיצוי נוסע יחתום על כתב שחרור וסילוט והוא מתחייב לא לתבוע.
אתי בנדלר: החוק יגבר על התקנות.
אתי בנדלר: אני מזכירה לכם את העיקרון הבסיסי הזה.
אחמד טיבי: על מה אנחנו מצביעים עכשיו, גברתי?
אתי בנדלר: האם יש עמדת ממשלה לגבי הסעיף הזה?
קריאה: לאשר אותו.
קריאה: הילה דוידוביץ': כן.
נחמן שי: מי בעד סעיף 14: ה צ ב ע ה בעד – 2 נגד – אין נמנעים – אין סעיף 14 התקבל
אתי בנדלר: הסעיף התקבל.
אחמד טיבי: נעבור לסעיף 15.
אתי בנדלר: קוראת סעיף 15:
אתי בנדלר: "הוראות חוק זה יחולו על אף כל ויתור או הסכם נוגד".
אחמד טיבי: האם יש התנגדות?
הילה שטרן-אטיאס: אנחנו רוצים לבקש, שהזכות לתבוע על פי החוק הזה תוגבל לשנתיים, כמו שקיים באמנות ובכל יתר החוקים העוסקים במטריה של תעופה.
אתי בנדלר: נדמה לי, שההערה הזו הושמעה כבר בתחילת הדיונים, והוועדה דחתה אותה.
אתי בנדלר: דובר על כך שלא רוצים לקבוע כאן סעיף התיישנות ספציפי.
הילה שטרן-אטיאס: אנחנו רוצים ליישר קו עם האמנות, שלא יוצר מצב של סתירות.
אחמד טיבי: אנחנו אמרנו גם, שצריך לסגל את החוק גם למציאות בישראל.
אחמד טיבי: לא כל מה שיש באמנה חל כאן.
הילה שטרן-אטיאס: הדבר מחיל על חברות התעופה עול מאוד כבד מבחינה חשבונאית: לשים סכומים בצד לתביעות עתידיות, במיוחד ברגע שאתם באים ואומרים שהתביעה לא מוגבלת לפיצוי שנתנו באופן מיידי, אלא פתוחה ופרוצה לאין סוף.
הילה שטרן-אטיאס: נצטרך לשמור את אותם סכומים לשנים קדימה.
הילה שטרן-אטיאס: הדבר יגרום לכך, שאנחנו ניאלץ לייקר מחירי כרטיסי טיסה.
הילה שטרן-אטיאס: זה מטיל נטל מאוד כבד, שבסופו של יום יתגלגל לפתחו של הצרכן.
הילה שטרן-אטיאס: אנחנו לא רואים סיבה לכך, במיוחד שהאמנות והחוקים הבינלאומיים כולם קובעים תקופה של שנתיים.
נחמן שי: מי מהממשלה רוצה להביע דעה?
תמר קלהורה: מצד אחד זה נכון.
תמר קלהורה: מצד שני, זה חוק עצמאי ולא חוק המיישם אמנה או כפוף לאמנה.
תמר קלהורה: אני חושבת שזה היה בכנסת הקודמת.
אתי בנדלר: מאוד יכול להיות.
אתי בנדלר: אני מאוד מקווה, שלא נדבר על זה שוב בכנסת הבאה.
תמר קלהורה: אני רק אציין, שעל פי הצעת חוק הקודקס האזרחי, שעברה בקריאה ראשונה, תקופת ההתיישנות הכוללת תקוצר לארבע.
תמר קלהורה: המצב יותר טוב.
תמר קלהורה: כרגע אין לנו עמדה לכאן או לכאן.
תמר קלהורה: אנחנו צריכים לשחזר את מה שדיברנו עליו בפעם הקודמת.
נחמן שי: אנחנו עוברים להצבעה על סעיף 15.
נחמן שי: ה צ ב ע ה בעד – 2 נגד – אין נמנעים – אין סעיף 15 התקבל
אתי בנדלר: קוראת סעיף 16: "הוראות חוק זה יחולו גם לגבי נוסע בטיסה פנים-ארצית, ואולם לא יינתן פיצויי כספי לנוסע כאמור אלא לפי הוראות שיקבע השר באישור ועדת הכלכלה של הכנסת.
אתי בנדלר: בסעיף זה טיסה פנים ארצית – טיסה שנקודת המוצא והיעד הסופי שלה נמצאים בשטח מדינת ישראל".
אתי בנדלר: אני מזכירה שיש מספר סוגי הטבות לפי החוק.
אתי בנדלר: מדובר על סיוע, שזה בעיקר סנדביצ'ים, מזון, משקאות, הסעה לבית מלון, אם צריך, תקשורת - כל דבר בהתאם לנסיבות שפורטו בחוק.
אתי בנדלר: יש השבת תמורה או כרטיס טיסה חלופי, ויש פיצוי.
אתי בנדלר: הסעיף הזה אומר, שעל טיסה פנים ארצית, ככל שמתקיימות הנסיבות המנויות בחוק, תהיה זכאות לשירותי סיוע ללא תשלום, להשבת תמורה או לכרטיס טיסה חלופי, בהתאם לנסיבות.
אתי בנדלר: פיצוי לא יינתן, אלא אם השר יקבע תקנות בעניין הזה.
סלעית קולר: צריך לזכור, שמדובר באיחור של 8 שעות טיסה.
סלעית קולר: אולי גובה הפיצוי הוא בעייתי, אבל עדיין לשבת בשדה התעופה 8 שעות ולחכות לטיסה, זה לא בסדר.
סלעית קולר: אני חוזרת ואומרת, ש-8 שעות זה יותר מדיי, בוודאי בטיסת פנים.
סלעית קולר: לחכות 8 שעות ולא לקבל שום פיצוי, זה בעייתי.
סלעית קולר: יכול להיות שצריך לבוא ולהגדיר את גובה הפיצוי אחרת, אבל זה עדיין 8 שעות בשדה התעופה.
סלעית קולר: כלומר, אני הייתי יכולה להגיע לאילת בזמן הזה, אם הייתי לוקחת אוטובוס.
שמשון כץ: זה מה שקורה.
שמשון כץ: לוקחים אותך באוטובוס, ונגמר הסיפור.
סלעית קולר: אם אתה מביא אותי בזמן ובמועד, לפני תום 8 שעות, לא מגיע לי פיצוי.
סלעית קולר: אמנם הייתי אמורה לטוס ולא הייתי אמורה לנסוע באוטובוס, אבל ברמת העיקרון 8 שעות זה הרבה מאוד זמן לחכות בשדה תעופה כאשר לא נותנים לי אלטרנטיבה.
אחמד טיבי: מה ההצעה שלך בנוגע לטיסות פנים ארציות?
סלעית קולר: אני חושבת, שצריך לתת איזושהי חובה, ולסייג אותה לעובדה שאם אני אגיע למקום – יתנו לי אופציה של נסיעה באוטובוס וכו' – אז הדברים צריכים להיות בהתאם.
סלעית קולר: כלומר, לתת סמכות לשר להחליט לגבי התאמות, ולא לקבוע שלא יינתן פיצוי.
סלעית קולר: כלומר, לא להכניס פה תנאי שרק אם השר יקבע שיהיה פיצוי, יהיה פיצוי.
סלעית קולר: לקבוע חובה לתת פיצוי.
אתי בנדלר: פיצוי כספי, אדוני, ניתן לפי חוק הזה בשל ביטול טיסה, כאשר ביטול טיסה נחשב מ-8 שעות ואילך.
טארק קסיס: "מתן פיצוי קבוע על ידי השר".
אחמד טיבי: "ואולם לא יינתן פיצוי כספי לנוסע, כאמור, אלא לפי הוראות שיקבע השר".
טארק קסיס: השר חייב לקבוע, הוראות לעניין מתן פיצוי במקרים כאלה.
טארק קסיס: הוא יהיה חייב לקבוע הוראות כאלה.
טארק קסיס: לא נגיד את הסכומים האלה בחקיקה ראשית.
אתי בנדלר: אני מציעה, להשאיר את הסעיף כפי שהוא ולהוסיף סעיף נוסף:
אתי בנדלר: הוראות ראשונות יקבע השר בתוך איקס חודשים ממועד תחילת החוק.
אתי בנדלר: כמה חודשים?
אתי בנדלר: 6 חודשים?
תמר קלהורה: אני בכל זאת חושבת, שצריך לשים לב להבדל בין טיסות פנימיות לטיסות חו"ל.
תמר קלהורה: אולי כן יש השלכה על השאלה, האם בכל המקרים של טיסה פנימית מגיע פיצויי.
תמר קלהורה: צריך לזכור, שכאשר אדם נתקע בשדה תעופה בינלאומי בחו"ל אין לו שום יכולת לעשות שום דבר ממשי כדי להקטין את הנזק.
תמר קלהורה: לעומת זאת, בארץ יכול להיות שהוא כן יכול לחזור הביתה, אולי הוא גר קרוב.
תמר קלהורה: לכן, ייתכן שיש נסיבות מסוימות שבהן לא מגיע פיצויי.
תמר קלהורה: אני מציעה, שניזהר ולא ננסח את זה בצורה כזו, שנכונה גם בנסיבות שיכולות בכל זאת להקטין את הנזק – ועקרון הקטנת הנזק הוא עקרון שחל גם בדיני חוזים וגם בדיני נזיקין, גם בדיני החוזים הצרכניים.
סלעית קולר: השר יקבע בהתאם לכל השיקולים האלה.
לאה ורון: אני מבקשת לציין, שחברות ארקיע, כמו גם חברת ישראייר, הוזמנו לדיון.
לאה ורון: הסעיף היה מוכר וידוע להם.
לאה ורון: הוא הופץ לכל הגורמים.
תמר קלהורה: אני רק אומרת, שהנוסח כפי שהוא מאפשר התחשבות בנקודה הזו, ואנחנו מבקשים שלא ישנו אותו באופן שבו ייאמר שהזכות לפיצויים היא מוחלטת והשאלה היא רק שאלה של הגובה.
אתי בנדלר: כלומר, את מציעה, שהנוסח יהיה כזה שיאפשר לשר גם לקבוע נסיבות בהן לא יינתן בכלל פיצוי.
אחמד טיבי: אם יש נסיבות כאלה.
אחמד טיבי: אנחנו מצביעים על הסעיף כפי שהוא עכשיו.
אתי בנדלר: עם שינויי הנוסח כמובן.
אתי בנדלר: תקנות ראשונות יובאו לאישור ועדת הכלכלה בתוך 6 חודשים מיום התחילה.
רון חלפון: אני חושב ש-6 חודשים יהיה סד שיהיה קשה מאוד לעמוד בו.
סלעית קולר: אבל אפשר לקראת הקריאה השנייה והשלישית לקבל נוסח הצעה לתקנות.
אחמד טיבי: זה הגיוני מה שאת אומרת.
רון חלפון: לא מזמן עבר חוק הטיס, וכמות התקנות שצריך לטפל בהן היא גדולה.
רון חלפון: אנחנו חושבים, שטווח של חצי שנה למערכת כזו הוא קצר.
רון חלפון: צריך לדחוק הרבה יותר חשובים מבלי לפגוע בטווח הזמן הזה.
אחמד טיבי: תשעה חודשים.
נחמן שי: מי בעד סעיף 16?
נחמן שי: ה צ ב ע ה בעד – 2 נגד – אין נמנעים – אין סעיף 16 התקבל
אתי בנדלר: קוראת סעיף 17, שינוי התוספת: "השר באישור ועדת הכלכלה של הכנסת, רשאי, בצו, לשנות את התוספת הראשונה ואת התוספת השנייה".
נחמן שי: מי בעד סעיף 17?
נחמן שי: ה צ ב ע ה בעד – 2 נגד – אין נמנעים – אין סעיף 17 התקבל
אתי בנדלר: קוראת סעיף 18, ביצוע ותקנות: "השר ממונה על ביצוע חוק זה, והוא רשאי, באישור ועדת הכלכלה של הכנסת, להתקין תקנות בכל עניין הנוגע לביצועו".
נחמן שי: מי בעד סעיף 18?
נחמן שי: ה צ ב ע ה בעד – 2 נגד – אין נמנעים – אין סעיף 18 התקבל
אתי בנדלר: אני מזכירה שהשר הוא שר התחבורה והבטיחות בדרכים.
אתי בנדלר: קוראת סעיף 19, תיקון חוק רישוי שירותי תעופה: "בחוק רישוי שירותי התעופה, התשכ"ג -1963, אחרי סעיף 6 יבוא: (א) מנהל לא ייתן אישור להפעלת טיסת שכר אלא אם כן התחייב המארגן למנות נציג מטעמו בשדה התעופה, לצורך מתן סיוע לנוסעים בהתאם להוראות חוק פיצוי וסיוע לנוסעים עקב עיכוב או דחייה בטיסה, התשע"א -2011 (להלן – חוק פיצוי וסיוע).
אתי בנדלר: נציג שמונה כאמור יהיה נוכח בשדה התעופה שלוש שעות לפחות לפני מועד ההמראה הנקוב בכרטיס הטיסה.
אתי בנדלר: (ב) מארגן או נותן שירותי סוכנות נסיעות המוכר כרטיס טיסה בטיסת שכר ימסור לנוסע פרטים בדבר הנציג מטעם המארגן שיהיה נוכח בשדה התעופה כאמור בסעיף קטן (א), לרבות בדבר זהותו של הנציג, מקום הימצאו בשדה התעופה ודרכי התקשרות עימו.
אתי בנדלר: (ג) הוראות סעיף זה באות להוסיף על הוראות כל דין ולא לגרוע מהן.
אתי בנדלר: (ד) בסעיף זה – "חבילת תיור", "מארגן", ו- "נותן שירותי סוכנות נסיעות" – כהגדרתם בחוק פיצוי וסיוע.
אתי בנדלר: "טיסת שכר" – טיסה שבה שוכר אדם קיבולת של כלי טיס, כולה או חלקה, לשם מכירתה.
נחמן שי: מי בעד סעיף19?
נחמן שי: ה צ ב ע ה בעד – 2 נגד – אין נמנעים – אין סעיף 19 התקבל אני מזכירה, שהסעיף הזה היה סעיף בחוק רישוי שירותי התעופה, שלא מכבר תוקן תיקון עקיף בעת חקיקת חוק הטייס.
נחמן שי: המטרה שלו ברורה.
רון חלפון: בימים אלה משרד התחבורה פועל לרביזיה בתקנות רישוי שירותי התעופה (טיסות שכר).
רון חלפון: עם העיקרון עצמו אנחנו מסכימים.
רון חלפון: אנחנו סבורים, שזה יהיה נכון יותר שזה ישולב בתקנות.
רון חלפון: ברור לי, שהוועדה, שאחראית על חקיקה ראשית, לא תמתין לחקיקת משנה, ואנחנו מאמינים שעד ההכנה לקריאה השנייה והשלישית יהיו תקנות.
רון חלפון: אנחנו נבקש, שתירשם בפרוטוקול אמירה, שברגע שזה יהיה כתוב בתקנות זה יישמט מהחוק.
רון חלפון: אני לא חושב, שחוק שירותי תעופה צריך לעסוק במארגנים ואם יוצב נציג.
רון חלפון: מי שיקרא את חוק רישוי שירותי תעופה יראה שזה נטע זר.
רון חלפון: ברגע שיהיו תקנות מאושרות, לא צריך להיות קושי שזה יישאר בתקנות ולא בחוק.
אתי בנדלר: האם התקנות האלה הן באישור ועדת הכלכלה של הכנסת?
אתי בנדלר: אם כך, מי יתקע כף לידי הוועדה שמה שייקבע בתקנות יתאם באמת למה שהמחוקק הראשי רוצה לקבוע?
רון חלפון: ראשית, אנחנו יכולים להתייעץ עם הייעוץ המשפטי של הוועדה, כדי שנוכל לשתף את המציע.
רון חלפון: בנוסף, אם התוצאה לא תמצא חן בעיניכם, אתם ודאי רשאים לקבוע כל הוראה בחקיקה ראשית.
אתי בנדלר: אני כבר אומרת לך, שאם הוועדה תיוועץ בי בעניין הזה, אני לא אתמוך בגישה הזו מסיבה אחת פשוטה: אנחנו יודעים מה התוקף הנורמטיבי של תקנות לעומת חקיקה ראשית.
אתי בנדלר: כל עוד התקנות אינן טעונות אישור הוועדה – היוועצות בי זה לא היוועצות בוועדה – היום נועצתם, קיבלתם או לא קיבלתם את העצה, השר חתם על תקנות ומחר הוא ישנה אותן.
אתי בנדלר: אין שום ביקורת פרלמנטארית על העניין הזה.
אתי בנדלר: אם היית מציע לי לעגן את זה בתקנות, שיש עליהן איזושהי ביקורת פרלמנטארית, הייתי אומרת שאולי ניתן להסתפק בכך.
אתי בנדלר: משלא כך הם פני הדברים המוצעים, אני לא חושבת שניתן להסתפק בכך.
אחמד טיבי: האם יש הערות נוספות?
הילה שטרן-אטיאס: אנחנו מסכימים עם הצורך שיהיו מארגנים נוכחים בשדה.
הילה שטרן-אטיאס: זה יקל עלינו, ויעזור לנו.
הילה שטרן-אטיאס: יחד עם זאת, אנחנו לא חושבים שזהו תנאי להפעלת טיסה.
הילה שטרן-אטיאס: מה שנוצר פה הוא מצב שאתם מבקשים מאיתנו בעת הגשת הסלוטים להציג לכם מי המארגן ומי הנציג המארגן.
הילה שטרן-אטיאס: אנחנו חוזרים לדיון שהתקיים בישיבה הקודמת, שבו אסור לי למכור לצרכן מוצר מבלי שאני יודעת מה הסלוטים.
הילה שטרן-אטיאס: מאידך, אני לא יכולה לבקש סלוטים בלי שאני יודעת מי המארגן שקונה ממני את הטיסה.
הילה שטרן-אטיאס: זה איזשהו סוג של ביצה ותרנגולת, ולכן אנחנו נשמח אם זו תהיה דרישה אבל לא תנאי לקבלת הסלוטים.
הילה שטרן-אטיאס: כלומר, שתהיה דרך אחרת לאכוף את הדרישה.
בצלאל קרבט: בואו לא נשכח שיש טיסות שכר שלא מיועדות לישראלים בלבד, אלא גם לנוסעי חו"ל.
בצלאל קרבט: זה לא עובד אחד עם השני.
סלעית קולר: הדרישה היא שיהיה אדם מארגן.
סלעית קולר: אולי הדרישה ליידע מראש מי יהיה האדם המארגן כל כך הרבה זמן לפני הטיסה, היא הבעייתית.
סלעית קולר: זה שיהיה אדם מארגן כתנאי, זה בסדר.
הילה שטרן-אטיאס: זה בסדר מבחינתנו.
אחמד טיבי: אני מסכים להסתייגות הזו.
בצלאל קרבט: אני אמרתי, שיש גם טיסות שלא מיועדות לשוק הישראלי.
בצלאל קרבט: זה לא קשור לישראלי שצריך להיות נציג בשדה.
בצלאל קרבט: אם אתה מחבר אחד לשני, לא יוכלו לעשות הפרדה.
בצלאל קרבט: גם היום לכל מפעיל שכר יש נציג בשדה.
בצלאל קרבט: הרשות גם הקציבה להם מקומות מסוימים בקומה 2.
בצלאל קרבט: שם יושבים הנציגים ומטפלים בזה.
רינה פאר: מאחר שאנחנו ברשות שדות התעופה העלינו את העניין של סעיף 8א בהצעה הזו...
לאה ורון: את מוכנה להזכיר מה זה סעיף 8א?
רינה פאר: הנפקה של כרטיס טיסה, שהמועד שלה לא אושר.
אתי בנדלר: הטיסות הפיקטיביות.
רינה פאר: התיקון הזה בחוק שירותי רישוי תעופה, הוא התמונה הביצועית שאמורה לעבור כדי להגן על הנוסע.
רינה פאר: מה קורה?
רינה פאר: אני מחזיקה בכרטיס טיסה שהונפק לשעה 06:00 בבוקר, כאשר הטיסה הזו בלוח הטיסות של רשות שדות התעופה אושרה למפעיל או למארגן הטיסה לשעה 11:30 בבוקר.
רינה פאר: הנוסע מגיע לשדה התעופה בשעה 03:00, 3 שעות לפני ההמראה שנקובה בכרטיס הטיסה שלו.
רינה פאר: לפי הנוסח העכשווי, נציג המארגן לא יהיה בשדה התעופה.
רינה פאר: הסלוט הוא ל-11:30.
רינה פאר: לכן, מה שצריך להבטיח הוא שמי שמגיע בשעה 03:00 הוא זה שיקבל את השירותים והסיוע עד לשעה 11:30.
רינה פאר: הניסוח של הסעיף כרגע מחטיא את זה.
אתי בנדלר: הרי הכרטיס שלי הוא עם שעה 10:00.
רינה פאר: להפך.
רינה פאר: יש לך כרטיס ל-11:30 בבוקר.
אתי בנדלר: אז אני אגיע שלוש שעות לפני 11:30.
אתי בנדלר: אני לא אגיע בשעה 06:30.
שמשון כץ: רינה רוצה להגיד, שהנציג יהיה שלוש שעות לפני המועד שכתוב בכרטיס.
אתי בנדלר: זה מה שכתוב.
שמשון כץ: כתוב: לפי מועד ההמראה.
אתי בנדלר: כתוב: "הנקוב בכרטיס הטיסה".
רינה פאר: זה בסדר.
רינה פאר: ראיתי: "מועד ההמראה", ולא ראיתי "הנקוב בכרטיס".
דני מורג: אני מרשות התעופה האזרחית.
דני מורג: אנחנו רוצים להביע הסתייגות לגבי הנוסח כמו שהוא כתוב כאן.
דני מורג: הנוסח הזה מטיל אחריות על רשות התעופה האזרחית לפקח על היישום של הסעיף הזה.
דני מורג: זה מטיל עומס גדול על הרשות.
דני מורג: אנחנו נצטרך לנהל רישום של ההתחייבויות של המארגנים, נצטרך לפקח על יישום החוק, ובסעיף הבא נצטרך גם לשפוט את אלה שעוברים על החוק.
דני מורג: אנחנו לא בטוחים, שרשות התעופה האזרחית צריכה להתעסק בנושאים הצרכניים האלה.
דני מורג: זה לא בדיוק הייעוד המרכזי שלה.
סלעית קולר: גם הרשות לסחר הוגן כנראה חושבת שהיא לא צריכה להתעסק בנושאים האלה.
דני מורג: דבר שני, בדקנו ולא מצאנו חוקים אחרים באיחוד האירופי המטילים כאלה חובות על המארגנים.
דני מורג: אנחנו גם לא בטוחים בנוגע לאפקטיביות של החובה הזו בכל הנוגע לציות לחוק.
דני מורג: יכול להיות, שנציע לגבש במשרד התחבורה הצעה חלופית.
איתי עצמון: אבל הגורם שאחראי על מתן אישורים לטיסות שכר היא רשות התעופה האזרחית.
דני מורג: נכון, אבל לא בטוח שהסנקציה צריכה להיות מניעה של אישור הפעלה.
דני מורג: יכול להיות שיש סנקציה אחרת, כמו ערבויות.
סלעית קולר: את הערבויות אתם ביטלתם בכל מיני דברים שהיו בעד צרכנים, כי אמרתם שאתם יכולים להתעסק עם זה.
דני מורג: זה סוג מסוים של ערבויות.
סלעית קולר: זה היה הרבה יותר חמור.
סלעית קולר: אלה ערבויות שהיו בנושא יותר חשוב מאשר השאלה, אם היה נציג או לא היה נציג.
דני מורג: יש סוג אחר של ערבויות שאפשר לתת.
בצלאל קרבט: באף מקום בעולם האישור של סלוט לא קשור לנציג שבא לשדה.
בצלאל קרבט: אלה שני דברים שונים לגמרי.
בצלאל קרבט: הלא מתכננים את הטיסות חצי שנה לפני.
בצלאל קרבט: זה לא קשור אחד לשני.
סלעית קולר: זה לא שאנחנו ממש רצינו להכניס את זה לחוק.
סלעית קולר: הלוואי ולא היינו צריכים את זה.
סלעית קולר: אחת התלונות שמגיעות אלינו מאנשים שממתינים הרבה זמן לטיסה בשדה התעופה, היא שאין להם כתובת.
סלעית קולר: אין עם מי לדבר.
בצלאל קרבט: אין ויכוח על זה.
בצלאל קרבט: אלה שני דברים שונים.
בצלאל קרבט: שיהיה נציג.
בצלאל קרבט: אנחנו מדברים על תנאי לסלוטים.
בצלאל קרבט: מה זה קשור?
בצלאל קרבט: אם אני הולך לתכנן עכשיו טיסה לעוד חצי שנה, מה זה קשור לנציג.
סלעית קולר: האם אתה לא יכול להתחייב שיהיה לך נציג?
בצלאל קרבט: זה לא אני.
בצלאל קרבט: זו לא חברת התעופה.
בצלאל קרבט: את מערבבת שני דברים.
סלעית קולר: זה תנאי שלך בהסכם עם המארגנים.
אתי בנדלר: אני רוצה שתתייחסו לדבריו של עו"ד עצמון.
איתי עצמון: אני רוצה להפנות את תשומת לב הוועדה, שבתיקון מס' 3 לחוק רישוי שירותי התעופה, תיקון שנעשה במסגרת חקיקת חוק הטיס, נקבע כי תנאי למתן היתר הפעלה למפעיל זר הוא מינוי נציג מטעמו שיוכל לקבל גם כתבי בית דין, גם בנושאים צרכניים.
איתי עצמון: כלומר הטענה שלך, נציג רת"א, שרת"א איננה מפקחת בכלל על הנושא הזה או לא אמונה על הנושא הזה, היא לא מדויקת בהקשר הזה, לאור התיקון.
דני מורג: יש הבדל בין לקבל כתובת של נציג לקבלת כתבי בית דין, לבין מה שמטילים פה על רת"א במסגרת הנוסח הזה: לנהל רישום, לעשות בקרה, לעשות פיקוח, ולבסוף גם לשפוט את אותם עבריינים.
איתי עצמון: מדובר על תנאי למתן אישור.
איתי עצמון: אתם אלה שנותנים אישורים לטיסות בארץ.
דני מורג: יש שני נציגים שונים.
בצלאל קרבט: רת"א נותן אישור להפעיל טיסה, אבל הוא לא נותן את הסלוט.
בצלאל קרבט: מי שנותן את הסלוט זה השדה.
איתי עצמון: אנחנו מדברים על אישור שנותן מנהל להפעלת הטיסה לפי תקנה 2 לתקנות טיסות שכר.
דני מורג: רת"א לא נותנת את הסלוטים.
לאה ורון: מתי רת"א נותנת אישור להפעלת הטיסה?
דני מורג: בדרך כלל 30 יום לפני הפעלת הטיסה, אבל יש גם מקרים בהם היא נותנת את האישור גם מספר ימים לפני הטיסה.
לאה ורון: האם יש מקרים בהם רת"א נותנת אישור להפעלת הטיסה חודשים לפני כן?
דני מורג: זה גם קורה.
אתי בנדלר: כאשר אתם מקבלים את הבקשה להפעלת טיסה מסוימת, מדוע אתם לא יכולים לקבל התחייבות שיהיה נציג?
דני מורג: אין בעיה עם ההתחייבות.
דני מורג: הבעיה היא שכפי שזה מנוסח כרגע, אנחנו מטילים על רת"א גם לפקח על היישום של הנושא הזה וגם לשפוט את האנשים.
איתי עצמון: היא הרגולטור.
דני מורג: השאלה היא, האם רת"א צריכה לעשות את זה, האם רת"א היא הכתובת.
אתי בנדלר: האם יש לך כתובת אחרת?
דני מורג: אולי הנושא של מניעת סלוטים על ידי רשות שדות התעופה יכול להיות פתרון.
הילה שטרן-אטיאס: אתם חוזרים לאותו דבר, שמאוד לא הגיוני מבחינה צרכנית.
הילה שטרן-אטיאס: אני כחברת תעופה מעוניינת למכור לציבור מוצר שהוא קיים.
אתי בנדלר: את חברת תעופה, שלא אופיינית לטיסות שכר.
הילה שטרן-אטיאס: אני מדברת גם בשם "סאן דור" עכשיו.
הילה שטרן-אטיאס: חברת אל על מפעילה גם חברות שכר, במיוחד כיום שחברת "סאן דור" אינה מפעילה את טיסותיה.
נחמן שי: תחת איזה שם?
הילה שטרן-אטיאס: הן מופעלות תחת אל על בקוד אל על, תחת המותג "סאן דור" כמותג ולא כמפעיל אווירי.
הילה שטרן-אטיאס: אתם בעצם אומרים לנו, שביום שאני פונה לרשות שדות התעופה לבקש את הרשות להפעלת הטיסה - ואנחנו עושים את זה חצי שנה מראש כדי לדעת שאנחנו מוכרים לציבור מוצר שהוא קיים - כבר באותו מועד אני צריכה לומר את שם הנציג.
אתי בנדלר: את מתחייבת שיהיה נציג.
הילה שטרן-אטיאס: אני מתחייבת שיהיה נציג מטעמי.
הילה שטרן-אטיאס: אין בעיה.
הילה שטרן-אטיאס: אני לא המארגן.
סלעית קולר: בחוזה שלך תדאגי שהמארגן ישים נציג.
הילה שטרן-אטיאס: אני מעוניינת שיהיה נציג של המארגן.
הילה שטרן-אטיאס: עלי כחברת תעופה זה יקל מאוד שיהיה נציג של המארגן, שהוא זה שמכר את הכרטיסים לנוסעים, ויתמודד עם הנושאים.
הילה שטרן-אטיאס: מבחינתי, זה מצוין.
הילה שטרן-אטיאס: זה לא המועד הנכון.
אתי בנדלר: כדי שנוכל לקצר את הדיון, תגדירו איזה תיקונים אתם מבקשים בנוסח.
הילה שטרן-אטיאס: מנהל רשות התעופה האזרחית ידרוש קבלת התחייבות מהמארגן למנות נציג מטעמו.
הילה שטרן-אטיאס: ימחקו המילים: "לא ייתן אישור להפעלת טיסת שכר, אלא אם כן התחייב".
הילה שטרן-אטיאס: במקומם יבוא: "ידרוש קבלת התחייבות מהמארגן למנות נציג מטעמו בשדה התעופה.
הילה שטרן-אטיאס: התחייבות שכזו תימסר שבועיים לפני מועד הטיסה".
אחמד טיבי: נגיד שהוא דרש והם לא ענו לו.
וגיף אליאב: זה מסמך שמחייב את המארגן.
וגיף אליאב: מה הבעיה להמציא מסמך שהוא ההתחייבות.
טארק קסיס: עוד לא הצלחתי לחשוב על נוסח מדויק.
טארק קסיס: צריך להבחין פה בדבר מאוד חשוב.
טארק קסיס: הזכרת את התיקון שנעשה במסגרת חוק הטייס לגבי הנציג של מפעילים זרים.
טארק קסיס: שם מדובר בעורך דין.
טארק קסיס: פה מדובר על נציג, שיעמדו בשטח, יקבל את האנשים וידבר איתם.
טארק קסיס: זה תפקיד שטח.
אתי בנדלר: תהיה לו סמכות להזמין סנדביצ'ים.
טארק קסיס: לדעתי, צריך לחשוב על נוסח שלא יתנה את מתן ההיתר.
סלעית קולר: אבל כל המטרה של החוק היא להתנות את מתן ההיתר.
טארק קסיס: זו התחייבות להציב אדם כזה בשדה התעופה.
וגיף אליאב: המארגן רשאי להציב איש מטעמו, בשעות הנוחות לו.
טארק קסיס: אפשר לחייב אותו, מבלי להתנות את זה דווקא במתן היתר.
איתי עצמון: איך תאכוף את זה?
איתי עצמון: מה יהיה כלי האכיפה?
קריאה: כמו כל הסנקציות האחרות בחוק.
קריאה: יש עונשין בחוק.
אתי בנדלר: אין עונשין בחוק.
אתי בנדלר: אין רשות להגנת הצרכן בחוק, אין פיצויים לדוגמא בחוק.
אתי בנדלר: יש הוראות.
אתי בנדלר: אנחנו יודעים שעיקר הבעיה זה טיסות השכר.