GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אלון טל: אדוני היושב ראש, אני שמח לפנות אליכם בתור חבר דירקטוריון של קרן הקיימת לישראל, ששימש יו"ר ועדת מנהל פיתוח הקרקע של הארגון בשנים האחרונות.
אלון טל: אנחנו בשותפות מסוימת עם מדינת ישראל במנהל, המנהל אמור לייצג את הערכים של הקרן הקיימת.
אלון טל: זה לא גוף שהוא קיצוני, כמו שנאמר על-ידי חבר הכנסת, אנחנו בעד פיתוח בר קיימא.
אלון טל: אבל ישנם מצבים שבהם הפיתוח הוא לא הגיוני, הוא מטורף.
אלון טל: לכן יו"ר הקק"ל פנה למר ביבי והפציר בפניו לשקול מחדש את ההחלטה הזאת.
אלון טל: מה שיש לנו פה זה ממש עיוות.
אלון טל: הרי התכנית מדברת על 6 משאיות חול ליום.
אלון טל: זה כל הסיפור.
אלון טל: בא איש ואומר: תראה איזה נזק יעשו 6 משאיות חול למישור רותם.
אלון טל: מי שבא ממדינות אחרות יודע שמרחק של שעתיים נסיעה בין מכרה או מקור חול הוא מועט מאוד.
אלון טל: יש פה איזה קוצר ראייה שיקפח את הציבור.
אלון טל: 10 שנים הייתי תושב הערבה.
אלון טל: נלקח פה אחד ממשאבי הטבע החשובים לתיירות.
אלון טל: הוא מדבר על כלכלה אבל זה קוצר ראייה משווע.
אלון טל: קרן קיימת שרואה לטווח ארוך איננה שותפה לזה ואני מצטער מאוד שהם לא הקשיבו לדעתנו בנושא הזה.
אלון טל: אני חושב שהוועדה צריכה להגיד עמדה ברורה למנהל, שהם באים לנהל את הקרקע ולא למקסם רווחים במדינת ישראל.
יצחק וקנין: חבר הכנסת דב חנין.
דב חנין: אני מתנצל שהגעתי מאוחר וגם אצא מוקדם בגלל דיון מהיר שלי בנושא אלימות נגד נשים.
דב חנין: אני אומר את הדברים מאוד בקיצור כי אני מבין שהדברים העיקריים כבר נאמרו.
דב חנין: השטח בסמר הוא שטח ייחודי מכל בחינה שהיא.
דב חנין: אתם שמעתם סקירה רחבה בעניין הזה.
דב חנין: יש חלופות מצוינות לכריית החול בסמר.
דב חנין: בכל מקרה, כריית החול בסמר היא פיתרון לטווח קצר מאוד.
דב חנין: יהרסו את המרחב הנפלא הזה ויצטרכו בכל זאת להגיע לחלופות.
דב חנין: נקודה אחרונה היא שאין שום דחיפות לכרות בסמר.
דב חנין: לכן, אדוני היושב ראש, אני מציע שהוועדה תחליט באופן חד לקרוא לכל הגורמים המעורבים לעצור מייד כל מהלך של קידום כריית חול בחולות סמר ועל בסיס זה לקיים דיון נוסף בעוד חצי שנה בוועדה.
דב חנין: עד אז כל הגורמים המעורבים יגישו תכניות אלטרנטיביות איך אנחנו פותרים את כל הבעיות שייוצרו, במידה וייצרו.
דב חנין: לדעתי הן לא ייווצרו כי יש חלופות קיימות גם היום.
דב חנין: אם ייווצרו בעיות, נדון בהן על סמך תוכניות שיוכנו על-ידי כל הגורמים המעורבים.
יצחק וקנין: נציג המועצה האזורית חבל אילות.
חנן גינת: אני ד"ר חנן גינת, מנהל מדעי של מרכז מדעי ים המלח והערבה.
חנן גינת: גיאולוג, עובד הרבה שנים בשטח ומתעסק לא מעט עם - - -
לאה ורון: סליחה, אדוני.
לאה ורון: בוועדה נרשמו שני נציגים של המועצה האזורית חבל אילות.
לאה ורון: האם הם נמצאים פה?
אסף אדמון: אני מנהל היחידה לאיכות הסביבה בחבל אילות ושייך למועצה.
לאה ורון: הבקשה היא לשמוע את העמדה של המועצה.
לאה ורון: הוועדה קיבלה מכתב מראש המועצה.
יצחק וקנין: חשבתי שאתה נציג המועצה.
יצחק וקנין: הייתי רוצה לשמוע את נציג המועצה.
אהוד קוגלר: אני סגן ראש המועצה האזורית חבל אילות וחבר קיבוץ סמר.
אהוד קוגלר: המועצה האזורית חבל אילות, תושביה וראש המועצה בפרט, אם תהיה אופציה שחולות סמר יישארו כמו שהם ולא לגעת מהם, חד משמעי זה מה שכולנו רוצים.
אהוד קוגלר: ברור לנו שמבחינה סטאטוטורית ההליכים עברו כמו שצריך ולכן אנחנו מנסים לפעול במערכת הזאת.
אהוד קוגלר: בגדול, המועצה לא רוצה להמשיך את כריית החול בחולות סמר.
אסף אדמון: אמר כאן נציג המנהל לגבי הפיתוח הרב שאמור להיות: בתי מלון, נמל התעופה, הרחבת הכביש.
אסף אדמון: אנחנו מדברים על מאות אלפי מטרים של בנייה ואנחנו מדברים בסך-הכול, מבחינת התכנית, על 580,000 טון של חול, שיספיקו אולי ל-5 שנים ואחרי 5 שנים אנחנו שוב בנקודה הזאת.
אסף אדמון: זה הדבר הכי חשוב שאני יכול להגיד.
אסף אדמון: החלופות קיימות, המצב הקיים הוא בסדר.
אסף אדמון: עשינו בדיקת היתכנות לגבי תפל תמנע.
אסף אדמון: החוקר נמצא כאן ובדיקת ההיתכנות היא חיובית.
אסף אדמון: יש לנו את העומק בחולות סמר שהתייחסו אליהם ויש את חול מחצבה.
אסף אדמון: חול מחצבה קיים גם באילת והוא יכול לספק את כל כמות החול הנדרשת לאילת מבחינה טכנית.
אסף אדמון: מבחינת השוק יש עם זה בעיה מסוימת אבל גם זה קיים.
אסף אדמון: זה עוד פיתרון ולא חסרים עוד פיתרונות.
אסף אדמון: כמו שאמר חבר הכנסת דב חנין, אנחנו מבקשים מהוועדה לקבל החלטה.
חנן גינת: אני ממרכז מדעי המלח והערבה ואני גיאולוג.
חנן גינת: חשוב לי לדייק בכמה דברים.
חנן גינת: ראשית, לגבי חציבת החול לעומק, ד"ר עמיר אידלמן ואנוכי הוצאנו דוח ב-1967.
חנן גינת: אני שמח שדברים השתנו.
חנן גינת: שמעתי מיוסי שדברים השתנו וכן נבדקו.
חנן גינת: בשטחים א' ו-ב', מבחינה גיאולוגית, אפשר לרדת לעומק.
חנן גינת: נכון שאיכות החול היא פחותה, זה רק 90% חול.
חנן גינת: אני שמח שיהיו עכשיו קידוחים כדי לבדוק ולאמת את זה ואני חושב שצריך לרדת לעומק.
חנן גינת: יש שם חול שהוא לא מנוצל.
חנן גינת: בנושא של השטחים הפוטו-וולטאים.
חנן גינת: דוד, אני מזמין אותך לסיור בשטח כדי לראות שלא אישרו שם שטח של דיונות.
חנן גינת: יש שם 400 דונם של שטח שיותר מ-60% או 70% ממנו חלוקים.
חנן גינת: כן, אפשר להוציא ממנו חול.
חנן גינת: יותר זול לקחת את החומר התפל של תמנע.
חנן גינת: חשוב מאוד לדייק בדברים.
חנן גינת: לבוא עכשיו ולהגיד שאפשר להוריד שם את השטח במטר כדי לקבל איקס אלפים של כמות חול, זה פשוט לא נכון.
חנן גינת: מי שרוצה, אני בשמחה אעשה סיור בשטח.
חנן גינת: הדבר השלישי זה נושא השיטפונות שיוסי העלה.
חנן גינת: זה בערבה התיכונה, זה לא חול אלה חלוקים בעיקר.
חנן גינת: מן הראוי לדייק בנושאים האלה ולא להכניס דברים שהם לא בהקשרם.
יוסי וירצבורג: אמרנו שזה לא חול.
יצחק וקנין: חבר הכנסת ניצן הורוביץ, בבקשה.
ניצן הורוביץ: אנחנו בוועדה הזאת ובכנסת מנסים להגיע להחלטה מאוזנת, לראות את כל הגורמים מול העיניים.
ניצן הורוביץ: אנחנו רוצים פיתוח של אילת, זה מאוד חשוב.
ניצן הורוביץ: רוצים בנייה, רוצים שזה יהיה מהר.
ניצן הורוביץ: דואגים גם לאינטרסים אחרים: תיירות, טבע, תושבים שגרים, נוף הארץ, כמו שנאמר "לעובדה ולשמרה".
ניצן הורוביץ: כשאתה שם את הסיפור הזה ואתה בוחן את מגוון השיקולים, ברגע שיש אלטרנטיבה טובה וזמינה, בלי הבדל גדול מבחינת העלויות לכאן או לכאן, אני חושב שצריך ללכת לאלטרנטיבה.
ניצן הורוביץ: הדברים שנאמרו פה היו מאוד ברורים ואני חושב שהתמונה ברורה.
יצחק וקנין: נציג חברת בן-ארי.
יצחק וקנין: הייתי מבקש את התייחסותך לאור מה שנאמר פה.
רפי אדרי: תפקידי בחברה הוא סמנכ"ל הכספים.
רפי אדרי: המנכ"ל, שהוא גם הבעלים ועסק בזה באופן אישי, נמצא בחו"ל ונבצר ממנו להגיע.
רפי אדרי: ראשית, אני רוצה להתייחס לדבריו של נציג המשרד להגנת הסביבה.
רפי אדרי: הוא אמר שאנחנו ויתרנו על המכרז, אז הדברים לא נכונים.
רפי אדרי: לא זו בלבד שלא ויתרנו אלא שילמנו את מרבית כספי המכרז לפני כחודש.
רפי אדרי: הגשנו שתי בקשות בכתב למנהל להיכנס ולבצע את המכרז באופן מיידי כמה שיותר מהר.
רפי אדרי: אני רוצה לשאול שתי שאלות שנשאלו גם בבית המשפט העליון באותו בג"צ שהגישו הגופים הירוקים לביטול המכרז ואני חייב לשאול אותם גם כאן.
רפי אדרי: איפה היו כל אותם גופים ירוקים מהמועד שפורסם המכרז עד למועד שהודיעו על הזוכה.
יצחק וקנין: מתי פורסם המכרז?
רפי אדרי: המכרז פורסם לפחות 5 חודשים לפני מועד הזכייה.
רפי אדרי: למיטב ידיעתי, לפחות ברמה הציבורית, לא נשמע ולו קול אחד אמיתי מעשי.
ניצן הורוביץ: זה לא נכון.
רפי אדרי: זאת דעתי וזה מה שאני יודע.
רפי אדרי: לא נשמעו הקולות, בטח לא בצורה שבה הם נשמעים היום, כדי לבוא ולמנוע את יישום המכרז או את החלטת ועדת המכרזים של המנהל מבעוד מועד ובכך לגרום להקטנה משמעותית של הנזקים שכבר נגרמו.
רפי אדרי: אני חייב גם לומר באופן כללי.
רפי אדרי: זה הפך לשיטה.
רפי אדרי: המדינה צריכה להסתכל על עצמה בראי כשהיא קמה בבוקר.
רפי אדרי: אם מפרסמים מכרז ומודיעים על הזוכה, מן הסתם צריך גם לעמוד מאחוריו.
יצחק וקנין: כבר היו דברים מעולם, תאמין לי.
רפי אדרי: אי-אפשר להתנהל בצורה כזאת.
רפי אדרי: לפרסם מכרזים, להודיע לזוכה, לקבל את הגושפנקא של כל הגופים הסטטוטוריים לרבות בית משפט עליון ואחר כך לבוא ולעשות דיון האם המכרז היה רלוונטי.
יצחק וקנין: אתה צודק מבחינת ההתנהלות.
רפי אדרי: אלה שתי שאלות שאני לא רוצה עליהן אפילו תשובה.
רפי אדרי: לגופו של עניין.
רפי אדרי: חברת בן-ארי קיימת מעל 40 שנה.
רפי אדרי: היא ניגשה למכרזים מפה ועד הודעה חדשה.
רפי אדרי: אני לא זוכר סיפור כזה שבו המדינה חוזרת בה.
יצחק וקנין: במידה והמדינה תיתן לכם מקום חלופי לכרייה - - -
רפי אדרי: אני רוצה להשלים.
רפי אדרי: השיהוי לכשעצמו, של כמעט שנתיים או שנה וחצי, גרם וגורם נזקים כלכליים גדולים מאוד לחברה.
רפי אדרי: הביטוח של המכרז היום יגרום לנזקים הרבה יותר גדולים, שהוועדה פה צריכה לקחת בחשבון את המשמעויות שלהם.
אסף רוזנבלום: אני מ"אדם טבע ודין".
אסף רוזנבלום: אנחנו מעורבים בעניין הזה כבר משנת 2008 לפני שנבחר זוכה במכרז.
אסף רוזנבלום: אנחנו הגשנו את העתירה בשנת 2008.
רפי אדרי: השאלה הזאת נשאלה על-ידי השופט העליון ולא רק על-ידי.
רפי אדרי: אמרתי שאני לא רציתי לקיים על זה דיון, רק העליתי את השאלות ששאל השופט.
אסף רוזנבלום: אנחנו הגשנו את העתירה הרבה לפני שנבחר זוכה במכרז.
אסף רוזנבלום: ציפינו ממנהל מקרקעי ישראל להימנע מבחירת זוכה במכרז כל עוד ההליכים לא נגמרו.
אסף רוזנבלום: הם בחרו בזוכה במכרז לאחר הסיום של ההליכים במחוזי וצירפו את הקבלן.
רפי אדרי: מה עשיתם ממועד הפרסום עד הזכייה?
אסף רוזנבלום: אנחנו הגשנו עתירה מנהלית בשנת 2008.
אסף רוזנבלום: היא נדחתה בגלל שיהוי.
אסף רוזנבלום: אז הקבלן בכלל לא היה בתמונה.
אסף רוזנבלום: הגשנו ערעור לעליון.
אסף רוזנבלום: אז המנהל בחר את הזוכה.
יצחק וקנין: במחוזי הפסדתם.
אסף רוזנבלום: כן.
דוד דשן-דויטש: אחרי הפסד במחוזי יצא המכרז ופנו לעליון.
אסף רוזנבלום: העתירה נדחתה בגלל שיהוי, שזה לא רלוונטי לכנסת, זה רלוונטי לבית משפט.
אסף רוזנבלום: אז הקבלן לא היה בתמונה.
אסף רוזנבלום: בערעור לעליון צורף הקבלן כצד.
אסף רוזנבלום: אנחנו ציפינו ממנהל מקרקעי שבוחר זוכה להודיע לו שיש עתירה, שהזכויות שלו לפי המכרז כפופות לתוצאות ההליך.
אסף רוזנבלום: הם כנראה לא עשו את זה ויש להצר על כך.
אסף רוזנבלום: העניין הזה היה בתקשורת והיה ידוע עוד הרבה לפני שנבחר זוכה.
אסף רוזנבלום: אני רוצה לציין גם לגבי בית המשפט העליון שאמנם בית המשפט העליון דחה את הערעור, זה עניין טכני ולא לגופו של עניין, אבל המליץ לגופים שיושבים פה לבדוק באמת את הטענות ולבדוק אם אפשר למצוא פיתרון.
יצחק וקנין: סיימת?
אסף רוזנבלום: כבר ב-2008, לפני שנבחר זוכה אנחנו פנינו.
יצחק וקנין: אמרת את הדברים, חבל לחזור.
יצחק וקנין: שי טחנאי, מהחברה להגנת הטבע.
שי טחנאי: אני גם הנציג של הגופים הסביבתיים הלא ממשלתיים בוועדה המחוזית מחוז הדרום.
שי טחנאי: ראשית, אני מודה ליושב ראש ולחבר הכנסת כבל על קיום הדיון המהיר.
שי טחנאי: כפי שאתם רואים, זה באמת דיון משמעותי וחשוב ביותר.
שי טחנאי: אני רוצה להתייחס לעניין של התכנית עצמה.
שי טחנאי: בתכנית עצמה, כאשר היא אושרה בוועדה המחוזית, הוחלט להקים על ידה צוות מקצועי מלווה.
שי טחנאי: המכרז יצא ב-2008 וכבר ב-2006 הצוות הזה התכנס כמה וכמה פעמים בלשכת התכנון.
שי טחנאי: אני מצטט: "נציג מנהל מקרקעי ישראל יבחן את נושא מימון הקידוחים לבדיקת עומק הכרייה בחולות סמר".
שי טחנאי: 3 חודשים אחרי זה הוועדה מבקשת לקבל ממנהל מקרקעי ישראל "מידע על איזה עומק ניתן לכרות באתר, מעבר לעומק המאושר בתכנית ויש לכלול בהתייחסות סדרי גודל".
שי טחנאי: הנושא הזה לא ירד מסדר-היום והיו שם נציגים הן של המנהל והן ממונה על המכרות.
שי טחנאי: בסופו של דבר, עד היום דבר לא נעשה.
שי טחנאי: במקום ללכת ולכרות חול בשטח שהוא שטח טבעי לא מופר, ללכת למקום שהוא כבר מופר ממילא ולהעמיק שם, לנצל את האתר עצמו.
שי טחנאי: הדבר הזה לא נעשה ועדיין לא נבדק.
שי טחנאי: אני חושב שהשטח הזה הוא חשוב.
שי טחנאי: העובדה שיש פה גם נציגים של החברה להגנת הטבע מבית ספר שדה אילת וממל"ש אילת זה בהחלט אומר דרשני מבחינת הציבור ומבחינת הפוטנציאל ומקום טיול של חולות סמר.
שי טחנאי: אני בהחלט מצטרף לפרופסור אלון טל.
שי טחנאי: ההתנהלות של מנהל מקרקעי ישראל בנדון היא לא לשמור על האינטרס הציבורי.
שי טחנאי: אין כאן ראייה רחבה של תועלת הציבור ולא פעולה שתואמת עקרונות של פיתוח בר קיימא.
שי טחנאי: היא פועלת בהחלט בניגוד גמור לאמות המידה הנ"ל.
שי טחנאי: אני מצטרף לחבר הכנסת חנין לגבי ההחלטה.
יצחק וקנין: רבותיי, אני חייב לסכם את הדיון.
יצחק וקנין: אני חושב שזה מיותר לשמוע עוד.
דוד דשן-דויטש: הוזכרו פה עובדות לא נכונות.
יצחק וקנין: יש לנו 5 דקות לדיון.
דוד דשן-דויטש: הוזכר כאן שאין דיונות זמינות.
דוד דשן-דויטש: אמרתי קודם שיש שמורה של 1,300 דונם שחלקה הלא מבוטל הן דיונות פתוחות לציבור בחינם.
דוד דשן-דויטש: שנית, הוועדות שמדברים עליהם כאן, לבחינת תת הקרקע במגרשים א' ו-ב', הם לא היו תנאי לאישור התכנית הזאת.
דוד דשן-דויטש: זה חוזר ועולה אבל הם לא קשורים לתכנית הזאת.
מנחם סלוצקי: אבל אתם מסרבים לבדוק את זה.
מנחם סלוצקי: אתם סירבתם לבדוק את זה.
דוד דשן-דויטש: הן קשורות למכלול מה יקרה בעתיד.
לאה ורון: שיבחת את המפקח החדש שהוא כבר הוציא את התכנית.
דוד דשן-דויטש: עובדה נוספת.
דוד דשן-דויטש: האמירה שהתכנית תספיק ל-3-4 שנים לא נכונה.
דוד דשן-דויטש: מדובר על מעל 10 שנים.
דוד דשן-דויטש: אני לא רוצה להתחייב על 15 שנים.
דוד דשן-דויטש: הלוואי והפיתוח יהיה כזה שזה לא יספיק.
יצחק וקנין: בשעה 11:00 מתחיל התרגיל של פיקוד העורף ואני חייב לסגור את הישיבה.
יצחק וקנין: אני מעדיף שתשמעו את מה שאני אומר ואת הסיכום.
יצחק וקנין: ראשית, אני אומר דברים שלי.
יצחק וקנין: יש פה הליך משפטי שאנחנו נמצאים אחריו והוא קצת מקשה על כל ההליך.
יצחק וקנין: יש פה רק עניין של רצון טוב של הקבלן, של מנהל מקרקעי ישראל ושל הגורמים שיכולים למצוא חלופה נכון לרגע זה ולפתור לקבלן את הבעיה על-מנת שהוא לא ילך בתביעות משפטיות נגד המדינה.
יצחק וקנין: הוא צריך לקבל את כספו, מה שמגיע לו על-פי דין והוא גם זכה בבית המשפט.
יצחק וקנין: לכן יש פה עניין של רצון טוב.
יצחק וקנין: אני פונה לקבלן לראות את החשיבות של חולות סמר.
יצחק וקנין: אני מקריא את החלטת הוועדה: לאחר שהוועדה קיבלה סקירה מקיפה על הערך האקולוגי הייחודי של חולות סמר, עתודות החול הקיימות באזור והחשיבות של שמירת החולות מבחינה תיירותית, נופית וסביבתית, החליטה הוועדה: להמליץ על בחינת חלופות סבירות לאספקת חול לאילת ולאזור הערבה שיתנו מענה לצרכי הפיתוח באזור.
יצחק וקנין: לרשום בפני את הודעת המועצה האזורית חבל אילות, כי המועצה האזורית שבשטח שיפוטה נמצאים חולות סמר תומכת בשמירה על שטח החולות בכפוף להסדרת כל ההליכים, לרבות ההליכים התכנוניים והחוקיים המחויבים מההחלטה.
יצחק וקנין: לקרוא לשר הבינוי והשיכון ולשר להגנת הסביבה לפעול בשיתוף עם מנהל מקרקעי ישראל למניעת פגיעה בחולות סמר ולהביא להפסקה מיידית של כריית החולות לבנייה בחולות סמר.
יצחק וקנין: לבחון את האפשרות להוריד את מפלס הקרקע במסגרת תכנית העבודה למתקנים לאספקת אנרגיה סולרית של הישובים סמר ואליפז.
יצחק וקנין: הורדת המפלס תאפשר כרייה של כ-400 דונם חול.
יצחק וקנין: כמו כן מבקשת הוועדה לבחון את האפשרות לשימוש בחול מחצבה לבנייה וכן מחול עמוק מתת הקרקע במגרשים א' ו-ב' בסמר, שכרייתם כבר הסתיימה.
יצחק וקנין: לבקש משר התשתיות הלאומיות, הממונה בית היתר המפקח על המכרות, להעביר לוועדת הכלכלה תוך 6 חודשים תכנית לאומית לכריית חולות בישראל.
יצחק וקנין: לבקש מהשר לשיתוף פעולה אזורי, המשנה לראש הממשלה, לבחון אפשרויות להסכמי רכישת חול בניה מירדן ולהעבירו לישראל.
יצחק וקנין: אני מקווה שהדברים האלה יפלו על אוזניים קשובות כ די שלא נפגע באתר הזה.
יצחק וקנין: תודה רבה, אני מודה לכולכם.
יצחק וקנין: כולי תקווה שכל העם הזה על מקומו יבוא בשלום.
כרמל שאמה-הכהן: צהרים טובים, אנחנו פותחים את ישיבת ועדת הכלכלה.
כרמל שאמה-הכהן: על סדר-היום הצעת חוק התקשורת (המשך שידורי חדשות מקומיות בטלוויזיה) (תיקוני חקיקה) (הוראת שעה) (תיקון – הארכת תוקף הוראת שעה), התשע"א-2011, של חבר הכנסת כרמל שאמה וחברת הכנסת שלי יחימוביץ (פ/3333).
כרמל שאמה-הכהן: ההצעה אושרה בקריאה מקדמית ב-27 ביולי 2011, קיבלה פטור מחובת הנחה.
כרמל שאמה-הכהן: אתנו חברות הכנסת נינו אבסדזה ויוליה שמאלוב-ברקוביץ.
לאה ורון: אני חושבת שאדוני יציג את החוק.
לאה ורון: היו"ר כרמל שאמה: חשבתי שחברת הכנסת שלי יחימוביץ תעשה זאת.
לאה ורון: הצעת החוק עוסקת בנושא החדשות המקומיות, כאשר הפתרון התקציבי מוארך מפעם לפעם בהוראת שעה ואין עדיין פתרון קבע.
לאה ורון: כדי לאפשר את המשך קיום החדשות המקומיות הקהילתיות, הוגשה הצעת חוק שהיא סך הכול הארכת תוקף של הוראת השעה הקודמת, שפגה.
לאה ורון: לכן, אני לא רואה דיון מיוחד שיכול להתקיים כאן, אלא אם כן יפתיעו אותנו מהצד השני עם רעיונות חדשים.
לאה ורון: כרגע זה הפתרון הלא-מושלם אבל המיידי שקיים.
לאה ורון: חברת הכנסת נינו אבסדזה, בבקשה.
לאה ורון: נינו אבסדזה: לגבי הפתרון הלא-מושלם – זה פתרון, הכול בסדר גמור, יש לי רק בקשה אחת, אדוני היושב-ראש.
לאה ורון: החוק הזה כולל העברת כספים כמעט באופן אוטומטי לשנתיים, עד 31 בדצמבר 2013, כולל אותם חמישה מיליון שקלים שהם מיועדים לחדשות בערבית.
לאה ורון: מכיוון שאנחנו נמצאים במצב שמחר או מחרתיים יש לנו ערוץ ערבי, אני מבקשת תיקון אחד – שחמישה מיליון השקלים האלה לא יועברו לחברה פרטית להכנת החדשות בערבית, אלא לחכות להקמת הערוץ – שזה קורה, אנחנו יודעים, מחר או מחרתיים – מכיוון שאנחנו לא צריכים, לא יכולים לדעתי להרשות לעצמנו סיטואציה שבה יש ערוץ – ערוץ חדש, ערוץ חשוב ורגיש, בואו נגיד במלים הכי עדינות- ופתאום אנחנו במו-ידינו מוציאים ממנו את כל התוכן.
לאה ורון: אני לא צריכה להסביר לאף אחד מהנוכחים – ערוץ בלי חדשות שהוא מפיק בעצמו זה כבר ערוץ פחות או יותר בלי ידיים, בלי רגליים ובלי התוכן.
כרמל שאמה-הכהן: בהנחה שהיה כבר היום ערוץ ייעודי ערבי, חמישה מיליון השקלים האלה הם שלו ואין על כך מחלוקת?
כרמל שאמה-הכהן: קריאה: לא, ודאי שיש מחלוקת.
כרמל שאמה-הכהן: דנה נויפלד: אני מבקשת להתייחס – לא לגופו של עניין אלא לעניין הסכמת הממשלה.
כרמל שאמה-הכהן: הממשלה תמכה בהצעה, אבל אני רוצה להסב את תשומת לב הוועדה שזה לשנה אחת.
כרמל שאמה-הכהן: להבדיל מההצעה שמדברת על שנתיים, הסכמת הממשלה היא לשנה אחת.
כרמל שאמה-הכהן: יואל חסון: מה זה אומר?
כרמל שאמה-הכהן: בשנה אחת התקציב הזה יועבר לחברה פרטית, ובשנה לאחר מכן מה יהיה?
דנה נויפלד: לפחות לפי המצב המשפטי היום, בסוף 2012 כבר לא יהיו יותר תמלוגים, החל מ-2013 לא יהיו יותר תמלוגים.
דנה נויפלד: המנגנון שמתקצב את החדשות המקומיות הוא מהתמלוגים.
דנה נויפלד: התמלוגים מועברים להפקת החדשות.
דנה נויפלד: לכן, ככל שלא יהיו תמלוגים מ-2013, הרי אין טעם להאריך את הוראת השעה כי לא יהיה מקור תקציבי מהתמלוגים.
דנה נויפלד: יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אז מה את אומרת, שלא יהיו חדשות מקומיות?
דנה נויפלד: דנה נויפלד: נכון.
דנה נויפלד: יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אז בשביל מה אנחנו מבזבזים את הזמן?
דנה נויפלד: זה רק לשנה.
נינו אבסדזה: ומה שאת אומרת, זה יתחיל ב-1 בינואר 2013.
נינו אבסדזה: דנה נויפלד: אני אומרת שהוראת השעה תפוג, תסתיים ב-31 בדצמבר 2012.
נינו אבסדזה: יואל חסון: תפוג כי לא יהיו תמלוגים, לא יהיה הכסף.
כרמל שאמה-הכהן: זו גם היתה ההסכמה עם ועדת שרים לחקיקה, אני חושב.
כרמל שאמה-הכהן: דנה נויפלד: זאת ההסכמה של ועדת השרים לחקיקה.
כרמל שאמה-הכהן: יואל חסון: למעשה אין חדשות מקומיות, נגמרו החדשות המקומיות.
כרמל שאמה-הכהן: דנה נויפלד: לא, הן יכולות להיות מופקות על-ידי הוט ויס עצמן, אם הן רוצות, אבל המקור התקציבי לא יהיה תמלוגים.
כרמל שאמה-הכהן: יואל חסון: הן לא חייבות לעשות את זה.
כרמל שאמה-הכהן: דנה נויפלד: בין השנים 1996 ל-2006 החברות האזוריות חויבו מכוח הוראה של החוק, מבלי שהיה לכך מקור מימוני.
כרמל שאמה-הכהן: מסוף 2006 ועד היום, מקור המימון של הפקת החדשות היה מכוח התמלוגים.
כרמל שאמה-הכהן: היתה חובה כזאת בעבר גם בלי שהיה מימון דרך התמלוגים.
נינו אבסדזה: השאלה אם היא תהיה גם בעתיד, זה מה שאני לא מצליחה להבין.
נינו אבסדזה: היו"ר כרמל שאמה: צריך לייצר את זה.
נינו אבסדזה: מי שחושב שזה מה שצריך להיות, צריך לעבוד על זה כדי לייצר את זה.
נינו אבסדזה: יואל חסון: היה ויכוח שלם בקדנציה הקודמת על חשיבותן של החדשות המקומיות והיה על כך דיון חשוב.
נינו אבסדזה: עובדה שהן התקיימו עד היום.
נינו אבסדזה: לא ידעתי על כך שמ-2013 לא יהיו יותר תמלוגים, זה אומר שלא יהיו חדשות מקומיות.
נינו אבסדזה: היו"ר כרמל שאמה: לא, זה לא אומר שלא יהיו.
נינו אבסדזה: דנה נויפלד: זה לא מה שאמרתי.
נינו אבסדזה: אמרתי שלא יהיה מימון מכוח התמלוגים.
נינו אבסדזה: היו"ר כרמל שאמה: זה אומר שאם לא ייעשה איזשהו צעד, לא יהיו.
נינו אבסדזה: גם אם לא היינו מביאים את הצעת החוק הזאת, לכאורה לא היו חדשות מקומיות גם ב-2012, אבל עושים.
נינו אבסדזה: כשאתה מבין שמשהו לא יהיה אם לא תעשה משהו, אתה בדרך כלל עושה משהו.
נינו אבסדזה: יואל חסון: הוט ויס לא יעשו.
נינו אבסדזה: אם לא יהיה להם כסף, הם לא יעשו.
נינו אבסדזה: היו"ר כרמל שאמה: האופוזיציה בוועדת הכלכלה תוביל מהלך, ואנחנו נעזור לה.
נינו אבסדזה: יואל חסון: אנחנו עושים הכול עם היושב-ראש.
נינו אבסדזה: אין פה קואליציה – אופוזיציה.
דנה נויפלד: אם אפשר להעמיד דברים על דיוקם.
דנה נויפלד: כל מה שהוראת השעה עוסקת בו זה במקור המימוני.
דנה נויפלד: גם בעבר, על חברות הכבלים שהיו אזוריות היתה חובה כזאת עד 2006, ללא המקור התקציבי של התמלוגים.
דנה נויפלד: עכשיו אנחנו באים ואומרים שהמקור של התמלוגים מסתיים בסוף 2012.
דנה נויפלד: יואל חסון: מה ההיגיון לתת את הכסף הזה עכשיו לחברה פרטית ולא לחכות לערוץ שאמור לקום?
דנה נויפלד: דנה נויפלד: חדשות, כרגע מדברים פה על כמה - - - יואל חסון: על הערבית.
דנה נויפלד: עכשיו אני מדבר על הערבית.
דנה נויפלד: נינו אבסדזה: רק על ערבית.
דנה נויפלד: דנה נויפלד: החובה מוטלת על הוט להפיק את החדשות המקומיות, והיא זו שבוחרת או בחרה להתקשר עם חברת "קודה", כאשר אחת המהדורות המופקות במסגרת החדשות המקומיות היא המהדורה בערבית.
דנה נויפלד: את השאלות לגבי הבחירה של מי שמפיק אותן אני מציעה להפנות למר מוקדי, הוא זה שנמצא כאן מטעם הוט.
דנה נויפלד: נינו אבסדזה: אבל זה בדיוק מה שאנחנו אומרים, אדוני היושב-ראש.
דנה נויפלד: שאין בעצם מאחורי זה כרגע היגיון מכיוון שאנחנו ערב הקמת הערוץ, זה עד עכשיו היה ברור.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אבל אין ערוץ.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: ממתי בארץ מקימים ערוצים כל כך מהר, לא הבנתי, כל עוד אין ערוץ.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: היו"ר כרמל שאמה: ניצן חן, בבקשה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: ניצן חן: אדוני היושב-ראש, אני חושב שאין ויכוח על חשיבות החדשות המקומיות.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: חבר הכנסת חסון העיר, בצדק, שהיה ויכוח האם המדינה צריכה לממן אותן או לא.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני לא חושב שבכל הסיבובים הקודמים היה ויכוח על עצם החשיבות שיהיה סיקור של Local News, זה קיים בכל העולם.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: הוויכוח הוא רק לגבי המימון.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מעל 20 שנה כבר יש חדשות מקומיות.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: ב-2006 החליטה ועדת הכלכלה ללכת לקראת הוט כי היא זאת שמחויבת על-פי חוק, ולעשות קיזוז כלפי התמלוגים.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: ככל שבעוד שנה אין תמלוגים, יימצא סעיף תקציבי אחר.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: כמו שכבוד היושב-ראש וחברי כנסת אחרים מצאו סעיף תקציבי לחשיבות של משדרים בשפה האמהרית ולחשיבות של דברים אחרים, אני חושב שאין עוררין על כך שטוב שבחברה הישראלית יהיה סיקור בחדשות מקומיות.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לגבי דבריה של חברת הכנסת נינו, כרגע אנחנו עוד לא בוודאות יודעים שיהיה ערוץ ערבי באוויר.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אנחנו מאוד מקווים, מתפללים.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: ועדת הכלכלה, אגב, נתנה את הרוח הגבית לערוץ הזה ונתנה הקלות כאלה ואחרות.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: היינו בסיבובים הקודמים, אדוני היושב-ראש, כבר כשהמועצה נתנה רישיון, ובעלי הערוץ קיבלו "רגליים קרות" והחזירו את הרישיון למועצה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לכן אני מציע – עד סוף 2012 יש את המתווה הנוכחי, להשאיר אותו as is.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני מסכים איתך לגבי השורה התחתונה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אין הצדקה שהמדינה תממן שתי מהדורות חדשות בערבית – אחת בהוט ויס, ואחת בערוץ ערבי מסחרי, צריך לעשות הלימה של שתי המחויבויות.
יואל חסון: הוא גם עושה את זה עכשיו.
יואל חסון: עכשיו רוצים להעביר כסף.
ניצן חן: כרגע זה לא קיים כי עוד אין ערוץ ערבי בכלל.
יואל חסון: מה ההערכה, מתי יהיה ערוץ ערבי?
יואל חסון: היו"ר כרמל שאמה: מר מוקדי, בבקשה.
יואל חסון: יורם מוקדי: קודם כול, למען הרקע ההיסטורי – ועדת הכלכלה בתחילת שנות האלפיים העבירה את חברות הכבלים האזוריות למשטר אחר לגמרי, במסגרת זאת קבעה חובות הפקות מקור ודברים אחרים, וקבעה שב-2006 תיגמר החובה של החדשות המקומיות כי חברות הכבלים מפסיקות להיות חברות אזוריות.
יואל חסון: אז היה שם פתרון משולב שאמר, בתוך 2006 החובה נגמרת.
יואל חסון: ההסדר שגובש הוא הסדר שבא ואמר:
יואל חסון: חברות הכבלים מפסיקות להיות אזוריות, ולכן אנחנו ניתן להן חובות ארציות – שזה נכלל בחובות מאוד מאוד מפורטות בתחום הפקות המקור – ובעצם ההסדר של חדשות מקומיות נגמר ב-2006.
יואל חסון: ועדת הכלכלה, אז בראשות חבר הכנסת משה כחלון, הגיעה לפתרון מאוד יצירתי, שבא ואמר: התמלוגים שמשלמות הוט, ולימים גם יס, בעצם ילכו לחדשות המקומיות עד שיימצא איזשהו פתרון קבע.
יואל חסון: אני מניח שבמהלך השנה הקרובה מישהו צריך למצוא פתרון קבע – בין אם זה רשות השידור, בין אם זה מימון של המדינה, או דברים אחרים, כדי שהדבר הזה ימשיך.
ניצן חן: או הוט ויס.
ניצן חן: יורם מוקדי: כן, אבל כיוון שב-2006 החובה הזאת נגמרה כי מישהו חשב שאת הכסף אנחנו נשים בהפקות מקור, אני מניח שזה לא הוט ויס אוטומטית כאמירה, כיוון שאנחנו לא אמורים לטפל בנושא הזה, הפסקנו להיות חברות כבלים אזוריות מזמן, מזמן.
ניצן חן: תמיד הפתרון הנוח.
ניצן חן: אם המדינה חושבת שזה כל כך חשוב, אני מניח שתמצא דרך לממן את זה, כפי שהיא עושה עד היום אגב.
ניצן חן: יואל חסון: האם יש לכם מדדים לבדוק את כמות הצפייה בחדשות האלה?
יורם מוקדי: כמות הצפייה היא לא גבוהה.
יורם מוקדי: מה שאנחנו עשינו לטובת כמות הצפייה זה להעביר את זה לערוץ-3 שלנו.
יורם מוקדי: העברנו את זה מערוץ-98 לערוץ-3 שלנו ואנחנו מאפשרים לכל לקוח שלנו לבחור את האזור שהוא רוצה בו באמצעות השלט.
יורם מוקדי: זו התרומה שלנו, כמובן ללא תשלום וללא בקשה או הכרת תודה, אבל זה מה שחשבנו שיהיה נכון לעשות, והמהדורה משדרת ומקבלת יותר צופים, בשיעורים דומים למה שהיה.
ניצן חן: אבל החשיבות זה לא רק הרייטינג.
ניצן חן: יש חשיבות גם להביא כתבים ושדרים מהפריפריה, מהדרום, מהצפון.
ניצן חן: יורם מוקדי: אני האחרון שאתווכח על כך שלעודד חדשות במדינת ישראל זה דבר חשוב.
ניצן חן: ניצן חן: דני קושמרו נולד בחדשות המקומיות בדרום.
ניצן חן: דוגמה.
ניצן חן: דליה בודינגר: השכר של עובדי החדשות המקומיות הוא שכר לחלוטין מסונכרן עם מה שקורה במערכות של ערוץ-10 וערוץ-2.
ניצן חן: עובדים שם 120 עובדים, חלקם עובדים ותיקים, חלקם חבר'ה צעירים שנקלטו עכשיו, בוגרי מכללות, עוברים את ההכשרה המקצועית שלהם, והמטרה היא בעצם להכשיר את הדור הבא.
ניצן חן: החדשות המקומיות זה סוג של תחנה לבוגרי מכללות עד שהם יהיו מבחינה מקצועית ערוכים להיקלט במערכות הגדולות יותר.
ניצן חן: רמות השכר הן בהחלט רמות שכר דומות לחלוטין למה שמקבל כתב מתחיל במערכות של הערוצים המסחריים, והוותיקים יותר מרוויחים יותר.
ניצן חן: יורם מוקדי: בכל מקרה, בנושא השידורים בערבית, קודם כול אני מאחל ומקווה – גם אישית וגם כאזרח המדינה – שערוץ ערבי יקום, אבל כיוון שמדובר פה בהארכה לשנה של ההסדר הקיים, וערוץ ערבי עדיין לא קם, יהיה מאוד מאוד מוקדם לדעתי לבוא ולהתחיל לגזור את הכסף מכאן לשם.
ניצן חן: בכל מקרה, זה לא חמישה מיליון שקלים, יש עלויות ספציפיות למהדורה הזאת לעומת מהדורות אחרות.
ניצן חן: היקף המנויים דוברי ערבית בשידורים שלנו הוא יותר קטן מאשר האוכלוסייה היהודית, וזה בין היתר בגלל ריבוין של צלחות ודברים אחרים.
ניצן חן: אולי הערוץ, כשיקום, יעודד גידול גם במספר המנויים.