GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יוליה מרוז: כמובן שניתן לתת את השירות הזה בחינם.
כרמל שאמה-הכהן: לחברות הטלפונים יש לנו אולי הצעה אחרת.
כרמל שאמה-הכהן: אתם שולחים כל חודש חשבונית, נקבע לכם חובה לציין על החשבונית את מועד האחריות.
כרמל שאמה-הכהן: פשוט מאוד, יש לכם קשר רציף עם הלקוח, בניגוד למקררים.
יוליה מרוז: זה בדיוק העניין, שהזיהוי חד חד ערכי אל מול המכשיר, לא אל מול הלקוח.
יוליה מרוז: הרי המספר האלקטרוני הזה נמצא על המכשירים, המכשירים עוברים ידיים גם בתוך המשפחה וגם בין הצרכנים בכלל.
יוליה מרוז: אם אני אבנה את המעקב במערכות שלי אחרי המכשירים ועל הבסיס הזה אני אשלח את ההודעה בחשבונית, בהרבה מאוד מקרים היא תגיע ללקוח לא רלוונטי.
כרמל שאמה-הכהן: את יודעת בכל זמן נתון, לפחות מה שאדם מעדכן אצלך, איזה מכשיר משויך לאיזה קו.
יוליה מרוז: לא.
יוליה מרוז: כי זה יכול להיות רשום על לקוח א', אבל בפועל לקוח אחר בכלל, מנוי אחר בתוך המשפחה, משתמש במכשיר.
כרמל שאמה-הכהן: את לא אחראית שהוא העביר.
כרמל שאמה-הכהן: אם אני עכשיו קונה מקרר ומעביר אותו לבת דודה שלי, אז---
יוליה מרוז: אבל אין ספק שזה יכול ליצור הרבה בלבול.
יוליה מרוז: בגלל שאין שיוך פרסונלי ללקוח, אז אתה בעצם שולח הודעות בהרבה מאוד---
דליה איציק: יש שיוך פרסונלי ללקוח.
יוליה מרוז: למכשיר.
יוליה מרוז: האחריות מבחינתי צמודה למכשיר.
דליה איציק: כשאת מעבירה את המכשיר למישהו אחר זה משהו אחר.
יוליה מרוז: אני לא מבינה את היתרון של הפתרון הזה אל מול הפתרון שאני מציעה, שאז מי שמחזיק ביד את המכשיר, גם אם הוא מנוי אחר ושונה מהלקוח שרכש את המכשיר במקור, מי שמחזיק אותו ביד ופיזית רואה את המספר ומתקשר לפי המספר הזה, לאותו IVR, או שהוא פונה לאתר האינטרנט ומקיש את המספר, מקבל לגבי אותו מכשיר שהוא מחזיק ביד בדיוק את הפרטים של האחריות.
דליה איציק: אני הייתי שרת התקשורת גם, אין לי מושג שבכלל יש מספר מכשיר ועל פי מספר המכשיר אני יודעת שזה זה, כי אתם גם לא תעשו הסברה---
יוליה מרוז: אני אצטרך ליידע ולפרסם.
דליה איציק: נכון, אבל אתם לא תעשו הסברה כי זה לא באינטרס שלכם---
כרמל שאמה-הכהן: יצא לך לשמוע את הדוגמאות שנותן שר התקשורת בנאומים שלו על המשתמשת המבוגרת?
כרמל שאמה-הכהן: שמעתם את זה?
כרמל שאמה-הכהן: אז היא היתה עוד עדינה, שאומרים 'תלחצי 1 אם את רוצה שירות', והיא נוסעת באוטובוס ואז אומרים 'מכמונת מהירות לפנייך'.
כרמל שאמה-הכהן: אז היא היתה עדינה.
יוליה מרוז: אז היא יכולה להתקשר אליי בדרך המסורתית, הפשוטה, בטלפון, ולקבל את התשובה לכל שאלה שהיא תשאל.
כרמל שאמה-הכהן: אני עדיין לא הבנתי מה המניעה מבחינת
כרמל שאמה-הכהן: כם לרשום על החשבונית.
יוליה מרוז: זה מה אני מסבירה, שאני פשוט אשלח הרבה מאוד הודעות ללקוחות שאינם רלוונטיים.
רז הילמן: אני רוצה רגע להדגיש את ההבדל בין מפעילים סלולריים לבין המוצרים האחרים.
רז הילמן: ערוצי ההפצה של המפעילים באמת שולטים בערוצי ההפצה ולכן הכל אצלם במערכות המחשוב ונוח להם להיות בשליטה ובאמת זה קל להם, וזה באמת מנגנון שיהיה מאוד יעיל למוצרים האלה, אבל---
דליה איציק: רז, המנגנון לא יעיל.
דליה איציק: אני שנים לא הצלחתי אפילו... אני לא מצליחה לקרוא אפילו את החשבון שלהם, אז על מה אתה מדבר?
דליה איציק: אני אגיד לך מה אני מצליחה, תמיד את השורה התחתונה ואיכשהו זה מגיע לסכומים, אלוהים ישמור.
דליה איציק: אמנם אומרים שהורידו את המחירים וזה וככה, אני בחשבונות שלי, אני רוצה להגיד לך, המשפחה שלי, ואני מתארת לעצמי שהיא מייצגת את עם ישראל, מזעזע החשבונות שלהם.
דליה איציק: אז דבר בשמך.
רז הילמן: אני בתור צרכן הייתי מעדיף שאני יודע שזה מופיע במחשב ואני לא צריך לפחוד שהמדבקה תימחק או תאבד או תיפול.
רז הילמן: אבל לא חשוב, כי זה באמת לא העניין.
לאה ורון: אבל זה מול המחשב שלהם, לא במחשב שלך.
רז הילמן: זה בסדר לי, ושאני יכול בכל רגע נתון לבדוק באינטרנט, זה נשמע לי רעיון דווקא טוב, אבל ערוצי הפצה במוצרים האחרים הם שונים, ואני חושב שזה שונים לטובה.
רז הילמן: מבחינת התחרות בשוק, השוק של מוצרי החשמל לבית זה שוק משוכלל, יש תחרות טובה, יש עלויות זולות בזכות זה ואם אנחנו נגיע למצב שבו היבואנים צריכים לשלוט בערוצי ההפצה שלהם ולדעת בכל רגע נתון איזה מכשיר נמכר למי ומתי, כי כך הם יוכלו באמת לנהל את שירות הלקוחות שלהם כמו שצריך, אנחנו ניצור פה ריכוזיות רק בגלל עצם העניין הזה.
רז הילמן: היום השוק עובד בצורה כזאת שיבואן מביא את המוצרים לארץ, חלק לא משמעותי הוא משווק בעצמו והרבה מאוד מהמוצרים משווקים לסיטונאים שמעבירים את זה אולי לעוד גורם ולגורם שלישי ולקמעונאי ובסוף הם לא יודעים בכלל על רוב המוצרים, על מוצרים שהם לא צריכים לבוא ולהתקין אצל הצרכן או להדריך אותו, מתי הוא נרכש, על ידי מי הוא נרכש, מה הכתובת של מי שרכש.
רז הילמן: זאת אומרת המידע הזה חסר להם ולכן הם לא יכולים להיות בשליטה על התאריך---
קריאה: זו אשמתם של המוכרים.
רז הילמן: יכול להיות שאפשר להגיד שזו אשמתם של המוכרים, רק צריך---
אתי בנדלר: האחריות צריכה להיות פר מכשיר לא פר זהות של אדם.
אתי בנדלר: אני לא הייתי רוצה, אדוני וגברתי, שלסוחרים וליבואנים וכולי יהיו פרטים בדיוק מי מחזיק מה, אני חושב שזה עלול לפגוע בפרטיות בצורה שאיננה נדרשת בעניין הזה.
קריאה: יש להם את זה ממילא היום.
רז הילמן: יש את זה.
רז הילמן: כשמתקינים, כשעושים את ההתקנות, אז יש להם את זה.
אתי בנדלר: ברוב המקרים אני לא עונה למשל לדברים האלה.
אתי בנדלר: אני לא חושבת שזה עניין.
אתי בנדלר: אני יודעת שאני לא מחויבת למסור את הפרטים שלי כתנאי לקבלת האחריות.
חנה טירי: לא, אבל כשאת קונה מוצר בחנות, ברוב המקרים---
אתי בנדלר: אני לא חושבת שצריך להיות מרשם מרכזי של מי מחזיק מה.
חנה טירי: אלה לא בהכרח נתונים אישיים, אלה בדרך כלל נתונים על המוצר ותאריך הרכישה.
אתי בנדלר: נכון, זה מה שחשוב, שיהיה קשר בין המוצר לבין האחריות ולאו דווקא בין זהותו של מי שמחזיק את המוצר.
אריאל לוין: קודם כל לגבי הנושא של הדבקת המדבקה.
אריאל לוין: יש מוצרים בסגנון של המוצר הזה והוא לא היחיד במינו.
דליה איציק: סליחה על הבורות, מה זה?
אריאל לוין: אזניית בלוטוס, כזו שמדברים איתה.
אריאל לוין: על המוצר הזה אין שום אפשרות להדביק מדבקה.
אריאל לוין: זה פשוט בלתי ישים.
כרמל שאמה-הכהן: מסכים איתך.
כרמל שאמה-הכהן: השר יוכל להחריג את זה מפאת גודלו.
אריאל לוין: זה לא מוצר ייחודי.
אריאל לוין: יש כל מיני מוצרים כאלה שצריך להתייחס אליהם ואם צריך אז להוציא אותם מחוץ לחוק הזה.
אריאל לוין: דבר נוסף, יש בלאי של המדבקה.
אריאל לוין: היא לא---
אתי בנדלר: קודם כל לא ברור, חלק מהמוצרים האלה.
אתי בנדלר: אבל הכל יבוא לוועדה, איך את תגדירי את הגודל בחוק עצמו?
אתי בנדלר: אני חושבת שאי אפשר לעשות את זה.
כרמל שאמה-הכהן: אפשר להגדיר גודל.
אתי בנדלר: גודל, והאם זה באנכי, או רוחבי.
אתי בנדלר: צריכים להגדיר את זה בנפח שלו.
אתי בנדלר: דבר שני, אנחנו צריכים לזכור שבלאו הכי זה חל רק על מוצרים שמחירם לצרכן הוא 150 שקל ויותר, וכן הלאה.
דליה איציק: כמה זה עולה?
אריאל לוין: זה עולה 500 שקלים לצרכן.
דליה איציק: אגב, למה זה עולה 500 שקלים?
דליה איציק: זו שערורייה.
קריאה: יש לנו 400% רווח.
אריאל לוין: זה מוצר שבין השאר נאס"ה עושה בו שימוש.
דליה איציק: ברצינות?
דליה איציק: 500 שקל?
אריאל לוין: דבר נוסף, אתם התייחסתם פה קודם לנושא של מספרים סריאליים.
אריאל לוין: קודם כל יש בארץ, לצערי הרב, ואני אומר את זה ממקום מאוד כואב, דבר כזה שנקרא יבוא מקביל.
אריאל לוין: כל הנושא של מעקב אחר מספרים סריאליים הוא בעייתי, מה גם שיש הרבה מוצרים, שוב, כמו המוצר הזה, כמו טלפונים ביתיים, כמו עוד הרבה מוצרים שאני יכול למנות, שאין להם מספרים סריאליים.
אריאל לוין: איך אני יכול לדעת שהגיע אליי לקוח עם מדבקה והמוצר הוא שלי?
אריאל לוין: אין חוק שמונע מכל אדם להביא סחורה לארץ.
דליה איציק: לא הבנתי את השאלה.
אריאל לוין: עכשיו החלטתי שאני בתור בן אדם פרטי מקים לעצמי עסק ומייבא טלפונים, לצורך העניין.
אריאל לוין: החוק מאפשר לי לעשות את זה, למה שניופאן או ישפאר, או חברות הסלולר, ייתנו אחריות על מוצר שאני אישית הבאתי?
אתי בנדלר: מי אמר שהם ייתנו אחריות?
אריאל לוין: הגיע אליי בן אדם עם מדבקה, אין לי---
אתי בנדלר: איך תהיה מדבקה?
כרמל שאמה-הכהן: הוא יזייף מדבקה?
אריאל לוין: בטח.
אריאל לוין: בקלי קלות.
כרמל שאמה-הכהן: הציגו לנו כאן שהיכולת לייצר מדבקות שלא ניתנות לזיוף או מוגנות מזיוף היא הרבה יותר זולה והרבה יותר זמינה מאשר תעודות מוגנות.
אריאל לוין: מזייפים דברים הרבה יותר---
דליה איציק: מה אתה רוצה?
דליה איציק: אין לנו פתרונות לכל.
דליה איציק: ואם יפרצו אליי הביתה ויגנבו את המדבקה.
דליה איציק: .. אין לזה סוף.
אריאל לוין: יש גם עוד עניין.
אריאל לוין: כל נושא ההדבקה, במיוחד במוצרים מהסוג הזה או מוצרים קטנים שאנחנו קונים---
כרמל שאמה-הכהן: אבל הסכמנו איתך.
דליה איציק: אמרנו, רק על המחיר עוד לא סגרנו.
אריאל לוין: יש חוק שמרשה לצרכן להחזיר מוצר באריזתו המקורית.
אריאל לוין: ברגע שאני צריך להדביק מדבקה, זה אומר שאני צריך להוציא את המוצר מהאריזה המקורית.
אריאל לוין: אני אומר לכם את זה חד משמעית, זה אומר שהרשתות לא יקבלו חזרה שום מוצר.
דליה איציק: לא, זה יהיה הפוך.
דליה איציק: לפני שהרשתות יכניסו את המכשיר, הן יצטרכו לדעת שיש מדבקה כזאת ואתה תסכם איתם באיזה מועד.
דליה איציק: אלה הבעיות שלך---
אריאל לוין: אני לא יכול לדעת.
אריאל לוין: אני יכול לספק היום את הסחורה והיא תימכר בעוד חצי שנה.
כרמל שאמה-הכהן: אז מה הבעיה?
אריאל לוין: שבמעמד המכירה יפתחו את המוצר בכדי לשים את המדבקה.
אריאל לוין: באותה השנייה לקוח איבד את הזכות שלו להחזיר את המוצר.
חנה טירי: זה לא מדויק.
חנה טירי: במוצרי חשמל ואלקטרוניקה אלה מוצרים ש...
חנה טירי: יש תקנה אחרת שמדברת על מוצרים שהם באריזה המקורית, תלוי איזה מוצר.
חנה טירי: זה לא בכל המקרים.
אתי בנדלר: אבל גב' טירי, יש כאן בעיה שאי אפשר להתעלם ממנה.
אתי בנדלר: נכון שלגבי חלק מהמוצרים פתיחת האריזה לכשעצמה לא תיחשב לשימוש אבל ההדבקה והסרת המדבקה עלולה כן להיחשב כשימוש.
אתי בנדלר: יש כאן פעולה נוספת.
חנה טירי: אבל בדיון הקודם עוד אמרנו ש---
כרמל שאמה-הכהן: מה השימוש בזה?
כרמל שאמה-הכהן: להדביק מדבקה ולהסיר אותה?
אריאל לוין: אתה לא יכול למכור את זה אחר כך למישהו אחר.
אריאל לוין: המכשיר נפתח.
אתי בנדלר: הוא יוכל למכור לך את זה כמוצר חדש?
אתי בנדלר: מישהו אחר פתח והדביק על זה מדבקה והחזיר.
דליה איציק: מה זאת אומרת?
דליה איציק: ואם יש חוק ההחזרים?
דליה איציק: בוודאי שכן.
אתי בנדלר: לא, חוק ההחזרים מסייג את זה.
אריאל לוין: באריזה המקורית ושלא נעשה בו שום שימוש.
כרמל שאמה-הכהן: מה חוק ההחזרים אומר?
אתי בנדלר: ההחזר מותנה בכך שלא נעשה שימוש במוצר.
אתי בנדלר: יש מוצרים שבהם נאמר שפתיחת---
חנה טירי: מוצרי חשמל, גם אם פתחתי את האריזה.
אתי בנדלר: זה רק לגבי חלק מהמוצרים.
אתי בנדלר: בחלק מהמוצרים פתיחת האריזה זה אומר שימוש.
כרמל שאמה-הכהן: איזה מוצרים?
חנה טירי: זה לא איזה מוצר, צריך להגיד איזה מוצר כן, ונתנו אפשרות נוספת שכל מוצר שאתה מחזיר אותו באריזה המקורית והיא לא נפתחה, אתה יכול להחזיר.
חנה טירי: זאת אומרת כל מוצר אחר שלא מנוי בשאר הסעיפים.
חנה טירי: אז אם הוא מוצר מנוי בשאר הסעיפים, אפשר ל---
דליה איציק: הרוב זה כן, זה מיעוט קטן, נכון?
חנה טירי: אני חושבת שרוב המוצרים שיש עליהם אחריות זה מוצרי חשמל ואלקטרוניקה ולגביהם יש אחריות ולגביהם אפשר לפתוח את האריזה.
חנה טירי: זאת לא הבעיה, לטעמי.
אריאל לוין: אבל הנושא הוא לא אחריות, הנושא הוא שהלקוח לא יוכל להחזיר את המוצר, כי הוא פתח את האריזה.
דליה איציק: אומרת פה היועצת המשפטית, היא יושבת במשרד התעשייה, המסחר והתעסוקה, היא יודעת והיא אומרת לך, היא מרגיעה אותך יותר ממני, לה יש תשובות, זה יהיה אצלה בסוף, הם יהיו אחראים על החוק.
רז הילמן: לא הבנתי איך היא מרגיעה אותנו.
אריאל לוין: יש הרבה מאוד מוצרים אלקטרוניים שאין בכלל דרך לדעת האם נעשה בהם שימוש או לא.
דליה איציק: ברוב המקרים במוצרים האלקטרוניים אין בעיה.
דליה איציק: באותם מקרים, כמו גודל, השר יחריג את זה מסיפור המדבקה הזאת.
זאב דוננפלד: העניין הוא שיחריגו יותר ממה שיאשרו.
דליה איציק: יכול להיות.
זאב דוננפלד: אז מה החכמה?
דליה איציק: אתה יודע מה אתה מזכיר לי?
דליה איציק: היה דיון בממשלה על גדר ההפרדה.
דליה איציק: נרצחו פה ברחובותיה של ישראל למעלה מ-1,200 איש.
דליה איציק: אני הייתי אז שרת התעשייה והמסחר, היה דיון נוקב, נוראי.
דליה איציק: הקבינט ישב תשע שעות, האם להקים גדר הפרדה ורוב האנשים הסבירו שגדר ההפרדה לא פותרת את הבעיה 100%.
דליה איציק: היא באמת לא פותרת את הבעיה 100%, כי אם יהיה טיל, הוא יעבור את גדר ההפרדה, אבל אם יהיה מחבל, הוא לא יעבור את גדר ההפרדה.
דליה איציק: עכשיו אני רוצה להגיד לך, אם אין לי פתרון 100%, אז אני לא אקבל פתרון על 60%?
דליה איציק: 50%?
דליה איציק: 40%?
דליה איציק: אני לא מבינה את העניין הזה.
דליה איציק: ברור שיהיו הרבה בעיות, אבל 30% זה יעזור?
דליה איציק: ברור שאתם תבואו ותגידו שבזה לא צדקנו ונגיד שנכון, ובאמת החיים הראו לנו שבהרבה דברים.
דליה איציק: .. תנו צ'אנס למהלך.
זאב דוננפלד: אנחנו לא באים לפסול את זה בגלל שזה בא מהצד השני ואנחנו גם לא נגד, אבל אנחנו מבקשים שתתייחסו---
דליה איציק: ורצית להגיד שגדר ההפרדה הצליחה.
זאב דוננפלד: נכון, את זה כולנו יודעים, אבל אנחנו מדברים כרגע על המדבקה ולכן אנחנו צריכים להסתכל על זה בצורה עניינית, לראות את התועלת ואת החיסרון בעניין.
זאב דוננפלד: אנחנו לא נגד ולא להתייחס אלינו בחשדנות.
זאב דוננפלד: יש פה מורכבות גדולה מאוד וכתוצאה מזה שיהיה פה מהלך מהיר, אנחנו יכולים להביא יותר נזק מאשר תועלת.
זאב דוננפלד: אז עכשיו את התועלות אנחנו מבינים---
דליה איציק: איך אתה יכול להביא יותר נזק?
זאב דוננפלד: אני אסביר בשתי מלים.
זאב דוננפלד: את התועלות אנחנו מבינים.
זאב דוננפלד: ברגע שיש לנו מוצר קטן ורואים את המדבקה, הלקוח רואה את המדבקה, הוא רואה את תאריך הרכישה, אז הנושא סגור, אבל זה נותן מענה רק לחלק קטן מאוד מהמוצרים.
זאב דוננפלד: המטרה לא למהר ולעשות דברים שאחר כך יגרמו יותר נזק.
זאב דוננפלד: אני אתן דוגמה, יש מוצרים, למשל LCD, הוא מותקן על הקיר.
זאב דוננפלד: בסופו של דבר, כשלקוח רוצה לממש את האחריות, הוא מתקשר לשירות ומזמין שירות, שואלים אותו מה התאריך, אם אנחנו יודעים את תאריך הרכישה במחשב שלנו, אז הדברים ברורים, אבל אם לא יודעים והרבה פעמים לא יודעים, אז מבקשים שהלקוח יפקסס.
זאב דוננפלד: הוא לא יכול לפקסס את המדבקה, הוא מפקסס תעודת אחריות וחשבונית, רואים שמגיע לו, הוא מקבל שירות.
דליה איציק: עכשיו הסברת בדיוק למה צריך.
דליה איציק: כי אין דבר שלא עברת עליו בחוק; הוא לא יפקסס ואתה לא יכול לחייב אותו לפקסס והיית צריך להחתים אותו כבר אז וכל התהליך שלך לא היה נכון.
זאב דוננפלד: לא, אנחנו לא מדברים על אותו דבר.
דליה איציק: אתה בונה על זה שהוא לא יפקסס ויום אחד כשהוא יבוא לתקן, אז אתה תגיד לו שאין לו תעודת אחריות.
זאב דוננפלד: למה שאני אגיד לו שאין כשיש לו?
זאב דוננפלד: אנחנו לא באים למנוע ממי שמגיע לו את מה שמגיע לו.
זאב דוננפלד: אנחנו בסך הכל לא רוצים לתת לאנשים שרכשו מוצר לפני חמש שנים והם אומרים שרכשו את זה לפני שנה, וגם אתם לא רוצים לעודד את זה, נכון?
דליה איציק: בהחלט, אנחנו לא רוצים שתפסידו, אתה צודק.
זאב דוננפלד: אז זאת לא הבעיה.
זאב דוננפלד: רוב האנשים הם בסדר, הם גם לא רמאים ורוב האנשים גם מקבלים שירות טוב.
זאב דוננפלד: לפעמים אנחנו תופסים איזה חריג ובגלל החריג הזה אנחנו בונים עכשיו מגדל שלם שלא מביא תועלת ולכן צריך לבחון את זה באופן כזה.
דליה איציק: זאב, אני ממש מתנצלת, אבל פשוט הצלחת לשכנע אותי למה אני צריכה להיות---
זאב דוננפלד: נראה לי שכל מה שנגיד לא נצליח לשכנע.
דליה איציק: לא, יש פה הרבה בעיות.
דליה איציק: הנה, דיברנו על הקוטן של המכשירים, זה נכון.
דליה איציק: יש באמת מכשירים מאוד קטנים שזו תהיה בעיה ולכן יצטרכו במשרד התעשייה, המסחר והתעסוקה לשבת על המדוכה.
אריאל לוין: איך אנחנו מונעים ממשה שמכיר את חיים לתת לו מדבקה חדשה עם תוקף אחריות אחר?
כרמל שאמה-הכהן: ואיך אתה תמנע מלתת לו תעודת אחריות?
כרמל שאמה-הכהן: איך מנעת ממנו עד היום לתת לו תעודת אחריות?
אריאל לוין: היום אני יכול לבוא ולבקש חשבונית.
אריאל לוין: ברגע שאתם מסירים את הצורך בחשבונית, אותו פלוני, לצורך העניין, שמכיר איזה חבר שעובד באחת מהחברות, באחת מהרשתות, יכול לקחת מדבקה ולהגיד לו, 'אוקי, נגמרה לך האחריות, קח חדשה, עם אחריות'.
כרמל שאמה-הכהן: סליחה, זה לא חוקי להתנות תוקף תעודת אחריות בחשבונית.
כרמל שאמה-הכהן: בקיצור, אתם עושים מה שאתם רוצים.
רז הילמן: זה לא הם, רק נבהיר.
רז הילמן: זה נורא קל כשהיבואן עצמו מוכר, זה מה שקורה באמת עם המפעילים הסלולריים---
כרמל שאמה-הכהן: לא, אל תפילו את זה בין הכיסאות.
כרמל שאמה-הכהן: מבחינתי משווק, יבואן, זה אחד.
כרמל שאמה-הכהן: שיסדירו ביניהם את חלוקת האחריות.
רז הילמן: צריך לקחת בחשבון שזה עלול לפגוע בערוצי ההפצה המאוד נרחבים שפזורים בכל הארץ ושגורמים גם להוזלה של המחירים.
רז הילמן: אם אתה רוצה ריכוזיות כמו בתחום של הסלולר, שיבואנים שולטים, זה יכול להיות להם טוב, אבל להם זה טוב, לא למשק.
רז הילמן: ברגע שהמשווק פועל בדרכים זולות, איך הוא פועל בדרכים זולות?
רז הילמן: הוא מחזיק מחסנים רחוקים וכשיש הזמנה, הוא שולח מוביל שהוא לא מאיזה חברה מסודרת, שעושה את זה בצורה זולה---
כרמל שאמה-הכהן: שייקח מחברה מסודרת.
רז הילמן: אל"ף, הוא לא ייקח---
דליה איציק: הוא ייקח, כי אתה לא תרכוש ממנו.
דליה איציק: מה, זה ברור.
רז הילמן: השאלה אם כל העלויות האלה שיתווספו הן כדאיות בשביל המטרה הזאת.
דליה איציק: אם הוא יידע שאם הוא לא עומד בתנאים, אתה לא תקנה ממנו.
דני פיקובסקי: אני לא יודע, כשאני נכנס לחנות שקם בעיר כפר סבא, אני לא יודע מי מביא לי את זה הביתה בכלל.
דני פיקובסקי: איך אני יודע מי מביא לי את זה הביתה?
כרמל שאמה-הכהן: למה אתה צריך לדעת מי מביא לך את זה הביתה?
דני פיקובסקי: כי הוא צריך לשים את המדבקה.
כרמל שאמה-הכהן: בסדר, אבל המוכר יודע מי לוקח לך את זה הביתה.
דני פיקובסקי: המוכר גם לא יודע.
דני פיקובסקי: אף אחד לא יודע.
כרמל שאמה-הכהן: מה, מגיע אדם בהתנדבות, מתעורר בבוקר והולך לקחת את המקרר?
דני פיקובסקי: לא, יש חברת הובלה---
כרמל שאמה-הכהן: מי קורא לאדם הזה?
דני פיקובסקי: המחסנים במרלוג של אל"מ.
כרמל שאמה-הכהן: אוקי, אז המחסנים במרלוג של אל"מ הם אחראים.
דני פיקובסקי: יפה.
דני פיקובסקי: הם אחראים לזה שהנהג ידביק את המדבקה על המוצר?
כרמל שאמה-הכהן: כמו שהם אחראים כשאתה מביא את המוצר.
דני פיקובסקי: הנהג יכתוב את תום תקופת האחריות?
דני פיקובסקי: על זה אני צריך להסתמך?
דני פיקובסקי: למה שהוא לא יעשה צ'רקס עם הלקוח ויגיד לו 'תשמע, בוא אני אתן לך עוד שנה.
דני פיקובסקי: מתי אתה רוצה את תום האחריות?
דני פיקובסקי: עוד שנתיים שלוש?
דני פיקובסקי: תיקח'.
כרמל שאמה-הכהן: אני אגיד לך פשוט מאוד.
כרמל שאמה-הכהן: אם אתה לא סומך עליו עד כדי כך, תעשה רישום של זה.
כרמל שאמה-הכהן: בעת ההתקנה הוא מתקשר למרכז שלך והוא אומר, 'מספר המדבקה זה וזה---
דני פיקובסקי: אבל לא כל דבר אני מתקין.
כרמל שאמה-הכהן: אז גמרנו, אין בעיה בהתקנה.
כרמל שאמה-הכהן: עכשיו מה הבעיה השנייה?
דני פיקובסקי: אם זה כיריים גז, אם זה מייבש כביסה, אם זה מקרר, אני בכלל לא מתקין.
כרמל שאמה-הכהן: איפה נפרדת מהשליטה על המוצר?
דני פיקובסקי: ברגע שהוא יוצא מהמחסן שלי, נגמר הסיפור.
דני פיקובסקי: ויכול להיות שהוא יימכר בעוד חצי שנה רק לגוף שלישי.
כרמל שאמה-הכהן: והיום איך ניתנת האחריות?
דני פיקובסקי: תעודת אחריות.
כרמל שאמה-הכהן: מי נותן את התעודה?
דני פיקובסקי: אני, שם אותה בתוך המוצר.
כרמל שאמה-הכהן: ומי רושם את התאריך?
דני פיקובסקי: אז מה ההבדל, לכל הרוחות?
כרמל שאמה-הכהן: מי רושם את התאריך בתעודה?
דני פיקובסקי: לא רושמים, מי רושם?
כרמל שאמה-הכהן: לא רושמים, לא טוב.
דני פיקובסקי: אז מה פתרה המדבקה?
דני פיקובסקי: מי ירשום על המדבקה?
דני פיקובסקי: באותה מידה.
כרמל שאמה-הכהן: מה זאת אומרת מי ירשום?
דני פיקובסקי: הוא יבוא עם מדבקה ריקה ועם תעודה ריקה.
כרמל שאמה-הכהן: איפה הנקודה האחרונה שיש לך שליטה על המוצר?
כרמל שאמה-הכהן: מתי הלקוח לוקח את---
דני פיקובסקי: בחנות.
כרמל שאמה-הכהן: אז בחנות תדאג שירשמו.
דני פיקובסקי: אבל לא רושמים.
כרמל שאמה-הכהן: אז אל תעבוד איתו.
דני פיקובסקי: אבל גם לא ישימו מדבקה.
דני פיקובסקי: כי המוצר מגיע ממקום אחר, לא מהחנות עצמה.
כרמל שאמה-הכהן: אמנם שעת בוקר מוקדמת, אבל אל תנסה לבלבל אותי.
כרמל שאמה-הכהן: מאיפה אתה נותן את המוצר ללקוח?
דני פיקובסקי: אני אסביר לך בדיוק, אני לא מבלבל אותך.
דני פיקובסקי: יש כמה מוצרים.
דני פיקובסקי: יש מוצרים שאני מוציא---
כרמל שאמה-הכהן: המוצר הכי בעייתי, מבחינתך.
כרמל שאמה-הכהן: בוא נלך על הקצה.
דני פיקובסקי: המוצר הכי בעייתי זה מוצר שלא נמסר במעמד המכירה.
כרמל שאמה-הכהן: דוגמה, בוא נהיה מעשיים.
דני פיקובסקי: מקרר.
דני פיקובסקי: אני הסברתי פעם אחת.
דני פיקובסקי: אני נכנס לסניף כפר סבא, מזמין מקרר, הוא בא בעוד עשרה ימים, לא יודע מאיפה.
דני פיקובסקי: אני לא יודע מאיפה הוא מגיע.
כרמל שאמה-הכהן: אבל מגיע בסוף מקרר?
דני פיקובסקי: מגיע נהג למטה, צועק לי, 'היי, אתה בבית?' אני אומר לו 'כן'.
כרמל שאמה-הכהן: יכול להיות שהוא לא צועק, יכול להיות שהוא לוחץ באינטרקום.
דני פיקובסקי: לא, הוא צעק לי, מעלה את המקרר.
דני פיקובסקי: יש מעלית או אין מעלית?
דני פיקובסקי: אין מעלית.
דני פיקובסקי: מעלה במדרגות, צריך לשלם עוד 400 שקל, אין בעיה.
כרמל שאמה-הכהן: העלה מקרר 200 קילו, לא יעלה מדבקה של גרם?
דני פיקובסקי: אמר לי 'הנה המקרר', פתחתי את הדלת של המקרר, יש תעודת אחריות.
דני פיקובסקי: בסדר, יש לו את האחריות.
דני פיקובסקי: אני יכול למלא אותה או לא למלא אותה, נכון?
דני פיקובסקי: יש גם מדבקה בפנים, יכול למלא אותה או לא למלא.
דני פיקובסקי: מה ההבדל?
כרמל שאמה-הכהן: נו, מה ההבדל?
דני פיקובסקי: אין הבדל.
דני פיקובסקי: בשביל מה?
כרמל שאמה-הכהן: מה ההבדל מבחינתי, אתה שואל?
כרמל שאמה-הכהן: אני אגיד לך מה ההבדל.
כרמל שאמה-הכהן: את התעודות האלה, אנחנו לא חברת שמירה, האזרחים, צריך לשמור, צריך לזכור איפה שמת אותה.
כרמל שאמה-הכהן: לפעמים אתה שומר את זה כל כך טוב שכשאתה רוצה אתה לא יודע איפה שמת את זה, כי זה חשוב לך, תעודת אחריות.
כרמל שאמה-הכהן: המדבקה היא על המוצר.
דני פיקובסקי: הוא לא ידביק.
כרמל שאמה-הכהן: מי לא ידביק?
כרמל שאמה-הכהן: אז אולי הוא גם לא יספק את המקרר.
דני פיקובסקי: לא, מי ירשום את מועד תום תקופת האחריות?
דני פיקובסקי: מי אחראי לרשום במקרה הספציפי הזה של המוביל והלקוח והמקרר?
דני פיקובסקי: מי רושם על המדבקה---
כרמל שאמה-הכהן: בוא נגיד שקודם כל לא הלקוח ותבחר מי אתה רוצה שיהיה אחראי.
כרמל שאמה-הכהן: תיתן לי הצעה מי אתה חושב הכי טוב.
דני פיקובסקי: אני לא יכול לדעת.
כרמל שאמה-הכהן: אתה לא יכול לדעת?
כרמל שאמה-הכהן: אז אנחנו נדע.
קריאה: מה קורה במידה וטעו במועד האחריות?
קריאה: מי ישא באחריות של זה?
דני פיקובסקי: אתה תגיד לי מי, את מי אתה מציע?
כרמל שאמה-הכהן: מי אחראי היום?
קריאה: האריכו את האחריות בשנה או קיצרו אותה בשנה.
קריאה: טעו, מי ישא באחריות של זה?
דני פיקובסקי: אני רוצה להתייחס למוצרים שלא אני מתקין אותם עם הטכנאים שלי ולא נמסרים פיזית במעמד הקנייה.
דני פיקובסקי: עם המוצרים האלה אין לי בעיה.
דני פיקובסקי: כשאני בא להתקין, בא טכנאי שלי, שם את המדבקה, שלום על ישראל.
דני פיקובסקי: כשנמסר במעמד המכירה, אין בעיה, אני אטיל על המוכרן למלא את זה.
דני פיקובסקי: אני מדבר על כל אותם המוצרים, והם רבים מאוד, שאין לי שליטה מתי הם מגיעים, איך הם מגיעים, על ידי מי הם מגיעים ומי ממלא שם את ה---
כרמל שאמה-הכהן: עדיין לא נתת לי דוגמה לזה.
דני פיקובסקי: מקרר, אמרתי לך.
דני פיקובסקי: מייבש כביסה.
כרמל שאמה-הכהן: מי מספק לך את המקרר?
דני פיקובסקי: מוצר שאני קונה באינטרנט.
דני פיקובסקי: אני נכנס לאתר אינטרנט וקונה שם שואב אבק ופדקס מביא לי את זה הביתה, מי ימלא?
כרמל שאמה-הכהן: אתה יכול לשים אתה את המדבקה, אתה יכול שפדקס ישימו את המדבקה.
דני פיקובסקי: מה יהיה כתוב על המדבקה?
קריאה: מי יחתום על המדבקה?
כרמל שאמה-הכהן: הוא יחתום, מה הבעיה?
קריאה: פדקס לא ישימו מדבקה, מניסיון אני אומר לך.
קריאה: חברת שליחויות לא תיקח עליה את האחריות, לעולם.
כרמל שאמה-הכהן: אז הוא ישים.
דני פיקובסקי: אני אשים את המדבקה?
דני פיקובסקי: מתי?
דני פיקובסקי: אני לא יודע מי קנה ומתי קנה.
דני פיקובסקי: הוא קנה את זה באינטרנט.
כרמל שאמה-הכהן: אבל אמרנו שזה לא קשור לזהות, זה קשור למוצר.
כרמל שאמה-הכהן: שחררת מוצר, שים ותרשום תאריך.
כרמל שאמה-הכהן: מה זה קשור מתי הוא נמכר?
כרמל שאמה-הכהן: אם הוא מספק את זה דרך פדקס, זה אומר שזה מגיע---
אתי בנדלר: לא, זה לא הוא.
דני פיקובסקי: לא אני מספק את זה.
אתי בנדלר: שקם אלקטריק.
כרמל שאמה-הכהן: אז שקם אלקטריק ישים את המדבקה.
דני פיקובסקי: לא, האתר מספק את זה עכשיו.
כרמל שאמה-הכהן: האתר ישים את המדבקה.
דני פיקובסקי: איך הוא ישים את המדבקה?
כרמל שאמה-הכהן: לא האתר, www , מי שמנהל את האתר הזה.
כרמל שאמה-הכהן: הוא כמו חנות.
כרמל שאמה-הכהן: מוצרים לא הולכים לבד לצרכן, מישהו לוקח אותם, או מישהו שולח אותם.
כרמל שאמה-הכהן: זה שלוקח ומספק פיזית, ידביק את המדבקה, או שזה ששם בדואר, ישים את המדבקה.
כרמל שאמה-הכהן: מישהו שהוא תמיד בשליטתך, או עושה עבודה עבורך.
כרמל שאמה-הכהן: זה לא אכפת לי אם אתה משלם לו דרך תלוש משכורת או חשבונית, הוא רוצה להמשיך לעבוד איתך ואתה מבקש ממנו דבר פשוט, לשים מדבקה ולכתוב תאריך, ואם אתה רוצה אמצעי בקרה, הוא יעשה את זה במקביל איתך בטלפון.
דני פיקובסקי: עד פה אני מסכים איתך, למעט הנקודה מי רושם על המדבקה הזאת---
כרמל שאמה-הכהן: מי שאתה רוצה.
דני פיקובסקי: אז כל אחד ירשום מה שהוא רוצה.
דליה איציק: למה כשטכנאי הוט מגיע אליי, הוא מוסמך מטעם הוט?
כרמל שאמה-הכהן: אתה בשתי שניות ובאפס עלות מייצר שכל מדבקת אחריות יש לה תעודת זהות, יש לה מספר.
כרמל שאמה-הכהן: אתה אומר לו 'כשאתה מתקין את המדבקה, כשאתה מדבר עם מרכז השירות', כמו כל שיחה אחרת שמבצעים בדרך כלל בהתקנות ודברים כאלה, אתה אומר לו 'מה מספר התעודה שהדבקת?', אתה רושם, תודה, 'מה התאריך שרשמת?', שומר את מסד הנתונים הזה.
דני פיקובסקי: לקוח שלא מתקשר אליי לא זכאי לאחריות?
כרמל שאמה-הכהן: למה לא? לא לקוח, זה עניין שלך, אתה שומר על עצמך, אתה לא שומר פה על הלקוח.
רז הילמן: כשבאים כמו הוט, כשבא טכנאי של החברות, אין בעיה, אתה צודק, זה בסדר, זה ישים ויעשו את זה, הבעיה היא כשזה נמכר לא מהיבואן, נמכר ממחסנים אחרים, בכלל לא קשור ליבואן.
כרמל שאמה-הכהן: מי שמביא את המוצר ללקוח, הוא לא עובד בהתנדבות.
כרמל שאמה-הכהן: הוא עובד, הוא רוצה להתפרנס, הוא רוצה להמשיך לעבוד איתך.
כרמל שאמה-הכהן: אם אתה תבקש ממנו להיות איתך, לפעול לפי הנהלים שלך בדבר---
קריאה: הוא לא שלנו.
קריאה: יש לכם טעות בהבנת התהליך.
כרמל שאמה-הכהן: אוקי, חברים, מיצינו, הבנו אתכם, תודה רבה.
נמרוד הגלילי: אני רוצה לציין בעיה שאם היום רשת שיווק מוכרת מוצר חשמלי ויש לה את האחריות לפתוח את המוצר ולציין על גבי התעודה, אז יהיה לה גם מחר על גבי המדבקה, אני חושב שזה לא ישים.
נמרוד הגלילי: אם אני אתחיל לפתוח עכשיו כל טוסטר וכל מיקרו וכל קומקום לוודא שיש את המקום ולציין את התאריך ולרשום את התאריך על גבי המדבקה, זה לא ישים.
נמרוד הגלילי: מה גם שלדעתי זה יפגע בצרכן.
נמרוד הגלילי: אם הוא ידביק את המדבקה, לפי דעתי יש בה שימוש, אבל בוא נגיד והוא לא הדביק את המדבקה ונפתח המוצר, והוא ירצה להחזיר, כי המדבקה בתוכו, אני מחויב להוציא את המדבקה ולרשום את התאריך, ואם מחר בתור צרכן אני רוצה להחזיר את זה, אני, העוסק, זכאי לגבות ממנו 100 שקל או עד 5% על ביטול עסקה.
כרמל שאמה-הכהן: מה אומר משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה על זה?
חנה טירי: אני לא מבינה.
נמרוד הגלילי: אם אני פותח את המוצר כדי למצוא את המדבקה ולרשום עליה תאריך, פתחתי את המוצר, אני זכאי, גם במוצרי חשמל, אפשר להחזיר והעוסק זכאי לגבות ממנו 100 שקל או 5%---
חנה טירי: זה בכל מקרה, אין שום קשר.
נמרוד הגלילי: ברור שזה לא קשור למדבקה, אבל אני אפתח כדי למצוא את המדבקה.
דליה איציק: אבל הפתיחה היא לא שימוש, ואם אתה עושה עד עכשיו, אז אתה עובר עברה.
נמרוד הגלילי: לא נכון.