GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
שירה בריק-חיימוביץ: אם מסתכלים על תכלית החוק, אז קהל היעד של המודעות האלו של ריבוי מוצרים הוא לא משקי בית.
אורי מקלב: מה לגבי עיתון שיפרסם סתם תמונה של ליל הסדר עם הסבא, הנכדים והילדים כאשר גם בקבוק היין יופיע בתמונה?
אורי מקלב: מי יקבע שזה לא לצורך פרסום?
אורי מקלב: זה פרסום סמוי.
אריה אלדד: מה לגבי אלה שמפרסמים עגלה ענקית עמוסת מוצרים ומבצבץ ממנה בקבוק?
אריה אלדד: האם חל עליהם או לא חל עליהם?
אורי מקלב: חל עליהם כרגע.
אתי בנדלר: כרגע בהתאם לנוסח זה חל.
אריה אלדד: זאת גזרה שהציבור לא יכול לעמוד בה.
יורם מושקט: נראה לי שצריך להוריד את המילה "זמינה לציבור" ולגמור את העניין.
יורם מושקט: הגדרה של פרסומת נכונה כשנכתב שהיא מיועדת לציבור.
יורם מושקט: כאשר נכתב שהיא זמינה לציבור אנחנו מגיעים לאותו בקבוק נשכח בתוך העגלה שאף אחד לא התכוון לפרסם אותו.
אורי מקלב: אולי זה פותר את מה שאני העליתי, אבל לא פותר.
יורם מושקט: המילה "זמינה" הופך כל דבר לפרסומת.
אורי מקלב: כל מה שמפורסם זאת העגלה.
יורם מושקט: אנחנו התכוונו לפרסם את בקבוק היין.
אורי מקלב: אולי המילה "זמינה" פותרת את מה שאני העליתי, אבל היא לא פותרת את מה שחבר הכנסת אלדד העלה.
שירה בריק-חיימוביץ: נוער לא יקנה בקבוק של וודקה אבסולוט בגלל אותה עגלת מוצרים.
שירה בריק-חיימוביץ: השאלה אם אי אפשר למצוא פתרון אחר.
אורי מקלב: לא אם זה נמצא בתוך 10 מוצרים שהם לא אלכוהוליים.
כרמל שאמה-הכהן: אפשר לקבוע פרופורציה.
כרמל שאמה-הכהן: אם הוא פחות מ-5% משטח המודעה.
אורי מקלב: 5% זה מוגזם.
כרמל שאמה-הכהן: אם זאת תמונה של שולחן ליל הסדר, אז היין לא אמור לתפוס יותר מאחוז משטח המודעה.
כרמל שאמה-הכהן: אם אתה אומר 5% אתה יכול אפילו לשים כמה בקבוקים.
כרמל שאמה-הכהן: אם זאת עגלה עם עשרות מוצרים ויש עוד נפח של מודעה, אז 5% זה מספיק.
כרמל שאמה-הכהן: אם זאת מודעה שלא משווקת את הבקבוק, לא קוראת לקנות אותו ולא מסמנת את המחיר שלו אין עם זה בעיה, אפשר לשים בקבוקים בתוך עגלות.
כרמל שאמה-הכהן: המודעה היא לא אפקטיבית למה שאנחנו חוששים ממנו.
כרמל שאמה-הכהן: אין למודעה כזאת אפקט שלילי.
דני דנון: בסעיף 5 צריך לעשות את ההחרגה הזאת.
אתי בנדלר: אני עדיין לא בטוחה שהמקום היחידי הראוי הוא העיתונים, כי אנחנו מדברים על סעיף 2.
אתי בנדלר: יש עוד סעיפים שצריך לראות אם זה רלוונטי או לא רלוונטי לגבי עצם ההגדרה של פרסום.
אתי בנדלר: ייתכן שאנחנו לא מדברים רק על עיתונים, אלא על דברים נוספים.
אתי בנדלר: ייתכן שלא.
דני דנון: המהות של הבעיה עלתה מהפרסומות שמגיעות מהרשתות ויש בהן סל מוצרים.
דני דנון: אפשר להתייחס לזה בהמשך.
אורי מקלב: אותה תמונה נמצאת בשלטי חוצות.
כרמל שאמה-הכהן: אם זאת לא מודעה למכירת המוצר ומגדילים את זה בגודל אין בעיה.
כרמל שאמה-הכהן: עשינו איזה שהוא סוג של איזון.
כרמית פולק-כהן: אנחנו בעצם חוטאים למטרה של כל החוק הזה, כי אנחנו יוצרים איזו שהיא קונסטלציה שבה ניתן יהיה בסופו של דבר לפרסם את המוצר הזה.
שי חרמש: תחליטי להוציא את היין מחוץ לחוק ופתרנו בכלל את הבעיה.
כרמל שאמה-הכהן: אנחנו לא בסרט שחור לבן.
דני דנון: בואו נסכים שצריך לעשות את ההחרגה הזאת.
דני דנון: במהלך הישיבה הייעוץ המשפטי ימצא את המיקום של זה.
אתי בנדלר: אני רוצה להבין מה ההחרגה.
דני דנון: מדובר על כך שכשיש סל מוצרים בפרסום והמוצר לא עולה על אחוז מסוים משטח הפרסום שייקבע בתקנות, יהיה אפשרי לשים את המוצר.
לאה ורון: המוצר זה משקה משכר?
כרמית פולק-כהן: השאלה אם זה יהיה רק בעיתונות, או שאולי גם בתכניות כמו "כוכב נולד" בהן מתפרסם שולחן ליל הסדר עם בקבוק היין וכוסות היין.
אתי בנדלר: על המיקום נדבר אחר כך.
אתי בנדלר: כרגע מדובר בהחרגה.
אתי בנדלר: הוועדה תחליט בהמשך באיזה סעיפים תחול ההחרגה.
אתי בנדלר: מדובר על כך שזה לא יחול על משקה משכר הכלול בפרסומת של מוצרים שאינם משקה משכר וגודל המשקה מסך המודעה אינו עולה.
כרמית פולק-כהן: בזה המחלקה המסחרית כן תעמוד?
כרמית פולק-כהן: היא תתחיל לחשב אחוזים?
שירה בריק-חיימוביץ: צריך לעשות משהו שיהיה יותר קל לעמוד.
כרמל שאמה-הכהן: 5%.
כרמית פולק-כהן: הרבה יותר פשוט אם משרדי הפרסום ידעו שאסור לכלול משקאות אלכוהוליים בפרסומת.
שירה בריק-חיימוביץ: הרבה יותר פשוט להוציא את כל הדבר הזה בכלל מהחוק.
שירה בריק-חיימוביץ: אם התכלית היא בני נוער.
כרמית פולק-כהן: פרסום אלכוהול הוא לא זכות יסוד.
כרמל שאמה-הכהן: מה לגבי העניין של אינו מציג את מחיר המוצר?
אתי בנדלר: לגבי העניין של אינו מציג את מחיר המוצר אני לא בטוחה.
אתי בנדלר: בזה אני מציעה לדון כשנגיע לסעיף של הפרסומת לסל מוצרים.
מרינה אוסטפלד: העמדה שלנו הובהרה בישיבה הקודמת.
מרינה אוסטפלד: אנחנו המשרד שאמון על ביצוע החוק הזה, כולל פרסומת.
מרינה אוסטפלד: לקחנו את זה על עצמנו.
מרינה אוסטפלד: כל דבר שיגרום לפרשנות כזאת או אחרת, לאי בהירות כזאת או אחרת יגרום לבעיית אכיפה על ידנו.
מרינה אוסטפלד: אנחנו מבקשים לחשוב על זה ולזכור את זה.
מרינה אוסטפלד: זאת בעיה של המחלקה המסחרית.
מרינה אוסטפלד: אנחנו הם אלה שאמונים על ביצוע החוק.
מרינה אוסטפלד: כל עקשנות תגרום לאי בהירות.
אתי בנדלר: מה עולה מתוך דבריה של גברתי?
אתי בנדלר: שהיא חושבת שההצעה המתגבשת כאן בוועדה היא לא להחיל את ההגדרה, חלק מההוראות או כולן על פרסומת של משקה משכר הכלול בפרסומת של מספר מוצרים כאשר גודלו של המשקה המשכר אינו עולה על 5% משטח המודעה?
אתי בנדלר: אם תיכלל הוראה כזאת בחוק זה לא יאפשר לאכוף את הוראות החוק?
מרינה אוסטפלד: אנחנו מבקשים שההגדרה תהיה ברורה.
דני דנון: אתם מעוניינים לקבוע תקנות לנושא הזה?
לאה ורון: הוזמנתם לדיון כדי להגיד אם ההגדרה ברורה לכם או לא.
מרינה אוסטפלד: מכיוון שעלתה הטענה גם בוועדה הקודמת לעניין שאולי אי אפשר יהיה לבדוק, שאולי בשטח הזה יהיה פעם אחת ואולי זה ישתחל לאיזה שהוא מקום אחר.
מרינה אוסטפלד: .
דני דנון: אתם רוצים לקבוע תקנות בנושא הזה?
מרינה אוסטפלד: אני חושבת שיש פה סעיף.
דני דנון: אין לנו בעיה שהמשרד שמפקח יקבע תקנות ל-5%.
אתי בנדלר: והשר יהיה רשאי לקבוע שטח אחר?
אתי בנדלר: זאת אומרת שנקבע 5% והשר יהיה מוסמך לשנות באישור ועדת הכלכלה?
סער פאוקר: אני מבקש שהגדרת השיווק לא תכלול טעימות או מבצעי חלוקה.
כרמל שאמה-הכהן: איזה פרסומת יש למבצע חלוקה?
שי חרמש: משלוח מנות לפורים.
כרמל שאמה-הכהן: זה פרסומת?
אתי בנדלר: יש כאן גם הסדרי שיווק.
לאה ורון: יש הגדרה של שיווק.
דני דנון: השאלה היא מה ההגדרה של שיווק.
שי חרמש: האם משלוח מנות לפורים מותר או אסור?
אתי בנדלר: בהתאם לנוסח המוצע כרגע זה אסור.
אתי בנדלר: אני לא יודעת להגדיר מבצעי טעימות.
אתי בנדלר: מה זו טעימה?
אתי בנדלר: האם כשאני באה לחנות ונותנים לי לטעום מכל המשקאות זה לגיטימי או לא לגיטימי?
שי חרמש: האם טעימה של מרק עוף בסופר מותרת וטעימה של יין אסורה?
אתי בנדלר: אני מבינה שהוצע כאן למעט את הטעימות שנעשות ביקבים.
אתי בנדלר: שואל, ובצדק, חבר הכנסת מה לגבי דוכן בסופרמרקט.
אתי בנדלר: אני לא יודעת, הוועדה תחליט על כך.
ענת לוי: אני לא רוצה לערער על מהות ההצעה, אני מכבדת אותה.
ענת לוי: גם לי יש ילדים בוגרים מעל גיל 18.
ענת לוי: הבעיה מוכרת.
ענת לוי: אני חושבת שקצת נסחפים פה בהגדרות.
ענת לוי: שיווק זה דבר מאוד גדול.
ענת לוי: הציג פה מקודם יאיר גלר כמה דוגמאות מהחוקים בארצות הברית וצרפת.
ענת לוי: זה לא מדויק.
כרמל שאמה-הכהן: מה את מציעה לגבי הסעיף?
ענת לוי: אני חושבת שצריך להחריג טעימות יין.
כרמל שאמה-הכהן: הטענה הזאת עלתה הרגע.
כרמל שאמה-הכהן: אנחנו דנים בה.
ענת לוי: מתייחסים פה רק לדבר מאוד מסוים.
ענת לוי: יש תערוכות, יש פסטיבלים, יש טקסים.
ענת לוי: אני לא רוצה להגיד שיין הוא גם חלק מטקסים יהודיים מימי קדם.
ענת לוי: יין זה חלק מתרבות, זה לא משהו שאפשר לקבוע שטועמים אותו רק בסופר.
ענת לוי: זה חלק מחינוך.
יצחק וקנין: חינוך יותר מהכל.
ענת לוי: המילה "שיווק" מאוד בעייתית.
ענת לוי: בצרפת, שהיא מדינת יין בינלאומית, יש את אחת התערוכות הבינלאומיות הכי גדולות.
דני דנון: אנחנו בשלב ההגדרות.
דני דנון: כשאני קורא את הסעיף של השיווק אין שום הגבלה עליכם.
דני דנון: כשנגיע לסעיף שנוגע לעניין שלכם אנחנו נתייחס אליו.
דני דנון: כרגע אתם רוצים בשיווק שנגיע לתוצאה.
דני דנון: אני קורא את סעיף השיווק ואני לא רואה בסעיף השיווק איפה ההגבלה עליכם.
קריאה: אחר כך כתוב לא ישווק.
דני דנון: כשנגיע ללא ישווק תגיד שאתה רוצה לתת החרגה של 1,2,3.
דני דנון: מנסים להכניס בהגדרות את כל התוצאות.
כרמל שאמה-הכהן: טעימות לא נופל בגדר מכירה, אספקה.
אורי מקלב: בסעיף 3(ב) כתוב שלא ישווק אדם לצרכן ללא תמורה.
אתי בנדלר: אני מציעה שבשלב זה הוועדה לא תאשר את ההגדרה של שיווק, אלא רק את ההגדרה של משקה משכר, פרסומת לשם מסחרי, עם השינויים שסוכם עליהם.
אתי בנדלר: לגבי ההגדרה של שיווק הוועדה תחזור בהמשך כשהסעיפים הרלוונטיים ייקראו וייבדקו ההשלכות של זה.
אביגיל סון: לגבי ההגדרה של פרסומת אני רוצה להביא את תשומת הלב לכך שהיא מגדירה את הפרסומת באמצעות המילה "פרסומת".
אביגיל סון: מה שהיא עושה זה פשוט מפרטת אמצעים של פרסום.
אביגיל סון: צריך לשים לב לזה שלא מדובר דווקא בפרסומת מסחרית.
אביגיל סון: זה יכול להיות כל מאמר שמדבר על תועלת בריאותית בשתיית יין, זה יכול להיות מבקר יינות.
שי חרמש: בזה הרגע סוגרים את מדור המלצות היין בעיתונים לגבי יקבים?
שי חרמש: זה פרסומת?
ענת לוי: מבקר יין זה לא פרסומת.
אביגיל סון: אם זאת ביקורת חיובית זה יכול לעודד.
שי חרמש: יש כתבים לענייני יין, יש מדורי יין.
שי חרמש: יש רבעונים ועיתונים מקצועיים ליין.
שי חרמש: צריך לסגור אותם עכשיו?
שי חרמש: יש ירחונים לענייני יין.
דני דנון: אתם קצת מגזימים.
דני דנון: מגזין ליין זאת לא פרסומת.
דני דנון: אם במגזין ליין תהיה פרסומת היא תיחשב פרסומת.
שי חרמש: הכתב יכתוב שהוא ביקר ביקב זה וזה, עם יין זה וזה והוא ממליץ עליו.
דני דנון: זאת פרסומת בעיניך?
דני דנון: זאת המלצה.
אביגיל סון: ההגדרה של פרסומת יכולה לכלול את זה כרגע.
אלי אפללו: זאת פרסומת.
שי חרמש: כתוב את שם המוצר, את שם היקב, את חברת היין.
נילי בן-גיגי: שולמה אולי תרומה כספית עבור הפרסום.
דני דנון: בסעיף 2 כתוב בעיתון או בכל דבר דפוס אחר המיועד בעיקר לילדים ולבני נוער עד גיל 18.
שי חרמש: בדבר לילדים זה לא יופיע.
דני דנון: אם תהיה במגזין "מעריב לנוער" המלצה לשתות יין ביקב דלתון זה בעייתי.
אלי אפללו: הייתה תחרות בעיתון יומי על מדליה לשני יינות שקיבלו את המקום הראשון בעולם.
אלי אפללו: האם זה מוגדר כפרסומת?
אלי אפללו: בעקבות הדבר הזה קניתי יין מהחברה הזאת.
אלי אפללו: זה עודד אותי לקנות את היין הזה.
אלי אפללו: פה לא כתוב.
אלי אפללו: אנחנו צריכים להגיד באופן ברור מה ההגדרה של פרסומת.
שירה בריק-חיימוביץ: אם מוסיפים את המילה "מסחרית" זה פותר את הבעיה.
אלי אפללו: אני מסכים שאם מוסיפים את המילה "מסחרית" זה משנה את הכל.
כרמל שאמה-הכהן: אין לי בעיה עם זה.
אורי מקלב: כתוב לשם מסחר.
אתי בנדלר: לאחר המילה "פרסומת" יבוא "מסחרית".
אורי מקלב: אם כל מה שמדובר עליו זה עיתון או כל דבר דפוס אחר המיועד בעיקר לילדים ולבני נוער עד גיל 18, אז אין הכוונה ל"ידיעות אחרונות".
אורי מקלב: אם מדובר רק על נוער וזה לא לשאר העיתונים.
כרמל שאמה-הכהן: זה לא אומר את זה.
כרמל שאמה-הכהן: אנחנו מצביעים על סעיף ההגדרות, למעט שיווק.
לאה ורון: חבר הכנסת יריב לוין מצביע במקום חבר הכנסת אופיר אקוניס, חבר הכנסת אורי מקלב מצביע במקום ישראל אייכלר, חבר הכנסת שלמה מולה מצביע במקום ישראל חסון, חבר הכנסת שי חרמש מצביע במקום נחמן שי.
כרמית פולק-כהן: ראינו לאחרונה באחד העיתונים פרסומת לבית קפה שמראה תינוק מחזיק בקבוק וודקה.
כרמית פולק-כהן: האם בפרסומת כזאת תהיה איזו שהיא בעייתיות?
קריאה: כן, זה מסחרי.
כרמל שאמה-הכהן: מי בעד סעיף ההגדרות, למעט העניין של שיווק.
רן סלבצקי: איסור פרסומת בשבח שתיית משקה משכר 2.
רן סלבצקי: לא יעשה אדם פרסומת למשקה משכר או פרסומת לשם מסחרי בשבח שתיית משקה משכר או המעודדת שימוש במשקה משכר – (1) בשלטי חוצות נייחים או ניידים, או בחצרים הפתוחים לציבור; (2) בעיתון או בכל דבר דפוס אחר המיועד בעיקר לילדים ולבני נוער עד גיל 18.
כרמית פולק-כהן: בהגדרה כתובות המילים "לשם מסחרי בשבח שתיית משקה משכר".
כרמית פולק-כהן: אנחנו טוענים שבעיתונים שהם ספציפיים, ייחודיים וייעודיים לבני נוער אין צורך בשום פרסומת לשום משקה משכר, לא רק בשבח משקה משכר.
כרמית פולק-כהן: אנחנו טוענים שבאופן גורף לא צריך שתהיה פרסומת למשקה משכר בעיתונים של בני נוער.
שי חרמש: חסמת את הדרך להגיד שזה יהיה מסוכן.
יאיר גלר: גיל 18 הוא גיל בלתי רלוונטי לעניין הזה, משום ששיא צריכת האלכוהול במדינת ישראל הוא גילאי 18 עד 21.
יאיר גלר: כל הנושא הזה של עד גיל 18 ומעל גיל 18 הוא בלתי רלוונטי לחלוטין.
יאיר גלר: אנחנו רוצים שיהיה כמה שפחות פרסום באותם עיתונים או בכתבי עת מעבר לגיל 18.
יאיר גלר: הייתי רוצה לשלול לחלוטין את כל הנושא של פרסום או אזכור אלכוהול בכלל כמשהו שמעודד את החיים הטובים עד גיל 18.
יאיר גלר: צריך לזכור שגיל 18 עד 21 זה שיא הצריכה.
יאיר גלר: אותם גופים, כמו הצבא, נלחמים בזה מלחמת חורמה.
יאיר גלר: אנחנו צריכים גם כאן לעזור לצבא לקיים את אותם מסרים ששוללים לחלוטין את צריכת האלכוהול.
אורי מקלב: אתה אומר שעד גיל 18 אין את הבעיה?
אורי מקלב: אנחנו מדברים על ילדים ונוער.
יאיר גלר: אנחנו מדברים על כל עם ישראל.
יאיר גלר: אנחנו ממקדים את זה יותר בני נוער, אבל אנחנו לא מייתרים אוכלוסיה אחרת מלהשפיע עליה לצרוך פחות אלכוהול.
יאיר גלר: תאונות דרכים עושים גם אנשים בני 30 ו-40.
אביגיל סון: למיטב הבנתי, ישנה אפשרות שהעבירות האלו יהיו עבירות מינהליות, זאת אומרת שהן נאכפות על ידי משרד כלשהו.
אביגיל סון: ככל שזאת אפשרות קיימת צריך לתת את הדעת לזה שהניסוח של מה שמשפיע על העבירות עצמן צריך להיות עוד יותר ברור ועוד יותר בהיר, כי מדובר בתהליך שצריך לקרות בצורה כמעט אוטומטית במובן שאי אפשר להסתמך על הפרשנות של בית משפט.
אביגיל סון: צריך להימנע מכל מונחי השסתום.
אביגיל סון: הכל צריך להיות מאוד מאוד ברור מראש.
אביגיל סון: ככל שמדובר בעבירות מינהליות זה עוד יותר מגביר את הצורך בבהירות.
אביגיל סון: ברישה כתוב לא יעשה אדם פרסומת.
אביגיל סון: הליך של פרסום מורכב מכמה שלבים.
אביגיל סון: צריך שיהיה ברור פה מי לא יעשה פרסומת, האם מי שמפרסם, מי שמשלם, מי שמנסח, מי שמזמין את השירות.
קריאה: מדובר על זה בהמשך.
אביגיל סון: יש בהמשך חזקות בעייתיות.
דני דנון: סעיף 11 מאוד מפורט.
דני דנון: אפשר להתווכח בסעיף 11.
דני דנון: שם מפרטים את העניין הזה.
אביגיל סון: בסעיף הזה שקובע את האיסור זה מאוד מאוד פתוח.
אביגיל סון: כרגע זה לא ברור.
אתי בנדלר: יש לכם הצעה אלטרנטיבית?
אתי בנדלר: אני לא רוצה לעשות לך באופן אישי את החיים קשים, אבל גם כאן וגם לגבי הצעות קודמות שנדונו היום בוועדה אנחנו פנינו מבעוד מועד, אנחנו ביקשנו שתבואו מגובשים.
אתי בנדלר: אני לא מדברת על המחלקה הפלילית, אני מדברת על משרד המשפטים, על משרד הבריאות, על משרד התמ"ת.
אתי בנדלר: ביקשנו שהם יבואו עם הצעות קונקרטיות.
אתי בנדלר: לי יש עוד הרבה יותר הערות לעניין הזה.
טלי שטיין: יש לי הערה כללית לגבי ההיערכות לחוק.
טלי שטיין: לפי מה שנמסר לנו כל התוכן של החוק הזה היה במו"מ בין מנכ"ל משרד התמ"ת למנכ"ל משרד הבריאות.
טלי שטיין: לא יכולנו להתייחס להצעות כשאנחנו לא יודעים במה מדובר.
טלי שטיין: אנחנו קצת במבוכה.
טלי שטיין: אנחנו עושים את המקסימום בזמן שנתנו לנו.
דני דנון: כל הדיונים היו לפני קריאה ראשונה.
דני דנון: בין הראשונה להיום לא היה שום מו"מ בין המנכ"לים.
טלי שטיין: לנו נאמר שבדרג של מנכ"לים התנהלו דיונים והיו ישיבות.
אתי בנדלר: יש ביקורת ראויה על הנוסח, אבל אין הצעה אלטרנטיבית.
אתי בנדלר: הממשלה בהחלטת ועדת השרים ביקשה תיאום.
אתי בנדלר: יותר מאשר להאיץ בכם לבוא עם הצעות מגובשות אנחנו לא יכולים לעשות דבר.
טלי שטיין: אנחנו לא המשרד המוביל.
טלי שטיין: אני הבנתי שמשרד התמ"ת מרכז את העניין, ודאי לא המשפטים.
טלי שטיין: אנחנו היינו מוכנים ועדיין מוכנים לסייע.
שלמה מולה: השיטה הזאת שמשרדי הממשלה באים לכאן לא יכולה להיות.
שלמה מולה: דרך אגב, זה חוזר על עצמו לא רק בוועדה הזאת אלא בכל הוועדות האחרות.
שלמה מולה: או שתעשו את העבודה שלכם, או שאנחנו נקבע ונגמר העניין.
שלמה מולה: לא יכול להיות שמשרד ממשלתי לא מדבר עם משרד ממשלתי אחר.
שלמה מולה: מבזבזים את זמננו.
שלמה מולה: הרבה אנשים מגיעים לכאן.
מרינה אוסטפלד: זה לא היה המצב במקרה שלנו.
מרינה אוסטפלד: אי אפשר לומר ששני משרדי הממשלה לא דיברו אחד עם השני.
מרינה אוסטפלד: המחלוקת שלנו עם משרד התמ"ת הייתה לאורך כל הדרך, לאורך כל הוועדות .
מרינה אוסטפלד: זה גם הוצג ככה בוועדת שרים.
מרינה אוסטפלד: המחלוקת הייתה לעניין פיקוח.
לאה ורון: אבל אז מעבירים לוועדה נוסח בשתי גרסאות כדי שהוועדה תכריע.
מרינה אוסטפלד: לעניין סעיף 13 העברנו את הנוסח שלנו ב-28 במארס.
שלמה מולה: העברתם את זה גם למשרד המשפטים?
שלמה מולה: יידעתם את משרד המשפטים?
מרינה אוסטפלד: אני מגובשת.
מרינה אוסטפלד: היו דיונים בין שתי ההנהלות.
מרינה אוסטפלד: כמובן שהיו מסקנות כאלו ואחרות.
שלמה מולה: העברתם את הנוסח?
מרינה אוסטפלד: כן, ב-28 במארס.
טלי שטיין: את תוכן הדיונים בין המנכ"לים לא העבירו.
שי ברמן: אני רוצה לדעת מה הסעיף הזה אומר לגבי המסעדנים.
שי ברמן: קהל היעד שאנחנו פונים אליו הוא קהל יעד יותר בוגר.
שי ברמן: לעניות דעתי החוק מתייחס לא במיוחד אלינו.
שי ברמן: אנחנו מגישים אלכוהול באופן תדיר בעסקינו.
שי ברמן: אנחנו שמים את זה על תחתיות שאנחנו מקבלים מחברות מסחריות.
שי ברמן: אני רוצה לדעת אם אני עובר על החוק בזה.
דני דנון: בישיבה הקודמת אמרתי שאנחנו מבקשים מכם לבוא עם פתרונות לבעיות שהעליתם.
דני דנון: מטרת החוק לא הייתה שבתחתית של הבירה יהיה כתוב שם הבירה.
דני דנון: זאת לא הבעיה שלנו.
דני דנון: תביאו פתרונות ונהיה פתוחים לשמוע.
דני דנון: השאלה אם בסעיף הרלוונטי הזה אתה רואה משהו שהוא בעייתי לכם.
שי ברמן: הגשנו פתרון לעניין הזה.
שי ברמן: גם לעניין של הפרסום.
שי ברמן: יש פה עניין של החצרות, מה שמוגדר פה כשלטי חוצות או ניידים.
שי ברמן: אני פונה לאדם שחוזר מעבודה שלו אחרי יום עבודה קשה ורוצה לשתות בירה.
שי ברמן: .
דני דנון: תגיד לי מה אתה מציע.
דני דנון: אנחנו איתך.
דני דנון: מה אתה מציע לגבי החצרים הפתוחים?
שי ברמן: אני רוצה שעניין המסעדות יוחרג באיזו שהיא דרך מהעניין הזה, כי אני לא חושב שאנחנו קשורים לזה.
שי ברמן: אני לא רוצה שאנשים שלנו יעברו על החוק.
שלמה מולה: אם יגיעו אליך בני 13,14,15.
שי ברמן: אלה לא אנשים שנכנסים אלי לעסקים.
שלמה מולה: השאלה איך אתה מתמודד.
שי ברמן: אני לא מוכר מתחת לגיל 18.
שי ברמן: אם אדם חוזר אחרי יום עבודה ואני רוצה לקרוא לו עם שלט שיבוא אלי לשתות בירה לפני שהוא חוזר הביתה לריב עם אשתו.
דני דנון: אתה יכול לבוא ולומר שבחצרים פתוחים זה לא יהיה, למעט חצרים בתוך מסעדות.
שי ברמן: זה משהו שבהחלט מקובל עלינו.
כרמל שאמה-הכהן: הוא רוצה שלטים כלפי ההולכים ברחוב.
דני דנון: אנחנו אומרים בחצרים בתוך המסעדה, לא בחוץ.
אתי בנדלר: אם אתה רוצה למעט אפשר למעט כאן בתי עסק המוכרים לצרכן משקה לצריכה בתחומי בית העסק, אבל זה יאמר שגם בסופר מרקט, לא רק במועדון, ניתן יהיה להציב פרסומת.
כרמל שאמה-הכהן: זה שילוט פנימי או חיצוני?
אתי בנדלר: מדובר כאן על שלטי חוצות נייחים או ניידים.
אתי בנדלר: בכניסה לבית העסק אסור בהתאם למוצע כאן לעשות פרסומת למשקה משכר או פרסומת לשם מסחרי בשבח שתיית משקה משכר שמעודד שימוש במשקה משכר.
אתי בנדלר: ברגע שיש לי פרסומת שמראה בקבוק של וודקה.
דני דנון: אנחנו מדברים על מקומות שבהם הותרה מכירת אלכוהול על פי חוק.
דני דנון: הפרסום שם יהיה בפנים.
אתי בנדלר: זאת אומרת שזה גם בתי עסק שמוכרים משקאות אלכוהוליים.
דני דנון: הסעיף הזה בא ואומר לא לעודד, לא שלא יהיה שלט.
דני דנון: היום מותר שיהיה שלט בסופר מרקט.
כרמל שאמה-הכהן: שאינו מוכר את האלכוהול סגור, זאת אומרת לצריכה חיצונית.
דני דנון: יצאתי מהספר ביום ראשון השבוע וראיתי מול בית ספר יסודי על בית פרטי שכתוב וודקה X מחליקה לך בגרון.
דני דנון: שילמו לבעל הבית כסף כדי לתלות את השלט.
דני דנון: אנחנו באים ואומרים שיהיה מותר לשים שלט בנוגע לוודקה X, אבל מחליקה בגרון, עושה לך טוב וכל הדברים האלה אסורים שיהיו.
דני דנון: אם באים בעלי הפאב ואומרים שהם רוצים שיהיה להם את הסעיף הזה אנחנו מוכנים לתת להם את ההקלה בתוך הפאב שלהם, לא בכל הסופרים.
דני דנון: זאת לא המהות.
דני דנון: זה רק בשבח שתיית אלכוהול.
דני דנון: זה לא שאסור לפרסם.
דני דנון: מותר לפרסם בכל מקום.
אורי מקלב: רשות מקומית לא נותנת לפרסם על בתים.
אתי בנדלר: האם עצם הפרסום זה לא השבח לשתיית אלכוהול?
דני דנון: החוק אומר את הכללים של פרסום אלכוהול, מה מותר ומה אסור.
דני דנון: אם רוצים להחריג את שבח שתיית האלכוהול הסעיף צריך להיות מאוד ממוקד למקומות שבהם מוכרים אלכוהול.
אלי אפללו: אתה מדבר על צעירים.
אלי אפללו: מה החוק הזה?
אלי אפללו: מה מטרת החוק?
אלי אפללו: מטרת החוק היא לא לעודד ילדים צעירים להשתמש באלכוהול.
אלי אפללו: לא מדובר במבוגרים.
אלי אפללו: זה חוק שנועד להגן על ילדים.
אלי אפללו: אתה פוגע פה בזכות.
דני דנון: השאלה אם כשהילד שלי רואה טלוויזיה או קורא עיתון המודעה מיועדת לו או לאבא שלו.
אלי אפללו: אנחנו צריכים למצוא את הגבול בין מה שמיועד לילדים למה שלא מיועד לילדים.
אלי אפללו: פה אנחנו פוגעים בצרכן המבוגר שמותר לו לקנות ומותר לו לפרסם.
כרמל שאמה-הכהן: אנחנו לא מכריעים בזה עכשיו.
אלי אפללו: יש לזה השפעה לעתיד.
דני דנון: אם רוצים ללכת לפי רוח החוק אפשר להשאיר את הסעיף כמות שהוא.
דני דנון: אפשר יהיה לשים לבירה תחתית שייכתב בה בירה X, לא יהיה כתוב שהיא עושה לך טוב בנשמה.
דני דנון: יהיה כתוב בירה כזאת או אחרת.
כרמל שאמה-הכהן: מיצינו את הנקודה.
כרמל שאמה-הכהן: אנחנו לא מצביעים על זה כרגע.
רן סלבצקי: איסור מתנות 3 (א) לא ישווק אדם לצרכן משקה משכר שאליו נלווים פרס, מתנה או זכות להשתתפות בהגרלת פרסים או בתחרות.
רן סלבצקי: (ב) לא ישווק אדם לצרכן משקה משכר ללא תמורה.
צביקה גולדשטיין: סעיף 3(א) שאוסר שיווק בכל מיני מובנים הוא פגיעה קשה בתעשייה.
צביקה גולדשטיין: אנחנו סבורים שצריך ניסוח שיאפשר פעילות שמופנית לקהל המבוגר, גם פעילות של הגרלות או תחרות.
אמיר ונג: הכוונה היא לאפשר המשך של קידום מכירות ושיווק מול צרכנים מבוגרים.
אמיר ונג: אנחנו לא רואים סיבה כלשהי להגביל את זה.
אמיר ונג: צריך לאפשר לתעשייה לעבוד מול קהל הצרכנים שלה, לאפשר גם לאיזה שהוא יצרן להחדיר מותג חדש, לעשות פעילויות.
אמיר ונג: החוק מגביל הרבה מאוד.
אמיר ונג: אנחנו לא מעירים לסעיפים אחרים.
אמיר ונג: בסעיף הזה אנחנו רואים הכרח לעשות תיקון.
אמיר ונג: בסופר, לדוגמה, מקובל 2 כוסות בירה או 6 כוסות בירה עם כוס ממותגת.
שי חרמש: אחד ועוד אחד.
אמיר ונג: לגבי הגרלות ופרסים אנחנו מציעים לוודא שגם הפעילויות האלו יהיו מופנות רק לבוגרים על ידי כך שהזכות להשתתפות תהיה מוגבלת רק לבוגרים והדבר יצוין בכל פרסומת.
אמיר ונג: בכל מקום שבו כותבים שיש איזו שהיא הגרלה ומגרילים פרס יהיה כתוב בבירור שמי שיוכל לקבל את הפרס הזה הוא רק בגיר, לא קטין.
אמיר ונג: אני יכול גם להציע ניסוח.
אמיר ונג: לא ישווק אדם לצרכן משקה משכר שאליו נלוות זכות להשתתפות בהגרלת פרסים או בתחרות, אלא אם נקבע כי רק בגירים יהיו זכאים להשתתף בהגרלה או בתחרות והדבר צוין בכל פרסום בדבר ההגרלה או התחרות.
יאיר גלר: למרות שהמיקוד הוא בנוער אנחנו נמצאים במלחמה על תרבות שנקראת צריכת אלכוהול במדינת ישראל.
יאיר גלר: אין דבר כזה בגיר ואין דבר כזה ילד בעניין הזה.
יאיר גלר: ילדים בני 17 הם כבר מזמן לא ילדים.
יאיר גלר: זה סוג של סחיפה שאסור שתהיה במקום הזה.
יאיר גלר: אסור שיהיה מסר כפול לשני סוגי גילאים.
יואל הדר: בהתאם לחוק העונשין אסור היום למכור לקטינים.
יואל הדר: הסעיף הזה לא מתייחס לקטינים.
יואל הדר: הרלוונטיות בכלל לא קשורה לקטינים, רק לבוגרים.
כרמל שאמה-הכהן: אתה אומר ההיפך ממה שהם אומרים.
דני דנון: לגבי הנושא של הפרסים וההגרלות חשוב להשאיר את הסעיף כמות שהוא, שלא יהיו טיסות לחו"ל, למונדיאל ולכל מיני דברים.
דני דנון: לגבי מתנות אם יש הצעה לאחד ועוד אחד או לשיווקים אנחנו לא באים להגביל לחלוטין.
דני דנון: לגבי ההגרלות והפסטיבלים זה מהות החוק.
דני דנון: אנחנו לא רוצים את הפסטיבל סביב האלכוהול.
דני דנון: אם יש לכם הצעה שנוגעת לסעיף המתנות אני אתמוך באופן אישי.
דני דנון: אם זה לגבי הגרלות, תחרויות וכל הדברים האלה זה נוגד מהותית את רעיון החוק.
שי חרמש: מה לגבי מבצעים?
דני דנון: מבצעים ומתנות זה אפשרי.
שי חרמש: מבצע זה פרס?
שי חרמש: ברגע שאתה נותן אחד ועוד אחד זה פרס.
דני דנון: אין בעיה עם אחד ועוד אחד.
יואל הדר: אחד ועוד אחד זה לא פרס, זאת הנחה.
אתי בנדלר: אחד ואחד נחשב כמתנה.
אתי בנדלר: מבחינה כלכלית אנחנו יודעים שאתה מקבל הנחה של 50% בתנאי שאתה קונה 2.
אתי בנדלר: לציבור זה משווק כמתנה.
כרמל שאמה-הכהן: ימכרו צמד במחיר מסוים.
אמיר ונג: חבר הכנסת דנון אומר לתת מתנות שלא יהיו אטרקטיביות על-מנת שלא יהיה פסטיבל.
אמיר ונג: אנחנו רוצים לתת דברים אטרקטיביים לקהל הצורכים הבגירים.
כרמל שאמה-הכהן: אנחנו בהחלט רוצים שהמכירה של אלכוהול תהיה יבשה.
אמיר ונג: אנחנו גם משתדלים למכור במחירים נוחים.
אמיר ונג: אנחנו מנסים לעשות מוצרים אטרקטיביים במחירים נוחים.
כרמל שאמה-הכהן: אין לנו בעיה שתמכור כל בקבוק אלכוהול באגורה.
כרמל שאמה-הכהן: אנחנו לא מגבילים אותך.
אמיר ונג: אמרו פה שהמשקאות לא אמורים להימכר לקטינים.
אלי אפללו: אני מציע שנעשה פרס ומתנה שלא מיועדים לקטינים.
כרמל שאמה-הכהן: זה כבר נדון.
אלי אפללו: הוא לא מתנגד.
אתי בנדלר: להגרלות גם למבוגרים.
דני דנון: אני מוכן לפרס או מתנה שאינם מיועדים לקטין.
אמיר ונג: החוק הזה בא להתמודד עם הסיטואציה הרעה שבה קטינים קונים ואנחנו לא מסתפקים באיסור.
אלי אפללו: אסור לקטינים לקנות וגם אסור למכור להם.
אמיר ונג: אני מציע שאם הפרס הוא בנקודת המכירה או בהגרלה הוא לא יהיה פרס שמיועד לקטינים.
אלי אפללו: בואו נכתוב שאינם מיועדים לקטינים.
אתי בנדלר: מה אומרים?
אתי בנדלר: שלי בתור בוגרת שבאה לקנות את המשקה לא ייתנו פרס שמיועד לנכד שלי?
אתי בנדלר: זה הרעיון של הסעיף?
יריב לוין: הדבר היחיד שאפשר להתיר אותו זאת המתנה, לא הפרס ולא ההגרלה, כי כל דבר שקשור בזה שזוכה יהיה בהכרח גדול והפסטיבל יהיה סביבו.
כרמל שאמה-הכהן: אנחנו מורידים את המילה "מתנה".
אלי אפללו: מה נקרא מתנה?
כרמל שאמה-הכהן: מתנה זה כל דבר שאתה נותן ללא תמורה.
אמיר ונג: דווקא בהגרלה יש לנו את היכולת לוודא מי שמגיע לקחת את הפרס.
כרמל שאמה-הכהן: אנחנו לא רוצים פה הגרלות.
דני דנון: הגרלות זה פסטיבל.
דני דנון: הבן שלי אומר לי לקנות בירות כי אולי נטוס למונדיאל.
אמיר ונג: אני לא חושב שמישהו בגלל מבצע מונדיאל מתחיל לשתות יותר בירה.
כרמל שאמה-הכהן: מי בעד 3(א) ללא המילה "מתנה"?
סער פאוקר: הניסוח שאושר בישיבה הקודמת שהייתה ב-15 במארס הוא לא ישווק אדם שיווק מסחרי.
סער פאוקר: הוספה המילה "מסחרי".
סער פאוקר: משום מה זה הושמט מהנוסח שיש לנו כאן.
סער פאוקר: אנחנו מציעים להוסיף את המילה "מסחרי".
סער פאוקר: זה יפתור לנו את הבעיה של מבצעי החלוקה לקראת החגים.
סער פאוקר: 3(ב) לא ישווק אדם שיווק מסחרי של משקה משכר ללא תמורה.
סער פאוקר: זה פותר את הבעיה של מבצעי החלוקה של העמותות לפני פסח.
סער פאוקר: זה לא פותר זה את הנושא של טעימות, כי יכולה להיות שאלה פרשנית אם טעימות זה מסחרי או לא מסחרי.
כרמל שאמה-הכהן: כמה cc נותנים בטעימה?
עינת לוי: טעימה קטנה.
סער פאוקר: אני לא מבין למה טעימה יכולה להיחשב מסחרי.
עינת לוי: 10cc גג.
דני דנון: אני לא חושב שטעימה נופלת בגדר מסחר.
סער פאוקר: אני לא יודע אם עצם זה שהיקב עושה טעימה זה לא נחשב למשהו מסחרי.
סער פאוקר: זאת שאלה פרשנית.
אתי בנדלר: ודאי שטעימה היא לשיווק מסחרי.
אתי בנדלר: זה נעשה לצורכי שמיים?
סער פאוקר: לתמורה.
אתי בנדלר: המילה "תמורה" לא נאמרה כאן.
דני דנון: תחשוב בינתיים על פתרון לטעימות.
צחי דותן: יש לנו טעימות.
צחי דותן: בדרך כלל מקובל כשמשיקים כל פעם יין חדש לשלוח את היין למבקרי היין, לכתבי היין.
צחי דותן: זה נכנס לסוגיה שאנחנו לא יכולים לעמוד בה.
קריאה: זה לא לצרכן.
דני דנון: זה לא שיווק מסחרי.
אתי בנדלר: זה מסחרי, כי המטרה בסופו של דבר היא לעודד מכירה ורכישה של אותו סוג של יין.
כרמל שאמה-הכהן: שליחה של מישהו לטעימה זה לא שיווק לצרכן.