GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
חגית אייזנמן: "(א) מתום שנה מיום שאושר מפרט כאמור, לא תמכור חברת 'דלק' דלק באמצעות התקן תדלוק אוטומטי, אלא אם כן בתחנה שבה מתבצע התדלוק קיימת פינת תדלוק אחת לפחות לכל מוצר דלק שבה ניתן לרכוש דלק באמצעות התקן תדלוק אוטומטי כללי (להלן - פינת תדלוק כללי), ומתום שנתיים לפחות, שלוש פינות תדלוק לכל מוצר דלק, או שני שלישים מפיות התדלוק לכל מוצר דלק, הקיימות בתחנה, הנמוך מביניהם.
חגית אייזנמן: "(ב) לא יראו תחנה כעומדת בדרישות תקנת משנה זו, כל זמן שמתקיים בה אחד מאלה: "(1) פיית התדלוק הכללי איננה פועלת, או מסיבה כלשהי לא ניתן לתדלק באמצעותה וחברת הדלק לא הוכיחה כי עשתה כל שניתן כדי לאבטח את פעילותה התקינה של הפיה בכל עת.
חגית אייזנמן: "(2) אין בתחנה שלט המכוון את הנכנסים באופן ברור ובולט לעין מן הכניסה אל פיית התדלוק הכללי.
חגית אייזנמן: "(3) פיית התדלוק הכללי אינה מסומנת באופן שמאפשר לזהות בקלות כי ניתן לתדלק בה באמצעות התקן תדלוק אוטומטי כללי.
חגית אייזנמן: "(ג) בתקופת המעבר: (1) לא ינקוב ולא יספק אדם התקן תדלוק משויך ברכב או בתחנת תדלוק באופן המונע התקנתו של התקן תדלוק אוטומטי כללי העומד בדרישות המפרט, או משבש את פעולתו; לא ינקוט פעולות אחרות, המונעות התקנה של התקן תדלוק אוטומטי כללי העומד בדרישות המפרט או משבשות את פעולתו ויבטל פעולות כאמור שביצע לפני תחילת תקופת המעבר, ויסיר כל מכשור שהתקין לפני תחילת תקופת המעבר, שיש בו כדי למנוע או לשבש פעילותו של התקן תדלוק אוטומטי כללי; "(2) מפעיל תחנת תדלוק יוודא כי התקן התדלוק האוטומטי הכללי תקין ולא ישבש את פעולתו או מעבר של מידע לפי הוראות הלקוח; בכל מקרה של תקלה, יפעל בעל התחנה מיידית לטיפול בתקלה.
חגית אייזנמן: "(ד) העושה אחת מאלה בתקופת המעבר, דינו קנס כאמור בסעיף 61(א)(1) לחוק העונשין: (1) מוכר דלק באמצעות התקן תדלוק אוטומטי בתחנה שבה לא קיים המספר המזערי של פיות תדלוק שבהן ניתן לרכוש דלק באמצעות התקן תדלוק אוטומטי כללי, בניגוד לתקנת משנה (ב); "(2) מוכר או מספק התקן תדלוק משויך באופן המונע התקנתו של התקן תדלוק אוטומטי כללי, או משבש את פעולתו, או נוקט פעולות אחרות המונעות התקנה של התקן תדלוק אוטומטי כללי, או משבשות את פעולתו, או שאינו מבטל פעולות כאמור שביצע לפני תחילת תקופת המעבר, או שאיננו מסיר כל מכשור שהתקין לפני תחילת תקופת המעבר שיש בו כדי למנוע או לשבש פעילותו של התקן תדלוק אוטומטי כללי, בניגוד לתקנת משנה (ג)(1); "(3) לא מוודא כי התקן התדלוק הכללי תקין, משבש פעולתו או שאינו פועל לטיפול בתקלה בו בניגוד לתקנת משנה (ג)(2)".
חגית אייזנמן: אנחנו קבענו פה שהתחילה, התקנות האלה ייכנסו לתוקף בעצם רק שלוש שנים מיום שהן הותקנו.
שי חרמש: אני מעיר את מה שאמרתי בתחילת הדיון.
שי חרמש: אני חושב שלוח הזמנים הזה הוא לא סביר, כי מעת שעברנו כבר את כל הפרוצדורה והלכנו לגורם שאני מאוד מקווה שיעמוד במשימה, אני לא מאמין שהוא יעמוד במשימה, שזה מכון התקנים, שמעולם לא התעסק עם הדברים האלה, אבל ניחא, כפיתם את זה הר כגיגית, קיבלתי, אנחנו תקועים עם מכון התקנים שנה, אחרי זה עוד שנה לפיה אחת ועוד שנה לשני שליש.
שי חרמש: זאת אומרת, אם וכאשר מכון התקנים בכלל יצליח לצלוח את המכשלות האלה, אנחנו אמורים לראות את עצמנו אולי בעוד שנתיים בתחילת הדרך.
שי חרמש: אם וכאשר המתקן הזה יאושר ויתקבל, אין שום סיבה שהפיה הראשונה תבוא כעבור שנה.
שי חרמש: אני רוצה להציע שהפיה הראשונה תעבור כעבור חצי שנה וששני שליש.
שי חרמש: לוח הזמנים שיירד מתום שנה לחצי שנה, ומתום שנתיים יירד לשנה.
שי חרמש: זה די והותר.
שי חרמש: חבר'ה, כבר הלכנו די במדבר.
שי חרמש: את ארץ כנען שחררו לא בלוחות זמנים כאלה, אין שום צידוק לעניין, בייחוד שכל הציוד ישנו, הכל קיים.
נחמן שי: הוא לא בטוח שהוא יהיה בכנסת הבאה.
חגית אייזנמן: בקביעת לוחות הזמנים, מה שעמד לנגד עינינו זה בעלי ציי הרכב, בעיקר.
שי חרמש: תאמיני לי, הם ירוצו לעדכן את זה בלילה.
חגית אייזנמן: אנחנו נשמח, אם נקבל מידע שהכל מותקן, אז אין בעיה.
שי חרמש: אין שום סיבה שבתקנות אנחנו נאפשר לתחנות הדלק להימלט.
שי חרמש: אם היית אומרת שחברת הדלק של אדוני לא חייבת לעשות את זה, היא לא חייבת לעשות את זה, פה את מדברת על התחנות.
שי חרמש: את נותנת לתחנות גרייס שלא לצורך.
שי חרמש: שלוש שנים, למה?
שי חרמש: די, כבר יש מפרט, יש הכל, כולם יודעים.
מתי יצחק: יש איזה שהיא בעייתיות בקטע הזה שאתה דורש מאיתנו שלוש פיות וארבע וחמש פיות.
מתי יצחק: אתם שוכחים לרגע שכרגע קיימת מערכת של שירות עצמי, שזה 40% מכלל הפיות שיש בתחנה.
מתי יצחק: אתה בא ודורש ממני, חוץ מהשירות העצמי, בואו תעשו עוד שלוש פיות.
שי חרמש: לא, לא, בתוך הפיות.
קריאה: זה לא בטוח שתאפשר גם וגם.
שי חרמש: אני מוכן להקל עליך בשני שליש, אני לא אקל עליך בפיה הראשונה.
שי חרמש: אם יש מתקן, תתקין אותו, אל תספר לי סיפורים על אוטומטי.
שי חרמש: אתה אומר, 'אני לא יכול להיות בשני שליש', אני כבר אומר לך 'רד לחצי', אבל תן לי פיה ראשונה בחצי שנה.
אביב לב: גם חצי הוא מספר שהוא לא רלוונטי, אלא אם כן---
שי חרמש: 40%.
אביב לב: אני אסביר למה.
אביב לב: יש שליש שאתה מחויב לתת שירות עצמי.
אביב לב: אם תיתן שני שליש גם לציי רכב, אז לא יישאר כלום לאותה בחורה שרוצה שיתדלקו לה לא בשירות עצמי.
אביב לב: צריך גם לחשוב עליה.
שי חרמש: חבר'ה, קיבלתי.
שי חרמש: במקום שנאמר בחורה, זה גם בחור.
שי חרמש: תהיה פה ועדה להגנת זכויות נשים בוועדה להגנת זכויות הגבר, ועל זה אני מלין כבר שנים.
אביב לב: אם הטכנולוגיה תאפשר באותה פיה לעשות גם וגם, אז אין בעיה.
שי חרמש: את הטקט הראשון, אין מה לחכות.
מתי יצחק: העניין שחברות הדלק צריכות להתמודד עם אותם התקנים טכנולוגיים.
מתי יצחק: אבל אני לא מגן כרגע על חברות הדלק, אני מגן על בעלי תחנות הדלק, שיש פה סנקציות עליהם.
שי חרמש: אני אומר ככה; חצי שנה ראשונה לפיה הראשונה, בהחלט מספקת אותי.
לאה ורון: כל פיה זה משאבה?
מתי יצחק: לא, פיה זה האקדח שיוצא ממנו---
לאה ורון: האקדח מחייב משאבה, או משאבה יכולה שיהיו לה חמש פיות?
מתי יצחק: פה הוא מגדיר פיות, לפחות שלוש פיות תדלוק.
מתי יצחק: זאת אומרת שלושה אקדחים שיוצאים מהמשאבה.
מתי יצחק: המשאבה זה המבנה.
לאה ורון: אבל יכול שמשאבה תוציא שלושה אקדחים?
מתי יצחק: כן, אבל את לא יכולה שלוש פיות צמודות, אחת בעמדה הזאת, אחת בעמדה ההיא ואחת בעמדה ההיא.
אביב לב: יש גם תחנות קטנות שיש בהן בסך הכל שלוש משאבות.
אביב לב: יש תחנות קטנות שזה לא ישים, העניין הזה.
ניר ימין: זה מוגדר לפי משאבה.
ניר ימין: שני שליש לפי הנמוך.
אביב לב: יש תחנות שיש שם בסך הכל---
מתי יצחק: המערכת קיימת בשירות עצמי כיום, 40% מהפיות שלנו קיימות בשירות עצמי, אז מה נשאר לנו?
שי חרמש: אני מוכן להקל ב---
חן בר יוסף: זה לא קשור לשירות העצמי.
מתי יצחק: זה כן קשור, כי כרגע אתה נעול בשירות עצמי.
מתי יצחק: זה סגור.
מתי יצחק: מה שאתה בא ואומר לי כרגע, בוא תשנה את המערכת שלך, או תבנה עוד משאבות, איפה שאין---
חן בר יוסף: התקני תדלוק אוטומטי נמצאים היום גם על משאבות בשירות עצמי וגם על משאבות בשירות מלא.
חן בר יוסף: הסוגיה של שירות עצמי/שירות מלא, היא לא הסוגיה, אבל מה שכן, למרות שמאשימים אותנו לפעמים בזה שאנחנו רגולטור אכזר, אני מזכיר, אחרי המכרז, או אחרי התיאום הזה שיבוצע במכון התקנים, למעשה צריך כל מי שלא זכה במכרז, או מי שהמפרט שלו לא לגמרי מותאם, ללכת חזרה הביתה, כיצרן אני מדבר, לעשות שינוי אצלו בתוך פס הייצור ואחר כך ללכת להתקין את זה בכפולה של התחנות שיש לו.
חן בר יוסף: התהליך הזה, להערכתנו, וניסינו להיות פה סבירים, גם אם אנחנו רוצים אותו כמה שיותר מהר, שנה הוא זמן מידתי וסביר להתארגנות לדבר הזה.
חן בר יוסף: על לוחות הזמנים אחר כך אכן יכולה להיות מחלוקת, כי לכאורה פריצת הדרך כבר בוצעה, אבל לוח הזמנים לביצוע הראשוני הוא דווקא לוח הזמנים קצת יותר---
קריאה: אתה מגן על חברות הייצור הנוספות.
מתי יצחק: אבל צריך לעגן את זה.
אפרת כהן: אנחנו מייצגים את חברת פז.
אפרת כהן: הטענה של מינהל הדלק, שהוא מנהל בעצם מולנו ומול חברות אחרות, בתקופה שדיברנו על התקנות, זה אפילו על סוגיית השנה.
אפרת כהן: כלומר ההיערכות הסבירה, להערכה של חברות הדלק, היא בסביבות שנתיים, והסברנו את זה בדיון הקודם, אני רק רוצה להזכיר, ויכול להיות שיהיה מצב שמינהל הדלק יצטרך לשוב ולתקן את התקנות.
אפרת כהן: המפרט שהולך להיבחר, או התקן, חוזר ליצרנים שצריכים לייצר את אותה פיה, לייצר את אותן מערכות ולהתאים אותן למערכות המידע וכדומה.
אפרת כהן: צודק חבר הכנסת חרמש, שאחר כך כבר להגדיל בתחנות זה לא משנה, הלג הראשון הוא הלג הבעייתי, אבל אותו תהליך של היערכות, ככל שנקצר את טווח הזמנים, אנחנו כאמור חושבים שצריך להאריך אותו לשנתיים, נביא למצב שבעצם יישאר רק יצרן אחד בשוק, או לחילופין, שאף אחד לא יידע לייצר לפי התקן שייבחר.
אפרת כהן: שנה זה זמן מוגבל, אנחנו חושבים שהיה צריך להאריך אותו.
אפרת כהן: דרך אגב, אחרי שנתיים יכול להיות שאפשר יהיה לשים יותר מפיה אחת.
אפרת כהן: ההיערכות הראשונית היא היערכות קריטית, היא אקוטית, היא תשליך על כל הנושאים שדוברו כאן, גם על הבלו, גם על דברים אחרים, גם על תפעול התחנות.
אפרת כהן: מערכות המידע, היצרנים, כולם צריכים מה שנקרא בזמן אפס, הוא הזמן הרלוונטי.
אפרת כהן: שנה לטעמנו, כמו שאמרנו בעבר, הוא זמן קצר, אנחנו חושבים שצריכים להאריך אותו.
אפרת כהן: לגבי המשך הפעימות, אתה צודק, חבר הכנסת חרמש, הן כבר פחות רלוונטיות, הפעימה הראשונה בוודאי שאינה יכולה להיות חצי שנה, לדעתנו גם שנה הוא טווח זמנים קצר מדי.
עדנה הראל: אנחנו בוודאי במצב שבו ייבחר מפרט, אם אכן החשש שהליך הבחינה לא יצליח, יש מצב שבו מעדיפים יצרן אחד על פני יצרנים אחרים, ומצב זה הוא מצב לא כל כך בריא.
עדנה הראל: אנחנו חשבנו שחשוב מאוד, אם באמת נהיה בסופו של דבר במסלול של בחירת מפרט קיים, לאפשר ליצרנים האחרים להתאים את עצמם.
עדנה הראל: הזמן המינימלי, כפי שנאמר, מה שאנחנו הבנו, הוא לפחות שנה.
עדנה הראל: אז הקיצור של חצי שנה של הכנסת פיות ימנע מגורמים אחרים להיכנס.
עדנה הראל: הוא ישאיר את כל השוק בידי מי שזכה.
עדנה הראל: כל החברות יצטרכו להתקשר איתו.
מתי יצחק: אבל אותו בעל מפרט שזכה, הוא צריך הרי בכל מקרה להתאים את עצמו למערכת הקיימת בתוך התחנה.
מתי יצחק: לא?
מתי יצחק: אז איך הוא יהיה אוניברסלי?
ארי אנושי: יש לו יתרון גדול על האחרים, יש לו כבר ציוד שפועל.
מתי יצחק: אני מדבר על החברות הקיימות.
ארי אנושי: אני מדבר על מי שזכה במפרט.
ארי אנושי: מי שזכה במפרט, יש לו יתרון.
ארי אנושי: הוא אמנם חולק את הידע שלו, אבל יש לו יתרון על החברות האחרות.
ארי אנושי: רצינו לאפשר זמן סביר גם לחברות האחרות להתארגן, כדי שיוכלו להתחרות עם אותו אחד שזכה, ושלא נצא בסוף עם משהו שאמור לפתוח את השוק ונוציא יצרן בודד.
עדנה הראל: אם יצליח ההליך התקינה, זו שאלה אחרת, אבל אז גם יכול להיות שכל היצרנים יצטרכו להתאים את עצמם.
עדנה הראל: ולא יהיה אחד שיהיה לו יתרון, אלא כולם יצטרכו להתאים את עצמם.
עדנה הראל: גם זה לוקח זמן.
עדנה הראל: אבל בוודאי אנחנו רוצים למנוע מצב שבו יש לאחד יתרון על---
קריאה: גם אם זוכה יצרן אחד, עדיין הוא יהיה צריך להחליף את ציוד הקצה שלו ואת כל התחנות.
נחמן שי: אפשר שתציעי לפחות את הפאזה השנייה לקצר?
עדנה הראל: הפאזה השנייה היא לא---
שי חרמש: להשאיר את זה שנה והפאזה השנייה שנה וחצי?
עדנה הראל: מהטעמים שאני דיברתי, אני לא רואה מניעה.
שי חרמש: כי אין שום צידוק את הפאזה השנייה לדחות.
עדנה הראל: העניין של צי הרכב.
מתי יצחק: יש לנו עוד הערה כללית, שהיא לא מתייחסת לסעיף הזה, אבל אנחנו התרענו לכל אורך הדיונים במשך כל השנים, את הבטחת התשלום לבעלי תחנות הדלק.
מתי יצחק: לא ייתכן שכל זוכה ולא משנה אם זו חברת דלק כזו או אחרת, זוכה חיצוני, לא ייתן לנו את הערבויות הנכונות להבטחת הכספים של---
נחמן שי: בואו נסיים קודם את תקנה 10, כמו שביקשתי קודם, ואז נחזור לסוגיות עקרוניות.
שי חרמש: אז להשאיר שנה ואת ה'מתום שנתיים', להפוך למתום שנה וחצי.
אביב לב: והשני שלישים ושלוש פיות?
שי חרמש: מה אתה רוצה לתקן?
אביב לב: לדעתי לשתי פיות ושליש.
אביב לב: אי אפשר להשאיר את שאר התחנה לאנשים סתם שבאים, שרוצים לתדלק.
אביב לב: אני לא בטוח שהטכנולוגיה שתוקם תדע לשרת גם את כרטיסי האשראי הרגילים וגם את המזומן.
אביב לב: אני לא בטוח, אתם בטוחים בזה?
חן בר יוסף: הטכנולוגיה הקיימת יודעת.
חן בר יוסף: גם זו שתיבחר, אם היא מבוססת על מידע קיים.
מתי יצחק: ייווצר מצב שאם אתה מגדיר אותן, עמדות לא יתפקדו בכלל ואז הן כמו גולם.
מתי יצחק: השאלה מה עושים.
ניר ימין: מינהל הדלק, השני שלישים והשלוש זה.
שי חרמש: מה עם התיקון שלי?
חן בר יוסף: זה בסוף.
ניר ימין: אני מזכיר לחברי הוועדה: בדיון הקודם הועלתה הצעה על ידי היושב ראש, חבר הכנסת שאמה, ועל ידך, שמתום שנה לא רק שאסור יהיה לחברת דלק למכור דלק, אלא שגם אסור יהיה למכור התקן שהוא לא התקן אוטומטי כללי.
שי חרמש: זה מופיע פה.
ניר ימין: זה לא מופיע.
שי חרמש: לדעתי זה מופיע, 'לא ימכור אדם התקן תדלוק משויך ברכב בתקופת המעבר'.
שי חרמש: סעיף (ג)(1).
ניר ימין: אני לא חושב שזה אותו דבר.
שי חרמש: שלא ימכרו בתקופת המעבר התקנים שאינם אוניברסליים.
שי חרמש: כי את יוצאת מזה, כי ביום הקובע לא יהיה התקן---
אפרת כהן: אבל סעיף (ג)(1) אומר שלא ימכרו באופן שימנע.
אפרת כהן: אתה יכול למכור באותה שנה ולהתחייב שמרגע שיש התקן כללי, אתה---
ניר ימין: זה לא פותר.
אפרת כהן: למה זה לא פותר?
אפרת כהן: באותה שנה אתה צריך להמשיך לתפעל.
אפרת כהן: אם באותה שנה יש מצב שבו מגיע אליך לקוח והוא רוצה להתקשר וההתקן הכללי עוד לא מוכן, כי יש תקופת התארגנות, אתה תתקין לו התקן משויך ותתחייב להחליף לו לכללי.
אפרת כהן: רשום 'באופן שלא ימנע', זה יהיה חלק מההתחייבות החוזית שתצטרך לקחת על עצמך.
קריאה: צריך לעצור את השוק.
אפרת כהן: אבל אתה בעצם מכביד על הלקוחות שאתה רוצה להקל עליהם בעתיד.
עדנה הראל: כתוב לך 'באופן המונע', אתה לא יכול לקשור אותו לתקופה שעולה על תקופת המעבר.
עדנה הראל: אבל למה בתקופת המעבר אי אפשר?
ניר ימין: הם חשבו שהוא לא יצטרך לעשות את הפרוצדורה בסוף תקופת המעבר ולהחליף.
עדנה הראל: אבל יש לי צי שהוא עדיין עובד.
אביב לב: מה תעשה בשנה הזאת, איך תיתן ללקוחות מענה?
עדנה הראל: הוא עוד לא עשה את ההעברה ויש מפרטים שהתקלקלו, יש מכוניות שהחלפתי.
ניר ימין: חבר הכנסת חרמש, להבנתי מדובר על שני דברים.
ניר ימין: (ג)(1) מדבר על איסור למכור התקן באופן שלא מונע, כלומר אתה יכול למכור משהו אחר.
ניר ימין: השאלה אם בסוף תקופת המעבר, ככה אני מבין את הסיטואציה, לפי ההצעה שלכם בסוף תקופת המעבר---
שי חרמש: לא יהיו דלקנים משויכים.
ניר ימין: לא יהיו משויכים ולא יצטרכו לעשות איזה שהוא שינוי, ולפי ההצעה פה אם מוכרים גם בתוך תקופת המעבר התקן שהוא לא התקן כללי, בסוף תקופת המעבר כולם יצטרכו להיות כלליים, רק תצטרך לעשות איזה שהיא פעולה, כנראה.
אפרת כהן: כל מה שאתם אומרים נמצא בתקנות, השאלה היא רק תקופת המעבר, ובתקופת המעבר זה ימשיך לעבוד, אין שאלה.
חן בר יוסף: בוודאי שהוא ימשיך לעבוד, השאלה היא לחדשים, מי שנכנס פנימה למערכת.
אפרת כהן: אבל אם ב-day 1, אחרי שבחרת את המפרט, יום אחד הגיע אליך לקוח---
חן בר יוסף: אז לא day 1, הבנו, השאלה אם באמצע תקופת המעבר כבר צריך להחליף.
חן בר יוסף: אנשים ביום האחרון פתאום מוצאים את עצמם עם דלקן משויך, בלי תחנות שיודעות לתת בו שירות.
עדנה הראל: מה זה בבת אחת?
עדנה הראל: הוא יודע שאסור לו למכור באופן שמונע אחר כך את המעבר לאוטומט.
עדנה הראל: נניח שיש לי צי רכב של 30% והוספתי עוד שתי מכוניות, כי פתחתי מחלקה חדשה בחברה, אני בתחילה של תקופת המעבר, אז אני לא יכולה להוסיף עוד שני דלקנים משויכים לתקופה הזאת?
חן בר יוסף: מה יקרה אם הם יהיו אוניברסליים?
עדנה הראל: אבל אין לי עדיין את האוניברסלי.
חן בר יוסף: אחרי שנה, או אחרי חצי שנה---
עדנה הראל: אבל תקופת המעבר מתחילה מ-day 1.
חן בר יוסף: אפשר על זה לעשות החרגה, למה לתת לזה שלוש שנים?
חן בר יוסף: תקופת המעבר היא שלוש שנים, אחרי שנה הטענה הזאת כבר לא רלוונטית?
שי חרמש: אבל יש פה עניין עקרוני.
שי חרמש: אנחנו לא רוצים ליצור מצב שימשכו אותי שלוש שנים עם דלקנים משויכים.
נחמן שי: מה אתם מציעים כדי לקצר את זה?
נחמן שי: הוא רוצה הפעלה הכי קרובה והחברות ידחו את זה כמה שהן יכולות, הכל ברור.
אביב לב: הבעיה רק בשנה הראשונה.
ניר ימין: מה שיש ברישה של תקנת משנה (ב), מתום השנה הראשונה?
שי חרמש: מתום השנה הראשונה לא ימכור אדם התקן משויך ברכב.
שי חרמש: פתרנו, פז, דלק?
נחמן שי: זאת אומרת שנה אחת יצרת חלון ואחר כך גמרנו, אי אפשר יותר להתחמק.
שי חרמש: עוד תוספת אחת, למניעת אפליה, שהיא צריכה להיות---
ניר ימין: סליחה, חבר הכנסת חרמש, מה שכתוב ב-(ג)(1)---
אפרת כהן: אני רוצה להגיד משהו.
אפרת כהן: צריך פה בסופו של דבר שתיצרו הסדר אחוד.
אפרת כהן: אם אמרתם שאתם נותנים שנה לפיה אחת ואתם עכשיו רוצים להגביל את המשך מכירת השיוך, על אף שלדעתי, ואני אומרת את זה באופן אובייקטיבי, הסעיף עכשיו גורם לזה, אז יהיה מצב, לדוגמה; אם יש עכשיו פיה אחת, כל צי הרכב נכנס, כמו שהוא אומר, לתחנה אחת קטנה, יש בה פיה אחת שעובדת עם התקן כללי, אחרי שנה אתה לא מאפשר יותר להשתמש במשויך, אז בעצם---
חן בר יוסף: לא 'לא להשתמש', לא למכור ללקוח חדש.
חן בר יוסף: ודאי שיש לך עדיין כאלה שהם בהסכם הקודם.
אפרת כהן: יש פה סנקציה פלילית.
אפרת כהן: האיסור למכור באופן שמונע היא סנקציה פלילית.
אפרת כהן: אם אתה חושב, אם חברה, לצורך העניין, תחשוב שכדי לייעל את השירות שלה ללקוחות היא תשאיר את המשויך עד לתום השלוש שנים והיא התקינה התקן כללי, אולי היא יכולה לשים שתי טבעות, כבר דיברנו על זה בעבר, למה אתה צריך להגיד שמאותו רגע ההתקן המשויך יוצא מהרכב?
שי חרמש: כי אני רוצה להתפטר מהמשויך.
אפרת כהן: חבר הכנסת חרמש, יש לך פיה אחת בתחנה.
אפרת כהן: אתה תעמיד צי רכב שלם על פיה אחת?
חן בר יוסף: אני מנסה להבין משהו.
חן בר יוסף: אנחנו מדברים על ההסכמים החדשים.
חן בר יוסף: בן אדם חתם איתך ב-2014, עוד לא נכנסו התקנות בכלל, באמצע 2015 נכנסו.
חן בר יוסף: כל מי שחתם איתך ב-2014, את רצה איתו אפילו את כל השלוש שנים, אבל בתוך אותו---
אפרת כהן: אבל אני שמה לו התקן כללי על פיה אחת, כשיכול להיות שהתחנות שלי עדיין מסוגלות לתמוך גם בכללי וגם במשויך.
אפרת כהן: למה להכביד על הלקוח כשהוא נכנס לתחנה שיש לו רק פיה אחת או שתיים, או שני שליש, שהוא מסוגל לתדלק באמצעותן.
קריאה: היא צודקת.
קריאה: אם צריך לעשות אחרי שנה וחצי, אז זה לא ישים.
אביב לב: ואני בחברת דלק קטנה, אני בטח לא חשוד בזה.
אביב לב: אחרי שנה וחצי, כשיש לי פחות שלוש פיות.
אביב לב: ..
אביב לב: אם יש חברה גדולה שפתאום פתחה, כמו שהיא אמרה, עוד מחלקה, אז מה?
אביב לב: תגיד להם, 'לא, עכשיו אני צריך לעשות רק פיה אחת', ואת כולם להעמיס---
שי חרמש: חבריה, אני אמרתי מראש, בדיון הזה אני פרנואיד.
שי חרמש: גם וודי אלן אמר בזמנו, זה שאני פרנואיד, זה לא אומר שלא רודפים אחריי.
שי חרמש: אני פרנואיד, אני לא מאמין לאף אחד.
שי חרמש: אפשר לחשוב איזה דרמה תתרחש בשנה הזאת.
שי חרמש: היא אומרת צי של חצי מיליון מכוניות הולך לגריטה אצל גלעד ארדן, חבר'ה זה בשוליים.
שי חרמש: אז בשוליים תשתמשו בפיה אחת.
שי חרמש: שנה אחת.
קריאה: זה יאט את כל התדלוקים.
אפרת כהן: אל תחשוב עלינו, תחשוב על המתדלקים המסכנים, שיצעקו עליהם.
אביב לב: בשלוש שנים זה נכון שלא, אבל שנה וחצי ראשונה, כשאין לך מספיק פיות בתחנה, אתה לא יכול לשרת---
שי חרמש: אבל זה רכב בשוליים, זה רק הרכב שעל הכביש באותה שנה.
שי חרמש: כל הרכב הישן נשאר.
אפרת כהן: אנחנו כבר שם, אז לפחות ב--- שי חרמש: אני לא רוצה לוותר על זה.
ניר ימין: אבל חבר הכנסת חרמש, אם אומרים ש-(ג)(1) נותן פתרון למה שאתה מבקש, שאי אפשר למנוע את ההפלה של ההתקן המשויך הזה אחרי תקופת המעבר, אז למה אתה חושב שעדיין צריך לאסור למכור אחרי שנה כבר?
שי חרמש: כי אני רוצה להכניס את המערכת לתוך הרגולציה הזאת.
ניר ימין: אבל אתה אומר כבר ב-(ג)(1) שזה ייכנס לתוך הרגולציה.
חן בר יוסף: בוא רגע נדבר על צי הרכב.
חן בר יוסף: צי הרכב הזה הולך לחתום על הסכם שתוך שנתיים הוא צריך להחליף בו את כל הטבעות, זה הרבה יותר סביר?
חן בר יוסף: תוך שנה וחצי?
חן בר יוסף: זה הרכב החדש שנכנס.
שי חרמש: כמה זה?
שי חרמש: באמת, נו.
אפרת כהן: אבל זה נטל של חברת הדלק שאיתה הוא מתקשר.
קריאה: אין חברת דלק אחת שתפעיל רק עמדה אחת, בואו נהיה קצת מציאותיים ועל הקרקע.
עדנה הראל: אם אנחנו אמרנו שאנחנו צריכים את תקופת המעבר הזאת וכדי שיצרנים נוספים ייכנסו לשוק וגם כדי שיצרנים נוספים ילמדו וייכנסו, אז אני גם רוצה לאפשר לציי הרכב לנהל משא ומתן עם היצרנים הנוספים האלה ולא לכבול את ציי הרכב הגדולים בהכרח למי שהיה ראשון.
עדנה הראל: לציי הרכב הגדולים יש יותר סיכוי שיהיה צורך בהחלפה, או בהתקנת מכוניות חדשות, אז דווקא אותן אתה תביא יותר מהר למצב שהם חייבים להתקשר עם הראשון, באותם תנאים שהוא ישים בשוק.
חן בר יוסף: ציי הרכב בכלל לא מתקשרים לחברה שמספקת את השירות, הם מתקשרים עם חברת הדלק.
עדנה הראל: אבל הם יכולים גם להתקשר עם מי שמספק את השירות, זה בהחלט מודל שאנחנו אפילו לא מונעים אותו פה ואולי אפילו מודל רצוי.
עדנה הראל: ההיפך, דווקא בגלל שזה אוניברסלי, אז אני מתקין את זה בנפרד ואני מנהל בנפרד את המשא ומתן עם חברות הדלק, אז למה לדחוף את כל המערכת למצב הזה ש---
מתי יצחק: את מתכוונת שיהיו לי שני התקנים.
עדנה הראל: לא, שיש לו התקן אחד, אבל הוא יכול לקנות אותו מיצרנים שונים.
עדנה הראל: אני לא מבינה מדוע להכניס את המגבלה הזאת כאשר אנחנו יודעים שההתקנים הם לא ההסכם שצי הרכב חותם, אלא ההתקן הוא פר רכב, הוא התקן יחיד, התקן יחיד מתוך ניהול של צי רכב גדול.
עדנה הראל: זה נראה לי אילוץ שהוא יכניס רעש דווקא בתקופת המעבר שהיא תקופה רגישה בכמה היבטים.
עדנה הראל: חברת הדלק, אסור לה להתקשר באופן שמונע, אמרנו.
עדנה הראל: אז אם יש לה איזה מטרה להתקשר לחצי שנה, יש איזה פרויקט גדול של שנה, באה איזה חברת בנייה מחוץ לארץ, בונה משהו ובאה לפה לחצי שנה---
חן בר יוסף: זה שולי שבשולי, רוב המקרים זה הכנסת עוד רכב לשוק.
חן בר יוסף: אז עוד חמישה כלי רכב, יש להם טבעת שונה.
עדנה הראל: אז ההנחה שינצלו את החצי שנה של תקופת המעבר כדי ליצור הסכמים שיהוו עקיפה של התקנות, אני לא בטוחה שהיא הנחה שגם אם יש אפשרות שהיא תתקיים, היא צריכה להנחות אותנו ליצור הסדר שהוא הסדר חריף מדי.
עדנה הראל: בכל הכבוד, אני לא בטוחה שזה מוצדק.
ניר ימין: אם מותר לי להגיד עוד משפט, אני מודה שבהתחלה אני חשבתי שההוראה הזאת רצויה.
ניר ימין: אחרי ששמעתי את האנשים, נראה לי שהתועלת שתהיה בתוספת של ההוראה הזאת היא הרבה יותר נמוכה מהנזק שיכול להיווצר בקיבוע של אולי יצרן אחד שזכה במפרט בהמשך.
יהודה גסנר: היה להם מספיק זמן להתארגן מראש ולדבר אחד עם השני.
אפרת כהן: אסור לנו לדבר אחד עם השני, מה זאת האמירה הזאת?
אפרת כהן: אסור.
אפרת כהן: זו עברה פלילית יותר חמורה מהעברה שקבועה פה.
אפרת כהן: באמת, בואו נעשה סדר.
אפרת כהן: יש פה תהליך, יש ניסיון לא להכביד על הלקוחות, אתם קבעתם ממילא אחרי שלוש שנים איסור גורף בסעיף 2(א) שאומר שאחרי שלוש שנים אין מצב שיש יותר התקנים משויכים.
אפרת כהן: אם חברת דלק תחשוב שכלכלי לה להתקין עכשיו עשר טבעות, כולל הכללי, כולל המשויך, כולל הכל, ולא להכביד על הלקוחות שלה עם פיה אחת או שלוש פיות בתחנה, שיעמוד תור שקיים היום, איך זה פוגע?
אפרת כהן: בסופו של יום הסנקציה היא פלילית, קבעתם סנקציה פלילית מאוד חמורה על הפרה של ההוראות של התקנות האלה.
אפרת כהן: אין פה הרבה טווח משחק מעבר.
שי חרמש: אני כל הזמן בתחושה שמשנים פה זמן.
שי חרמש: זה היה צריך להיות מזמן על הכביש, וצריכים עוד חצי שנה ועוד יפה ועוד---
ניר ימין: אבל ההוראה הזאת לא מקצרת זמנים.
ניר ימין: בכל מקרה תקופת המעבר היא התקופה שהחלטתם עליה, של שנה פלוס שנה וחצי.
שי חרמש: אנחנו נשנה את זה לשנה וחצי, לתקופת המעבר, לפאזה השנייה.
שי חרמש: עם זה חיים, פז?
שי חרמש: אנחנו נעביר את זה לפאזה השנייה לשנה וחצי.
שי חרמש: בשנה וחצי, חבר'ה, זה כבר רץ, או כל מי שיודע יודע, מי שמכיר מכיר, מי שבונה בונה.
ניר ימין: תקנת משנה (ב) במקום שנתיים, שנה וחצי.
אפרת כהן: אמרנו לה שהבעיה היא בשנה הראשונה ואנחנו נצטרך לחזור לפה לתקן תקנות.
שי חרמש: אז קיבלתי, הצלחתם לשכנע אותי.
אפרת כהן: לא, לא הצלחנו לשכנע אותך, כי אנחנו אומרים שהשנה הראשונה צריכה להיות שנתיים, או שנה וחצי, ואני אומרת שוב, שיחזרו לפה לתקן את התקנות.
שי חרמש: אז שכנעת אותי בחלק ואני לקוח שלכם בגלל חן.
חן בר יוסף: לא, בגלל החשב הכללי.
שי חרמש: אנחנו מבקשים להוסיף עוד דבר אחד למניעת אפליה.
שי חרמש: ב-(ג) יהיה גם סעיף (3) שיאמר את הדבר הבא; חברת דלק, המתקשרת בהסכם תדלוק עם לקוח, תאפשר ללקוח לרכוש דלק בתנאים זהים באמצעות התקן כללי או התקן שאיננו כללי בהתאם לבחירת הלקוח.
שי חרמש: זו מניעת אפליה, שיבוא לתחנה ויגידו לו 'אם אתה קונה במשויך זה ככה, אם אתה קונה ב---
ניר ימין: מה יגיד הסעיף בתקופת המעבר?
מתי יצחק: הוא לא מתכוון בתקופת המעבר.
ניר ימין: זה כן בתקופת המעבר.
שי חרמש: אחרי תקופת המעבר אין בעיה.
שי חרמש: אחרי תקופת המעבר יש רק אוניברסלי.
נחמן שי: למה דלק במיוחד?
שי חרמש: במהלך תקופת המעבר חברת דלק, המתקשרת בהסכם תדלוק עם לקוח, תאפשר ללקוח לרכוש דלק בתנאים זהים, באמצעות התקן כללי או התקן שאיננו כללי, מה שנקרא משויך, בהתאם לבחירת הלקוח.
שי חרמש: מרגע שהתקנה נכנסת לפועל, יש רק אוניברסלי, אין משויך, אין בעיה.
שי חרמש: בזה תמו הערותינו.
נחמן שי: עוד משהו?
מתי יצחק: יש לי הערות כלליות.
לאה ורון: אתה מצביע על התקנות?
לאה ורון: אתה מאשר את תקנה 10?
נחמן שי: אני רוצה לדעת, גמרנו את התקנות, צריך להצביע עליהן?
ניר ימין: כן, רק יש לי שתיים-שלוש הערות.
אפרת כהן: חבר הכנסת חרמש, אם הכוונה היא לתמחורים ותנאי אשראי, מן הסתם זה סביר, אבל אם הכוונה היא בתנאים זהים, אז אתה יודע, שוב, שתהיה לך אולי פיה אחת כשיהיו לך עשר פיות למשויך, אז בוא נגיד בתנאי תמחור זהים, בתנאי זה זהים.
אפרת כהן: .. בתנאים מסחריים זהים, בוא נגיד ככה.
אפרת כהן: בתנאים מסחריים זהים, כי הפיות לא יהיו זהות.
ניר ימין: בתנאי התקשרות זהים?
אפרת כהן: בתנאים מסחריים זהים.
ניר ימין: מה זה תנאים מסחריים זהים?
אפרת כהן: במחירים זהים, באשראי זהה, בתנאים מסחריים.
אפרת כהן: כי 'בתנאים זהים', אתה לא תוכל לספק, כי לגבי השירות, אתה לא בטוח תוכל לתת את אותו שירות בשלב א'.
אפרת כהן: בתנאים מסחריים זהים - לזה אתה יכול להתחייב.
ניר ימין: אם לא מגדירים את המלה 'מסחריים', אני לא יודע מה זה אומר כשהתקנות אומרות 'תנאים מסחריים'.
אפרת כהן: הכוונה למחירים ותנאי אשראי.
שי חרמש: יש טרייד אין בין מחיר לבין תנאי אשראי.
ניר ימין: אז אפשר לכתוב במפורש, מחיר ואשראי.
אפרת כהן: במחירים ותנאי אשראי זהים, זה הכל.
לאה ורון: חבר הכנסת שי חרמש יצביע במקום חבר הכנסת ישראל חסון.
לאה ורון: אני מבינה שאדוני מעמיד להצבעה את תקנה 10.
ניר ימין: כן, אני רוצה רק שתיים-שלוש הערות.
ניר ימין: עורכת דין אייזנמן, את התייחסת לזה אמנם במייל ששלחת לי, אבל אני רוצה שזה יהיה גם לחברי הוועדה.
ניר ימין: ב-(ג)(1) אתם מתייחסים לשיבוש פעולה של התקן, אני שאלתי האם הכוונה היא לשבש את הפעולה התקינה של התקן, או רק אם הוא משבש כליל את הפעילות של ההתקן, התקנה הזאת תחול?
חגית אייזנמן: אנחנו לא אמרנו הפסקת פעילות.
חגית אייזנמן: שיבוש זה יכול להיות מכל סוג.
ניר ימין: לגבי תקנת משנה (ג)(2), כדי שיהיה ברור, מדובר על שליטה של מפעיל תחנת תדלוק.
ניר ימין: תמיד, להבנתכם, יש למפעיל תחנת התדלוק שליטה לגביה?
מתי יצחק: כן, זה מה שרציתי בהערות הכלליות.
מתי יצחק: אין לנו, בעלי תחנות דלק, שליטה על המערכות.
מתי יצחק: גם אם היא תחנה לבנה משוחררת, אין שליטה.
מתי יצחק: זאת אומרת אתה לא יכול להפעיל עליהם סנקציות כאלה.
ניר ימין: אתם בטוחים שיש למפעילים שליטה בכל מה שנוגע להפעלה הזאת?
חגית אייזנמן: תחלק פה בין שני חלקים.
חגית אייזנמן: קודם כל אנחנו משוכנעים שהוא יכול לשבש, ואת זה בוודאי אנחנו רוצים למנוע.
חגית אייזנמן: פה מה שהם בעצם אומרים, שאין להם שליטה על זה שיכול להיות שבעל חברת הדלק ישבש איכשהו את הפעילות.
ניר ימין: לא, אני מדבר על זה שהוא צריך לוודא שהיא תקינה כל הזמן.
ניר ימין: הוא תמיד יכול לעשות את זה?
מתי יצחק: אין מצב.
חגית אייזנמן: ככל שזה התקן שבתוך התחנה שלך, אתה יכול---