GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
דליה איציק: אל תגיד לי לא נכון, הפתיחה היא לא שימוש, תלמד את העניין.
דליה איציק: עצם הפתיחה היא רחוקה מלהיות שימוש, וזה נכון מה שאתה אומר, כי בשטח זה מה שקורה, וזו גם ההזדמנות לעשות סדר כי בסוף בכל הבלגן הזה, אנחנו נעשה על זה רעש, אתם תעשו רעש, אתם תשאלו את השאלות, אנחנו נשאל את השאלות וכך אנחנו נעלה את המודעות.
דליה איציק: הרבה מאוד אנשים, מוכרים, באים ואומרים 'פתחת את המכשיר?
דליה איציק: סליחה, אדוני, אנחנו לא מחזירים לך'.
נמרוד הגלילי: לא עניין שפתחת, אם אני קונה בגד, או אם אני קונה תכשיט ואני מחזיר את זה, אין פה שום פתיחה, הם זכאים לגבות ממני 100 שקל או 5%?
חנה טירי: זה לא קשור לפתיחה.
כרמל שאמה-הכהן: מר שמעון ניסלוביץ, המנהל הכללי של חברת מדבקות.
שמעון ניסלוביץ: אני רוצה להפיג פה חלק מהחששות שהעלו אנשים, אני אתייחס דווקא לדברים שאמר אריאל.
שמעון ניסלוביץ: דבר ראשון, אין היום מגבלה לגבי קוטן של מדבקות.
שמעון ניסלוביץ: יש היום מדבקות של חצי סנטימטר על חצי סנטימטר.
כרמל שאמה-הכהן: אבל אז הצרכן צריך לקנות עוד מוצר כדי לראות מה כתוב על זה.
שמעון ניסלוביץ: לא, ממש לא, המדבקות האלה הן בשימוש והכל ברור לחלוטין.
שמעון ניסלוביץ: דבר שני, יש מדבקות שלא נשחקות, הן עמידות, בטח יותר מתקופת האחריות.
דליה איציק: נגיד שלקחתי אקונומיקה או אציטון, כי אני רמאית ואני רוצה, יש מצב שאי אפשר למחוק מדבקה כזו?
שמעון ניסלוביץ: תישארי בלי תאריך.
דליה איציק: נכון, ולכן אני לא אעשה את זה.
קריאה: יותר מזה, גם אי אפשר יהיה לקחת, וזה חשש שהם העלו, את המדבקה ולהעביר אותה ממקום למקום.
דליה איציק: אין מצב?
שמעון ניסלוביץ: היא פשוט תשמיד את עצמה.
דליה איציק: איך היא תשמיד את עצמה?
שמעון ניסלוביץ: אם מנסים להסיר אותה, היא משמידה את עצמה.
שמעון ניסלוביץ: יש מספר דרכים, או שהיא מתפרקת כקליפת ביצה, או שהיא פשוט מתפרקת, רוני יראה לכם דוגמאות של הדברים.
שמעון ניסלוביץ: הנושא האחרון שאריאל העלה פה, נושא היבוא המקביל, לדעתי הנושא של המדבקה בדיוק נותן פתרון לדבר הזה, כי אם תהיה שם מדבקה שמציינת את שם היצרן, זהו.
כרמל שאמה-הכהן: גב' יהל בן נר, נציגת פרטנר, בבקשה.
יהל בן נר: קודם כל אני רוצה להגיד שאנחנו תומכים בהצעת החוק.
יהל בן נר: אתם נתתם כדוגמה את חברות הסלולר שעובדות בשיטה הזאת של מדבקות, אבל אנחנו דווקא באים עם הפרקטיקה ועם הניסיון ואנחנו רוצים להציג את הקשיים שאנחנו חווים.
יהל בן נר: אני רוצה טיפה להסביר מה אנחנו מציעים, גם כתבנו מכתב לוועדה, כי אנחנו חושבים שבאמת צריך לעשות איזה שהוא איזון בין הצורך של הצרכן שהוא מובן לנו לחלוטין, לבין הפרקטיקה של החיים שאנחנו באמת מתמודדים איתה כל הזמן.
יהל בן נר: בתחום של הסלולר, זה לא משהו שאתה קונה פעם אחת ויש לך איזה אירוע מתי שהוא, זה משהו שכל הזמן מתרחש וכל הזמן מחליפים אביזרים ומחליפים מכשירים ויש איזה שהיא תנודתיות ולכן הצענו...
יהל בן נר: דרך אגב ככל שיצא לי לבדוק לפני הדיון, מצאתי שיש תקן ישראלי של מכון התקנים שמחייב על כל אביזר חשמלי, לדעתי, להטביע מספר סידורי, ולכן אפשר לצאת מתוך נקודת הנחה שהיום יש חובה שעל כל דבר יהיה מספר סידורי.
אתי בנדלר: על כל מכשיר אלקטרוני?
יהל בן נר: כן, אני יכולה לתת לך את מספר התקן.
יהל בן נר: זה תקן של מכון התקנים.
דליה איציק: זה היה ניסיון לעשות סדר.
יהל בן נר: .
יהל בן נר: לכן, בעיקרון, ככלל, אנחנו תופסים מסה אדירה מהמכשירים.
יהל בן נר: אז אני לא מדברת רק על מכשירים סלולריים שיש להם נגיד מספר וכדומה.
יהל בן נר: אז מה שאנחנו באמת מציעים זה איזה שהוא פתרון יותר מתקדם לשנות האלפיים, שנת 2011, שבאמת מציע לצרכן ליצור קשר מתי שהוא רוצה, או ב-IVR או באתר האינטרנט, להקיש את המספר, לציין את המספר ומיד התוקף מושמע או מופיע, או ב-SMS אפשר לכתוב, בכל ערוץ.
יהל בן נר: אני לא חושבת שיש בעיה לעוסקים אחרים במשק גם ליישם את זה לאור קיומו של התקן.
יהל בן נר: גם שלחנו איזה שהוא נוסח חוק להצעת חוק, ואנחנו חושבים שזה באמת מידתי.
יהל בן נר: אנחנו היום נתקלים בהמון המון בעיות פרקטיות שאי אפשר להתעלם מהן, אלה דברים שאנחנו נתקלים---
דליה איציק: יעל, זה סוג של פתרון אחד.
דליה איציק: את יודעת, יש הרבה אנשים שאינטרנט זה בשבילם ללכת למילון ולחפש.
דליה איציק: את דור צעיר, אמא שלי לא יודעת לחפש את ה- IVI, את ה-IVP, את ה-IVB, אבל יש הרבה אנשים כאלה בישראל.
דליה איציק: אז מה שאת אומרת זה רק חלק של פתרון, לכן השארנו את מידת הגמישות לאנשים שם.
דליה איציק: אנחנו, הצד שלנו, אל תכעסו עלינו, מבינים, הצד שלנו זה הצרכן, בכל הכבוד הראוי, גם אתם צרכנים, אנחנו לא רוצים שתפסידו, אבל אנחנו לא מוכנים שתרוויחו ועד עכשיו הרווחתם, הרבה מאוד, בגלל כל הבעיות שאנחנו מעלים, לכן אנחנו צריכים למצוא את האיזון.
דליה איציק: האיזון הזה יימצא.
דליה איציק: יש פה הרבה בעיות שאתם מעלים שימצאו פתרונות, אבל אין ספק שהגיע הזמן לעשות סדר בדבר הזה.
יהל בן נר: האינטרנט הוא רק ערוץ אחד, אנחנו מציעים אינטרנט, אנחנו מציעים טלפון.
יהל בן נר: שיחת חינם ל-1-800.
יהל בן נר: אנחנו גם יוצאים מתוך נקודת הנחה שלא כולם משתמשים באינטרנט.
יהל בן נר: 80% מהאוכלוסייה, אבל.
יהל בן נר: ..
כרמל שאמה-הכהן: כלומר אתם מחפשים עוד פניות למרכז הטלפוני שלכם.
יוליה מרוז: לא, אבל להבדיל ממוקד טלפוני שלשם פונים עם כל שאלה וברוב המקרים צריכים את הנציג, פה זה יכול להיות מענה אוטומטי.
דליה איציק: זה המוקדים האלה?
דליה איציק: 'אם אתה רוצה 1, תתקשר זה, אם אתה רוצה 2 תתקשר---
יוליה מרוז: אנחנו מדברים על מענה אוטומטי.
יהל בן נר: מענה אוטומטי, אתה מקיש את המספר.
יוליה מרוז: מקיש את המספר, מקבל את האינפורמציה.
יהל בן נר: לא צריך לעבור שום נציג שירות, לא צריך לדבר עם אף אחד.
יהל בן נר: אומרים לך מה המספר, כמו חניה סלולרית, עכשיו חניתי, מה המספר, זה הכל, זה חוזר לך.
יהל בן נר: זה פתרון מאוד מתאים לצורה שבה אנחנו עובדים ואני אומרת את זה שוב---
קריאה: איך יודעים לאן לחייג?
יהל בן נר: אפשר לכתוב על המדבקה, 'לפרטים חייג...'.
דליה איציק: חנה, זה אחד מהדברים שאפשר להביא בחשבון בפתרונות שאתם מייצרים.
דליה איציק: נניח אתה אומר, במקרה זה וזה תחייג מספר כך וכך.
כרמל שאמה-הכהן: את יודעת מה האורך של מספר סידורי של מכשיר סלולרי?
יהל בן נר: זה 16 ספרות.
כרמל שאמה-הכהן: זה לא 16, זה 15.
אתי בנדלר: אני חוששת שמה שיקרה, אני לא יודעת, שלא יהיו מספרי טלפונים ייעודיים רק למטרה הזאת ואז אני אתקשר ויגידו לי 'לנציג המכירות לחץ 1, לנציג מחלקת.
יוליה מרוז: לא, אז תחייבו, אתי.
יהל בן נר: קודם כל אפשר להגיד 'חבר'ה, יש חובה וזאת החובה.
יהל בן נר: אתם רוצים להיות פטורים מהחובה, בואו תיכנסו לעניין הזה'.
יוליה מרוז: אתי, הכוונה היא שערוצי התקשורת האלה שדרכם הם יקבלו את המידע הזה ממש יהיה אינהרנטי בפתרון שאנחנו מציעים.
אתי בנדלר: אז זו כבר הצעת חוק קצת שונה.
אתי בנדלר: אני אגיד לך מדוע זו הצעת חוק קצת שונה, משום שאם הושמעה מחאה מובלעת, אבל הוועדה לא דנה בזה כרגע, על הפרקטיקה הנוגעת למסירת תעודות אחריות, שמתנים את זה בכך שתשמרי על חשבונית המס, בצמוד לתעודה, אחרת אין לה תוקף, או לכך---
דליה איציק: שאגב זה לא חוקי.
אתי בנדלר: פרקטיקה נוהגת בניגוד לדין.
אתי בנדלר: עכשיו מה שאת באה ואת אומרת זה שתתני את האחריות בכך שמישהו יתקשר ויברר ואולי פרוצדורות נוספות.
יהל בן נר: ממש לא.
יהל בן נר: אני אומרת דבר פשוט.
יהל בן נר: אני רוצה שילמדו מהניסיון, אני חושבת שגם הוועדה רוצה שילמדו מהניסיון---
אתי בנדלר: מה שאת אומרת במלים אחרות, שככל שמדובר במדבקה, לא יופיע התאריך עליה, אלא אך ורק מספר סידורי וכדי לדעת מה תאריך התוקף, 'תתקשר למוקד מסוים'.
יהל בן נר: תתקשר למספר ייעודי, חינמי, אתה לא מדבר עם אף אחד, אתה מציג את ה---
לאה ורון: וכל זה במטרה להקל על הצרכן.
כרמל שאמה-הכהן: ומי ישלם את זה?
קריאה: ומספר הטלפון, איפה הוא ייכתב?
קריאה: גם על ה---
אתי בנדלר: לא יודעת, תשאלי.
קריאה: כל המערך הזה, מי ישלם אם לא הצרכן?
קריאה: יישבו אנשים, תהיה מערכת טלפונית, כביכול חינמית, מי ישלם את כל זה?
קריאה: את רוצה בלי מדבקה, לא?
יהל בן נר: אני רוצה עם מדבקה.
קריאה: איפה תשימי אותה על האייפון?
יהל בן נר: חברת הכנסת איציק, אני רוצה ל---
קריאה: אז אולי אפשר להחיל את הפתרון הזה על הכל, שעל המדבקה לא יהיה רשום תום תקופת האחריות---
דליה איציק: אבל מה שהיא מציעה זה יותר מסובך, בשבילה.
דליה איציק: במקום לכתוב את זה וזה, יותר פשוט שהיא תכתוב את התאריך, מאשר את המספר של הטלפון.
יהל בן נר: אני מציעה אופציה.
יהל בן נר: דרך המלך ואופציה שנייה.
דליה איציק: בסדר גמור, יפה שבאת עם רעיונות.
דליה איציק: זה משמח אותי, כי עכשיו הם לומדים שאפשר למצוא פתרונות לכל.
יהל בן נר: נכון, אבל אי אפשר גם להתעלם מהבעיות---
דליה איציק: אגב, אין לכם מושג מה הם עשו כשאמרו להם לכתוב את תאריך האחריות.
דליה איציק: חבל לכם על הזמן.
כרמל שאמה-הכהן: מה הם עשו?
דליה איציק: ומה הם עשו כשאמרו להם שהתלוש שעדיין לא, צריך להיות יותר... 'אי אפשר, הוא לא יקרא, הצרכן עיוור, אין לו משקפיים, מה יהיה עם המשקפיים', כל מיני דברים שעולים כאן.
דליה איציק: החיים הם כאלה שבסוף אנחנו מסתדרים כי אנחנו בסוף מייצרים פתרונות, כי אם לא כופים עלינו מלמעלה אנחנו לא מחפשים אותם.
דליה איציק: אתם תחפשו את הפתרונות, תשבו על המדוכה, תבואו לכאן.
יגאל אכטנברג: קודם כל הצעת החוק הזאת היא חשובה.
יגאל אכטנברג: כמות התלונות על אחריות שפגה, אנשים פשוט עומדים בפני...
יגאל אכטנברג: פתאום המכשיר מתקלקל ו---
כרמל שאמה-הכהן: אתה בעד או נגד הצעת החוק?
יגאל אכטנברג: אני בעד הצעת החוק, אני רק רוצה להגיד נקודה אחת.
יגאל אכטנברג: איפה הצרכן יידע כל מה שמגיע לו, האחריות המורחבת, הסייגים שהם הכניסו לאחריויות נוספות.
יגאל אכטנברג: איפה הוא יקרא את הדבר הזה?
יגאל אכטנברג: יש בעיה במדבקה---
קריאה: זה לא במקום תעודת האחריות.
יגאל אכטנברג: אז זהו, הבעיה היא שאנחנו רק צריכים לדאוג שהמדבקה לא תחליף את תעודת האחריות.
טלי און: טלי און מחברת ניופאן.
כרמל שאמה-הכהן: כמה באתם מחברת ניופאן?
כרמל שאמה-הכהן: טיול שנתי?
דני פיקובסקי: כואב לנו ואתם לא עוזרים לנו.
כרמל שאמה-הכהן: עכשיו אתה כבר...
דני פיקובסקי: אני מדבר אל הלב שלך.
כרמל שאמה-הכהן: אתה מניח הנחת יסוד שלא בטוח שהיא נכונה.
דני פיקובסקי: אתה יודע מה, אם היינו מדברים בארבע עיניים אחר כך הייתי מסביר לך.
דליה איציק: אין ארבע עיניים אצלנו, השתגעת?
דני פיקובסקי: למה לא? מה, אסור להיות חבר שלו?
דליה איציק: תיכף יבוא המבקר, השתגעת?
דליה איציק: ארבע עיניים.
דני פיקובסקי: הוא כל הזמן צועק עליי שאני לא אדבר.
טלי און: כפי שאמרנו מספר פעמים קודם, הבעיה בינינו לבין חברות הסלולר למיניהן היא מאוד פשוטה, שהם שולטים בערוצי ההפצה שלהם ואנחנו לא שולטים.
טלי און: 80% מהמוצרים שלנו לא מסופקים על ידינו, מסופקים על ידי יד שנייה, שלישית וברוב המקרים גם יד רביעית.
טלי און: אין לנו שום דרך לשלוט על זה.
טלי און: אנחנו עשינו דיל עם איזה שהיא רשת, מכרנו 500 טלוויזיות.
טלי און: אותה רשת מכרה לעוד מפיצי משנה, מפיצי משנה ממשיכים להפיץ את זה הלאה, יכול מאוד להיות שהצרכן הסופי קיבל את המוצר אחרי חצי שנה.
טלי און: זה עובר כמה ידיים, אין לנו שום אפשרות ל---
דליה איציק: רק ברגע שהתבצעה רכישה.
טלי און: אין לנו שליטה על המוביל, על אותו מוביל לבסוף, שהוא זה שאמור לשמור את התאריך---
כרמל שאמה-הכהן: ביניכם לבין המשווקים יש את המספר הסריאלי של המכשיר.
כרמל שאמה-הכהן: מסרתם 500 מכשירים כאלה לאל"מ?
כרמל שאמה-הכהן: תרשמו את המספרים הסריאליים שמסרתם לאל"מ, זה יחזור אליכם יום אחד עם אחריות שנראית לכם בעייתית?
קריאה: לא לכל מוצר יש מספר סריאלי.
טלי און: הלקוח הסופי יקנה את זה רק אחרי---
כרמל שאמה-הכהן: בשלב הזה הם יכולים לשים מדבקה נוספת, לדוגמה, עם מספר סריאלי.
טלי און: אבל הצרכן הסופי יקנה את המוצר רק אחרי כמה חודשים, זה לא יהיה מיידית, כי זה עובר כמה ידיים באמצע.
כרמל שאמה-הכהן: אוקי, בסדר.
טלי און: אז הצרכן מפסיד מזה כמה חודשים.
כרמל שאמה-הכהן: לא, הסיכום שלך עם אל"מ שהם דואגים להדביק את המדבקה ואם לא תהיה מדבקה, יש לך זכות לבוא אליהם ב---
טלי און: אבל ממתי תחל האחריות בסופו של דבר?
טלי און: אל"מ מוכרים לעוד שני מפיצי משנה שלהם.
טלי און: בוא ניקח את אבי סופר.
טלי און: אבי סופר מוכר לבסוף לעוד שניים או שלושה מפיצי משנה שלו.
טלי און: מי יהיה אחראי בסופו של דבר על הרישום?
טלי און: אנחנו לא יכולים לסמוך, עם כל הכבוד לכל הרשתות, על אותו מוביל שהוא זה שיצטרך לרשום את תום תקופת האחריות.
דליה איציק: מה זאת אומרת את לא יכולה?
דליה איציק: זה תפקיד שלך לסמוך על המוביל.
דליה איציק: אם המוביל לא יהיה בסדר---
טלי און: זה לא מוביל שלי.
כרמל שאמה-הכהן: ברגע שתהיה חובה ברורה וחוקית, את מעבירה את זה בשרשרת, את מעבירה לאבי סופר, אומרת לו 'מר אבי סופר, אם לא אתה מספק את המכשיר, כבודו תהיה מספיק רציני ואחראי לדאוג שמי שמספק מטעמך.
כרמל שאמה-הכהן: ..'.
טלי און: זה מאוד יפה, עם זאת אין לנו שום דרך לאכוף את זה.
טלי און: שום דרך.
יוליה מרוז: למען הדיוק פה חייבים להבהיר משהו.
יוליה מרוז: נקודת המוצא שלך היא ממש שגויה, אנחנו מדברים על אותן בעיות פרקטיות בדיוק, בינינו לביניכם אין שום הבדל.
יוליה מרוז: אצלנו יש מערכי דור טו דור, סוכנים, משווקים, הום סנטר שמוכר את מכשירי הפריפייד שלנו.
יוליה מרוז: בדיוק אותן בעיות.
טלי און: יש לכם יבוא מקביל?
יוליה מרוז: בוודאי שיש לנו יבוא מקביל, כל אחד היום מביא אייפון מארצות הברית לחבר שלו.
קריאה: ברמה האישית, לא חברה שמביאה אייפונים.
יוליה מרוז: זה לא משנה, הבעיה הפרקטית היא---
יהל בן נר: אנחנו רוצים להרגיע אתכם שהפתרון שלנו עונה על הבעיה שלכם בדיוק.
רז הילמן: אין להם שליטה מתי המוצר נמכר.
טלי און: לכם כבר יש היום מערך אלקטרוני שמשרת, לנו אין את המערך הזה.
רז הילמן: איך את יודעת מתי הוא--- יוליה מרוז: אני מוכרת כמויות למשווקים שמוכרים עבורי.
רז הילמן: אותו דבר.
כרמל שאמה-הכהן: תתווכחו אחרי זה.
יוליה מרוז: זה בא להתגבר על אותן בעיות בדיוק.
יוליה מרוז: אין הבדל בבעיות.
שוש רבינוביץ: כל מה שמושמע כאן על ידי היבואנים זו בעיה אמיתית של חוסר שליטה שכבר קיים היום.
שוש רבינוביץ: תקנות אחריות ושירות, נכון שכבר צריך לתת תעודה עם התאריך בפועל, הם לא יכולים כרגע לעמוד בזה.
שוש רבינוביץ: לזה צריך לתת פתרון.
שוש רבינוביץ: כל המקרים שאין שליטה, מה שהם כבר הסבירו ממש והמחישו.
שוש רבינוביץ: אנחנו אומרים שברגע שזה בחנות אין שום בעיה, ברגע שזה מתקין מטעם החברה אין בעיה, כל הקבוצה הזאת, כמו שאתה הסברת מקודם, שאין שליטה, גם היום יש בעיה בתקנות.
שוש רבינוביץ: זה לא נכון לבוא ולהטיל עוד חובה עם סנקציה פלילית, עם סנקציה אזרחית, מבלי שהם יכולים לעמוד בזה.
שוש רבינוביץ: צריך להבין את הבעייתיות ביישום כאן.
כרמל שאמה-הכהן: נא להתחיל בהקראה של החוק.
יהל בן נר: סליחה, כבוד היושב ראש, הערה אחת לגבי הנוסח שהצענו.
יהל בן נר: אנחנו מבקשים שתשקלו ותדונו בו, כי אנחנו באמת מאמינים שהוא יביא פתרון להרבה---
דליה איציק: היועצת המשפטית רואה אותו.
אלקנה אפרתי: (הקראה): "הצעת חוק הגנת הצרכן (תיקון מספר 31) (מדבקת אחריות), התשע"א-2011.
אלקנה אפרתי: "תיקון סעיף 18א.
אלקנה אפרתי: בחוק הגנת הצרכן, התשמ"א-1981 (להלן – החוק העיקרי), בסעיף 18א, אחרי סעיף קטן (א) יבוא: "(א1) (1) עוסק המוכר טובין לצרכן ומוסר לו תעודת אחריות, ימסור לו מדבקה לשם הדבקתה על הטובין, שבה יצוין תום תקופת האחריות (בחוק זה – מדבקות אחריות).
אלקנה אפרתי: "(2) הציג צרכן לעוסק טובין שמודבקת עליהם מדבקת אחריות תקפה ומקורית, לא ידרוש העוסק מהצרכן להציג את תעודת האחריות כתנאי למתן שירות בהתאם לחיוביו לפי תעודת האחריות.
אלקנה אפרתי: "(3) השר יקבע הוראות לעניין מדבקת אחריות, לרבות סוג המדבקה, תוכנה, צורתה, גודלה וגודל האותיות, וכן רשאי הוא, באישור ועדת הכלכלה של הכנסת, לקבוע סוגי טובין שהחובה הקבועה בסעיף קטן זה לא תחול לגביהם".
כרמל שאמה-הכהן: הערות לסעיף 1, בבקשה.
יעל כהן: אני רוצה, במסגרת סעיף 1, לענות לכל הטענות שהועלו כאן לגבי האחריות, על מי מוטלת האחריות בסופו של דבר לתת את המדבקה עם התאריך.
יעל כהן: האחריות מוטלת אך ורק על המשווק הסופי ולכן על המשווק הסופי לדאוג שהמספר הסידורי, תאריך פג תוקף של התעודה, יירשם במשרדי או במחשבי או במערכת של היבואן או של נותן השירות לגבי האחריות.
יעל כהן: לכן אני חושבת שבהזדמנות החוק אנחנו פותרים את הבעיה של התופעה הזו שהיום הצרכנים לא מקבלים תעודת אחריות תקפה ומי שמוטלת עליו האחריות זה לא אתם, זה לא היבואנים, זה לא היצרנים, זה המשווקים שבסופו של דבר הם יהיו חשופים לתביעות על פיצוי עונשי כזה או אחר.
יעל כהן: נקודה.
רז הילמן: הם, אגב, לא נמצאים פה והיה מעניין לשמוע מה הם חושבים.
יעל כהן: הם אלה האחראים לכל המצב הזה.
זאב זוננפלד: אני לא הספקתי להגיד את זה קודם, אני חושב שהחוק הזה ייצר הרבה מאוד תביעות וייצור עוד יותר עומס על היועצת המשפטית, שגם כך---
לאה ורון: אני רוצה רק להביא לידיעת חברי הכנסת שארגוני הסוחרים בישראל, התאחדות הסוחרים, איגוד ארצי למסחר, התאחדות המלאכה והתעשייה בישראל, כולם הוזמנו לישיבת הוועדה.
זאב זוננפלד: אני מבקש להסב את תשומת לבה של הוועדה שברגע שהמשווק או הסוחר מציין את התאריך של המסירה, בעצם מי שפורע את השטר הזה הוא היבואן.
זאב זוננפלד: חשוב שהוועדה תבין את הנקודה, אחד מחייב מישהו אחר שמשלם בלי שום אחריות ומחויבות כלפי זה וזו בעיה.
זאב זוננפלד: המוכר רושם את התאריך, היבואן צריך לתת את האחריות ואם התאריך הוא לא נכון---
דליה איציק: הוא יחליף את המשווק.
זאב דוננפלד: אי אפשר.
דליה איציק: אפשר.
דליה איציק: אם המשווק לא יעמוד בכללים, הוא יחליף---
זאב דוננפלד: אי אפשר לגזור גזרות שאי אפשר לעמוד בהן.
דליה איציק: אם המשווק לא יעמוד בכללים, הוא יחליף את המשווק.
דליה איציק: נקודה.
אריאל לוין: ואם זה יטעה לרעת הצרכן?
אריאל לוין: לא לרעת היבואן, אם הוא יטעה לרעת הצרכן, הוא יקצר לו את האחריות בשנה, כי---
דליה איציק: ואם הוא יגנוב?
דליה איציק: ואם לסבתא שלי יהיו גלגלים?
דליה איציק: ואם הוא זה?
אריאל לוין: אבל אלה דברים נורמליים.
דליה איציק: זה סתם, זה סתם.
טלי און: אחריות נוספת מוגבלת, איפה מציינים את זה?
אתי בנדלר: לא במדבקה.
אתי בנדלר: מדובר כאן על מדבקה שמתייחסת לאחריות לפי חוק.
רז הילמן: כן, אבל יש מקרים שבהם ניתנת אחריות נוספת וזו שאלה האם זה נכון שזה יופיע במדבקה או לא נכון, זו שאלה שבכלל לא עלתה פה לדיון והיא שאלה מאוד מורכבת.
רז הילמן: לכן אני הייתי מציע לתקן את סעיף (א1)(1), ובמקום 'שבה יצוין תום תקופת האחריות', לרשום 'שבה יצוין מידע באשר לתקופת האחריות כפי שיקבע השר'.
רז הילמן: אני לא חושב שיהיה צריך להיות הרבה, אני רק אומר שלא נחליט את זה עכשיו, כי לא עשינו---
כרמל שאמה-הכהן: תום תקופת האחריות.
כרמל שאמה-הכהן: הארכת למישהו אחר, תשלח לו מדבקה בדואר.
רז הילמן: זה לא מעשי, זה לא ישים.
רז הילמן: זה מצריך הרבה חשיבה ו---
כרמל שאמה-הכהן: הארכת למישהו אחר, אתה גובה ממנו כסף בדרך כלל?
כרמל שאמה-הכהן: כשאתה מאריך אחריות?
רז הילמן: זה לא חייב להיות היבואן.
כרמל שאמה-הכהן: מי שלא עושה את זה, מי שלא נותן את האחריות הנוספת.
רז הילמן: זה כבר ממש...
רז הילמן: ללכת וגם עליהם להטיל את החובה לתת מדבקות?
אתי בנדלר: יש מוכרים, הם אומרים אנחנו נותנים אחריות לשלוש שנים, אבל בשנתיים הנוספות זו אחריות מוגבלת.
כרמל שאמה-הכהן: זה יהיה מפורט בתעודה.
אתי בנדלר: לכן אמרתי, המדבקה תתייחס לאחריות לשנה.
רז הילמן: אז זה צריך להיות מנוסח אחרת.
דליה איציק: אנחנו מדברים על המדבקה, תשים לב.
כרמל שאמה-הכהן: תעבוד אחרי זה עם היועצת המשפטית, היא מוסמכת לשנות נוסח תמיד.
כרמל שאמה-הכהן: אם זו בעיה של נוסח.
רז הילמן: לא, זו מהות.
טלי און: המדבקה תהיה באופן אוטומטי למשך שנה?
כרמל שאמה-הכהן: מי אמר באופן אוטומטי למשך שנה?
טלי און: מה לגבי אחריות נוספת מוגבלת?
טלי און: אם אנחנו נותנים היום שנה ולמגוון רחב מאוד של מוצרים אנחנו נותנים עוד חמש שנים, עם השתתפות עצמית של 99 שקלים לביקור טכנאי.
טלי און: המדבקה תראה שנה אחת בלבד?
דליה איציק: שנה פלוס חמש.
טלי און: אבל זו אחריות נוספת מוגבלת, לא יהיה לי מקום---
דליה איציק: בדיוק מה שכתוב בתעודה.
טלי און: אבל זה כתוב על התעודה, מדובר על דף A4, על מדבקה אין לי מקום לציין את כל הדברים האלה.
דליה איציק: מה לציין?
דליה איציק: שזה שנה פלוס חמש?
דליה איציק: 1 פלוס 5?
דליה איציק: באמת.
רז הילמן: לא, צריך גם לסייג את החמש.
כרמל שאמה-הכהן: לא, לכתוב את התקופה המרבית.
רז הילמן: גם התקופה המרבית זה יכול להטעות.
קריאה: אולי עדיף התקופה המינימלית דווקא, לא המרבית.
כרמל שאמה-הכהן: למה לראות את זה כתקופה נוספת?
כרמל שאמה-הכהן: האחריות המרבית היא חמש שנים והם מחריגים חלק מסוגי האחריות לתקופה קצרה יותר.
כרמל שאמה-הכהן: תודה רבה על ההערה, תיקנו כמו שרצית.
טלי און: לא, זה לא נותן את המענה.
אתי בנדלר: בסעיף התחולה, כמו שנקרא לאחר מכן, נעשתה הבחנה, אם אינני טועה, בין אחריות לפי חוק לבין אחריות נוספת וולונטרית.
אתי בנדלר: מה שהם אומרים כרגע, החמש שנים, זה האחריות הוולונטרית, שבהסכם ההתקשרות הם בעצם הציעו כחלק מהעסקה, זה מחייב אותם---
כרמל שאמה-הכהן: וולונטרית הם לא חייבים לתת, אבל מרגע שהם נתנו אותה היא כבר לא וולונטרית, הם לא יכולים לחזור בהם.
אתי בנדלר: היא וולונטרית מבחינה זו שהיא לא מתחייבת לפי חוק.
כרמל שאמה-הכהן: אוקי, נכון, אבל ברגע שהיא קיימת על מוצר, שזו החלטה שלהם, זו כבר אחריות שחייבת להיות בידיעת הצרכן.
קריאה: אבל לאחריות הזאת יש סייגים.
לאה ורון: אבל בנוסף לזה הם גם גובים כסף תמורת זה ועוד מגבילים את האחריות.
לאה ורון: זה עוד יותר מורכב.
אתי בנדלר: לפעמים גובים כסף ולפעמים לא גובים כסף.
אתי בנדלר: לפעמים אומרים לגבי מכונית, לא גובים כסף אבל זה רק לגבי---
כרמל שאמה-הכהן: סעיף 4(1) ההגדרה צריכה להיות 'טובין שיש לגביהם חובה למסור תעודת אחריות.
אתי בנדלר: אבל תראה את סעיף 4(2) גם, עשינו את ההבחנה---
כרמל שאמה-הכהן: 'טובין שאין לגביהם חובה כאמור, בתום שנה ממועד האמור...'.
אתי בנדלר: אם הם יחייבו במקרה הזה לכתוב על תעודת האחריות חמש שנים, מה קורה?
אתי בנדלר: ממתי זה יחול לגביהם, בתום שנה או בתום שנה נוספת?
כרמל שאמה-הכהן: מה יחול?
אתי בנדלר: אם החלטת הוועדה בהכנה לקריאה ראשונה היתה שההיערכות---
כרמל שאמה-הכהן: אני אגיד לך מה ההחלטה שאנחנו רוצים עכשיו; בא לקוח, קנה מוצר, נתן לו המוכר אחריות, התקופה המקסימלית היא זו שתירשם על המדבקה.
כרמל שאמה-הכהן: אנחנו לא מחייבים אותו---
אתי בנדלר: ואז ממתי הוראות החוק יחולו עליו?
אתי בנדלר: אנחנו נראה את זה כאחריות לפי חוק או אחריות מעורבת?
אתי בנדלר: הוועדה החליטה בישיבה הקודמת, כמובן הוועדה רשאית לשנות את החלטתה, לא להחיל את החוק לגבי מוצרים שהאחריות עליהם היא לפי חוק לאורך תקופת האחריות הקבועה לפי חוק בתקנות.
אתי בנדלר: התקנות עשו הבחנה לגבי מוצרים שונים, לגבי תקופות אחריות שונות, לבין מוצרים שמתקיימת עליהם אחריות מחוץ לחוק, מה שאנחנו קוראים אחריות וולונטרית, שהיא כמובן מחייבת את העוסק, כי זה חלק מההסכם בסופו של דבר שנכרת בין הצדדים.
אתי בנדלר: לגבי הסוג הראשון של המוצרים, שמדבקת האחריות מתייחסת אך ורק לתקופת האחריות לפי חוק, התחילה תהיה בעוד שנה, שנה ממועד פרסום החוק.
אתי בנדלר: לגבי הסוג השני של המוצרים, שנה לאחר מכן, זאת אומרת בעוד שנתיים.
כרמל שאמה-הכהן: לגבי הסעיף הזה את שואלת?
אתי בנדלר: אם אתה אומר שמלכתחילה אתה רוצה לדרוש מהם שבמדבקת האחריות לגבי האחת פלוס חמש, למשל השנה האחת שזה תקופת אחריות מתחייבת לפי חוק, והחמש שנים מתחייבת לפי ההסכם, מתי תהיה תחולת החוק לגביהם?
אתי בנדלר: בעוד שנה או בעוד שנתיים?
קריאה: אנחנו מסכימים שבעוד שלוש שנים יופיע התאריך האחרון.
כרמל שאמה-הכהן: למה זה עוד שלוש שנים?
קריאה: לצורך העניין, אחרי שיעברו שתי התקופות שאת מדברת עליהן, לפי התאריך המקסימלי, כי תופיע האחריות על פי חוק---
אתי בנדלר: בשלב ראשון הם יצטרכו לכתוב רק שנה?
כרמל שאמה-הכהן: למה ההפרדה הזו?
אתי בנדלר: אני מנסה להבין, כי צריכים לחשוב---
לאה ורון: זה מה שכתבתם בקריאה הראשונה.
כרמל שאמה-הכהן: אני חושב שמרגע שמוכר נתן אחריות היא כבר לא וולונטרית, הוא מחויב לה.
אתי בנדלר: זה ברור, היא וולונטרית רק במובן זה שהיא לא מתחייבת---
כרמל שאמה-הכהן: אוקי, אבל ברגע שהוא נתן זו כבר אחריות מחייבת, כמו אחריות החובה.
כרמל שאמה-הכהן: אנחנו לא באים להחיל פה חובה לתת אחריות על מוצרים שאין חובה, זה לא העיסוק שלנו, אנחנו באים לעסוק בהסדרה של היחסים מרגע מתן האחריות.
כרמל שאמה-הכהן: אני חושב שמרגע שניתנה אחריות, צריך לרשום את התקופה המקסימלית והכל כמובן על פי תנאי האחריות, זה ברור, ותנאי האחריות מחריגים ו---
אתי בנדלר: זאת אומרת שהם יכתבו במדבקת האחריות חמש שנים, בדוגמה הזאת---
כרמל שאמה-הכהן: הם גם יכולים לפרט יותר, אנחנו לא מונעים מהם.
אתי בנדלר: את תקופת האחריות המרבית וזה יחול עליהם בתום שנה מפרסום החוק.
אתי בנדלר: זה הרעיון?
אתי בנדלר: זאת אומרת, נגיע תיכף לסעיף 4, ההבחנה שנעשתה בין סוגי האחריויות השונות מתבטלת לעניין מועד התחילה.
כרמל שאמה-הכהן: כן, אני לא רואה בזה צורך.
יעל כהן: זה אומר שיש לנו שני סוגים של מוצרים, מוצרים שיש אחריות לשנה ואין אחריות מורחבת, הם יצטרכו לשים את המדבקה מיד.
כרמל שאמה-הכהן: אנחנו לא עושים הבחנה.
יעל כהן: אבל הבעיה שזה עלול להטעות צרכנים, אם הם רואים חמש שנים ולא יראו שיש שם סייגים, שיש תשלום חובה, או שזה מוגבל למנוע בלבד ולא---
כרמל שאמה-הכהן: אבל כתוב 'בהתאם לסייגי האחריות'.
אתי בנדלר: איפה זה יהיה כתוב?
קריאה: זה מחייב אותם לשמור את תעודת האחריות.
חנה טירי: בתעודת האחריות יש חובה לציין שזאת אחריות מסויגת, אז השאלה היא איך עושים את זה על המדבקה.
חנה טירי: גם על המדבקה אנחנו נתחיל לכתוב שיש סייגים וכולי?
חנה טירי: או שאנחנו בעצם מגבילים את התקופה רק לתקופה שמתחייבת מכוח החוק.
כרמל שאמה-הכהן: כפוף לתנאי האחריות.
טלי און: כפי שהם מופיעים בתעודת האחריות ואז הצרכן כן מחויב לשמור את תעודת האחריות?
כרמל שאמה-הכהן: הרי ברור שתנאי האחריות לא נמצאים על המדבקה, הם נמצאים בתעודת האחריות או באתר של---
זאב דוננפלד: אז מה הערך המוסף של המדבקה?
זאב דוננפלד: עוד פעם.
זאב דוננפלד: אם כל הזמן אנחנו חוזרים לתעודת האחריות, כפוף---
כרמל שאמה-הכהן: כפוף שאני אדע שיש לי אחריות, רק שאני לא צריך לחפש תעודה כדי להוכיח אותה.
טלי און: אבל לא בטוח שתדע, כי היא תראה לך שיש לך רק 12 חודשי אחריות, כל השאר זה יהיה---
כרמל שאמה-הכהן: לא, היא תראה שיש לי ארבע שנות אחריות.
זאב דוננפלד: ומה זה כולל?
זאב דוננפלד: עם מנוע, בלי מנוע?
כרמל שאמה-הכהן: אז אני פונה, לאו דווקא לתעודה שלי, לכל תעודה שאתה גם יכול להציג, או באתר, או שאני אפנה אליך ותשלח לי העתק של תעודה ואני אראה מה התנאים.
טלי און: אז הם יגידו לנו 'אתם שיניתם את הנוסח, כשאני קניתי לפני שלוש שנים זה לא היה ככה', 'אתם מטעים, אתם מרמים'.
טלי און: כבר היום אנחנו נתקלים בזה.
טלי און: גם היום, לא כולם שומרים, אז היום אנחנו מפיקים להם תעודת אחריות חדשה והם אומרים 'כשאנחנו קנינו לפני שנתיים הבטיחו לנו הרים וגבעות, היום אתם מסייגים את זה'.
טלי און: זה בפועל מה שהיום---
רז הילמן: זה עלול להיות תמריץ שלילי לתת אחריות מורחבת.
רז הילמן: זה בעייתי.
יעל כהן: אני אגיד לכם, המוכרים מבטיחים הרים וגבעות, תשע שנות אחריות חינם, לא אומרים שיש מגבלות וזה מה שיוצר את הבעיות.
יעל כהן: היבואן מלכתחילה כן קבע מגבלות אבל המוכר לא מגלה את המגבלות האלה, זו הטעיה.
דליה איציק: אז מה את מציעה?
דליה איציק: בהזדמנות חגיגית זאת שארלוזורוב נרצח לא נפתור את כל הבעיות.
דליה איציק: את צודקת, נכון, אנחנו מייחסים את זה לתעודת האחריות.
אריאל לוין: הצרכן עלול להיפגע פה, הוא עלול להבין משהו שהוא לא נכון ובבוא היום, כשתהיה לו תקלה, הוא יימצא במקום לא טוב, לא יהיו לו פתרונות, כי מי שמכר לו הבטיח לו דברים אחרים.
אריאל לוין: בפועל הוא עומד מול חברה שלא תקיים את מה שהוא חושב ומפה זה יכול ללכת רק ל---
רז הילמן: אני חושב שהנקודות שעלו פה מראות את המורכבות ושכדאי שהנושא הזה יהיה בסמכות השר.
רז הילמן: יקבעו פה שהשר צריך לקבוע מה יופיע על המדבקה גם לעניין האחריות, תום התקופה, גם זה צריך להופיע.
חנה טירי: זה כבר נמצא בסעיף קטן (3).
רז הילמן: ברגע שכתוב במפורש בסעיף (א1)(1) שבה יצוין תום תקופת האחריות, אז השר אחרי זה לא יוכל לשנות את זה.