GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
דני דנון: אולי שיווק מסחרי כמותי.
אתי בנדלר: זה מסחרי לא לצרכן.
אריק סגל: יש תרבות שלמה בנושא הזה של טעימות בכל העולם.
אריק סגל: היא לא השתנתה.
אריק סגל: בתחום הזה של היין הנושא של הטעימה זה דבר שנמצא מתערוכות, דרך חנויות יין, דרך רשתות השיווק.
אריק סגל: זה חלק מתרבות שלמה שאין לה קשר בכלל לעידוד אלכוהול.
אריק סגל: היא תרבות חזקה, דומיננטית וקיימת בכל מדינה.
אריק סגל: צריכים להחריג את הסעיף הזה וליצור אפשרות שהיקבים או כל מי שעוסק בתחום היין - גם בייבוא - יוכל לתת לטעום את המוצר שלו, כי אחרת כל התחרויות נסגרות, כל פעילות יחסי הציבור.
אריק סגל: .
כרמל שאמה-הכהן: אני מסכים איתך, רק צריך לראות איך להגדיר את זה.
יריב לוין: יכול להיות שאפשר לבוא ולעשות כאן הגדרה ששיווק כזה ללא תמורה לא יוכל להיעשות כנלווה למשהו אחר.
אריק סגל: תגדירו את זה עד רמה כמותית מסוימת.
אתי בנדלר: נותנים לך לטעום ומוכרים לך את הבקבוק.
כרמל שאמה-הכהן: זה חלק בלתי נמנע מתהליך המכירה.
יריב לוין: נניח שאת באה ואומרת שכל מי שבא ואוכל במקום מסוים מקבל את המשקה האלכוהולי חינם.
כרמל שאמה-הכהן: טעימה זה משהו שניתן ללא תמורה וללא התניה.
יריב לוין: זה ברור, אבל יכול להיות שאם נחריג רק את זה אנחנו נפתור.
יריב לוין: מישהו משיק יין חדש ועושה ערב השקה.
יריב לוין: אנחנו לא רוצים למנוע את זה ממנו.
אתי בנדלר: עדיין לא הייתה לי שהות כדי לחשוב על כל ההגדרות.
יואל הדר: ניתן לכתוב את המילים "למעט לצורך צריכה במקום".
אתי בנדלר: אני הצעתי לצורך צריכה במקום, אבל אז אמרו לי, בצדק, שזה כולל סופרמרקטים שיעשו דוכני טעימה.
כרמל שאמה-הכהן: שיעשו דוכני טעימה.
כרמל שאמה-הכהן: אי אפשר לעשות על המילימטר בכל דבר.
דני דנון: הם חוששים מזה, כי זה ילדים וזה מבוגרים.
דני דנון: הם לא עושים את זה בסופרים.
יואל הדר: לילדים אסור.
דני דנון: בגלל זה הם לא עושים את זה בסופרים.
יואל הדר: לכן אין את הבעיה הזאת.
יואל הדר: זה צריך להיות למעט לצורך צריכה במקום.
שי ברמן: חלק מתרבות האירוח בעסקים שלנו זה הרבה פעמים שבאים לקוחות קבועים.
שי ברמן: אנחנו מזמינים אותם לכוס יין.
דני דנון: אנחנו הצענו למעט צריכה במקום.
דני דנון: בפאב שלך תעשה מה שאתה רוצה למבוגר.
אריק סגל: יש סעיף שמחריג מקומות כמו בארים, מסעדות.
דני דנון: כרגע אישרנו למעט צריכה במקום.
כרמל שאמה-הכהן: אישרנו כל סוג של טעימות בכל מקום.
אתי בנדלר.: אני לא מדברת דווקא על הטעימות, כיוון שאני לא יודעת אם זאת טעימה גדולה או קטנה.
אתי בנדלר.: אנחנו אומרים למעט לצריכה במקום שבו שווק המשקה.
אמיר ונג: אנחנו מבקשים שאחרי המילה "לצרכן" נוסיף את המילים "לצרכן הסופי".
אמיר ונג: ביחסים שבין היצרן והקמעונאי יש לפעמים תהליך שנותנים אחד ועוד אחד.
כרמל שאמה-הכהן: קמעונאי הוא לא צרכן.
כרמל שאמה-הכהן: אם שולחים לבעל החנות אין בעיה.
אתי בנדלר: האם להערכת משרד המשפטים אנחנו צריכים להגדיר כאן צרכן?
אתי בנדלר: בחוק הגנת הצרכן צרכן מוגדר כצרכן שרוכש מוצר או מקבל שירותים למטרה אישית, ביתית או משפחתית.
אתי בנדלר: השאלה אם מעתיקים את ההגדרה של צרכן להצעת החוק הזאת.
דני דנון: לי אין בעיה.
אתי בנדלר: נוסיף הגדרה של צרכן כמו בחוק הגנת הצרכן.
עידית צ'רנוביץ: אנחנו מבקשים שבסיפא של 3(ב) יתווספו המילים "לרבות תכניות נושאות פרסים ושעשועונים", כדי שיהיה ברור שחל איסור.
עידית צ'רנוביץ: .
עידית צ'רנוביץ: אפשר לעשות סעיף 3(ג) חדש.
כרמל שאמה-הכהן: 3(ג).
אתי בנדלר: תעבירו לנו נוסח.
כרמל שאמה-הכהן: מה עם תכניות ריאליטי?
עידית צ'רנוביץ: אפשר להגיד תכניות באופן כללי.
אתי בנדלר: אני לא יודעת אם זה ייחשב שעשועון או לא.
עידית צ'רנוביץ: אנחנו נעביר לך נוסח ל-3(ג).
אתי בנדלר: ההצעה שעומדת להצבעה בפני הוועדה היא 3(ב) המתוקן.
כרמל שאמה-הכהן: מי בעד 3(ב) המתוקן?
כרמל שאמה-הכהן: ה צ ב ע ה בעד – פה אחד אושר מה 3(ג) אומר?
כרמל שאמה-הכהן: אם ב"אח הגדול" או בתכנית אחרת ישימו בקבוק וודקה במרכז השולחן זה יהיה מותר?
אתי בנדלר: כאן מדובר על שיווק.
עידית צ'רנוביץ: כרגע זה אסור.
קריאה: אפשר להקריא את סעיף 3(ב) המתוקן?
אתי בנדלר: ב-3(ב) יהיה כתוב כך: "לא ישווק אדם לצרכן שיווק מסחרי משקה משכר ללא תמורה, למעט צריכה במקום שבו שווק המשקה המשכר".
אתי בנדלר: תיכנס הגדרת צרכן לכל החוק הזה, לא רק לסעיף הזה.
יואל הדר: צריך את תכניות הריאליטי, כדי שלא יהיה מצב שסעיף (ב) מתיר בגלל העניין של ניתן לצרוך במקום.
אתי בנדלר: זה יהיה בסעיף (ג).
אתי בנדלר: עידית, את רוצה לחזור על ההצעה של סעיף (ג) ברמה של העיקרון?
עידית צ'רנוביץ: מוצע שחל איסור על קיומם של שעשועונים ותחרויות נושאות פרסים כאשר המשקה האלכוהולי הוא הפרס.
דני דנון: לא ישווק משקה אלכוהולי כפרס בתחרויות (1), (2) ו-(3).
עידית צ'רנוביץ: כשנגיש לכם את הנוסח לסעיף (ג) נכליל גם תכניות ריאליטי.
כרמל שאמה-הכהן: תביאי נוסח מסודר לישיבה הבאה לסעיף 3(ג).
אתי בנדלר: סעיף 3(ג) יוצבע בישיבה הבאה.
רן סלבצקי: הגבלת פרסומת 4.
רן סלבצקי: בל פרסומת מותרת למשקה משכר ייכללו רק הפרטים הבאים: (1) שם המשקה; (2) סימנו ושמו המסחרי; (3) שם היצרן וסימנו המסחרי; (4) צורת המוצר ומקום מכירתו, לרבות תמונות מקום ייצורו.
שי חרמש: תהיה פה בעיה, משום שאתה לא רשאי להגיד שיין זכה באיזה שהוא פרס, בהוקרה בינלאומית או ישראלית.
שי חרמש: זה חוסם אותך.
כרמל שאמה-הכהן: איפה אסור לך לכתוב את הפרס?
שי חרמש: כתוב מה כן.
שי חרמש: זה לא מופיע בפנים.
שי חרמש: אסור לציין שהנ"ל הוא יין בעל איכויות שזכה במדליה כזאת או אחרת.
שי חרמש: זה נחסם.
שי חרמש: זה מאוד מאוד נעול לכתוב שבתוך הבקבוק נמצא רק יין.
אתי בנדלר: זה לא רק יין.
אתי בנדלר: אסור יהיה לכתוב שמדובר בבירה דלת קלוריות או במשקה שאחוז האלכוהול בו..
שי חרמש: צריך טיפה לפתוח את זה, לתת טיפה מעבר לזה.
אתי בנדלר: אסור גם יהיה לכתוב שאחוז האלכוהול בו נמוך במיוחד.
כרמל שאמה-הכהן: איך זה בעולם הסיפור הזה?
שי חרמש: אין מגבלה בעולם.
שי חרמש: גם לא על פרסום.
דני דנון: קיימת מגבלה על שם המוצר.
שי חרמש: פה זה ממש חונק את העסק.
שי חרמש: לא מדובר על מוצר סטנדרטי.
שי חרמש: לא מדובר על מיץ.
שי חרמש: מדובר על אלפי מוצרים קטנים שצריך לתת את הדיפרנציאציה ביניהם.
כרמית פולק-כהן: דיפרנציאציה היא פרסומת.
כרמית פולק-כהן: זה כל הרציונאל.
כרמית פולק-כהן: הרציונאל להפוך את המוצר ללא אטרקטיבי.
שי חרמש: אני מציע להוציא את זה מחוץ לחוק ופתרנו את הבעיה.
כרמית פולק-כהן: אתה שומע את הרשות למלחמה בסמים.
כרמית פולק-כהן: אתה שומע את הנתונים.
שי חרמש: אני שומע הכל, אבל זה עדיין מוצר לגיטימי.
שי חרמש: עוד לא החלטנו שהוא הורג.
כרמית פולק-כהן: אני לא אומרת שזה הורג.
כרמית פולק-כהן: אני אומרת שלאופן שבו אתה מציג את המוצר יש השפעה.
כרמית פולק-כהן: צריך לבחון את ההשפעה הזאת, את ההשלכות של ההשפעה הזאת.
דני דנון: היקבים בפעם שעברה ביקשו את תמונות המקום.
דני דנון: הוספנו את זה.
סער פאוקר: חבר הכנסת דנון הזכיר קודם בירה מחליקה בגרון.
סער פאוקר: אנחנו מסכימים עם חבר הכנסת המציע שזה לא צריך להיות אפשרי.
סער פאוקר: תיאור עובדתי אם הדבר הזה זכה בתחרות או מה אחוז האלכוהול המדויק - 3.25 או 10.7 - צריך להיות מותר.
כרמל שאמה-הכהן: אחוז האלכוהול אסור לציון?
אתי בנדלר: פרסומת אסור.
סער פאוקר: פה כתוב מה מותר.
כרמל שאמה-הכהן: למה אסור לציין אחוז אלכוהול?
יורם מושקט: יש רשימה סגורה מה מותר.
כרמל שאמה-הכהן: הרשימה עוד לא סגורה.
כרמל שאמה-הכהן: כרגע היא עדיין פתוחה.
יורם מושקט: יכול להיות שצריך לכתוב מה לא לכלול בפרסומת.
כרמל שאמה-הכהן: אם מישהו רוצה לכתוב בפרסומת את אחוז האלכוהול, למה..
יואל הדר: זה לא פרסומת.
יואל הדר: זה לא נכנס להגדרה של פרסומת.
אתי בנדלר: גם שם המשקה.
אתי בנדלר: אומרים שבפרסומת מותר לך לציין.
כרמל שאמה-הכהן: את אחוז האלכוהול יהיה אפשר.
אתי בנדלר: אני חושבת שראוי לאפשר את ציון אחוז האלכוהול.
כרמל שאמה-הכהן: 5% אלכוהול.
כרמל שאמה-הכהן: אחוז האלכוהול המדויק.
יורם מושקט: הנושא של תיאור עובדתי חשוב, כמו למשל זכייה במדליה.
דני דנון: המפרסמים יעשו מה שהם רוצים עם המשפט הזה.
יורם מושקט: זאת עובדה.
דני דנון: מי יבדוק את העובדה?
דני דנון: אני מוכן שתבואו עם הצעה פוזיטיבית.
דני דנון: תגידו ציון של תוצרת ישראלית שזכתה בפרסים בינלאומיים.
אריק סגל: יש מספר נתונים שהם נתונים ברורים, כמו אזור גיאוגרפי, נתונים של מיקום, של חוזק שמותר לציין על התווית, נתונים של מפעל שנמצא במקום.
אריק סגל: כל סופרלטיב אחר שאומר שזה נהדר, שזה נפלא צריך להוריד.
כרמל שאמה-הכהן: צריך להוסיף את העניין של כשרות.
כרמל שאמה-הכהן: בסעיף (6) נוסיף את העניין של כשרות.
שי חרמש: מעבר לקו הירוק.
עינת לוי: היה יותר נכון אם הייתם מחריגים את מה שאסור לפרסם, לא את מה שמותר.
כרמל שאמה-הכהן: אנחנו הולכים על הצד החיובי הפעם.
דני דנון: אנשי היקב, האם יש לכם הצעה פוזיטיבית?
אריק סגל: להשאיר תיאורים עובדתיים מוכחים, כמו אזורים גיאוגרפיים, פירוט של המוצר עצמו שמותר בחוק - יש הגדרות ברורות לזה - תיאור של זכיות או דברים מסוימים.
אריק סגל: אתה לא יכול לפאר, אבל הדבר צריך להיות מאוד מוגדר.
אריק סגל: חלק גדול מאזורי ייצור האלכוהול והיין נמצא באזורים מאוד מוגדרים.
דני דנון: אל תפתחו את היריעה.
דני דנון: אפשר לציין זכיות מוכרות, אבל לא לפתוח את הכל כי זה משנה את מהות החוק.
אתי בנדלר: מה זה זכיות מוכרות?
אתי בנדלר: מוכר על ידי מי?
כרמל שאמה-הכהן: מחר יעשו תחרות מחוץ לכנסת ויגידו שהם זכו בתחרות.
דני דנון: אני הייתי מוסיף ציון זכיות מוכרות של תוצרת ישראלית.
אתי בנדלר: יש הסכמי סחר בינלאומיים שישראל חתומה עליהם.
אתי בנדלר: אתמול פניתי אליהם כדי שיבדקו את כל הנושא הזה.
אתי בנדלר: יש להם עמדה מאוד ברורה.
שי חרמש: יש הסכמי סחר.
שי חרמש: אני הראשון בעד לחסום יין מייבוא, אבל.
סער פאוקר: אני מבקש להפנות לסעיף (2).
סער פאוקר: אפשר לכתוב תיאור עובדתי נכון שאיננו משבח את המוצר.
אתי בנדלר: זה בהחלט משבח.
סער פאוקר: לא מחליק בגרון, אלא תיאור עובדתי.
דני דנון: אפשר להוסיף את ארץ הייצור, מקום גיאוגרפי, דברים שאי אפשר להתווכח עליהם.
כרמל שאמה-הכהן: אין בעיה עם ארץ הייצור.
שי חרמש: זכיות במדליות?
דני דנון: בעייתי.
אתי בנדלר: מקום ייצורו, לרבות תמונות של מקום ייצורו.
אריק סגל: יש מצב עובדתי שהעיתונות תורשה לכתוב על המדליה ועל הזכייה, אבל הפרסום שמציין עובדה מסוימת לא יוכל לעשות את זה.
אריק סגל: לא הולכים להחריג את העיתונות, היא תציין את זה.
אריק סגל: מי שיעשה את הביקורת על המוצר יכתוב את זה.
אריק סגל: המפרסם, דהיינו היקב, היצרן או היבואן לא יוכלו לציין עובדה שהיא לא עובדה מפארת.
דני דנון: אם וודקה אבסולוט תחליט שהיא זכתה בפרס של הוודקה הטובה לצעירים תהיה לנו בעיה.
אריק סגל: הנושא הזה מאוד מוגדר.
אריק סגל: ברור שכל דבר שמיועד לצעירים מוחרג החוצה, אבל אם זכה יין כיין הכי טוב בעולם או כמשקה הטוב ביותר בתחרות מקובלת זאת עובדה.
אריק סגל: אין תחרות שאומרת שהיין טוב לבן 16.
אריק סגל: לא קיים דבר כזה בעולם.
אריק סגל: זאת הגדרה מפארת.
אריק סגל: יש עובדות שהן עובדות.
אריק סגל: שמפניה מייצרים באזור שמפן, יקבי רמת הגולן מייצרים ברמת הגולן.
אריק סגל: אלו עובדות.
כרמית פולק-כהן: את זה מותר לך להכניס.
אריק סגל: מי שזוכה בפרס מציין את זה.
דני דנון: הכנסנו את ארץ הייצור, תמונות של מקום הייצור, את האזור הגיאוגרפי.
דני דנון: יש לכם בעיה עם הנושא של הפרסים.
דני דנון: גם לנו יש בעיה, כי לא נשים פה משהו שיפתח את כל החוק.
כרמל שאמה-הכהן: יש לכם הגדרה לתחרויות מוגדרות, אובייקטיביות?
אריק סגל: עיתונאי שיכתוב ביקורת יין – זה קיים בכל העולם - יכול לכתוב מה שהוא רוצה.
אריק סגל: הוא יכול לתת ציון שזאת גם המלצה.
דני דנון: אם תוכלו לבוא עם משהו ספציפי לתחרויות אנחנו איתכם.
עינת לוי: יש תחרויות מוכרות בינלאומיות שאפשר להכניס אותן.
כרמל שאמה-הכהן: אפשר לציין את שם התחרות ואת המיקום שבו הוא זכה.
כרמל שאמה-הכהן: אפשר לציין דברים יבשים, בלי העניין של משפיע , עושה טוב או עושה רע.
כרמל שאמה-הכהן: יש לנו את סעיף 4(1)-(7).
כרמל שאמה-הכהן: ה צ ב ע ה בעד – פה אחד אושר בזה הישיבה נעולה.
נחמן שי: אנחנו פותחים פה.
לאה ורון: הוראת מעבר ועוד הבהרה שיושב ראש הוועדה קידם עד לתקנה הזו.
ניר ימין: הגענו, אדוני, לתקנה 10, שעניינה תחילה והוראת מעבר.
ניר ימין: אני חושב שעורכת דין חגית אייזנמן קראה והתחילה להסביר אותה בסוף הדיון האחרון.
ניר ימין: נשאר נושא אחד פתוח, שאני מבקש מהוועדה לקבל הבהרה לגביו, זה העניין של ההוראה שאומרת שברגע שיש זוכה במכרז, מנהל מינהל הדלק חייב בתוך 90 ימים לפרסם מפרט.
ניר ימין: גם בדיון הראשון שבו הוועדה החליטה לגבי העניין הזה וגם בדיון הקודם, עלו השאלות האלה, ויושב ראש הוועדה ביקש להביא נוסח מוצע שיגיד מה קורה בתוך אותם 90 ימים, אם יש איזה שהם, או נסיבות חריגות, או שבית משפט קובע שאי אפשר להכריז על הזוכה כזוכה חלוט.
ניר ימין: מה שאני הצעתי בדיון הקודם, ותיכף נציגי הממשלה יגידו גם מה ההצעה שלהם, אני הצעתי שמנהל מינהל הדלק יאשר מפרט אחרי שיש לו זוכה בתוך אותם 90 ימים, אלא אם כן בית משפט הורה אחרת.
ניר ימין: אני חושב שנציגי הממשלה, עורכת הדין עדנה הראל וגם עורכת דין אייזנמן, שהעבירה אליי אתמול נוסח מוצע, יתייחסו גם לכך שיכולות להיות גם נסיבות חריגות אחרות שמצדיקות אי אישור קווי מפרט.
חגית אייזנמן: למיטב הבנתי זה גם עלה בוועדה, האפשרות של נסיבות---
ניר ימין: כן, אמרתי, אני חושב שעורכת דין הראל העלתה את זה בוועדה, בישיבה הקודמת.
לאה ורון: אני מבינה שאתם מתייחסים לתקנה 3 בתקנות, אז אני מציעה שחברי הכנסת יפתחו בתקנה 3.
שי חרמש: היועץ המשפטי, תקנה 3, באיזה פסקה?
ניר ימין: תקנה 3, אנחנו מדברים על תקנת משנה (ג) ותקנת משנה (ה) שקשורה אליה.
ניר ימין: תקנת משנה (ג) אומרת שאם נקבע תקן שמסדיר את נושא המפרט, אני לא אקרא את כל התקנה, אבל הסיפה שלה אומרת:
ניר ימין: במקור היה כתוב 'רשאי המנהל לאשר', לבקשתך זה שונה ל'יאשר המנהל מפרט'.
ניר ימין: כמובן במועדים שקבועים בתקנת משנה (ה) שמתייחסת למועדים לאישור המפרט, ושם גם היו תיקונים בוועדה, אני לא אפרט אותם, בתוך שנה במקום שנה וחצי, שנה ורבע, שנה ושלושה חודשים, וגם שם במקום שהמנהל יהיה רשאי לאשר, הוא יהיה חייב לאשר, ובלבד שאם נבחר בהליך תחרותי, אז המנהל יאשר את המפרט כאמור בתוך 90 ימים מיום שנבחר זוכה.
ניר ימין: ההחלטה של הוועדה דיברה על זוכה חלוט וניסינו לתת לזה איזה שהוא ביטוי, לכן אמרנו שבלבד אם בתוך אותם 90 ימים בית המשפט לא קבע אחרת, ועלתה פה הצעה גם שיכולות להיות גם נסיבות חריגות אחרות, שמצדיקות את זה.
ניר ימין: לטעמי זה פתח קצת רחב מדי.
ניר ימין: אני הייתי מציע להשאיר רק הוראה של בית משפט בהקשר הזה.
ניר ימין: אני לא יודע כל כך מה זה אומר 'נסיבות חריגות אחרות'.
שי חרמש: חריגות אחרות?
שי חרמש: עברו 12.5 שנים.
שי חרמש: די, מספיק, חבר'ה.
שי חרמש: בית משפט, בית משפט, כל השאר...
ניר ימין: זו הצעה שעלתה מטעם משרדי הממשלה, אז אולי הם ירצו להסביר אותה.
חגית אייזנמן: זה, לדעתי, חלק מהפרוטוקול.
ניר ימין: זה עלה מהפרוטוקול, אבל יושב הראש בישיבה הקודמת ביקש להביא איזה שהיא הצעה לעניין הזה.
חגית אייזנמן: אני לא יודעת להצביע כרגע על נסיבות חריגות שרלוונטיות לעניין הזה.
ניר ימין: אתם מוכנים להסתפק רק ב'אלא אם כן קבע בית המשפט אחרת'?
עדנה הראל: זה לא מדויק.
עדנה הראל: אתה מתכוון שאם הורה בית משפט אחרת בהליך שהוא הליך כנגד הזכייה.
עדנה הראל: זה לא מקנה סמכות לבית משפט מכוח הליך כאן ואם יש איזה שהן בכל זאת נסיבות שהן לא במסגרת ההליך, שהן במסגרת, לצורך העניין, ביטול ההליך, זאת אומרת שיקול דעת שמבחינת המדינה, לצורך העניין נניח שמסתבר שיש בעיה עם זכויות היוצרים.
עדנה הראל: אחרי הזכייה במפרט בכל זאת עולה חשש לאיזה שהוא קושי בזכויות היוצרים ואישור המפרט ייצור מצב ובעצם ישנה את המצב המשפטי לגבי מפרט שיש לגביו חשש לפגיעה בזכויות יוצרים כצד שלישי.
עדנה הראל: האם אין חובה למדינה להימנע מהפגיעה הזאת?
עדנה הראל: להימנע מיצירת המצב?
עדנה הראל: זה לא שפה אתה יוצר הליך שבמסגרתו יכולה המדינה לפנות לבית משפט לבקש סעד בהליך חדש מכוח העניין הזה.
עדנה הראל: זה סוג המקרים, הנסיבות המיוחדות, שאני כיוונתי אליהן כשהעליתי את האפשרות הזאת בפעם שעברה.
חגית אייזנמן: אפשר אולי לכתוב 'מניעה אחרת על פי דין'.
עדנה הראל: יכול להיות ש'מניעה אחרת'.
שי חרמש: צריך לומר ביושר, אתם רוצים שזה יתחיל לעבוד?
שי חרמש: לפרוטוקול, אתם רוצים שזה יתחיל לעבוד?
עדנה הראל: אדוני, חבר הכנסת חרמש, כן.
שי חרמש: אז נגמר.
עדנה הראל: ואולם---
שי חרמש: אני מניח שלאיש שיושב לשמאלי יש ניסיון, שיקול דעת, ידע מקצועי, צוות מקצועי מלומד, יועצים משפטיים בשפע, בכל הרמות, שיעזרו לו להימנע מתקלות שיגרמו לזה שכל מיני דיונים פורמליים, ביורוקרטיים, בין משרדיים, יגרמו לזה שזה ייקח עוד 12.5 שנה.
שי חרמש: בגילי, עדנה, אני כבר לא יכול לחכות יותר.
נחמן שי: חבר הכנסת חרמש, אני מבין שאתה רוצה להתקדם.
שי חרמש: אנחנו נישאר על הקטע המשפטי כמו שעלה.
ניר ימין: אני חושב שדווקא אחרי שעורכת דין הראל ועורכת דין אייזנמן הסבירו, יכול להיות שיש מקום להוסיף את התוספת הזאת.
ניר ימין: אני מודה שלא הייתי מודע לנסיבות שעלו כאן בנוסח קודם, אבל באמת אפשר לצמצם את זה ולהגיד 'מניעה אחרת לפי דין', ואז אתה יודע שזה לא שיקול דעת של המנהל, אלא שיש איזה שהוא דין שמונע מבעדו---
שי חרמש: לי ברור דבר אחד, ביום שיוכרז הזוכה יהיו ארבע תביעות משפטיות.
שי חרמש: זה הרי כתוב בתוך החוק, עם ההכרזה על החוזה, יפנו כל אלה שלא זכו לבית משפט.
קריאה: ואז זה עוד חמש, עשר שנים.
עדנה הראל: זה בכל מקרה, אמרנו שיש צו של בית משפט שמונע.
עדנה הראל: אבל צריך להיות 'זולת אם בית משפט הורה אחרת בהליך לעניין הזכייה'.
עדנה הראל: צריך לברר את זה, ניר, ומצד שני, אני חושבת אם יש מניעה אחרת על פי דין, אני מבקשת, אם אפשר בכל זאת, לאשר.
ניר ימין: אני חושב שיש הרבה היגיון במה שאמרו נציגי הממשלה, וזה להחלטתכם, חברי הוועדה.
נחמן שי: מה אתה חושב, חבר הכנסת חרמש?
נחמן שי: חוץ מהרצון להכשיר את.
שי חרמש: אני רוצה להגיד לך דבר אחד, ממלא מקום יושב ראש הוועדה, הדיון הקודם בתקנות היה בינואר, תבין את הקצבים של הדברים.
לאה ורון: לא, ב-27 ביוני 2011.
שי חרמש: לפני היה ינואר.
לאה ורון: היה פברואר, 14 בפברואר.
שי חרמש: ארבעה חודשים.
שי חרמש: בינתיים חוגגים עלינו, חוגגים על הטנקים של הדלק, חברות הדלק חוגגות על הצרכן והחוק הזה.
שי חרמש: עכשיו ניתן עוד אפשרות למניעה ועוד אפשרות לדיון ועוד אפשרות---
ניר ימין: אבל זו רק מניעה לפי דין, זה לא מניעה שבשיקול דעת מאוד רחב שאפשר לעשות בה שימוש, שאתה פותח פתח שאתה לא יודע לאן אפשר לקחת אותו.
ניר ימין: אני חושב שזה---
נחמן שי: יש פה עוד שני דוברים.
שמריהו ארביסמן: אני רוצה, ברשותכם, אדוני היושב ראש, להעלות נושא שבדיון הקודם בנושא---
לאה ורון: סליחה, אדוני, זה קשור לתקנה 3?
שמריהו ארביסמן: כן.
שמריהו ארביסמן: בדיון הקודם העלינו את הבעיה שנוצרת כתוצאה מהאיחוד, שאנחנו, חברות ההסעה, מקבלים החזר על הבלו.
שמריהו ארביסמן: על פי כמות הדלק שאנחנו צורכים, אנחנו מתקזזים.
שמריהו ארביסמן: כל אחד ואחד מאיתנו, בעלי החברות, עובד עם תחנת דלק אחרת, אנחנו לא יכולים לקחת מתחנה אחת, או לקבל קיזוז דרך זה שנהיה מתודלק---
שי חרמש: אז תקנו בתחנה אחת.
שי חרמש: תורה לנהגים שלך להיכנס לתחנה אחת.
מתי יצחק: אז אתה משמיט את הדלקן האוניברסלי.
שי חרמש: לא, זכותו של משתמש להחליט כשהוא נוסע שהוא קונה רק אצל ברקוביץ בפתח תקווה, מה קרה?
מתי יצחק: אז רק אם יש לו הסכם, זה זה.
שי חרמש: לך מותר, לתחנת הדלק אסור.
שי חרמש: לך אין בעיה.
שמריהו ארביסמן: במידה ואני משתמש בתחנה מסוימת---
שי חרמש: אתה מודיע לנהג שלך, אתה דורך רק בפז בחארט אל ת'נק, לא משנה.
קריאה: אבל יש פז בכל חלקי הארץ.
שי חרמש: אתה יכול לסגור הסכם עם תחנה אחת, עם חברה אחת, עם שתי חברות ושתי תחנות.
שי חרמש: מה שאתה רוצה, אתה יכול לעשות.
שי חרמש: ההסכם בידיך.
שי חרמש: להיפך, אתה מקבל חופש בחירה---
מתי יצחק: אבל כל המגמה היא הפריסה.
שי חרמש: מה זה בעיה שלו?
מתי יצחק: אז הוא אומר לך שלא---
קריאה: הוא מדבר על הדיווח של הבלו.
שי חרמש: כל החוק הזה מטפל בהם, לא בך.
שי חרמש: לך זה נותן אפשרויות בחירה, להחליט, רוצה, רוצה, לא רוצה - לא רוצה.
שמריהו ארביסמן: כן, אבל למי אני מגיש את הקיזוז?
קריאה: חברת הדלק עושה את זה עבורך גם היום.
שמריהו ארביסמן: מול חברת דלק אחת אני עובד, או דלק, או פז.
קריאה: חברות הדלק היום עושות את זה.
שי חרמש: זה לא גורם לך שום נזק.
מתי יצחק: אבל איך הוא יסתובב בין חברה לחברה?
שי חרמש: שייסע רק לחברה אחת שהוא בוחר.
קריאה: הוא עדיין יכול לקבל דוח אחד שמאגד לו את הכל.
שוקי שדה: זה יהיה סגור במסגרת החקיקה?
שי חרמש: מה שאתה רוצה.
שי חרמש: אתה תעשה מה שאתה רוצה בבוקר, תגמור עם מי שאתה רוצה, אל תגמור אם אתה רוצה, היום תקנה עם זה, מחר תקנה.
שי חרמש: .. אתה יכול לעשות מה שאתה רוצה, זה היתרון בעניין.
שוקי שדה: כלומר אני יכול לחתום חוזה עם חברה אחת, או עם---
שי חרמש: אתה לא רואה?
שי חרמש: הצד הזה פחות מתלהב, לך אין בעיה.
מתי יצחק: לא, לשיטתו יהיה לו לרכב אחד ארבעה דוחות.
נחמן שי: אתה נהנה מהתהליך, אתה לא רוצה להגיע לסיומו.
שוקי שדה: ולתדלק רק עם אחת בכל הארץ, איפה שאני רוצה.
נחמן שי: השאלה שהעליתם נראית לי מאוד עקרונית.
ניר ימין: אני רק אציין, כל ההוראות של התקנות אושרו, למעט ההוראה שנוגעת לתחילה והוראות מעבר.
ניר ימין: מה שאני מתייחס אליו עכשיו זה רק הבהרה, גם היא לתקנה שכבר אושרה, וההערות שהועלו---
שוקי שדה: אבל את זה אנחנו העברנו כבר בפעם שעברה, אם אתה זוכר.
לאה ורון: זה מה שאומר היועץ המשפטי, שמשאישרה הוועדה סעיף זה או אחר, הוועדה לא יכולה לחזור לדון בו אלא אם כן התבקשה על ידי מי מחברי הכנסת בקשה לדיון מחדש, וזה הושם על סדר היום וכולי.
שוקי שדה: אני רק רוצה להבין, ברשותכם, האישור הוא האישור שנאמר כאן?
שוקי שדה: כלומר שאני יכול ליצור קשר עם חברה אחת בלבד או עם שתיים או עם שלוש?
שי חרמש: או עם תחנה בודדת.
שי חרמש: תחנה של פז, התקשרות עם דלק, מה שאתה רוצה.
שוקי שדה: כלומר כל האפשרויות פתוחות.
שי חרמש: בלי להחליף ברזלים.
שי חרמש: זו כל החכמה.
שוקי שדה: זה מבחינת החקיקה?
לאה ורון: אני מציעה לוועדה לחזור לסעיף 3, להבהרה שנדרשה.
לאה ורון: עורך דין ימין, אתה קיבלת את התשובה למה שרצית?
ניר ימין: אני אחזור על זה שוב, כדי לוודא, כדי שזה גם יירשם.
ניר ימין: הכוונה היא שבתוך 90 ימים מנהל מינהל הדלק צריך לאשר את המפרט, אלא אם כן הורה בית המשפט אחרת בהליך שנוגע לזכייה, או שיש מניעה אחרת לפי דין.
ניר ימין: זה מקובל על חברי הוועדה?
שי חרמש: יש לי שאלה.
שי חרמש: המכרז מתנהל בנוהל מכרז מסודר, שבו כתוב מרישה ועד סיפה כל החוקים והתקנות, הכל מעוגן בתוך המכרז, למה להוסיף שלייקס על שלייקס?
ניר ימין: אבל פה אתה קובע הסדר ספציפי, שאתה מכריח את המנהל לאשר מפרט.
ניר ימין: זה לא קבוע במכרז.
שי חרמש: זה כתוב במכרז.
עדנה הראל: אני אסביר.
עדנה הראל: אישור המפרט מתחיל מרוץ של זמנים שאחריו מתחיל מניין עברות.
עדנה הראל: לדוגמה, לצורך אי התקנת התקנים במספר משאבות מסוים בתחנה וכולי.
עדנה הראל: זאת אומרת, מועד האישור הוא מועד רלוונטי לעניין ההוראות, מועד האישור הוא מאוד מהותי, הוא משנה זכויות, הוא משנה מעמד.
עדנה הראל: עכשיו, עשיתי את המכרז, התכוונתי לפעול, הכל כדת וכדין, כבר היו דברים מעולם.
עדנה הראל: אחרי שהסתיים המכרז ונבחר הזוכה, מסתבר שיש קושי, יש קושי במימוש הדבר הראשון בערבות הביצוע.
עדנה הראל: אני לא יודעת, יכולים להיות קשיים שאתה בא ואומר, אני גם משנה מצב של גורמים שלישיים, או הדוגמה שהבאתי, שמסתבר שיש בעיה בזכויות היוצרים.
עדנה הראל: אני משנה מצב של גורמים שלישיים, אני מתחיל לספור להם, אני מחייב אותם להתקין, ומצד שני אני יוצר מצב שלא הייתי מודע לו בזמן עריכת המכרז, או הוא שיקר, או רימה, או הטעה, הוא טעה.
עדנה הראל: כל מיני סיטואציות יש, גם בעריכת מכרזים הכי תקינים ובדרך הכי מיטבית וזהירה.
עדנה הראל: כולנו בסופו של דבר בני אדם ולכן יש הבדל מהותי בין השלמת ההליך ובין האישור.
עדנה הראל: אם לרשות נודע העניין שברור שיוצר מניעה, אז אי אפשר לקשור לה את הידיים ולחייב אותה לשנות את המצב, גם כלפי צדדים שלישיים.
עדנה הראל: הרי גם לרשות יש אינטרס לבצע את זה, הרי גם הזוכה יתבע אותה אם היא לא תכריז עליו ויעבור זמן וזה.
עדנה הראל: ..
עדנה הראל: זאת אומרת, כל הדרישה שלך לחייב כשהיה כתוב קודם 'המנהל רשאי להכריז', אז הבעת אי אמון ברצונו של המנהל, הרי הוא כבר השקיע את הזמן, הוא כבר בחר, כבר יש זוכה שזכה, שיתבע אותו אם הוא לא מכריז עליו כדין.
עדנה הראל: זאת אומרת כל הסיטואציה שבה אתה מחייב את המנהל ואתה מגיע---
שי חרמש: עדנה, יש מקום לפרנויה?
עדנה הראל: לטעמי לא, אבל היא קיימת.
עדנה הראל: אני רואה אותה ואני לא מתווכחת איתה.
עדנה הראל: היא קיימת, היא יושבת פה לידי.
עדנה הראל: בסדר, מאה אחוז.
עדנה הראל: אבל עדיין אל תיצור מצב שבו המינהל, ידיו קשורות כאשר יש נסיבה על פי דין שמונעת ממנו.
עדנה הראל: באמת, שלא בין הפטיש לסדן להיות.
עדנה הראל: זו סיטואציה שבעיניי לא נכון שתקנות ידרשו כך מהמינהל.
ניר ימין: אני חושב שאנחנו יוצרים תסבוכת משפטית כשאנחנו יודעים מראש.
ניר ימין: לפעמים נוצרות תסבוכות משפטיות שאי אפשר לצפות אותן, ואני חושב שאם התקנה הזאת תאושר כפי שהיא, כך, אנחנו יודעים שעלולה בסבירות לא מאוד נמוכה, בסיכויים סבירים, שתהיה תסבוכת, ואנחנו לא מתייחסים לכך, אנחנו שותקים ואני חושב שזה לא נכון.
אביב לב: אני מחברת יונה אברך, חברת דלק קטנה.
אביב לב: אני דווקא כן רוצה לחזור לבעיה שהבחור פה העלה ולא לפתור אותה די בקלות, כפי שחבר כנסת חרמש ענה כרגע.
אביב לב: אני מבין את התשובה של ללכת מהר, אבל זה מעקר, לדעתי, את התקנה הזו.
אביב לב: אני רוצה בכל זאת לחזור, כי אני חושב שזה שווה התייחסות, כי השאלה הזו היא שאלה שאפשר לפתור אותה, אבל צריך לתת את הדעת עליה.
אביב לב: צריך גם להסתכל על הפרקטיקה, מה שקורה בשוק.
אביב לב: מה שהבחור העלה, דובר על כל החברות המסחריות, כמעט כולן, מי שמותר לו לקבל החזר בלו, מגישות את ההחזר.
אביב לב: הפרוצדורה, שהן עוברות דרך חברת הדלק, זה מקל מאוד את החיים.
אביב לב: אם חברה תרצה להתקשר עם דלק, פז, סונול, לא משנה מה, זאת הכוונה.
אביב לב: אם אתה תיתן תשובה אחרת, אתה מפקשש את הכוונה.
שי חרמש: אני מאפשר גם תחנות בודדות.
אביב לב: נכון, אבל אם כל חברת היסעים כזאת, בגלל שהיא חייבת להגיש את הדוח הזה בצורה מאוחדת לרשויות הבלו---
קריאה: היא יכולה לעשות את זה אצל רואה חשבון מטעמה.
אביב לב: אני אומר שזה פתיר, אבל צריך לחשוב על זה, בכל זאת, שלא יהיה פה משהו שאחר כך צריך לעשות תיקון לתקנות.
אביב לב: כל חברה, אם הוא יגיש את הדוח בנפרד מחברת דלק, כי לחברת דלק אין קשר לחברת סונול, ויגיש גם דוח נוסף מחברת סונול, כי הוא בחר לעשות התקשרות עם שתי חברות, כפי שהתקנות סוף סוף נותנות לו, אבל פתאום בבלו יגידו לו 'אדוני, אתה הגשת שני דוחות, זה לא תקין.
אביב לב: קח, תלך לרואה חשבון שלך, תעשה את זה בנפרד', ייקח לך שלושה חודשים עד שרואה החשבון יכין את הדוח, ועוד שלושה חודשים---
יהודה גסנר: למה חשבוניות מס ערך מוסף אפשר לאסוף חשבוניות ו---
אביב לב: התקנות אומרות בבלו, כשאתה מגיש דרך חברת דלק, התהליך הוא הרבה יותר קצר.
אביב לב: האנשים האלה, חשוב להם לקבל את הבלו בחזרה.
יהודה גסנר: הדיווח הוא לפי צריכה.
נחמן שי: יש לי בקשה.
נחמן שי: אני רוצה שנתמקד.
נחמן שי: יש לנו את תקנה 3 ו-10 לסיים, ואחריהן, אם יהיו הערות כלליות, נאסוף את ההערות הכלליות, כי זו הערה שלא נוגעת ל-3, אם אני לא טועה.
אביב לב: כן, אבל זו התייחסות לעניין של---
נחמן שי: גם ההערה ההיא לא היתה במקום.
נחמן שי: יש הערות ל-3?
נחמן שי: אם אין ל-3, עוברים ל-10.
נחמן שי: אם אין ל-10, עוברים הלאה, ואז נעשה דיון כללי, נראה אם יש משהו נוסף, ואנחנו צריכים לסיים את זה, אחרי 12.5 שנים.
נחמן שי: חבר הכנסת חרמש, אתה מעכב?
לאה ורון: תקנה 10.
לאה ורון: בבקשה, עורכת דין אייזנמן.
חגית אייזנמן: הקראנו את זה בפעם שעברה, אבל אין לי בעיה.
חגית אייזנמן: "10.
חגית אייזנמן: תחילתן של תקנות א' ו-8, 36 חודשים מיום שאושר מפרט לפי תקנה 3'.