GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
דני דנון: הייתה חובה להשתתף בזה?
חנניה אפנג'ר: מי שרצה ללמד חויב בזה.
חנניה אפנג'ר: מי שלא השתתף יידרש לעשות את ההשתלמות הזאת כתנאי ללמד במל"ן את הפרק המעשי.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: כמה הוא ישלם כדי להשתתף בזה?
חנניה אפנג'ר: מתוך 600 או 700 שקל הם שילמו 150 שקל.
חנניה אפנג'ר: המימון נעשה על ידי הרשות לבטיחות בדרכים.
חנניה אפנג'ר: זה כלל אירוח מלא.
אורי מקלב: מי רשאי לפתוח בית ספר?
אורי מקלב: האם ארגון מורי הנהיגה?
חנניה אפנג'ר: כל מורה נהיגה יכול לפתוח.
אורי מקלב: האם זה חייב להיות בבית ספר לנהיגה, או שזה צריך להיות במל"ן נפרד?
אורי מקלב: מה הקשר בין מורה הנהיגה למל"ן?
אורי מקלב: האם התלמיד יכול ללמוד מעשי אצל מישהו אחד ואת העיוני במל"ן שלא קשור למורה הנהיגה?
חנניה אפנג'ר: רק אם יהיה קשר בין מורה הנהיגה למל"ן ניתן יהיה לעקוב אחרי ההכשרה של התלמיד.
לאה ורון: זאת אומרת שיש חובה על התלמיד ללמוד את הלימודים התיאורטיים והמעשיים באותו מרכז לימוד נהיגה.
חנניה אפנג'ר: זה לא בהצעה שלנו כרגע, אבל אנחנו אומרים שזה מה שרצוי.
דני דנון: בחוק ובפועל זה לא יהיה כך?
חנניה אפנג'ר: לא, אין הצעה כזאת.
עוזי יצחקי: הוא יכול להיות אצל מורה אחד ובגלל שבמל"ן השני הוא שמע שיש השתתפות טובה ופורייה הוא יעשה שם.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה מחלק את מורי לימוד הנהיגה לאלה שיש להם כסף ולאלה שאין להם כסף.
אורי מקלב: מי שקובע היום את המוכנות של התלמיד לא במינימאלי זה מורה הנהיגה.
אורי מקלב: הוא בסופו של דבר יכול לקבוע כמה שיעורים הוא צריך, אם הוא מוכן או לא מוכן.
אורי מקלב: עוד לא הגענו לטסטים.
אורי מקלב: יש שיעורים מינימאליים.
אורי מקלב: אם הוא לא מוכן הוא שבוי בידיים של המורה.
אורי מקלב: עכשיו, כשאנחנו עושים את הקשר בין המורה לבית ספר, אנחנו מגדילים את הקשר ביניהם לא רק במבחן או בלימוד המעשי אלא גם בעיוני.
אורי מקלב: כל דבר היה יכול להיות טוב אם הוא לא היה עולה כסף, אבל בסופו של דבר זה עולה כסף.
אורי מקלב: אומרים לנו שזה דבר ששוברו בצידו.
אורי מקלב: בזכות המל"נים השיעורים המינימאליים ירדו.
אורי מקלב: אם עד היום היו צריכים 28 שיעורים, עכשיו זה ירד ל-24 שיעורים.
אורי מקלב: אנחנו חייבים להקים היום מנגנונים שיפרידו.
אורי מקלב: צריכה להיות הפרדה בין הלימוד המעשי ללימוד התיאורטי.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה מה שקורה היום.
אורי מקלב: אותו מורה נהיגה לא חייב ללמד את התלמיד את הנהיגה המעשית ואת הלימודים העיוניים.
אורי מקלב: הקשר בין התלמיד לבית הספר אלה דברים לא מעשיים.
אורי מקלב: הקשר הכלכלי משפיע.
אורי מקלב: הקשר הכלכלי הוא קשר.
אורי מקלב: מה העלות לתלמיד?
קריאה: 1000 שקל בערך.
עוזי יצחקי: על פי התחשיבים שנעשו על ידי גורמים מקצועיים חיצונים מדובר על כ-600 שקלים תוספת.
אתי בנדלר: על איזה סכום?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זאת רק התחלה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: 600 זה רק היום.
גלעד ונגרובר: אנחנו הנחינו עבודה בראשותו של ד"ר דורון לביא שמתמקדת בשני מוקדים.
גלעד ונגרובר: מוקד אחד זה בעצם לראות איך אפשר להפעיל את המל"ן על ידי יזם פרטי, בן אדם זר, מורה לנהיגה או כל אחד שרוצה להפעיל את זה.
גלעד ונגרובר: הרעיון פה שהוא ירוויח.
גלעד ונגרובר: בסימולציה שעשו ובתחשיבים שעשינו לקחנו 10% רווח יזמי.
גלעד ונגרובר: בסימולציה שנעשתה לקחו בחשבון גדלים שונים של מל"נים בפריסה ארצית, כמו למשל כ-116 מל"נים גדולים, כ-8 מל"נים בינוניים וכ-18 מל"נים קטנים.
גלעד ונגרובר: אנחנו רצינו שיהיה פה סבסוד צולב, לכן הגענו למחיר של 600 שקלים.
גלעד ונגרובר: זה מחיר ששווה בכל האתרים.
גלעד ונגרובר: למי שמקים את המל"ן, אם זה מורי הנהיגה שהתאגדו או בן אדם זר שבא להשקיע , יש עלויות הקמה, עלויות שוטפות, עלויות שכירות ואת הרווח היזמי.
גלעד ונגרובר: בנתונים שהצגנו הראינו שלמל"ן גדול יש רווח שנע בין 900 ל-6000 שקל בחודש.
גלעד ונגרובר: הנתונים של מל"ן קטן הם טיפה יותר נמוכים, אבל עדיין יש את העניין של הסבסוד הצולב.
אתי בנדלר: לא ברור איך יתבצע הסבסוד הצולב.
אורי מקלב: בין לבין.
אתי בנדלר: בין מי למי?
יצחק וקנין: בין מל"ן גדול למל"ן קטן.
אתי בנדלר: כדי שמל"ן קטן ירוויח הוא חייב להיות גם בעל מל"ן גדול?
אתי בנדלר: זאת המשמעות?
גלעד ונגרובר: אני מדבר על סימולציה שנעשתה בפריסה ארצית.
גלעד ונגרובר: אנחנו מדברים על מחיר אחיד.
גלעד ונגרובר: אני לא מדבר פה כרגע על מקומות קטנים שנצטרך לתת להם פתרון נקודתי.
אתי בנדלר: זה יהיה מחיר מפוקח?
גלעד ונגרובר: ברור.
יצחק וקנין: הם רצו מחיר סטנדרטי לכולם, לא לעשות מדרג של מחירים.
יצחק וקנין: הם שקללו את המחיר בין המל"ן הגדול למל"ן הקטן.
אתי בנדלר: איך יתבצע הסבסוד בפועל?
אתי בנדלר: הכסף ישולם למשרד התחבורה והוא ינייד את הכספים?
גלעד ונגרובר: התלמיד ישלם למל"ן.
יצחק וקנין: בית הספר מתנהל כגוף עצמאי.
יצחק וקנין: משלמים לו את הכסף.
כרמל שאמה-הכהן: הוועדה מבקשת שמשרד התחבורה יציג בפניה את חוות הדעת הכלכלית בכתב על-מנת שהיא תועבר למרכז המחקר והמידע של הכנסת לגיבוש הערות ובחינה של הוועדה.
עוזי יצחקי: בתל אביב יש יותר תלמידים ולכן היו אמורים לשלם פחות, ואילו במקומות כמו מצפה רמון או דימונה יש פחות תלמידים ולכן היו אמורים לשלם יותר.
עוזי יצחקי: אנחנו עשינו מחיר אחיד לכלל הארץ, שזה 600 שקלים.
עוזי יצחקי: הסבסוד הצולב.
עוזי יצחקי: .
אתי בנדלר: סבסוד צולב זה כשמעבירים מכיס אחד לכיס השני.
עוזי יצחקי: כל תלמיד בארץ ישלם 600 שקלים.
אתי בנדלר: אין פה סבסוד.
כרמל שאמה-הכהן: ללא פיקוח הכוחות הכלכליים היו מובילים לכך שבתל אביב התלמיד היה משלם מחיר זול יותר, בירוחם הוא היה משלם יקר יותר.
כרמל שאמה-הכהן: כשהפיקוח מיישר קו אתה עושה סוג של סבסוד.
לאה ורון: זאת אומרת שלכיסם של מנהלי המל"נים בתל-אביב ייכנס פר תלמיד סכום גבוה יותר מאשר..?
גלעד ונגרובר: הסכום יהיה אחיד.
גלעד ונגרובר: יכול להיות שיש שונות בעלויות.
גלעד ונגרובר: עלות שכירות בתל-אביב היא לא כמו עלות שכירות באשקלון.
גלעד ונגרובר: יכול להיות שכתוצאה מזה יהיו רווחים שונים במקומות שונים בארץ.
אתי בנדלר: האם זה מבטיח שבכל מקום המל"ן יישא את עצמו?
עוזי יצחקי: זה הניתוח.
גלעד ונגרובר: עשינו ניתוח רגישות שמראה שבכל מקום המל"ן יישא את עצמו.
גלעד ונגרובר: ישנם מקומות שאם המל"ן יהיה קטן מאוד הוא ייסמך על מל"ן טיפה יותר גדול.
גלעד ונגרובר: אם אנחנו קובעים שדרוש מנהל מל"ן בכל מקום, אז מנהל המל"ן הגדול ייתן שירותי ניהול למל"ן הקטן.
גלעד ונגרובר: זה חלק מהתמחור.
כרמל שאמה-הכהן: אם בירוחם קבעת מחיר כדי שהמל"ן יוכל לשאת את עצמו ובתל-אביב יכול להיות מחיר נמוך יותר, למה אתה לא משחרר את תל-אביב מהפיקוח?
יצחק וקנין: אם זה יורד למטה אתה צודק, אבל אם זה עולה למעלה.
כרמל שאמה-הכהן: שמים מחיר מקסימום.
כרמל שאמה-הכהן: אתה אומר שבמקומות הקטנים בפריפריה אתה מפקח על המחיר כי אחרת המחיר יהיה גבוה יותר על התלמידים.
כרמל שאמה-הכהן: לא זורם איזה שהוא כסף שמסבסד את המחיר המפוקח משום כיוון אחר.
כרמל שאמה-הכהן: לא מהממשלתי ולא בתי הספר האחרים במרכז הארץ.
כרמל שאמה-הכהן: אלו שתי מערכות מנותקות לגמרי.
כרמל שאמה-הכהן: למה אתה צריך את הפיקוח בבתי הספר במרכז?
כרמל שאמה-הכהן: אם הכוחות של השוק החופשי שם יכולים לאפשר קיום של בית ספר במחירים נמוכים יותר, למה אתה צריך לקבוע שם מחיר גבוה יותר לתלמיד?
אורי מקלב: למה עולה טסט בתל-אביב 400 שקל?
אורי מקלב: אין לזה הצדקה.
עוזי יצחקי: יש שוויון לכולם.
כרמל שאמה-הכהן: מחיר מפוקח יכול להיות למקסימום.
כרמל שאמה-הכהן: למה הוא צריך להיות גם למינימום?
חוה ראובני: כדי שיהיה שוויון ותלמידי הפריפריה לא ישלמו יותר בשביל שיעור נהיגה מאשר תלמידי תל-אביב.
אבי קרמר: בתל-אביב הגודל של הכיתה והעלות של הכיתה יותר גבוהים, ואילו בפריפריה בגלל כמות קטנה יותר של תלמידים הכיתות יותר קטנות, לכן עשו ממוצע.
כרמל שאמה-הכהן: השוויון הזה של התלמידים גורם לאי שוויון בין המורים, כי בתי הספר בתל אביב יהיו יותר רווחיים.
כרמל שאמה-הכהן: אם אתה קובע את אותו המחיר לבתי הספר בתל-אביב ולבתי הספר בירוחם, אז התלמידים אולי רואים שוויון מול העיניים, אבל המורים.
גלעד ונגרובר: יכול להיות שבצורת הפעלת המל"ן יהיו רווחים שונים.
גלעד ונגרובר: אם האדם יודע להקים מל"ן בצורה יעילה הוא ירוויח יותר.
גלעד ונגרובר: הפעלת כל מיני מכונות לממכר שתייה זה דבר שיכול להגדיל רווח.
גלעד ונגרובר: אני נותן דוגמה.
גלעד ונגרובר: אני לא רוצה להיכנס לרזולוציה הזאת.
גלעד ונגרובר: לא לקחנו את זה בחשבון בתמחור.
כרמל שאמה-הכהן: מה המודל של התמחור הזה?
כרמל שאמה-הכהן: מה הוא משרת?
גלעד ונגרובר: אני לא רוצה להיכנס לכל העבודה עצמה.
כרמל שאמה-הכהן: אני מדבר על הרעיון של לקבוע מחיר מפוקח אחיד בפריפריה ובמרכז.
גלעד ונגרובר: הרעיון הוא ליצור שוויון מבחינת התלמיד שמגיע.
גלעד ונגרובר: לא משנה אם הוא גר במצפה רמון, אם הוא גר במעלות או בתל-אביב הוא ישלם את אותו מחיר.
גלעד ונגרובר: זה מבחינת התלמיד.
גלעד ונגרובר: יכול להיות שהרווחים של מי שמפעיל את המל"ן יהיו יותר גבוהים או יותר נמוכים.
גלעד ונגרובר: הכל תלוי בצורת ההפעלה.
כרמל שאמה-הכהן: אם אתה כופה על תלמידי תל-אביב לשלם יותר ממה שהם היו אמורים לשלם ללא ההתערבות שלך, למה לא לקחת את העודף הזה ולסבסד את התלמידים בפריפריה?
כרמל שאמה-הכהן: למה להשאיר את כל העודף הזה אצל המורים של המרכז?
חוה ראובני: לא מדובר באגרה, מדובר במחיר.
חוה ראובני: הכסף הזה לא מגיע לכיס של משרד התחבורה.
חוה ראובני: משלמים למפעיל של בית ספר.
חוה ראובני: אני לא יכולה לחייב עסק פרטי להעביר חלק מרווחיו לעסק אחר.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: יש עשרות בתי ספר במדינת ישראל שריקים אחרי הצהריים.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: למה אי אפשר לשלב כזה פרויקט עם משרד החינוך במידה והחלטנו לעשות את זה?
עוזי יצחקי: מישהו אמר שלא?
עוזי יצחקי: לא פסלנו את זה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אז התלמיד לא צריך לשלם כי כבר יש מקום פתוח.
חמדה גאנם: אי אפשר שנסיט את העניין.
חמדה גאנם: העניין המקצועי ירד לשוליים.
חמדה גאנם: הנושא הכלכלי מאוד חשוב לנו, אנחנו ערים לו.
חמדה גאנם: אנחנו הסברנו איך נצמצם את העלויות.
חמדה גאנם: לא צריך להסיט את זה כרגע מהנושא המקצועי העיקרי של לצמצם את הקטל בדרכים.
חמדה גאנם: את הנושא הכלכלי, שהוא חשוב, לקחנו בחשבון.
אורי מקלב: מדאיג אותנו שבתכנית שלכם לא חשבתם על מי שצריך לשלם על הקרקע.
אורי מקלב: אם הייתם צריכים לשלם את זה הייתם חושבים אחרת.
אתי בנדלר: לעניין הפיקוח על המחירים.
אתי בנדלר: למיטב זכרוני, ככל שעיינתי בהצעת החוק ובהנהון ראש קיבלתי לכך אישור מגברת ראובני, הפיקוח על מחירי הלימוד במל"נים המוצעים לא יהיה מכוח החוק המוצע, הוא יהיה מכוח חוק פיקוח על מחירי מצרכים ושירותים.
אתי בנדלר: זה שאומר שזה נתון לשיקול דעת.
אתי בנדלר: אין חיוב להטיל פיקוח על המחיר הזה.
כרמל שאמה-הכהן: אנחנו יכולים לקבוע את זה בחוק.
אתי בנדלר: זה מה שמוצע כרגע.
אורי מקלב: זה מה שקרה בלימוד הנהיגה המעשי.
אורי מקלב: הורידו את הפיקוח על המחיר של לימוד הנהיגה ואת הפיקוח על המחיר של הטסטים.
חוה ראובני: לימוד הנהיגה היה אכן מפוקח.
חוה ראובני: הוחלט לבטל את הפיקוח ולהכניס את זה למשטר תחרותי.
חוה ראובני: על המל"ן כוונתנו היא - אנחנו מודיעים בקול גדול לוועדה ולפרוטוקול הוועדה - להטיל פיקוח על המחיר כדי להבטיח את האחידות וכדי שהמחיר לא יגלוש למקומות לא נכונים.
כרמל שאמה-הכהן: למה שלא יהיה רק פיקוח על מחיר מקסימום?
כרמל שאמה-הכהן: למה לחסל פה תחרות ואפשרות למחיר זול יותר?
חוה ראובני: כיוון שאנחנו רוצים את השוויון בין התלמידים.
כרמל שאמה-הכהן: את לא מגיעה פה לשוויון.
כרמל שאמה-הכהן: את מגיעה פה לאי שוויון בין המורים.
חוה ראובני: אני לא יודעת לנתח את העלויות במרכז לעומת העלויות בפריפריה, אבל זה נכון גם במחירי החלב שהם מפוקחים.
חוה ראובני: העלות של סופרמרקט בתל-אביב והרווחים שהוא יכול להפיק שונים משל אלה בפריפריה.
חוה ראובני: הרעיון של פיקוח על מחירים הוא יצירת שוויון בין הצרכנים.
חוה ראובני: כל עסק, יכול להיות רווחי יותר או רווחי פחות, לפי המיקום שלו.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מה עם העצמאיים?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: המדינה דופקת פה את העצמאיים מהבוקר עד הלילה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: למה מורי הנהיגה צריכים עכשיו לקבל היטל נוסף ממדינת ישראל?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: במקום לבוא ולעזור לעצמאיים אנחנו כל הזמן פוגעים בהם.
אתי בנדלר: רק הערה לתשובה בקשר לפיקוח על המחירים ככל שהוועדה תחליט שיש צורך בפיקוח.
אתי בנדלר: מודיעה גברת ראובני באופן נחרץ שזאת כוונתם.
אתי בנדלר: היא נתנה את הדוגמה של הפיקוח על מוצרי החלב.
אתי בנדלר: הדוגמה משחקת לידי, משום שגם כאן הייתה כוונה גדולה להטיל פיקוח על מוצרי חלב רבים ובמשך הזמן הכוונה הזאת השתנתה וחלק ממוצרי החלב הוצאו מפיקוח ואנחנו יודעים מה קרה למחירם.
אתי בנדלר: אם המחוקק יסבור בעת הדיונים שאכן יש מקום להטיל פיקוח על מחירי המל"נים - אני יודעת שככלל פיקוח על מחירים נעשה מכוח חוק הפיקוח על מחירי מצרכים ושירותים - אפשר בהחלט לקבוע שהמחיר להשתתפות בשיעורים במל"נים יהיה לפי החוק הזה, באישור ועדת הכלכלה, כדי להבטיח שכל עוד הכנסת תסבור שיש לפקח על המחירים האלה זה לא יהיה נתון לשיקול דעת של שרים ללא פיקוח פרלמנטרי.
אתי בנדלר: זה בהמשך לדבריו של יו"ר הוועדה.
אורי מקלב: למה צריך להרחיק לכת למחירי הקוטג' והחלב?
אורי מקלב: אחת הדוגמאות לכך שהסרנו את הפיקוח ולעליית המחירים זה מחיר הטסט.
אורי מקלב: מחיר הטסט היה מצרך מפוקח.
כרמל שאמה-הכהן: עד מתי?
אורי מקלב: עד לפני כמה שנים.
אורי מקלב: מאז שהוא הפסיק להיות מצרך מפוקח כל אחד שעובר משלם למעלה מ-100% ממה שהוא שילם, אם לא למעלה מ-150%.
אורי מקלב: אם המחיר של טסט היה מחיר של שיעור וחצי, היום מחיר של טסט הוא מחיר של 4 שיעורים.
אורי מקלב: המחיר הוא 400 שקלים רק להעמדה למבחן, כשהשיעור הוא 100 שקלים, 80 שקלים.
אורי מקלב: מחיר הטסט זאת אחת הדוגמאות, לא צריך את מחירי החלב.
אורי מקלב: משרד התחבורה עומד מהצד ולא איכפת לו שום דבר.
אורי מקלב: הוא לא עושה שום דבר בעניין.
אורי מקלב: הוא לא מגיע לשום הסכם עם מורי הנהיגה בעניין הזה.
אורי מקלב: הכנסת דרשה את זה הרבה זמן.
אורי מקלב: אנחנו עומדים גם היום עם מחירי טסט שנשארים גבוהים.
אורי מקלב: אתם יודעים מה המשמעות כשתלמיד הנהיגה משלם על העמדת הרכב למבחן הרבה יותר ממה שהוא משלם על כל השיעורים שלו?
יערה למברגר: משרד המשפטים סבור שחוק הפיקוח על מחירי מצרכים ושירותים אמור להיות האכסניה הכללית לפיקוח על כלל המצרכים.
יערה למברגר: אם כל חוק וחוק יעשה לעצמו דין זה ירוקן.
יערה למברגר: החוק הזה לא סתם יוצר אכסניה כללית, הוא יוצר מגנונים מסודרים, הוא יוצר בקרה, הוא יוצר ערר.
יערה למברגר: צריך לחשוב על כל המשמעויות של זה.
יערה למברגר: לקחת את זה בלי המנגנונים זה אומר לפגוע במחיר המפוקח.
אתי בנדלר: אני מציעה שתחשבו על המנגנון הראוי.
אתי בנדלר: אני לא בטוחה שוועדת המחירים רלוונטית לעניין הזה.
אתי בנדלר: אני לא בטוחה שהוועדה תרצה את הסכמתו או את אי הסכמתו של שר האוצר בעניין הזה.
אתי בנדלר: בדיוק כדי לצאת מהמנגנון של חוק הפיקוח בכל הקשור בנושא הזה הערתי את הערתי.
חנניה אפנג'ר: אני רוצה לחזור לעניין המקצועי ולא לעניין הכספי.
חנניה אפנג'ר: ברור שעד עכשיו לא היה בכלל לימוד עיוני.
חנניה אפנג'ר: אנחנו רוצים להציג מה התלמיד צריך ללמוד.
חנניה אפנג'ר: עד עכשיו הוא למד לבד בבית, הוא למד רק כדי לעבור את המבחן ולא למד כדי להבין את הנהיגה.
חנניה אפנג'ר: זה מתבטא בכמות התאונות שאנחנו רואים.
חנניה אפנג'ר: אנחנו מציגים בפני התלמיד מה הוא אמור ללמוד, את התקנות שעוסקות בנושא של המהירות, את הגורמים שמשפיעים על קביעת המהירות, מה היא חובת ההאטה והמהירות הסבירה.
חנניה אפנג'ר: אנחנו מציגים לו את כל הטבלה.
חנניה אפנג'ר: את הדברים האלה הוא למד לבד.
חנניה אפנג'ר: היום הוא יראה את כל הטבלה, כמה מותר לנסוע בכל מקום, בכל כביש.
חנניה אפנג'ר: הוא יראה את כל התמרורים שקשורים למהירות.
חנניה אפנג'ר: אחר כך הוא יראה איך נראית דרך עירונית, יראה דרך שאינה עירונית.
חנניה אפנג'ר: פעם אחת עם שטח הפרדה, פעם אחת בלי שטח הפרדה.
חנניה אפנג'ר: הוא יראה מה זו דרך מהירה ומה זה כביש משולב.
חנניה אפנג'ר: אנחנו הולכים להציג לו את הדברים שעד היום לא היו לו בידיים.
חנניה אפנג'ר: אחר כך אנחנו הולכים להראות לו מה הם הגורמים שמשפיעים על קביעת המהירות.
חנניה אפנג'ר: יש לנו את הנהג ויש את הדרך שקשורה לקביעה של המהירות על פי התוואי שלה.
חנניה אפנג'ר: יש לנו את התנועה או את מזג האוויר במקרה הזה, אם זה לילה או גשם שמשפיעים על המהירות.
חנניה אפנג'ר: יש את הרכב שהמבנה שלו קובע את המהירות ומשפיע לפעמים לרעה על המהירות.
חנניה אפנג'ר: פעם אחת יש לנו תנועה כבדה, פעם אחת יש לנו תנועה דלילה.
חנניה אפנג'ר: זה ודאי משפיע על המהירות שהנהג יכול לנסוע.
חנניה אפנג'ר: יש לנו 96 סרטים מצולמים שאנחנו מראים תוך כדי השיעור לתלמיד.
חנניה אפנג'ר: מהם הוא אמור ללמוד.
חנניה אפנג'ר: בנושא של המהירות יש 3 סרטונים.
חנניה אפנג'ר: פעם אחת זה מדבר על המהירות בכלל, על הסימנים המעידים, על ראיית מנהרה.
חנניה אפנג'ר: כל אחד מדגיש בפני התלמיד דברים שהוא לא יכול ללמוד מהספר.
חנניה אפנג'ר: כשהוא לומד בבית את הדברים האלה הוא לא רואה את זה.
חנניה אפנג'ר: אנחנו חושבים שלא צריך לדלג על זה.
חנניה אפנג'ר: את זה צריך התלמיד בישראל.
חנניה אפנג'ר: אין מקום בעולם שלומדים מעשי בלי עיוני.
חנניה אפנג'ר: לכל לימוד מעשי יש קודם כל לימוד עיוני.
חנניה אפנג'ר: זה מה שאנחנו רוצים לתת לתלמיד.
חנניה אפנג'ר: זאת החשיבות של הנושא.
שי סופר: אני אציג את הנתונים ואת הדברים שאני מאמין שכולנו בשולחן מסכימים עליהם.
שי סופר: הנתונים של היפגעות נהגים צעירים זועקים לשמיים.
שי סופר: זאת אוכלוסייה בסיכון, זאת אוכלוסייה שיש בה אחוזי היפגעות ניכרים.
שי סופר: כאשר אנחנו באים ומסתכלים ורוצים לראות איך אנחנו מטפלים באוכלוסייה הזאת, אנחנו מסתכלים קודם כל מה קורה בעולם.
שי סופר: מבחינת מה שקורה בעולם החלטנו לאמץ או להמליץ על רישיון הנהיגה המדורג.
שי סופר: לגבי הרנ"מ יש תמימות דעים בשולחן הזה.
שי סופר: אני מאמין שאין התנגדות לנושא של הרנ"מ.
שי סופר: התהליך של הרנ"מ הוא משהו מאוד חשוב, הוא תהליך מובנה בתהליך ההכשרה של נהג צעיר.
שי סופר: כדאי וחשוב מאוד להתייחס לסוגיה הזאת ולהעביר אותה.
שי סופר: לגבי המל"נים.
שי סופר: עד היום המדינה נמנעה מהתערבות משמעותית בתהליך ההכשרה של הנהג הצעיר.
שי סופר: אנחנו חושבים שיש מקום להתערבות בתהליך ההכשרה הזה, הן העיוני והן המעשי.
שי סופר: לגבי השיטה והדרך אפשר לדבר על הנושא הזה.
שי סופר: אם נכנס למהות, אז קודם כל צריך להכיר בעובדה שיש לנו כאן אוכלוסייה שהיא אוכלוסייה מאוד פגיעה, עם נתוני היפגעות קשים.
שי סופר: יש אפשרות לתת מענה בצורה של רישיון נהיגה מדורג.
שי סופר: יש מקום למדינה להתערב בתהליך ההכשרה של הנהגים האלה.
אסף דעבול: לתכנית הזאת יש שם אחד בלבד: פגיעה בחופש העיסוק של מורי הנהיגה.
אסף דעבול: זה לתת לגופים הגדולים מכללות, זה לתת להם להיות בעלי הבית של מורי הנהיגה הקטנים שנמצאים בשטח.
אסף דעבול: תשוו את האפליה של מורי הנהיגה לעומת האפליה של נהגי המוניות.
אסף דעבול: אתה כיושב-ראש הוועדה יודע שכשמורה נהיגה רוכש את הרכב הוא לא מקבל את כל החזר המס כמו שמקבל נהג המונית.
אסף דעבול: את המל"ן הזה צריך לעשות דרך בתי ספר.
אסף דעבול: אמר את זה אחד מחברי הוועדה.
אסף דעבול: את זה צריך לעשות בבית ספר בשיתוף עם משרד החינוך.
אסף דעבול: אני כיושב-ראש ועד ההורים של מספר בתי ספר בראשון לציון הצעתי את ההצעות האלו מספר פעמים.
אסף דעבול: זה חייב להיות בכיתה י"א ללא עלות כספית של 600 שקל.
אסף דעבול: את ה-600 שקלים האלה שמבקשים לגבות לא יוכלו לגבות בפריפריה.
אסף דעבול: בבית ספר בראשון לציון שאשתי מלמדת בו יש 25 מטר שבהם 12 תלמידים לומדים את אותם לימודי תיאוריה.
אסף דעבול: זה לא עוזר.
אסף דעבול: כולנו שעברנו בגרות לא זוכרים מה היה בלימודים ובטח לא זוכרים את הדבר הזה.
אסף דעבול: אני מציע הקשחת מבחני הטסטים.
אסף דעבול: חובה לעבור מסלול מכשולים, קרי החלקה.
אסף דעבול: אף אחד לא עובר את זה היום.
אסף דעבול: בתוכנית שלהם יש להוריד את השיעורים מ-28 שיעורים ל-24 שיעורים.
אסף דעבול: כל אחד שיש לו רישיון לא למד טוב את לימודי הנהיגה המעשיים כשהוא היה בשטח.
חמדה גאנם: זה המינימום.
חמדה גאנם: זה לא בהכרח מה שיקרה.
אסף דעבול: אסור לתת לתהליך הזה לעבור למל"ן.
אסף דעבול: זה רק ייתן יד לטייקונים להשתלט על מורה הנהיגה שיושב בשטח ועובד קשה.
אסף דעבול: עושים את זה היום בפועל.
אסף דעבול: אם אתה רוצה אתה יכול להקשיח, אתה יכול להוסיף, אתה יכול לעשות פעולה, אבל למה לקחת את הפרנסה של מורה הנהיגה שיושב בשטח ולתת אותה למכללות?
אסף דעבול: יושבים פה אנשים שיש להם מכללות.
אסף דעבול: הגדול ישרוד עם ה-600 שקל, הקטן שיציג לכם 75 מטר לא יוכל לשרוד.
שמשון עידו: לי יש בית ספר לנהיגה בחיפה.
שמשון עידו: להערכתי, זה בית הספר הגדול בארץ.
שמשון עידו: יש לי מעל 60 מורים פעילים.
שמשון עידו: אנחנו מעל 80 מורים במסגרת בית הספר.
שמשון עידו: מקום המדינה לא נעשתה רפורמה בענף הוראת הנהיגה.
שמשון עידו: מה שקורה היום זה שלא כל תלמיד מקבל את רמת ההכשרה באופן זהה.
שמשון עידו: יש תלמידים שמקבלים את ההכשרה עד למצב שהם עוברים את המבחן המעשי כשהרבה דברים חסרים להם בדרך, ויש תלמידים אחרים - אני לא עושה הכללות בין כל מורי הנהיגה – שמקבלים את כל ההכשרה מהתחלה עד הסוף.
שמשון עידו: היות ואנחנו רוצים להגיע לשיפור גם בעניין המקצועי, אז השיטה הזאת, התכנית הזאת היא תכנית מובנית שתתן מענה לכל אלה.
שמשון עידו: כל תלמיד שיצא אחרי רמת ההכשרה שלו במל"ן יקבל רמת הכשרה זהה.
שמשון עידו: כל התלמידים ידעו הכל.
שמשון עידו: במקומות מסוימים אפשר ללמד מפגש מסילת ברזל, במקומות אחרים לא.
שמשון עידו: במקומות מסוימים אפשר ללמד ירידה ועלייה לשוליים, במקומות אחרים לא.
שמשון עידו: פה הם יהיו חייבים לעשות את זה.
שמשון עידו: רמת התלמידים שיקבלו את רישיון הנהיגה תעלה.
שמשון עידו: אנחנו מחויבים ברמה מקצועית - היינו שותפים להכנת הצעת החוק הזאת - להביא למצב כזה שיופחתו תאונות הדרכים בארץ בקרב הנהגים הצעירים.
שמשון עידו: זה לא סוד שענף הוראת הנהיגה הוא לא ענף כלכלי במיוחד.
שמשון עידו: אתם יודעים את זה.
שמשון עידו: אנשים לא גומרים את החודש.
שמשון עידו: רובם היום לא קונים רכב בלי להתחייב בבנקים בהרבה כסף בכדי לרכוש רכב.
שמשון עידו: מבחינה כלכלית זה סיפור אחר לגמרי.
שמשון עידו: אין פה עניין של עלויות כלכליות מוגזמות.
שמשון עידו: גם לא משיתים את זה על התלמידים.
שמשון עידו: הלימוד העיוני בכיתה יצמצם את מספר שיעורי הנהיגה שהתלמיד צריך.
שמשון עידו: הוא לא יצטרך לשבת באוטו ולשמוע הסברים.
שמשון עידו: הוא ישמע אותם בכיתה ויבוא לתרגל באוטו.
שמשון עידו: זה שמפחיתים את מספר שיעורי הנהיגה מביא אותך למצב כזה שהתלמיד בעלות הכוללת שלו ישלם פחות עבור השיעורים המעשיים.
שמשון עידו: תהיה לו קצת יותר העשרה עיונית בכיתה.
שמשון עידו: מה זה בפריפריה?
שמשון עידו: הם זורקים פה סיסמאות.
שמשון עידו: לא צריכים 75 מטר בפריפריה.
שמשון עידו: כשיש כיתות של 12 תלמידים לא צריכים כיתה של 75 מטר.
שמשון עידו: אמרו פה שייעשו התאמות.
שמשון עידו: אמרו שיתנו הקלות במקומות מסוימים שבהם יש מספר מצומצם.
שמשון עידו: אם יש במקום מסוים 5 מורים, יתחילו לבנות מל"נים של 75 מטר?
שמשון עידו: ברור שלא.
שמשון עידו: הקמת המל"נים לא תעלה בכל מקום אותו דבר.
שמשון עידו: אנחנו מצדדים בהצעת החוק הזאת כארגון מורי הנהיגה.
שמשון עידו: אני עכשיו מדבר כסגן יושב-ראש ארגון מורי הנהיגה הארצי.
שמשון עידו: אנחנו מצדדים בהצעת החוק הזאת כמו שהובאה לוועדה.
שמשון עידו: אנחנו רואים אותה כפתרון טוב מאוד להכשרת התלמידים במדינת ישראל.
ציפי דותן: אני רוצה לדבר בשם הבטיחות.
ציפי דותן: הדיון שמתקיים פה עכשיו הוא דיון על נושא של הכשרת הנהג.
ציפי דותן: הוא מורכב מ-2 חלקים.
ציפי דותן: הצעת החוק כוללת 2 חלקים.
ציפי דותן: הרגשות הסוערים והקונפליקטים נוגעים לנושא של המל"נים, שהוא נושא חשוב, הוא חלק מאוד משמעותי מהכשרת הנהג.
ציפי דותן: למרות שמה שמונח על השולחן זה משהו חדש, יש הרבה עניינים שצריך לדבר ולבדוק אותם.
ציפי דותן: אני רוצה להפנות את הזרקור לחלק השני של הצעת החוק, שזה החלק של רישיון הנהיגה המדורג.
ציפי דותן: החלק הזה קורה והוא שייך עדיין להכשרה של נהג, לתהליך שלוקחים ילד או ילדה ממצב שהם לא נוהגים עד למצב שהם נוהגים ללא מגבלות.
ציפי דותן: החלק הזה מתחיל מהרגע שהנהג הצעיר מקבל את רישיון הנהיגה.
ציפי דותן: החלק הזה מאוד מאוד חשוב.
ציפי דותן: הוא חלק שהוא בכלל לא בויכוח בעולם המחקר ובעולם היישומי בארץ ובעולם.
ציפי דותן: מהרגע שהנהג הצעיר מקבל את רישיון הנהיגה הוא לא יכול לנהוג לבד ללא מגבלות.
ציפי דותן: הלוגיקה של רישיון נהיגה מדורג זה לאפשר לנהגים הצעירים להיחשף בהדרגה למצבים המסוכנים.
ציפי דותן: מצבים מסוכנים זה נהיגה בלילה, נהיגה באזורים שהם לא הכירו, נהיגה באזורים שהם לא התנסו בהם.
ציפי דותן: החלק הזה מתוקף גם בארץ וגם בעולם.
ציפי דותן: בכל יום שאנחנו לא מיישמים את זה אנחנו עושים עוול לשליחות שלנו להגן על הנהגים הצעירים במדינת ישראל.
ציפי דותן: צריך איכשהו להפריד את זה.
ציפי דותן: זה גם חלק שאין עליו שום עוררין מבחינה מדעית ומבחינה יישומית בארץ ובעולם.
ציפי דותן: רישיון הנהיגה המצומצם שמונהג בישראל, שזה תקופת ליווי של 3 חודשים ומגבלה על כמות הנוסעים שמותר לנהגים צעירים להסיע, הוכח כאפקטיבי גם בארץ.
ציפי דותן: כל יום שאנחנו מתמהמהים עם ההרחבה של זה אנחנו בעצם חוטאים למטרה של הבטיחות בדרכים.
ציפי דותן: יכול להיות שיהיה נכון להפריד פה את הדיון ולהסכים על מה שאפשר ליישם כבר ממחר ללא עלויות כל כך משמעותיות - אני לא חושבת שיש בזה בכלל עלויות - כדי לא לחטוא לבטיחות בדרכים.
ציפי דותן: את הנושא של המל"נים שדורש עבודה הרבה יותר יסודית צריך לחשוב איך לעשות, כי הרעיון של המל"נים הוא רעיון מצוין.
ציפי דותן: היישום הוא כנראה לא פשוט ולא מיידי.
כרמל שאמה-הכהן: אנחנו נשקול את הדברים.
דוד יצחקי: אני רוצה בשתי מילים להיכנס להיסטוריה כיוון שנאמרים פה דברים שאני שומע ואני לא מאמין שאני שומע.
דוד יצחקי: אנשים פותחים בזה ואומרים שמעולם לא נעשתה רפורמה במשרד התחבורה.
דוד יצחקי: אני בוגר מספר 3 של מורי הנהיגה.
דוד יצחקי: לפני שהיה קורס מורי נהיגה, המורים לנהיגה הוותיקים למדו אצל מישהו שלימד אותם נהיגה.
דוד יצחקי: אחר כך החליטו לעשות רפורמה.
דוד יצחקי: עשו תכנית.
דוד יצחקי: על התכנית הזאת הכניסו את מורי הנהיגה והתחילו לעשות את הקורסים שנמשכו על פני יותר זמן.
דוד יצחקי: בהמשך הייתה תכנית לימוד ששונתה.
דוד יצחקי: היה דבר שנקרא כרטיס תלמיד, ששם היו כתובים כל הנושאים.
דוד יצחקי: שינו אותו.
דוד יצחקי: איך שינו אותו?
דוד יצחקי: בכרטיס הראשון הייתה תכנית ללימוד תיאוריה במסגרת בתי הספר לנהיגה.
דוד יצחקי: בכרטיס התלמיד היה פרק של לימוד תיאוריה בבית הספר לנהיגה.
דוד יצחקי: לשם כך חויבו בתי הספר להחזיק ציוד מתאים, אמצעי המחשה מתאימים.
דוד יצחקי: הם עמדו בדרישות של משרד התחבורה.
דוד יצחקי: אל לנו לשכוח שמי שקובע את החוקים ואת הכללים זה משרד התחבורה.
דוד יצחקי: אנחנו רק ממלאים אחרי ההוראות.
דוד יצחקי: הפיקוח של משרד התחבורה והתכניות אמורים להיות של משרד התחבורה.
דוד יצחקי: את כל הדברים האלה אנחנו אמורים למלא.
דוד יצחקי: עשו אז ניסוי שדומה מאוד לניסוי שעכשיו מנסים להכניס אותו.
דוד יצחקי: היה פרויקט ללימוד נהיגה במסגרת בתי הספר התיכוניים.
דוד יצחקי: התכנית התבססה על העקרונות האלה.
דוד יצחקי: אני הייתי שותף ללבניית התכנית, אני השתתפתי בתכנית.
דוד יצחקי: התכנית הזאת התקיימה בצורה רצינית, התפרסה על פני שנים, לא על פני פיילוט אחד, ובמספר ערים.
דוד יצחקי: בסופו של דבר התכנית הזאת הורדה מהפרק כיוון שהיא נקראה תכנית לתאונות דרכים.
דוד יצחקי: התכנית הזאת זה היה רישיון להרוג.
דוד יצחקי: כך נקראה התכנית על ידי העיתונות.
דוד יצחקי: היא ירדה מהפרק.
דוד יצחקי: אחרי זה הייתה עוד תכנית ועוד תכנית.
דוד יצחקי: כל התכניות האלו דומות.
דוד יצחקי: האם באמת לימוד הנהיגה הוא זה שאחראי על רמת התלמיד?
דוד יצחקי: התשובה שלי היא לא.
דוד יצחקי: מי שאחראי על רמת התלמיד, מי שאחראי על תאונות הדרכים, מי שאחראי על ההרוגים בכביש זה מי שנותן להם את הרישיון, לא זה שמלמד אותם.
דוד יצחקי: אני אלמד את התלמיד כל מה שאני אדרש ללמד.
דוד יצחקי: מי שקובע את רמת התלמיד, את זה שהוא יקבל רישיון ויימצא על הכביש זה משרד התחבורה.
דוד יצחקי: הם נותנים לו את הרישיון.