GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אתי בנדלר: למעשה, אחרי אישור סעיף קטן (ג) אושר כולו, והוא אומר: 3 (א) "לא ישווק אדם לצרכן משקה משכר שאליו נלווים פרס או זכות להשתתף בהגרלת פרסים או בתחרות".
אתי בנדלר: (ב) "לא ישווק אדם לצרכן שיווק מסחרי של משקה משכר ללא תמורה, למעט לצורך צריכה במקום שבו שווק המשקה המשכר" וסעיף (ג) המדבר על פרס בתוכניות טלוויזיה ורדיו.
אלכס מילר: שאלת הבהרה: האם כשיש פרסום של אירוע כזה או אחר משקה אלכוהול יהיה בפנים?
אלכס מילר: זאת אומרת אסור לפרסם כל מיני אירועים שיש בהם - -
אתי בנדלר: שנותנים בהם בירה גולדסטאר חינם.
אלכס מילר: השאלה היא האם מדובר על השם של המותג או שבכלל, באופן כללי, מדובר על אלכוהול.
אלכס מילר: זאת אומרת, אם לא אומרים את השם של המותג, זה בסדר?
אתי בנדלר: לא, גם זה אסור לפי סעיף 2 כי לא יפרסם אדם פרסומת למשקה משכר.
אתי בנדלר: משקה משכר זה לאו דווקא משקה ספציפי, אלא כל משקה אלכוהולי.
אתי בנדלר: תסתכלו בדף הראשון: יש בשולי הדף הגדרה של משקה משכר שאליו מפנים בסעיף 1 להגדרות: "משקה תוסס או אלכוהולי שנועד לצריכת אדם והמכיל בבדיקת מדגם ממנו שני אחוזים או יותר אלכוהול, לפי הנפח, למעט סמים או תרופות המוכנים או נמכרים על-ידי רוקח כדין; צוינה תכולת האלכוהול שבמשקה הנמצא במיכל ישמש ציון זה הוכחה לכאורה למידת התכולה".
אתי בנדלר: דהיינו, כל משקה משכר שתכולת האלכוהול בו היא שני אחוזים – אסור לעשות לו פרסומת, גם אם אתה לא מציין את המשקה הספציפי.
אתי בנדלר: סעיף 3 אוסר, כאמור, על שיווק משקה משכר שנלווים אליו פרס או זכות או מתנה או בתוכניות טלוויזיה.
אתי בנדלר: עכשיו אנחנו חוזרים לצורך העניין הגדרת "שיווק" בסעיף 1, שזאת ההגדרה היחידה שעדיין לא הוצבעה בסעיף 1: "שיווק" – מכירה, אספקה או ייבוא של משקה משכר, למעט – (1) ייצוא; (2) ייבוא לשימוש עצמי על-ידי זכאים לפטור מתשלום מכס לפי כל חיקוק בר תוקף בענייני מכס; (3) מכירה בחנויות פטורות ממכס;
צחי דותן: אני רוצה רק להבין – דרך היין פתרנו את העניין של הטעימות ביקבים בסעיף 3(ב).
צחי דותן: מה קורה אם לדוגמה יש במוזיאון ירושלים פסטיבל יין פעם בשנה?
צחי דותן: האם אפשר לפרסם את זה, האם יהיה אפשר לקבל רישיון או לפי הנוסח הזה, בעצם אי אפשר לעשות פסטיבל יין בירושלים פעם בשנה או במוזיאון תל-אביב?
אתי בנדלר: באופן כללי יין כלול בהגדרת משקה משכר – כך יין, כך בירה וכך כל משקה שיש בו תכולה, כאמור, של אלכוהול של שני אחוזים לפחות או של שני אחוזים ויותר.
אתי בנדלר: היין לא הוחרג.
אתי בנדלר: מאז הישיבה האחרונה שנערכה בוועדה ערכנו בירורים עם משרד התמ"ת, האם ניתן להחריג יין, האם ניתן להחריג משקה אלכוהול שתכולת האלכוהול בו היא איקס אחוזים ומטה.
אתי בנדלר: נמצאים כאן נציגי התמ"ת, והם ידברו על זה בעצמם.
אתי בנדלר: מכל מקום לגבי יין, התשובה של משרד התמ"ת היא שלא ניתן להחריג אותו משום שזה עומד בניגוד להסכמים בינלאומיים שישראל חתומה עליהם.
אתי בנדלר: הסברים, ככל שיש צורך, מנציגי התמ"ת.
ניצן חן: אז זה גם יין לקידוש ולהבדלה.
אתי בנדלר: גם יין לקידוש ולהבדלה, אכן כך.
דני דנון: יש פה אנשים שלא היו פה בישיבה הקודמת; אנחנו נתנו מענה לבעיות של היין במסגרת החוק ללא צורך בהחרגה.
דני דנון: זה מה שמופיע בלשון החוק.
צחי דותן: אבל עכשיו הפסטיבלים האלה של היין לא יוכלו לעשות יותר במדינת ישראל.
דני דנון: קרא בסעיף החוק.
דני דנון: כתוב שתוכל לתת במקום, "למעט לצורך צריכה במקום שבו שווק המשקה המשכר".
צחי דותן: שבו שווק, אבל זה בדיוק מה שאמרה עכשיו הגברת, אלא אם כן לא הבנתי.
דני דנון: בניסוח כאן קבענו שאפשר לתת טעימות - - צחי דותן: טעימות ביקבים עצמם.
דני דנון: לא כתוב "ביקבים" פה.
סער פאוקר: "מקום שבו שווק", זה יכול להיות גם - - -
לאה ורון: המוזיאון זה לא - - -
קריאה: - - - של פסטיבל יין, איך אתה רוצה שהציבור יגיע לשם?
ישראל אייכלר: חבר הכנסת דנון, מה הפתרון שנתתם להם לצורכי קידוש והבדלה בחוק?
דני דנון: אפשר יהיה לעשות טעימות של יין ביקבים.
דני דנון: זה מה שהעלו בעלי היקבים.
ישראל אייכלר: אבל לגבי יין לקידוש ולהבדלה אמרת שנתת פתרון בתוך החוק.
דני דנון: אנחנו נותנים מענה גם עכשיו, בלי להחריג את היין, לדברים שעולים - - -
ישראל אייכלר: איפה המענה?
דני דנון: איפה הבעיה?
ישראל אייכלר: אמרת שאתה נותן מענה, אני רוצה לשמוע מהו המענה.
דני דנון: הייתה בעיה שעלתה בנושא הטעימות של היין על-ידי ארגוני היקבים, ובישיבה הקודמת הסכמנו ואישרנו שבמקומות שבהם משווקים יין – לא כתבנו איפה המקומות – יהיה אפשר לתת יין לצריכה במקום.
צחי דותן: אני לא שואל על היהדות, הוא שואל - - -
דני דנון: אז הוא ישאל על היהדות, וייתן מענה.
דני דנון: כל אחד ישאל את הנושא שמפריע לו, וייתן מענה לכל אחד.
דני דנון: אם היקבים ידאגו ליהדות היהדות תדאג ליקבים - -
ז'ק בר: סליחה, אדוני היושב ראש, אפשר?
לאה ורון: תציג את עצמך, בבקשה.
ז'ק בר: ז'ק בר, טמפו – בירה וברקן יינות.
ז'ק בר: בשני התחומים האלה יש בפירוש בכל ההסכמים האירופיים, לפחות, הבחנה בין אלכוהול מתחת ל-15% ואלכוהול מעל ל-15% הן בשיטות המיסוי, הן בהגדרות עצמן.
ז'ק בר: לגבי האמירה שאי אפשר להחריג, יש פה מסלול שלא רק שלא מחריג, אלא פשוט קובע נורמה שמקובלת בכל ארצות אירופה שבה מבחינים בין משקה בעל תכולת אלכוהול גבוהה, מעל 15%, לבין משקה שתכולת האלכוהול בו מתחת ל-15%.
ז'ק בר: אז בפירוש אפשר במסלול הזה להחריג את היין - -
קריאה: ואת הבירות ואת האלכוהול.
ז'ק בר: לא.
ז'ק בר: רק בירה ויין, ואלכוהול מעל 15%.
אורי אורבך: מה זה "רק"?
אורי אורבך: אבל זה הכול.
אורי אורבך: הבעיה העיקרית היא הבירה.
ז'ק בר: חשבתי שאנחנו מדברים על וודקה ועל וויסקי ועל דברים כאלה, לא?
אתי בנדלר: אולי כדאי שגברת נעמי רייש ממשרד התמ"ת תאמר דברים.
נעמי היימין רייש: אני רוצה להצטרף שזאת הייתה עמדתנו מתחילת הדיונים בחוק, החל מוועדת שרים לענייני חקיקה שההצעה עברה כפוף לתיאומים עם העמדה הזאת שלנו.
נעמי היימין רייש: אנחנו מלכתחילה לא שמחים עם החוק הזה שהתועלת שלו לא ברורה לנו לצריכת היין ולהפחתת תופעת השכרות.
נעמי היימין רייש: אנחנו כן מוכנים ללכת יחד עם החוק אם הוא עושה את ההבחנה בין אחוזים נמוכים של אלכוהול לבין אחוזים גבוהים של אלכוהול, לפי מתווה שיהיה מקובל על כולם.
נעמי היימין רייש: אם זה אומר שהבירה נכללת - - - זאת כוונתנו גם כן.
כרמל שאמה-הכהן: שבירה תוחרג?
נעמי היימין רייש: שמשקאות אלכוהוליים בעלי אחוזי אלכוהול נמוכים יוחרגו.
כרמל שאמה-הכהן: בירה ויינות.
לאה ורון: ו"נמוכים" אצלכם, זה כמו ההצעה של מר בר, 15%?
נעמי היימין רייש: אנחנו דיברנו על 20%.
נעמי היימין רייש: אם הוא מדבר על 15% שזה מספר שהוא מקובל בהסכמים שהם דירקטיבות - - -
דני דנון: אין מה לפתוח את הדיון הזה פה.
דני דנון: היינו בדיון הזה כבר שנה שלמה.
דני דנון: אנחנו בקריאה שנייה ושלישית, והעקרונות של החוק עולים חוזרים עכשיו לנקודת הפתיחה.
רוברט אילטוב: החוק יכול להשתנות גם בהקראה במליאה, זה חדש לך?
רוברט אילטוב: מה אתה מתפלא?
דני דנון: אבל שמענו גם אותם, סיכמנו את זה בשנה שעברה, ועכשיו יש פה פתיחת חזיתות נוספת מגורמים נוספים – להחריג את הבירות, להחריג את היין ולהחריג את הוודקה.
ישראל חסון: דני, זה תהליך החקיקה שהוא לגיטימי לגמרי, ואפשר לדבר על מה שאתה רוצה לדבר.
אורי אורבך: אז מה המשמעות של הדיון הקודם?
ישראל חסון: בעניין הזה אתה יכול להציע הסתייגות ולהעלות את זה להצבעה.
ישראל חסון: יתקבל – יתקבל, לא יתקבל – לא יתקבל.
ישראל חסון: אבל לומר שזה חזרה?
ישראל חסון: זה חלק מהתהליך.
ישראל חסון: אם אנחנו לוקחים את זה למין סיטואציה שבה אתה לא יכול לפרסם פסטיבל יין במוזיאון ישראל אז בואו תחשבו אם לשם אנחנו מכוונים.
ישראל חסון: (החלפת יו"ר – דני דנון – 12:50)
אורי אורבך: אבל אם אתה רוצה לפרסם פסטיבל יין ותחת החסות הזאת אתה מתחיל לפרסם את כל הבירה, אז כל החוק הזה - -
רוברט אילטוב: מה יש לך נגד בירה?
אורי אורבך: נגד פרסום של בירה, בטח שיש לי.
אורי אורבך: מה יש לי נגד סיגריות?
אורי אורבך: יש לך בעיה של שתייה מופרזת של בני נוער.
ישראל חסון: אורי, השאלה אם בכוונת החוק אתה מתכוון להגיע לנקודה שהגענו אליה.
דני דנון: אנחנו קיימנו מספר רב של דיונים בנושא הזה.
דני דנון: אני לא רוצה לתת לאף אחד מהדוברים – ששמענו אתכם רבות – את עמדתך ואת עמדת המשרד לביטחון הפנים – אנחנו רוצים לתת מענה לכל מי שיש לו בעיה בנוסח החוק בסעיף ספציפי.
דני דנון: נשמח לשמוע את ההסתייגויות לסעיף ולתת מענה בלי החרגות כוללניות.
דני דנון: מיש ירגיש שאין לו מענה לבעיות, כמו שלכם, תעלו את זה עכשיו.
דני דנון: זה הזמן והמקום.
אתי בנדלר: אני בכל זאת רוצה להעיר לנושא של היין.
אתי בנדלר: נאמר מפורשות בעת הכנת הצעת החוק לקריאה הראשונה, והתבקשתי לציין בדברי ההסבר – וכך עשיתי גם – שבעת הכנת הצעת החוק לקריאה השנייה והשלישית תדון הוועדה בנושא של החרגת היין.
אתי בנדלר: משהסתבר שלא ניתן להחריג את היין בלבד יש מקום, כי אנחנו התחייבנו לקיים בכך דיון, האם יש מקום להחריג מהצעת החוק משקה משכר שאחוז האלכוהול בו נמוך מתחת לסף מסוים.
דני דנון: אנחנו לא כתבנו "החרגה", אפשר להסתכל בפרוטוקול.
לאה ורון: כתוב בדברי ההסבר של הצעת החוק: "בעת הכנת הצעת החוק לקריאה השנייה ולקריאה השלישית תדון ועדת הכלכלה של הכנסת בתחולת החוק המוצע על יצרני יין, ובייחוד לצורכי דת".
דני דנון: לכן אנחנו שמענו ונשמח לשמוע גם את האנשים שנוגעים לענף היין גם בנושא של קדושה, בנושא של פרסום.
דני דנון: אם יש דברים ספציפיים שאתם רוצים להעלות זה הזמן והמקום לעשות זאת.
דני דנון: אני רוצה לחזור למתווה של החקיקה.
דני דנון: אנחנו מדברים על סעיף השיווק.
דני דנון: יש למישהו הערות ספציפיות?
דני דנון: אנחנו ניתן לכל אחד שרוצה לדבר, לדבר.
ישראל חסון: באיזה סעיף זה?
לאה ורון: בסעיף 1, סעיף ההגדרות.
יריב לוין: אני רוצה להעיר הערה אחת.
דני דנון: בבקשה, חבר הכנסת לוין.
יריב לוין: אנחנו בעצם נדרשנו לסוגיה הזאת כאשר דנו בשעתו בחוק של ההגבלות על צריכת האלכוהול, לרבות הנושא של שפיכת משקאות וכן הלאה.
יריב לוין: אז נדרשנו, ובסופו של דבר הכללנו את היין, בין היתר בגלל הקושי להבחין כאשר אתה תופס מישהו עם הבקבוק ברחוב או במצבים כאלה.
יריב לוין: נדמה לי שכאן ההבחנה היא הרבה יותר פשוטה לביצוע והרבה יותר קלה, ולכן אני ממליץ שבמה שקשור ליין, כדי להתגבר על כל הבעיות האלה שנצטרך לייצר חריגים על גבי חריגים כדי שאיכשהו היין ייכנס לתוכם, יכול להיות שיותר נכון מראש לקחת את היין ולשים אותו כקטגוריה נפרדת מובחנת מכל שאר המערכת, ואז בצורה הזאת זה אולי יקל עלינו להתגבר על העניין.
יריב לוין: כי אחרת קשה לי לראות איך אנחנו נצא מזה.
אתי בנדלר: חבר הכנסת לוין, זה מה שניסיתי לומר בתחילת דבריי.
אתי בנדלר: מאז הישיבה האחרונה עמדתי בקשר עם אנשי משרד המשפטים ומשרד התמ"ת בניסיון לברר האם ניתן להחריג את היין, ואם לא ניתן להחריג את היין באופן כללי, האם ניתן להחריג רק יין המשמש לצורכי פולחן דתי או ביטוי כיוצא בזה.
אתי בנדלר: לאחר בדיקות שהם עשו נאמר לי מפורשות, ועדיף שהדברים ייאמרו על-ידם, שלא ניתן לעשות את זה כי זה עומד בניגוד להסכמי סחר בינלאומיים שישראל חתומה עליהם.
אתי בנדלר: כל מה שניתן לעשות בהתאם לאותם הסכמים זה אך ורק להחריג לפי אחוז האלכוהול, לא לפי סוג המשקה.
ישראל אייכלר: סליחה על הבורות – כמה אחוז אלכוהול ביין?
יאיר גלר: 14%-13%.
יריב לוין: היין הוא הרבה מעל הבירה.
יאיר גלר: פי שלושה מבירה.
ישראל אייכלר: אז אפשר לעשות מ-15% ומעלה.
רוברט אילטוב: בעצם גם אי אפשר להחריג את הבירה.
רוברט אילטוב: בירה נכנסת לאותה קטגוריה.
ישראל אייכלר: אז תחריג את הבירה, אבל תעשה מ-15% ומעלה.
יריב לוין: אבל אז הבירה יוצאת גם כן.
ישראל אייכלר: לזה כן אפשר להכניס את הבירה?
אתי בנדלר: אתה לא יכול להגיד "כל משקה אלכוהולי שתכולת האלכוהול בו הוא 15% ומטה, למעט בירה", כדי שבירה כן תיחשב.
אתי בנדלר: כי שוב אתה מגיע לאותה תוצאה.
דני דנון: אנחנו לא נעשה בדיקות על כל המוצרים פה בוועדה.
דני דנון: אבל שוב, חבריי, אני רוצה להתקדם ולומר: תביאו את הבעיות, ואנחנו ניתן את האפשרות.
יריב לוין: זה בעצם אומר שכל החרגה של היין תחייב החרגה של הבירה.
דני דנון: לכן אנחנו לא קובעים פה החרגה של יין, אנחנו נותנים מענה - -
ישראל אייכלר: מה זה "מענה"?
ישראל אייכלר: אתה אומר כל הזמן "מענה", ואני לא שומע מהו.
דני דנון: לדוגמה אם יש בעיה של פסטיבלים, כמו שהוצגה פה עכשיו – לכתוב בלשון החוק שאפשר יהיה לעשות באירועים ציבוריים כך וכך.
דני דנון: זאת אומרת אנחנו ניתן בחוק מענה לדברים שעולים פה בלי לעשות פתיחה של כל החוק לבירה וליין.
רוברט אילטוב: שם זה מותר, ובכל מקום אחר אי אפשר?
דני דנון: הניסוח שיהיה מקובל על המציעים ועלינו, חברי הוועדה.
רוברט אילטוב: פה זה בריא ופה זה לא בריא?
רוברט אילטוב: פה כן ופה לא?
דני דנון: חבר כנסת אילטוב, אם היום נעשה פתיחה כללית של אלכוהול מעל 15% או 20% אנחנו מייתרים את החוק.
דני דנון: אנחנו לא רוצים לייתר את החוק, ומצד שני אנחנו לא רוצים לפגוע בפרנסה של בעלי הפאבים שנמצאים פה, לא של בעלי היקבים.
דני דנון: הם לא הבעיה.
רוברט אילטוב: אתה כן עושה את זה.
רוברט אילטוב: אם אתה לא קובע את הרף ולא מחריג מה שמתחת לרף, אתה פוגע.
רוברט אילטוב: זה חד משמעי.
דני דנון: אני רוצה לומר גם לך, חבר הכנסת אייכלר: החוק מדבר על הגבלת פרסומת; הוא לא מדבר על "בריא" או "לא בריא"; הוא מדבר על הגבלת פרסומת של מוצרי האלכוהול האלה.
רוברט אילטוב: אבל זה בא כתוצאה ממשהו, זה לא בא כי אתה סתם רוצה.
רוברט אילטוב: זה בא כי זה פוגע ומסוכן.
רוברט אילטוב: זה ברור.
יאיר גלר: מצד שני זה אלימות, זה פשיעה וזה הרג.
רוברט אילטוב: לכן אנחנו אומרים שמה שפוגע צריך להחריג ולעשות פרסום חופשי, ומה שלא, כמו באירופה; למה אנחנו צריכים להיות יותר קדושים מהאפיפיור?
יאיר גלר: אתה לא יותר קדוש מהאפיפיור.
לאה ורון: אדוני לא קיבל רשות דיבור.
רוברט אילטוב: אני מדבר עם יושב ראש הוועדה.
דני דנון: אני שוב אומר:
דני דנון: אנחנו לא רוצים להחריג את הבירות.
דני דנון: אני אומר את זה פה לפרוטוקולים בפני כל המציעים שנמצאים פה.
דני דנון: גם בבירות ראינו ניצול אגרסיבי של פרסומות שמיועד לבני נוער, שלוקחים את דץ ואת דצה ואחרים, לבירות.
דני דנון: ועושים פסטיבל מונדיאל 2000, ועושים שיווק שמדבר לבני הנוער בנושא הבירות.
דני דנון: לכן אנחנו רואים את הנושא של הבירות כחלק מהותי מהחוק.
דני דנון: לגבי היין – הם נמצאים בעצם באמצע, ואנחנו לא רואים בהם בעיה.
דני דנון: אבל אי אפשר להחליט פה שמחריגים את היין מהחוק באופן גורף.
ישראל אייכלר: אולי הנוסח שהצעתי בהתחלה לפני כמה ישיבות – "מלבד יין לקידוש ולהבדלה"?
ישראל אייכלר: זה עניין דתי.
ישראל חסון: למה רק לקידוש ולהבדלה, חבר הכנסת אייכלר?
ישראל אייכלר: כי היועצת המשפטית אומרת שאי אפשר יין סתם.
אתי בנדלר: אני ביררתי גם את הנושא הזה.
אתי בנדלר: קודם כול גם זה מפלה סוג מסוים של יין בניגוד להסכמי הסחר, כך נמסר לי.
אתי בנדלר: יתרה מזו, יש גם בעיות אכיפה.
אתי בנדלר: קודם כול זה אומר שהאיסורים חלים על יין נסך ויין ישראלי או יין כשר מותר יהיה - -
רוברט אילטוב: תלוי גם איזו כשרות.
אתי בנדלר: אחר כך יש בעיות אכיפה.
אתי בנדלר: במכס, למשל, יודעים להבחין מתי זה יין כשר ומתי לא.
קריאה: ירצו – יאכלו, לא ירצו – לא יאכלו.
שי חרמש: אם זה הבדלה, השאלה באיזו שעה הוא שותה.
ישראל אייכלר: יש בעיה משפטית לכתוב את המילה "מלבד בירות למיניהן"?
אתי בנדלר: כן, כי התוצאה של התרת האיסורים הקבועים בחוק רק לגבי יין - -
ישראל אייכלר: אני חוזר להצעה שיהיה אחוז מסוים של אלכוהול.
אתי בנדלר: לא, להפך.
ישראל אייכלר: כשתכניסי את הבירה תכתבי כך: מ-15% ומעלה – אסור, למעט בירות שאסור גם אם הן פחות מ-15%.
אתי בנדלר: אנחנו מגיעים לאותה תוצאה.
דני דנון: אני בא להקל עם היין כי אנחנו לא רואים ביין בעיה של פרסום אגרסיבי שמכוון לבני נוער.
דני דנון: לזה התכוונו המחוקקים שנמצאים פה.
דני דנון: אם אפשר לכתוב בסעיף 3: "לא ישווק, למעט יין" – האם זה ייחשב החרגה או לא?
אתי בנדלר: דווקא לגבי סעיף 3 הבעיה היא פחות חמורה, לטעמי.
אתי בנדלר: קודם כול, אחת הבעיות שהעליתם היא הכללת יין בחבילות שניתנות לנצרכים ערב החג.
ישראל אייכלר: את זה רשמתם?
אתי בנדלר: את זה כבר החרגנו בכך שבסעיף קטן (ב) כתבנו: "לא ישווק אדם לצרכן שיווק מסחרי".
אתי בנדלר: כיוון שהחבילות האלה שניתנות לנצרכים ערב חג אינן בגדר שיווק מסחרי, אז עם זה כבר אין בעיה.
ישראל אייכלר: אני עדיין לא רואה את זה בנוסח.
ישראל אייכלר: תקריאי לי שוב את הנוסח, בבקשה.
דני דנון: נבקש להעביר לך את הנוסח המעודכן.
לאה ורון: כבר אתה מקבל את הנוסח.
ישראל אייכלר: יש לי.
לאה ורון: תסתכל, בבקשה, בעמוד 3, סעיף 3.
אתי בנדלר: סעיף 3(ב) שעוסק באיסור מתנות אומר: "לא ישווק אדם כצרכן שיווק מסחרי של משקה משכר ללא תמורה, למעט לצורך צריכה במקום שבו שווק המשקה המשכר".
אתי בנדלר: זאת אומרת, מדובר באיסור של מתנות - -
ישראל אייכלר: זה ברור, אבל מה זה "מסחרי"?
ישראל אייכלר: סלי מזון וקמחא דפסחא?
אתי בנדלר: זה ממש לא מסחרי.
ישראל אייכלר: אז זה הפתרון.
אתי בנדלר: נפתרה הבעיה ככל שמדובר ביין הן בחבילות השי והן ביקבים או מקומות כאלה שמוכרים בהם יינות שמדובר על צריכה במקום.
ישראל אייכלר: מדברים על תרבות מסחרית או על צורכי מסחר?
ישראל אייכלר: כי למשל טעימות זה צורכי מסחר, אבל זה לא כמות מסחרית.
דני דנון: השארנו גם טעימות וגם חלוקה.
דני דנון: גם את זה וגם את זה.
דני דנון: כן, אדוני, בבקשה.
ישראל איבצן: אני רוצה לחזור לסעיף 3 של שיווק מסחרי.
ישראל איבצן: לפי הסעיף הזה, אם היום אנחנו כיקב רוצים לתת דוגמאות לטעימה לכל גורם שהוא, אסור לנו לתת.
ישראל איבצן: אסור לנו לתת דוגמאות לטעימה לאף אחד.
ישראל איבצן: אין היגיון בעולם שגוף – חברת תעופה או בית מלון - -
ישראל איבצן: היום כדי לקנות יין מיקב בית מלון מבקש דוגמאות יין, הוא רוצה לטעום את היין הזה.
דני דנון: זה לא בצריכה במקום?
ישראל איבצן: לא.
ישראל איבצן: כי אנחנו שולחים את זה לפאנל הטועמים של בית המלון או של חברת אל-על, והם טועמים מתי שהם רוצים ואיפה שהם רוצים.
ישראל איבצן: אני לא יודע להבטיח את זה.
אתי בנדלר: הם לוקחים את זה הביתה לטעום?
ישראל איבצן: אני לא יודע, יכול להיות שהם גם לוקחים את זה הביתה לטעום.
דני דנון: אבל זה שיווק מסחרי?
ישראל איבצן: בוודאי.
ישראל איבצן: זה קיים בכל מקום בעולם שניתנות דוגמאות ללקוחות לשם טעימת יין.
דני דנון: אין לנו בעיה, תציעו נוסחים - -
ישראל איבצן: שנית, הגופים המסחריים במדינת ישראל נוהגים לחלק יין כמתנה ללקוחות שלהם.
ישראל איבצן: הבנקים וחברות הביטוח נוהגים לחלק יין, זה שוק אדיר של יין.
ישראל איבצן: לפי ההגדרה שלכם בחוק, זה שיווק מסחרי, כי כל מתנה ללקוח מסחרי זה שיווק מסחרי ולא ניתן.
ישראל איבצן: אתם סוגרים לנו היום שוק של 300-200 אלף בקבוקי יין לטובת מחבתות מסין.
ישראל איבצן: זה מה שאתם עושים.
ישראל איבצן: האלטרנטיבה ליין ישראלי זה להביא מחבת קרמי מסין.
ישראל איבצן: לכן אין בזה שום היגיון.
ישראל איבצן: אני מציע שהיין יוחרג בין 15%-8% משקאות אלכוהוליים יוחרגו מהחוק.
ישראל איבצן: תנו רף תחתון, תנו רף עליון, וליין תהיה הגדרה שהוא מיוצר מענבי יין.
קריאה: ישראל, שאינם בירה.
ישראל איבצן: ליין יש הגדרה מאוד מדויקת.
ישראל איבצן: אפשר לומר שבין 15%-8% משקה אלכוהולי העשוי מענבי יין יוחרג.
ישראל איבצן: אדוני היושב ראש, הצעה נוספת.
ישראל אייכלר: שמעתְ את ההצעה שזה מיוצר מענבי יין?
ישראל אייכלר: הוא מציע שיהיה כתוב שהוא מיוצר מענבי יין.
ישראל אייכלר: כך אתה מוציא את הבירה, זה לא מענבי יין.
יריב לוין: זה לא ילך.
ישראל אייכלר: למה זה לא ילך?
יריב לוין: כי אי אפשר להחריג על בסיס - - -
ישראל איבצן: מדוע אי אפשר להחריג?
ישראל איבצן: אדוני היושב ראש, אני רוצה עוד משפט אחד בקצרה.
ישראל איבצן: מיטב התרבות והתיירות בעולם נבנים על יין: טוסקנה, נאפה, בורדו, בורגנדי.
ישראל איבצן: מה אתם רוצים, שנגיד שמדינת ישראל זה מקום אפל וסגור שלא מייצרים בו יין?
ישראל איבצן: שאין אזורי יין?
ישראל איבצן: זה מה שהחוק אומר.
דני דנון: ההערה הראשונה שלך הייתה נכונה.
ישראל איבצן: מה, אנחנו חוזרים לאיראן?
ישראל איבצן: אנחנו מדינה איסלאמית?
ישראל איבצן: אסור לכתוב על יין?
דני דנון: תחזור לפתיח דבריך.
ישראל איבצן: לא, אני אומר את מה שאני מרגיש.
ישראל איבצן: זאת הצעת חוק בסגנון איסלאמי לחלוטין.
סער פאוקר: אני רוצה לחזור לנושא של הטעימות.
סער פאוקר: אנחנו הסתבכנו פה בגלל הנושא של הטעימות.
סער פאוקר: אני הצעתי בישיבה הקודמת להחריג את נושא הטעימות מהגדרת השיווק, לא רק של יין, אלא באופן כללי.
סער פאוקר: אנחנו רואים שהטעימות זה לא רק טעימות במקום – יש טעימות במקום, ויש טעימות בפסטיבל, ויש טעימות ששולחים לטועמים.
סער פאוקר: לעניות דעתי, צריך להכניס בהגדרת שיווק החרגה של נושא של טעימות, כמות מזערית.
סער פאוקר: צריך לראות אולי מהי הכמות, עד כמה זה יהיה עסיסי.
דני דנון: כמה זה כמות מזערית?
קריאות: מי יפקח על כמויות?
אתי בנדלר: ואם שולחים בקבוק שלם, כמו שהוא אמר?
קריאה: אנחנו איראן פה, מה זה?
לאה ורון: כל אחד והגדרת הטעימה שלו.
יערה שפירא: תודה רבה.
יערה שפירא: יערה שפירא, מועצת התלמידים והנוער הארצית.
יערה שפירא: אמנם זה לא כל-כך קשור לבני נוער, אבל רק שאלת הבהרה – אם עושים הרמת כוסית לעובדי בנק, אסור לתת להם טעימות של כוסות יין?
אתי בנדלר: לא, זה טעימות במקום.
יערה שפירא: זה לא מקום השיווק של היין.
דני דנון: החוק לא בא לאסור שתיית יין, כמו מי שהציג את זה פה.
דני דנון: החוק בא נותן הגבלות על הפרסום, ואין שום בעיה שעובדי הבנק ייפגשו ויישתו יין כל בוקר, כל ערב או כל צהריים.
דני דנון: זה לא מענייננו.
יריב לוין: אתי, את רואה איזשהו פתרון שמאפשר לבודד?
יריב לוין: שוב, כל הבעיה מתנקזת לסוגית היין.
ישראל חסון: תוציא את היין נגמר הסיפור.
אתי בנדלר: בניסיונות היצירתיים שעשיתי מול משרד התמ"ת לא הצלחתי.
אתי בנדלר: הדבר היחיד הוא אולי בכל זאת ללכת על אחוז האלכוהול ולקבוע מגבלות גם על יין משכר שמכיל, כביכול, אחוז אלכוהול נמוך יותר.
ישראל חסון: אתי, את לא הקשבת לישראל, הוא הציע לך איזשהו פתרון.
ישראל חסון: את לא היית בקשב, ולדעתי, כדאי שתתייחסי.
יריב לוין: אבל זה לא זה.
ישראל חסון: אם את אומרת שיהיה שילוב של אחוז אלכוהול וממה הוא עשוי - -
יריב לוין: אבל אי אפשר.
ישראל חסון: יריב, שנייה.
ישראל חסון: אתי, את הבלתי אפשרי בדרך כלל עושה טיפה יותר לאט, אבל היא עושה.
ישראל חסון: גברת בנדלר, אני שואל אותך ברצינות.
ישראל חסון: הוא מציע לקחת את הרכיב שממנו עשוי המשקה פלוס תוספת אחוז האלכוהול.
ישראל חסון: זאת אומרת משקה שהאחוז שלו הוא מ-8% עד 15%, ועשוי מענבי יין.
ישראל חסון: אל תגדירי את זה "יין", תגידי – "עשוי מענבי יין".
ישראל חסון: למה אתה ישר עושה "לא"?
אתי בנדלר: אני לא בטוחה ממה וודקה מיוצר, למשל - -
ישראל חסון: אבל וודקה היא לא 15%.
אתי בנדלר: מה שאני מנסה לומר הוא שאפליה היא אפליה אסורה גם אם היא לא נעשית בדרך ישירה, אלא בדרך עקיפה שמגיעה לאותה תוצאה.
אתי בנדלר: אלה עקרונות של אפליה שבאים לידי ביטוי בכל מיני נושאים שמדברים על אפליה.
אתי בנדלר: אני לא מכירה את הסכמי הסחר הבינלאומיים; אולי גברת נעמי רייש מכירה אותם, ואם יש עוד נציגים ממשרד התמ"ת כאן, כי אני ביקשתי שהם יבואו לדבר על העניין.
יוסי דנקונה: יש.
יוסי דנקונה: אני לא יועץ משפטי, אבל מה שאמרת הוא בדיוק כך.
יוסי דנקונה: היועצים המשפטיים של משרד התמ"ת חושבים שהדרך היחידה להחריג סוג מסוים של משקאות היא לנקוב באחוז ומעלה של אלכוהול.
שי חרמש: ולא חומר גלם?
יוסי דנקונה: - - -לא יין או בירה או כל - - -
שי חרמש: רגע, אתי, חומר גלם יכול להיות פרמטר להבחנה?
אתי בנדלר: אגב, עו"ד אפרתי מראה לי כאן שיין מוגדר בפקודת המשקאות המשכרים: "משקה מותסס עשוי מיץ ענבים טריים".
אתי בנדלר: אז זה שאתה אומר "מיץ ענבים", ואתה לא נוקב בשם יין זה לא - - -
צחי דותן: תקן היין הישראלי שאומץ על-ידי משרד התמ"ת קובע שיין יכול להיות אך ורק ענבי יין.
צחי דותן: זה המוצר המסוכן.
ישראל אייכלר: שמעתי שבשנים האחרונות עושים יין מכל דבר, חוץ מענבים.
אתי בנדלר: אני רוצה להבין – הוא לא מותסס עשוי ממיץ ענבים טריים?
אתי בנדלר: אם הוא לא עונה להגדרה הזאת אז הוא לא משקה משכר, לפי פקודת המשקאות המשכרים, אז אין לי בעיה.
יריב לוין: אם אנחנו נותנים לשר הסמכה להחריג משקה או סוגים של משקאות מהחוק בצו, זה אפשרי?
אתי בנדלר: בוודאי שזה אפשרי, אבל אז הוא יחריג כל משקה אלכוהולי - - -
יריב לוין: הוא לא יוכל להחריג ולהודיע שהוא מחריג רק את היין?
אתי בנדלר: כי הוא ייקלע בדיוק לאותה בעיה.
אתי בנדלר: השאלה היא האם אפשר ללכת לפתרון של החרגה משקה אלכוהולי מאחוז מסוים ומטה, שזה יכלול לכאורה גם את הבירה, אבל להחיל איסורים מסוימים גם על משקאות אלכוהוליים בעלי תכולת אחוז אלכוהול נמוך יותר.
אתי בנדלר: למשל איסור פסטיבלים - -
יריב לוין: זה רעיון טוב.
ישראל אייכלר: שמיועדים לנוער.
יריב לוין: אנחנו נחריג את הכול, אבל באחוזים הנמוכים שהיין לא נכנס אליהם נטיל - - - איך תעשי את זה?
יריב לוין: הרי אז את גוזרת טווח באמצע שהוא בעייתי.
אתי בנדלר: אני לא אגזור טווח אמצע.
ישראל אייכלר: זאת ההצעה שלה - -
אתי בנדלר: גם לא יהיו לי פסטיבלי יין.
אתי בנדלר: אם אין פסטיבל בירה, לא יהיה פסטיבל יין.
אתי בנדלר: זה צריך להיות ברור.
אורי אורבך: שהסעיף יהיה על האירועים ולא על המשקאות; שבאירועים מסוימים יהיה מותר.
דני דנון: גברת אוסטפלד, משרד הבריאות.
מרינה אוסטפלד: תודה.
מרינה אוסטפלד: אני רוצה להתחבר למה שגברת בנדלר אמרה קודם: הכול אולי מתחיל במשהו אחר, אבל מסתיים בסופו של דבר באכיפה.
מרינה אוסטפלד: אנחנו מנסים למצוא פתרונות יצירתיים שבסופו של דבר, לפי העמדה הנחרצת של משרד הבריאות, לגמרי שומטים את כל הכוונה של הצעת החוק הזאת.
מרינה אוסטפלד: יש מסר בריאותי ברור בכל מה שקשור גם לעניין תווית האזהרה בסעיף 8, שהוא חלק בלתי נפרד מהפרסומת וגם לעניין הפרסומת כפי שהוגדרה.
מרינה אוסטפלד: לא יכול להיות שמשרד הבריאות אשר אמון על ביצוע החוק הזה יתחיל לעצום עיניים בפני פלג כזה או אחר של מוצרים – כשאנחנו מדברים פה על 15%-13% אלכוהול במוצרים – ואחר כך לאמר שמסיבה כזאת או אחרת שבאמת לא ברור מהי אנחנו לא נאכוף, ובירות אנחנו כן נאכוף, ואולי אפילו גם נבדוק ברכיבים של המוצר מאיזה ענבים זה עשוי.
מרינה אוסטפלד: העניין הוא בלתי אפשרי.
מרינה אוסטפלד: אנחנו נאכוף את החוק הזה, אנחנו לא נטעה את ציבור המשתמשים.
מרינה אוסטפלד: אם זה רע – זה רע; אם זאת הכוונה – זאת תהיה הכוונה.
מרינה אוסטפלד: אני מאוד מבקשת, אנחנו מתנגדים בתוקף לכל החרגה לעניין האחוזים.
מרינה אוסטפלד: אלה מוצרים שיש בהם אלכוהול בטווח של 3% עד 40%.
שי חרמש: יש קביעה בריאותית שיין מזיק לבריאות?
מרינה אוסטפלד: אין כזאת שלא.
שי חרמש: מה?
ישראל איבצן: אני חייב לומר פה, כמי שהיה מעורב בהסכמי אסוציאציה בשנות ה-90, אפליה זה אם בין שתי מדינות מפלים יצרן מאותו מוצר.
ישראל איבצן: אנחנו לא מפלים את יצרני היין בעולם בחוק הזה.
ישראל איבצן: זאת אומרת, כל מה שחל עלינו חל על יצרן היין בעולם.
ישראל איבצן: לכן להגיד שיש בעיה עם החוק – סליחה, אין בעיה עם החוק.
דני דנון: הבעיה היא לא עם היין, הבעיה עם הבירות.
ישראל איבצן: אין בעיה כי אנחנו לא מפלים.
ישראל איבצן: אם כל מה שיחול על יצרן בירה בישראל יחול על יצרן בירה בהולנד – אותם כללים, אין אפליה.
ישראל איבצן: מתי יש התנגשות?
ישראל איבצן: כאשר אנחנו מעדיפים יצרן בירה ישראל על יצרן בירה הולנדי.
ישראל איבצן: גם אנחנו קצת הגיוניים, מבינים את החוקים.
יאיר גלר: אני רוצה להעמיד כמה נתונים על דיוקם משום שנזרקים פה כל מיני נתונים שמטעים מאוד את הוועדה, אדוני היושב ראש.
יאיר גלר: אלכוהול זה גורם מוות מספר 3 בעולם אחרי יתר לחץ דם ועישון סיגריות, על-פי כל הנתונים של ארגון הבריאות העולמי.
יאיר גלר: שנית, אני שומע פה על אפליה, על 15%, אירופה ואיראן – אם צרפת, גרמניה וקנדה זה איראן הייתי שמח לחיות מאוד ב"איראן האלה" של החוקים שקיימים שם.
ישראל חסון: תסביר את המשפט האחרון שלך, אני פשוט לא מבין על מה אתה מדבר.
יאיר גלר: נאמר פה שאנחנו מנסים לחזור לימי איראן של איסור אלכוהול.
יאיר גלר: אז כל הנושא הזה של התוויות והשילוט והגבלות פרסום, שזה מהות החוק, זה לב לבו של החוק, וזה הגרעין, נהוגות היום ברבות מהמדינות המתקדמות ביותר בעולם - -
קריאה: לא, אתה מטעה.
יאיר גלר: יש לי כל המחקרים, אז אני מבקש.
יאיר גלר: אם מישהו רוצה להתווכח איתי אחרי זה – יתווכח.
יאיר גלר: גם לנו יש אותם נתונים.