GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אהרן מדואל: לא, הדרישה הזאת לא עלתה מעולם, לא הגענו בכלל לשלב הזה, אנחנו חושבים, אגב שהדרישה היא לגיטימית לחלוטין, אדם עוזב את רכושו, יוצא החוצה, הוא לא יישאר ברחוב, אבל זה באמת לא ממן העניין.
אהרן מדואל: אני רוצה לשאול היום את חן עמידור שאלה אחרת.
אהרן מדואל: אני חושב שחלמיש מתנהלת בשיטה קלוקלת.
אהרן מדואל: ועוד דבר אני חייב לציין, ציין עורך הדין עמידור שפרויקט כפר שלם הוכרז על ידי מועצת מקרקעי ישראל כמשק סגור.
אהרן מדואל: כלומר כל ההכנסות מפינוי המתחם אמורות לבוא לטובת פינוי המחזיקים במתחם, כלומר בעצם הכסף מפינוי המתחם שייך למחזיקים, אני רוצה להבין כיצד זה מתיישב עם החוזה שחתם המינהל, אתה שומע, חבר הכנסת כרמל?
אהרן מדואל: לאחר חתימת המינהל חתמו המינהל וחלמיש חוזה והם כתבו בחוזה שאם יהיו רווחים מהפרויקט, ככל שיישארו רווחים, הם יחולקו 60-40 בין המינהל לחלמיש.
אהרן מדואל: כלומר מישהו בא פה מלכתחילה שלא בתום לב, ולא על מנת לקיים את החלטת המינהל, ובנה לעצמו מנגנון בהחלטה לחלוקת ה---
כרמל שאמה-הכהן: אבל הוא אמר לפני כן שהם לא מעוניינים בשום שקל מ---
גיל סער: אנחנו מתבלבלים בפרויקט של חמישה עשורים, כנראה שאנשים קצת עם הכרונולוגיה קצת קשה להם.
גיל סער: מה שאהרן מדואל מזכיר לי עכשיו, הוא מדבר על 60-40, זה נחתם ב-1962.
גיל סער: ההחלטה על הנושא של המשק הסגור היא מ-1993, כך ש---
כרמל שאמה-הכהן: הבנתי, וההחלטה האחרונה היא שאין להם שום עניין ברווחים.
אהרן מדואל: לא, הוא מטעה, הוא לא יודע על מה הוא מדבר.
ארנון גלעדי: זה לא קשור.
אהרן מדואל: לא, סליחה, ארנון, כי החוזה שלכם, טוב שאמרת וציינת, משפטית.
אהרן מדואל: אתם החלטתם 60-40 ב-62', כשחוקק חוק פינוי בינוי, בא אריאל שרון בהחלטה משנות ה-90 וקבע שכאן יהיה משק סגור.
אהרן מדואל: אתם בחוזה החדש שלכם מול המינהל, ואני יכול להציג אותו פה, ב-2004, שוב חזרתם למנגנון של 60-40.
אהרן מדואל: למה אתה מספר לו על 62'?
אהרן מדואל: אתה רוצה שעכשיו נעלה את הוועדה, נחלק את החוזה ואני אראה לך שמופיע פה הסעיף של 60-40?
אהרן מדואל: שהיה צריך באמת לרדת מהפרק?
גיל סער: אני מזכיר לך שה-60-40 נולד---
אהרן מדואל: נולד והיה צריך למות מיתת נשיקה.
כרמל שאמה-הכהן: רגע, למה הוא חזר ב-2004?
כרמל שאמה-הכהן: זה נכון שהוא חזר?
ארנון גלעדי: צריך לשאול את המנהל.
דן מרידור: כשהפרויקט משמש כמשק כספי סגור, אין לו רווחים, אז זה עיסוק לטעמי מיותר בסעיף שהוא לא רלוונטי.
קריאה: אם הוא לא רלוונטי, למה הוא קיים?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: על מה אתם מדברים?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אתם חושבים שיושבים מולכם מטומטמים או מה?
אהרן מדואל: יש לי שאלה מאוד מאוד חשובה, כיוון שאני אומר פה לכל התושבים, חלמיש פתחה במהלך---
כרמל שאמה-הכהן: מדואל, אני לא רוצה להתקדם, יש דברים שאנחנו לא מבינים.
כרמל שאמה-הכהן: מה שחשוב פה זה מי זכאי מבחינתכם לפיצוי.
כרמל שאמה-הכהן: אם יש מחלוקת על זה, זה שורש הבעיה.
אהרן מדואל: אנחנו עשינו מבחינתנו סקר מחזיקים פנימי, לפני כשנה, שנה וחצי.
אהרן מדואל: זה סקר מחזיקים פנימי, אנחנו הרי מכירים את כל כפר שלם ואנחנו נגענו למצב שכ-400 מחזיקים בכפר שלם, 405 נדמה לי, עם סטייה, אני חייב לציין שיש סטייה, כי בכל זאת אנחנו לא מכירים בית בית, 10% כלפי מעלה, 5% כלפי מטה יכולה להיות סטייה בקשר שלנו.
אהרן מדואל: הזכאי מבחינתנו בכפר שלם זה אנשים בבית אב שהיה כאן ב-87'---
גיל סער: זה לא בית אב.
גיל סער: התאריך הקובע הוא 1.4.1987---
כרמל שאמה-הכהן: ומה היה צריך לקרות אז?
גיל סער: בית אב הוא אחד מתוך מכלול גדול של קריטריונים שמצויים בתוך הקריטריונים.
כרמל שאמה-הכהן: אבל נקודת הזמן זה 1 לאפריל 87'.
גיל סער: שזה תאריך אחד בתוך---
ארנון גלעדי: זה התאריך הקובע, זה תאריך שוועדת הפינויים עבדה לפיו.
ארנון גלעדי: היו"ר כרמל שאמה: אבל איזה עוד קריטריונים נמצאים שם?
גיל סער: יש קריטריונים של רצף מגורים, יש קריטריונים של דור ראשון, אל מול דור שני ודור שלישי.
כרמל שאמה-הכהן: אוקי, אבל מי שהיה קיים אז ועמד בכל הקריטריונים, הוא זכאי.
כרמל שאמה-הכהן: מי שהגיע אחרי זה, מה קורה איתו?
גיל סער: אחרי ה-1.4.87?
ארנון גלעדי: לא זכאי.
כרמל שאמה-הכהן: לא זכאי ועל זה אין מחלוקת.
גיל סער: הוא פולש פרקסלנס, גם מי שהגיע לפני זה יכול להיות מוגדר כפולש.
כרמל שאמה-הכהן: ועומד בקריטריונים?
גיל סער: לא.
כרמל שאמה-הכהן: ולא עומד בקריטריונים.
כרמל שאמה-הכהן: לכם יש ויכוח על הקריטריונים של 87'?
אהרן מדואל: לנו אין ויכוח על הקריטריון של משרד הבינוי והשיכון מ-96', שמצדיק את הקריטריון של 87'.
אהרן מדואל: הפרשנות שחלמיש נותנת היום לקריטריון של 87' שונה לחלוטין---
כרמל שאמה-הכהן: מה זה 96'?
אהרן מדואל: יש מסמך בן 7 עמודים שאותו הכינו אנשי משרד הבינוי והשיכון וחתם עליו המנהל הכללי ב-96'.
כרמל שאמה-הכהן: אלה הקריטריונים של 96'?
כרמל שאמה-הכהן: הקריטריונים של 96' מוכרים לכם?
כרמל שאמה-הכהן: הם מקובלים עליכם?
גיל סער: מה זאת אומרת מקובלים עלינו?
גיל סער: אנחנו לא קובעים את הקריטריונים, מי שקובע את הקריטריונים זה מועצת מקרקעי ישראל.
כרמל שאמה-הכהן: אתה מכיר את המושג הזה, מה שהוא מדבר?
גיל סער: ה-6.6.1996?
גיל סער: כן.
אהרן מדואל: בהחלטה 995 מופיע הקריטריון של 6.6.96, על פיו אתה צריך להתנהל בפינוי.
גיל סער: בשינויים המתחייבים שמופיעים בהחלטה 995.
גיל סער: קרא את סעיף 12, סעיף שכולל מספר סעיפי משנה ו---
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מה השינוי המהותי בין 96' ל---
כרמל שאמה-הכהן: רגע, המינהל רשאי לתקן את ההחלטה הזאת?
גיל סער: מועצת המינהל ראתה שהתהליך לא מסתיים, אני מדבר על שנת 96', אז אחת מהסיבות שראו שזה נובע מכך שהקריטריונים לאורך השנים היו...
גיל סער: היו קריטריונים לפני 96' וראו שהקריטריונים כל הזמן משופרים, וזה גרם לאי רצון של תושבים להתפנות כיוון שבשנה הבאה יהיה קריטריון חדש יותר טוב מהקריטריון של היום ולכן נתפנה בשנה הבאה.
ארנון גלעדי: סליחה, הוא מספר מעשיות.
ארנון גלעדי: אני אומר לכם, הוא מספר מעשיות.
ארנון גלעדי: את הקריטריון של 96' אני יצרתי.
ארנון גלעדי: קריטריון 96' נוצר בחלמיש, שקיבל אישור של משרד הבינוי והשיכון.
ארנון גלעדי: נכון שהמנהל הכללי שלך אמר שזה היה בעת עזיבתו של..., אבל יש חתימה של מנהל כללי.
ארנון גלעדי: המנהל הכללי של משרד הבינוי והשיכון חתם על קריטריון 96' עם כל הדברים שהיו כלולים בו.
ארנון גלעדי: לכן אל תנסה לספר סיפורים וללכת למקומות אחרים.
ארנון גלעדי: יש קריטריון 96' שהוא מקובל, היה מקובל, התושבים לא ציפו---
כרמל שאמה-הכהן: אבל הוא אמר שזה גם מקובל עליו, לא?
ארנון גלעדי: לא, הוא עוד פעם הולך על החלטה 995, שההחלטה שלא הוא, אלא המנהל הכללי הקודם כבר בא לחלמיש ואמר 'רגע, זה לא יהיה כלכלי', ואז הוא הלך ושכנע את המינהל לשנות את זה, באופן חד צדדי.
כרמל שאמה-הכהן: מתי המינהל שינה?
ארנון גלעדי: בשנת 2004, אם אני לא טועה.
כרמל שאמה-הכהן: מה המינהל שינה, מה הוא עשה?
ארנון גלעדי: המינהל למעשה חתך את הקריטריונים.
כרמל שאמה-הכהן: מה הוא עשה?
ארנון גלעדי: הוא קבע קריטריונים חדשים, שמצמיד את זה ל---
כרמל שאמה-הכהן: במה הוא גרע?
ארנון גלעדי: כמעט בכל הקריטריונים.
ארנון גלעדי: הקריטריונים בנויים מהרבה מאוד, מוותק, ממספר ילדים, מגודל דירה, מגודל שטח, מהרבה מאוד נושאים, זה לא דבר אחד.
ארנון גלעדי: זה היה הרבה מאוד דברים והוא החליט באופן חד צדדי לשנות את הכל.
כרמל שאמה-הכהן: בואו נראה איפה יש הסכמה.
כרמל שאמה-הכהן: על 96' יש לכם הסכמה?
ארנון גלעדי: אתה שואל אותי?
ארנון גלעדי: אתה צריך לשאול את החברים.
ארנון גלעדי: התושבים בוודאי מסכימים ל-96' עם הצמדה, כפי שהוצע על ידי מינהל מקרקעי ישראל.
ארנון גלעדי: עם ההצמדה למדד תשומות הבנייה, וזה הוצע על ידי מר ירון ביבי, והם היו מוכנים לקבל את זה.
אהרן מדואל: אני חייב לציין שהמנהל הכללי של חלמיש אומר 'בשינויים המתבקשים'.
אהרן מדואל: מה אמרה החלטה 995?
אהרן מדואל: מה הם בעצם השינויים שהיא קבעה?
אהרן מדואל: היא אמרה דבר מאוד פשוט; הפינוי בכפר שלם מורכב משני מסלולים, מסלול שוק חופשי, שאדם יוצא, מקבל כסף ורוכש דירה בחוץ, ומסלול של בני ביתך.
אהרן מדואל: אנשי מועצת מקרקעי ישראל אמרה שעל חברת חלמיש יהיה לבוא בהצעות פינוי, זה חשוב מאוד, לכל המחזיקים הזכאים, עד סוף 2006.
אהרן מדואל: במהלך הזה היא תשווק 200 מגרשים לתושבים הזכאים ללא תמורה, תושב שלא יסכים להתפנות אחרי 2006, המגרש יעלה לו כסף וייגרעו לו מדמי הפינוי 10% כל שנה.
אהרן מדואל: אלה השינויים המתבקשים בעצם.
אהרן מדואל: עכשיו חלמיש מה עשתה?
אהרן מדואל: פתחה בבליץ של תביעות משפטיות, היא לא מילאה את החלטת המינהל והיום היא באה ואומרת לתושב 'עבר זמן', אחרי 2006 אתה אמור לשלם כסף על המגרש, כשבעצם למה אני חוזר ודורש ממנו שיציג הצעת פינוי לתושב.
אהרן מדואל: האם עמדת בהחלטה?
אהרן מדואל: הרי הסעיף הראשון של ההחלטה אמר; אתה תבוא בהצעת פינוי לכל המחזיקים הזכאים, תציע להם מגרש על פי קריטריון 96'.
אהרן מדואל: הם גררו רגליים במכוון, פתחו בתביעות משפטיות והיום הוא טובל ושרץ בידו, הוא אומר 'המינהל אמר לי שאחרי 2006 אני אוריד לכם בקריטריונים'.
אהרן מדואל: סליחה, אתה עמדת בדד ליין שנתנו לך בשנתיים ימים ופינית?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: הוא בעצם לא הציע שום דבר.
כרמל שאמה-הכהן: רגע, בין 96' ל-2004 כמה משפחות נגרעו?
כרמל שאמה-הכהן: אם פעם אחת אתה מפעיל את המסננת של 96', פעם אחת אתה מפעיל את המסננת של 2004, מה ההבדל?
ארנון גלעדי: אין מסננת של 2004.
כרמל שאמה-הכהן: זה מה שאתה מדבר עליו.
אהרן מדואל: לא, 2004 אמרה לו תפנה בתוך שנתיים ימים, מי שלא יסכים להתפנות ואתה אמור למצות איתו את המשא ומתן, אז הוא ייאלץ לשלם עבור...
אהרן מדואל: הוא לא יקבל מגרש ללא תמורה וייגרעו לו מדמי הפינוי 10% כל שנה.
אהרן מדואל: לכן הוועד דרש ממנו כל הזמן בשנתיים האלה, 2005-2006, 'תראה לנו הצעה אחת שהצעת על פי החלטת המינהל'.
אהרן מדואל: החלטה 995 לא גרעה כלום, להיפך, היא עיגנה את הזכויות של תושבי כפר שלם, אלא מאי?
אהרן מדואל: היא ציפתה שחלמיש בשנתיים ימים תפנה ותפעל אך ורק בהליך משפטי---
כרמל שאמה-הכהן: אז היא כן גורעת.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: יש קריטריונים למה זה משא ומתן?
אהרן מדואל: ---היא הסמיכה אותו לפעול בהליך משפטי כנגד סרבני פינוי וכנגד פולשים.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: יש קריטריונים של מה זה נחשב משא ומתן?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: כשהוא אומר 'אני שלחתי מכתב ולא קיבלת הצעתי', זה נחשב משא ומתן?
אהרן מדואל: לא, המכתב שהוא שלח, זה בפירוש לא משא ומתן, זה מכתב משפטי של סילוק---
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אז יש איזה שהם קריטריונים ל---
אהרן מדואל: בית המשפט המחוזי קבע בפסק דין שמיצוי משא ומתן מול המחזיקים הזכאים פירושו לנהל משא ומתן בתום לב, ואפילו אם פולשים, בית המשפט המחוזי אמר, אתה אמור לנהל משא ומתן בתום לב, הוא קבע שלאחר מיצוי המשא ומתן, בין אם הסכמה ובין אם אין הסכמה, אתה אמור להביא את הנושא שלו לוועדת הפינויים, והוא קבע שזכותו של המחזיק להופיע בפני ועדת הפינויים ולהשמיע את עניינו.
כרמל שאמה-הכהן: אהרן, אתה אומר המון פרטים שלא מקדמים אותנו.
גיל סער: בחלקם גם לא מדויקים.
כרמל שאמה-הכהן: אדוני המנהל הכללי, אני רוצה להבין ממה שהצלחתי להבין מבין דבריו, אותה החלטה של מועצת מינהל מקרקעי ישראל, היא בעצם החלטה שאומרת שככל שתידחה ההסכמה או הפינוי, זכויות הדייר יירדו?
גיל סער: מה שהתחלתי לומר בעקבות שאלתך, ששאלת אותי לפני שהתפרצו לדבריי, מאחר וראו שהפינויים לא מתקדמים, המשפחות באות ודורשות עוד ועוד ועוד כסף מצד אחד, ומצד שני דוחות את הפינוי שלהן כדי שמחר יקבלו יותר, קבעו תמריצים חיוביים וקבעו גם תמריצים שליליים.
גיל סער: אחד מהתמריצים השליליים היה שהפיצוי קטן ב-10% כל שנה.
כרמל שאמה-הכהן: זה כבר היה.
כרמל שאמה-הכהן: אז זה אומר שאם אנחנו היום ב-2011, אנחנו קצת בבעיה, עם ההחלטה הזאת.
כרמל שאמה-הכהן: כלומר זה היה טוב לשנה-שנתיים, כמקל, עכשיו זה כבר לא כמקל, זה הפך להיות חבל תלייה.
כרמל שאמה-הכהן: בלי כוונה, לא בכוונה, מי שתכנן את זה, היתה לו כוונה טובה, הוא אמר 'בוא נגיד לתושבים, תפעלו מהר כדי שתקבלו מקסימום ביד'.
כרמל שאמה-הכהן: לא משנה באשמת מי יותר, באשמת תושבים, באשמת מי שהיה צריך לנהל איתם את המשא ומתן, זה כבר היסטוריה, זה לא קרה, אנחנו שבע שנים אחרי ההחלטה הזו, לבוא להפעיל את המנגנון הזה, זה הופך להיות כבר משהו דרקוני.
גיל סער: ב-2009 אני מקיים פגישות של שיתוף ציבור עם המשפחות.
גיל סער: קיימתי עד היום עם 250 משפחות, רק שהאנשים שיושבים לימינך, לפחות זה שיושב הכי קרוב אליך, הלך לאותם אנשים ואמר להם 'אל תתפנו בהתאם לקריטריונים, מחר אתם תקבלו יותר'.
גיל סער: ולכן אין טעם---
אהרן מדואל: גיל, אתה שקרן, אתה שקרן.
אהרן מדואל: יושבים פה התושבים, יבוא תושב... אתה שקרן.
כרמל שאמה-הכהן: חברים, אני מבקש לא להתבטא במלים, לא שקרן, אתה יכול להגיד---
אהרן מדואל: לא, כשהוא מטיח האשמה כזאת---
כרמל שאמה-הכהן: אתה יכול להגיד שהמציאות אחרת.
אהרן מדואל: לא, הוא שקרן.
גיל סער: אנחנו יודעים בוודאות עם מי אהרן מדואל מדבר ומה הוא אומר להם, ומה שהוא אומר להם זה, 'אל תלכו ותתפנו ואל תנסו להתפנות בהתאם ל---
תושב השכונה: אני הייתי אצלך בפגישה---
גיל סער: ---לקריטריונים, אני באתי אליך ונתתי לך שאלון וביקשתי ממך שתמלא את השאלון כדי שאפשר יהיה להגיש את הבקשה שלך לוועדת הפינויים העליונה.
תושב השכונה: למה צריך ועדת פינויים?
תושב השכונה: למה צריך ועדה?
כרמל שאמה-הכהן: סליחה, מה זאת הוועדה?
כרמל שאמה-הכהן: יש ועדה שאמורה לתת החלטה בראשות אפי שטנצלר, נכון?
גיל סער: ועדת משנה.
כרמל שאמה-הכהן: מה הסמכות שלה?
גיל סער: הסמכות שלה היא לקבוע, ככל שהיא תחשוב שזה המצב, קריטריונים אחידים.
כרמל שאמה-הכהן: אני מבקש מהנהלת הוועדה להעביר פנייה של הוועדה, זאת אחת ההחלטה, לוועדה בראשות אפי שטנצלר, לקבל לוחות זמנים לדיוניה ומתי היא אמורה לקבל החלטה ולהאיץ בקבלת ההחלטה.
כרמל שאמה-הכהן: לך ידוע מתי מר שטנצלר אמור לתת החלטה?
כרמל שאמה-הכהן: לא ידוע לך.
כרמל שאמה-הכהן: אנחנו נברר את זה וננסה להאיץ את התהליך.
כרמל שאמה-הכהן: אני כבר רוצה להתחיל להתכנס לכיוון סיכום.
כרמל שאמה-הכהן: כמובן ניתן גם לתושבים לדבר.
כרמל שאמה-הכהן: אבל יש סוג של מחלוקת לגבי הקריטריונים, ביניכם לבינם, שלדעתי אפשר ליישב אותה, ויש סוג של מחלוקת לגבי גובה הפיצוי ואיך צריך לחשב אותו.
ארנון גלעדי: זה הקריטריונים.
כרמל שאמה-הכהן: לא, הקריטריונים זה מי זכאי.
ארנון גלעדי: גם מי זכאי וגובה הפיצוי.
כרמל שאמה-הכהן: ההבדל בקריטריונים זה גם מי זכאי, או לכמה זכאי?
כרמל שאמה-הכהן: מה התוצאה?
ארנון גלעדי: גם וגם.
כרמל שאמה-הכהן: אבל גם בתפיסה, גם אחרי שאתה קובע מי זכאי, הם עדיין רואים טיפה אחרת את ה---
ארנון גלעדי: הרבה אחרת.
כרמל שאמה-הכהן: בדיוק, ולכן גם בזה צריך לרדת לעומקם של דברים.
כרמל שאמה-הכהן: עכשיו התושבים, מי רוצה לדבר?
ארנון גלעדי: חבר הכנסת שאמה, אני מבקש שתתייחס לנושא של צווי הפינוי, התביעות המשפטיות.
כרמל שאמה-הכהן: יש בעיה שתביעות משפטיות יעוכבו עד שהוועדה בראשות אפי שטנצלר תיתן החלטה?
גיל סער: השר קבע שלא עוצרים את ה---
כרמל שאמה-הכהן: איזה שר, אטיאס?
כרמל שאמה-הכהן: ברגע שהוא אמר שהשר החליט, זה עכשיו במגרש שלנו, תנו לנו לטפל מול השר.
לינדה דהרי: אני גרה בכפר שלם משנת 49'.
לינדה דהרי: בשנת 96' ניגשנו לחלמיש, פתחנו תיק פינויים, כל המשפחה, נרשמנו, הכל, סוכם הכל, קיבלנו כבר מגרשים, הקצו לנו את המגרשים, מי למגרשים, מי לבתים בקומות או משהו כזה, וסוכם הכל.
לינדה דהרי: באו שמאים, בדקו, הם רשמו את כל המשפחות, ילדים, מי גר, מי לא גר, הכל.
לינדה דהרי: אחרי כמה זמן נסגר הפינוי, היה לדעתי חוסר בתקציב, נסגר הפינויים.
לינדה דהרי: כשגיל סער עלה, הוא בא וביקש מאיתנו לבוא.
לינדה דהרי: ניגשנו אליו לפגישה, מילאנו טפסים, מה שביקשו, כך עשינו.
לינדה דהרי: היום שום דבר, הוא אמר 'אין תקציבים', וזה מה שמקציבים, מה שנותנים היום זה קריטריונים חדשים, שלא מספיק אפילו בשבילי ובשביל בעלי לקנות בית.
לינדה דהרי: אז אמרנו, בסדר, יש לך את התיק, מה אתם מבקשים?
לינדה דהרי: אני לא מבקשת שום דבר יותר ממה שבשנת 96', יש לך את זה בתיקים.
כרמל שאמה-הכהן: מה הציעו לך ב-96'.
לינדה דהרי: בני ביתך לי ולילדים.
לינדה דהרי: מה שהיה אז, הקריטריונים שכולם קיבלו.
כרמל שאמה-הכהן: מה זה אומר בני ביתך?
לינדה דהרי: מקבלים מגרש ועוד 120,000 דולר לבניין.
לינדה דהרי: אני חושבת.
לינדה דהרי: זה מה שהיה.
מנחם לייבה: בכמה ילדים מדובר?
לינדה דהרי: חמישה ילדים.
מנחם לייבה: כל אחד צריך לקבל דירה?
לינדה דהרי: כן.
לינדה דהרי: זה מה שאז נתנו לכולם.
לייבה מנחם: כולם היו בגיל שהם מקבלים דירה?
לינדה דהרי: כן, כולם נשואים.
לייבה מנחם: שש דירות.
לייבה מנחם: וזה אותם אנשים שיש היום?
לייבה מנחם: מה עם הילדים שלהם?
לינדה דהרי: אותם אנשים.
לינדה דהרי: לילדים שלהם לא.
לייבה מנחם: זאת אומרת, השישה שהיו זכאים אז?
לינדה דהרי: נכון, זה מה שיש, שישה.
ארנון גלעדי: מנחם, אני אמרתי לך, שהם לא מבקשים יותר, זה דבר שמגיע להם.
לינדה דהרי: אני אמרתי לו, גיל, תפתח את התיק, מה שיש לך, אני לא רוצה יותר.
לינדה דהרי: מה שרשום לך בתיק, זה מה שתיתן לי.
לינדה דהרי: מה קיבלתי?
לינדה דהרי: קיבלתי במשפט פינוי.
לינדה דהרי: זה הכל.
כרמל שאמה-הכהן: חברת הכנסת יוליה שמאלוב ברקוביץ’ מעוניינת לדבר.
לינדה דהרי: הבת שלי גם ישבה שבעה בדיוק.
כרמל שאמה-הכהן: הדבר הכי בולט, אדוני ממלא מקום ראש העיר, שזה 160 דונם לא בצפון תל אביב, בדרום תל אביב.
כרמל שאמה-הכהן: כלומר עכשיו שמחפשים קרקעות ואומרים שאין קרקעות בתל אביב, אז זה אפילו יותר יקר מבחינה חברתית, מבחינת מצוקת הדיור, כל דונם בדרום תל אביב, הוא הרי יותר זמין ונגיש, כשמדברים על דיור בר השגה, מאשר לפנות את שדה דב, לדוגמה, ששם זה יכול להיות דיור רק לעשירים.
ארנון גלעדי: המנהל הכללי של העירייה נמצא פה, הצטרף אלינו, ושמעת בסך הכל דרישה לגיטימית של תושבת כפר שלם, שלך ציירו תמונה אחרת לגמרי.
ארנון גלעדי: שמעת מה היא אומרת לך?
ארנון גלעדי: מה שהיה אז, נכון להיום.
מנחם לייבה: לפי דעתי על הקריטריונים האלה אפשר לחתום.
ארנון גלעדי: אפשר לחתום?
ארנון גלעדי: אז תחתמו.
ארנון גלעדי: תורה להם לחתום.
מנחם לייבה: כשתהיה לי רשות דיבור, אני אביע את דעתי.
ארנון גלעדי: היא אומרת לך את זה בפיה, לא אני אמרתי.
כרמל שאמה-הכהן: היא אמרה את זה לפני ועדת הכלכלה.
מנחם לייבה: אם מדואל מוכן ל---
ארנון גלעדי: זה לא מדואל, שינהל משא ומתן מול התושבים.
מנחם לייבה: את המצב שהיה בשנת 96'.
מנחם לייבה: זאת אומרת אם היה בגיל 27, רווק, בשנת 96', זכאי, ואם מישהו היה בגיל 4 והיום הוא בגיל 22, נניח, נשוי, הוא לא זכאי, אנחנו מוכנים לקבל את הקריטריונים האלה.
מנחם לייבה: הם מקובלים עלינו.
מנחם לייבה: חד משמעית.
אביעד עקיבא: זה לא הקריטריונים.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אדוני היושב ראש, תושבים יקרים, חברי הכנסת, מנהלים כלליים, יושבי ראש וכולי וכולי.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני רוצה להגיד לך, אדוני היושב ראש, זה לא סיור ראשון שאנחנו עושים בוועדת הכלכלה ואני חושבת שפעם אחר פעם אנחנו נתקלים באטימות, בחוסר לב, של מדינת ישראל כלפי תושביה, גם בפן החברתי, גם בפן האנושי.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: כל מקום שאנחנו מסתובבים, ואני לא מדברת על ממשלת הליכוד כרגע, אני מדברת על ממשלות לדורותיהן, על אף שאני באופוזיציה, אני לא באה עכשיו לבקר את מפלגת---
כרמל שאמה-הכהן: את לא בדיוק באופוזיציה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני רוצה לומר לך שמה שמאוד בולט לעין, שאיפה שאנחנו מסתובבים, הערך העליון הפך להיות כסף.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: גם פה, מה שאנחנו שומעים זה כסף.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אין שום דבר קדוש במדינת ישראל חוץ מכמה כסף תרוויח מזה המדינה או עשירי המדינה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני, דרך אגב, נחשבת, כמו שאתה יודע, בכנסת, והרבה פעמים חוטפת על זה, כמישהי שיוצאת נגד הניסיון להפוך את הטייקונים לחמאס במדינת ישראל.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אבל איפה שאני לא מסתובבת אני יותר ויותר מרגישה שזה הקריטריון העיקרי.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני אפילו מסתכלת עליך, תסלח לי, אתה לא פסיכולוג ולא פסיכיאטר, ויש לי תחושה שאיבדתם את הלב, זה מה שאני רואה, דבר שחוזר על עצמו בכל מקום, בכל ישיבה שאנחנו עושים.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה מאוד מתחבר למחאה החברתית כרגע.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני רוצה לומר, כמו שאני אומרת בכל מקום, שאני חושבת שהבעיה במדינת ישראל היא לא בעיה כלכלית.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: כסף יש פה מספיק, בטח ובטח במדינה שהיהודים פה הרוב.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אבל אני אומרת הרבה פעמים, אדוני היושב ראש, ואתה, אני מניחה, מסכים אתי, שבמדינה היהודית אי אפשר להתנהל ככה, ואנשים קופצים עליי, 'למה את אומרת מדינה יהודית?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מה זה קשור מדינה יהודית?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: יש פה תושבים נוספים'.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה שאני אומרת מדינה יהודית, זה לא אומר שאני דואגת ליהודים, אני חושבת שמדינה יהודית צריכה להיות עם לב ולהתייחס לכל תושב שיש פה, על אחת כמה וכמה היהודים, אבל כל תושב, עם לב.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אין לי ספק שכפר שלם זה מקום מעולה לעשות מיליונים של כסף לבעלי אינטרס, ומאחר שאני מאוד סומכת עליך, כבן אדם שהולך עם האמת שלו והנושא החברתי הוא מאוד מאוד חשוב לו, מעבר לזה שאני עדיין עומדת על כך שאני לא חושבת שצריך לקבל בהכרח פיצוי כספי, אני כן מאמינה שצריך לתת דירה תמורת דירה, אין לי ספק שהבעיה היחידה כאן זה שהרגישו והמשיכו להרגיש שהתושבים פה מטומטמים ואפשר, במיוחד כשהוא חלש, אז נשבור לו אגוזים על הראש עוד קצת.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אנחנו היינו עכשיו איתך בדירה אצל גברת נעמי.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני יצאתי משם, לא יכולתי לעצור את הדמעות שלי, לא בגלל שאני מרחמת על נעמי, אלא כי אני מבינה שנעמי היא אחת מני רבים במדינה הזאת שהגיעו לאשפתות בגלל אותו מחסור בחומר שנקרא לו חמלה, לב וכבוד האדם כלפי בן אדם שחי במדינה הזאת.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: ולך אני רוצה להגיד, הניסיון שאנחנו מנסים לעשות, חברי כנסת צעירים בעיקר והחדשים, ואני מאוד שמחה שאני יושבת פה עם חבר כנסת דב חנין, שאין לנו שום קשר בדעות הפוליטיות, אין בכלל, איפה הוא ואיפה אני, אבל אני מאוד מעריכה את היושר שלו ואת האכפתיות שלו כלפי המדינה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני חושבת שמה שצריך להבין פה, גם המנהל הכללי של עיריית תל אביב, גם יושב ראש חלמיש, גם המנהל הכללי של חלמיש, מה שאני אומרת שנתיים בכנסת, מה שהיה כבר לא יהיה, הכנסת הזאת שונה, בכנסת הזאת יש כמה חברי כנסת מאוד רציניים, מכל המפלגות, שהחליטו לשנות את הסיטואציה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: ואני אומרת לכם, אני לא באה לאיים, אני מאוד מקווה שאנחנו נצליח בוועדה לכלכלה בדרך הכי מהירה לשנות פה את הסיטואציה.
כרמל שאמה-הכהן: מנהלת הוועדה, בבקשה, לגבי הוועדה שבראשות אפי שטנצלר, להוציא פנייה שאני אחתום עליה בכתב, שאנחנו מבקשים לדעת את לוח הזמנים של הוועדה שבוצע ואת לוח הזמנים המתוכנן ואת מועד קבלת החלטה, תוך בקשה מפורשת לזירוז ההליכים.
כרמל שאמה-הכהן: שתיים, מתי שר השיכון דיווח פעם אחרונה לוועדה על פעילות משרדו?
לאה ורון: לפני למעלה מחצי שנה.
כרמל שאמה-הכהן: אז לבקש לזמן את שר השיכון, על פי חוק, לדיווח בפני ועדת הכלכלה, דיווח חצי שנתי על פעילות משרדו, ולבקש באותו זימון לשים דגש שיוצג הנושא של פרויקט כפר שלם ותביעות הפינוי שנלוות לפעילות של חלמיש כאן.
כרמל שאמה-הכהן: יידונו בעת הופעת השר בפני הוועדה.
זכריה טרם: קודם כל אני מודה לאורחים הנכבדים שלנו, שבאו ושמעו את התושבים מקרוב.
זכריה טרם: אני מבקש בקשה אחת, לא יכולים לעשות את הדבר הזה לאנשים האלה היושבים כאן, איפה מריצים אותם, יש בית משפט בתל אביב, שולחים אותם לרעננה, אנשים לא יכולים להגיע לשם, שולחים אותם לפתח תקווה.
זכריה טרם: אני מבקש בכל לשון של בקשה מהמנהלים הכלליים, מיושב הראש, מחברי הכנסת, לבטל את המשפטים.
זכריה טרם: לא יכולים לנהל משא ומתן כל זמן שיש חרב על הצוואר.
זכריה טרם: לא יכול להיות.
זכריה טרם: אני ליוויתי את כל המנהלים הכלליים בחלמיש, באחרונה, אדוני היושב ראש, כשהראיתי לך את הבתים ואמרתי לך 'זה בני ביתך', התפנו כ-300 משפחות ללא משפט אחד, אחד, משפט אחד לא.
זכריה טרם: היום כל שני וחמישי בכפר שלם מובל לטבח, בית משפט, סליחה, לרעננה לא הגענו, להרצליה ופתח תקווה.
זכריה טרם: זה לא יכול להיות, אנשים כאלה, אין להם רכבים, אין להם שום דבר, צריך ללכת לכפר סבא, לא יודע למה כל זה.
זכריה טרם: 300 משפחות התפנו בלי משפט אחד.
זכריה טרם: לא יכול להיות שהם יעשו באנשים האלה מה שהם רוצים, יש דין ויש דיין.
זכריה טרם: אדוני היושב ראש, אנחנו מבקשים ממך שדברינו יגיעו לאוזן קשבת בכל כנסת ישראל.
זכריה טרם: פשוט מאוד לחוס על האנשים האלה, להריץ אותם אחרי 60 שנה, יש בנים ובני בנים שפה יושבים.
זכריה טרם: אנא מכם, תעשו את כל מה שביכולתכם לעזור לנו.
זכריה טרם: גם אדוני המנהל הכללי של עיריית תל אביב, אבקש ממך בכל לשון של בקשה, תוריד מאיתנו את החרפה הזאת.
זכריה טרם: תודה רבה.
כרמל שאמה-הכהן: נציג משרד השיכון נמצא כאן?
סימונה טסטה: כן.
כרמל שאמה-הכהן: אני הייתי רוצה שתעני לי בבקשה על השאלה למה השר הורה לחלמיש, במסגרת החלטה שדווחה, לא להקפיא את ההליכים המשפטיים ולהאיץ את הליכי הפינוי?
כרמל שאמה-הכהן: אני לא מזהה נחרצות ונחישות כזאת כלפי הבדווים בנגב שמשתלטים, למרות שמינהל מקרקעי ישראל מקצה גם משאבים לצורך כך, גם פקחים, גם כסף לשיטור, גם המשרד לביטחון פנים נותן, ובכל זאת שם אני לא רואה את האומץ הזה ואת הנחישות, כי אולי שם זה קצת יותר מפחיד להיכנס עם דחפורים ועם צווי פינוי.
כרמל שאמה-הכהן: מה היה השיקול של השר להורות לחברת חלמיש לא להשעות את התביעות עד מיצוי המשא ומתן?
סימונה טסטה: אין לי תשובה.
כרמל שאמה-הכהן: בשביל אין תשובה באמת לא צריך מיקרופון.
כרמל שאמה-הכהן: את הנציגה שלו, ברור שזה לא שיקול שלך, אבל חשבתי שיש לך תשובה.
סימונה טסטה: אני יודעת שהיה דיון בוועדת הכלכלה בזמנו עם המנהל הכללי של מינהל מקרקעי ישראל---
כרמל שאמה-הכהן: מתי זה?
כרמל שאמה-הכהן: באיזה שנה?
כרמל שאמה-הכהן: אולי מנהלת הוועדה זוכרת.
לאה ורון: ב-26 ביולי 2010.
סימונה טסטה: הוגשה הבקשה הזאת בשנית והיתה התדיינות ואני לא הייתי שותפה להתדיינות.
כרמל שאמה-הכהן: מה היתה ההחלטה של הדיון?
קריאה: להקפיא את תביעות הפינוי.
כרמל שאמה-הכהן: זו היתה החלטה בהסכמת השר?
דוד קשני: נדמה לי שהשר לא יכול לבטל בעיה משפטית.
כרמל שאמה-הכהן: הוא יכול.
כרמל שאמה-הכהן: כן, אדוני.
כרמל שאמה-הכהן: כמה מלים, בתנאי שאתה מתחייב לא להפריע אחרי זה.
תושב השכונה: שלום לכם אורחים נכבדים.
תושב השכונה: מי שעושה את ההליכים המשפטיים ומנסה לזרוק אנשים מבית, שגרים בו 50-40 שנה, הם לא חושבים שמישהו יכול להתפרץ?
תושב השכונה: יישפך הרבה דם בשכונה.
תושב השכונה: הם לא חושבים את זה?
תושב השכונה: מה, בן אדם גר פה 40 שנה ויוציאו אותו, 'לך תחפש לך אוהל', הם לא חושבים שיישפך דם?
תושב השכונה: אני חושב שיישפך הרבה דם אם ימשיכו בזה.
דב חנין: קודם כל חברת הכנסת יוליה שמאלוב חסכה לי חצי מהדברים, אז אני רק רוצה להגיד בהתחלה שאני מסכים לכל מלה שהיא אמרה.
דב חנין: זה לא ביקור ראשון שלי בכפר שלם, הרבה הרבה ביקורים, אבל גם לא ביקור ראשון שלי עם ועדה של הכנסת.
דב חנין: ביקרנו פה גם עם הוועדה לביקורת המדינה וקיימנו דיון מאוד ממצה ורציני.
דב חנין: אדוני היושב ראש, אם אתה רוצה להכיר את בעיית כפר שלם, המסמך הכי מתומצת הרשמי של מדינת ישראל זה דין וחשבון של מבקר המדינה, שמנתח בצורה ברורה מה קרה כאן.
דב חנין: המסמך הזה הוא מסמך נורא, הוא מסמך מזעזע.
כרמל שאמה-הכהן: לדיון הבא שייקבע אני מבקש להזמין גם את נציגי משרד מבקר המדינה.
דב חנין: אני חושב שזה בהחלט מאוד יועיל.
דב חנין: היו פה דיונים עם הוועדה לביקורת המדינה, ועדת הכלכלה וועדות נוספות של הכנסת.
דב חנין: לגבי הביקור הזה, ההערה הבאה שלי היא לא הערה טכנית, אני מאוד מעריך את מנחם, המנהל הכללי של העירייה, אבל אני מאוד מצטער שראש העיר איננו כאן.
דב חנין: השאלה שאנחנו עוסקים בה איננה שאלה ניהולית, היא שאלה של מדיניות.
דב חנין: מישהו פה צריך לקבל החלטות וההחלטות האלה צריכות לבטא מדיניות כוללת ואיזה שהיא ראייה שיש בה ממד כלכלי וממד חברתי וממד עירוני וזה תפקיד של ראש עירייה.
דב חנין: אני מצטער על כך שראש העירייה, שממלא תפקיד מרכזי במשחק הזה, וגם חברת חלמיש היא חברה שהעירייה היא חצי ממנה, ממשיך לא להגיע לכפר שלם.