GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
חמד עמאר: אנחנו רוצים לדון היום בוועדה ולשמוע על ההיערכות של רשות המים לקראת הקיץ, על העלאת המודעות הציבורית לחיסכון במים, פיקוח ואכיפה ברשויות המקומיות, במועצות האזוריות לגבי בזבוז מים ואי הקפדה על חוק ההשקיה, עדכון במבצע החסכמים, כמה כבר חולקו לבתים פרטיים, מה המצב של יישום חוק החסכמים במוסדות הציבור.
חמד עמאר: אנחנו יודעים שאישור התקנות היה ב-1.12.2010.
חמד עמאר: לפי התקנות תוך 4 חודשים היו אמורים להיות מותקנים כל החסכמים.
חמד עמאר: אני קודם כל רוצה לשמוע את רשות המים.
תהל ברנדס: הכללים לפי הרישומים שלנו עברו ב-1 בפברואר.
תהל ברנדס: הם קיבלו אז את האישור האחרון שלהם.
תהל ברנדס: מאז פרסמנו.
תהל ברנדס: .
לאה ורון: בוועדת הכלכלה הם אושרו ב-1 בדצמבר 2010.
תהל ברנדס: הכללים נכנסו לתוקף ב-1.2.
חמד עמאר: זה אומר שב-1.6 הייתם צריכים לסיים את כל..
תהל ברנדס: ב-1.6 מוסדות הציבור היו חייבים להיות אחרי ההתקנה.
תהל ברנדס: ההתקנה נעשית על ידי המוסד עצמו, שאלה נכסים שלו והוא חייב בהתקנה.
חמד עמאר: יש לכם נתונים אם הדבר נעשה או לא נעשה?
תהל ברנדס: פנינו כבר במארס.
תהל ברנדס: פרסמנו בעיתונות.
תהל ברנדס: עשינו פנייה מסודרת לגופים שחייבים בכך דרך מרכז השלטון המקומי, כדי להזכיר להם את חובתם.
תהל ברנדס: גם ביקשנו מהרשויות המקומיות שיתנו לנו רשימות של אנשי קשר, על-מנת שנוכל משם לעקוב אחר הביצוע.
תהל ברנדס: רק 41 רשויות נתנו לנו אנשי קשר, לכן אנחנו ממשיכים כרגע גם בעבודה מולם לקבל את אנשי הקשר ולראות את מצב תהליך ההתקנה.
תהל ברנדס: אם נצטרך נשלח פיקוח פיזי בהמשך הדרך.
תהל ברנדס: אנחנו עוקבים אחרי התהליך הזה, על-מנת לראות את ההתקדמות שלו.
תהל ברנדס: נתוני ביצוע בפועל אנחנו עדיין לא יודעים.
תהל ברנדס: כרגע, לצערי, תשובות לא מגיעות באופן מלא.
תהל ברנדס: אנחנו ממשיכים לעקוב אחרי הסיפור הזה.
חמד עמאר: אין עכשיו פקחים שיבדקו את הנושא?
תהל ברנדס: חוק הפיקוח שלנו מעט מוגבל.
תהל ברנדס: הוא כרגע מתרכז בדברים אחרים, פחות בנושא הזה שהוא יותר ארוך טווח.
תהל ברנדס: כרגע יש כמה דברים דחופים יותר שהוא עוסק בהם.
תהל ברנדס: כל הנושא הזה לא מוזנח, הוא מטופל קודם כל בהיבטים המינהלים של להזכיר לגורמים האלה את חובתם, לקבל מהם דיווח על מה הם עשו ועל מה לא.
תהל ברנדס: התהליך יתקדם במהלך השנה ובהתאם - אם צריך - נשלח גם את הפיקוח הפיזי.
תהל ברנדס: זה לגבי הנושא הזה של מבני ציבור.
תהל ברנדס: לגבי החסכמים בבתים הפרטיים המבצע התחלק לשני שלבים.
תהל ברנדס: הראשון נגמר בדצמבר, השני במארס שנה זאת.
תהל ברנדס: אנחנו רואים חדירה של האביזרים ב-55% ממשקי הבית.
תהל ברנדס: עברנו על בין 80% ל-90% ממשקי הבית.
תהל ברנדס: כל החסכמים חולקו.
תהל ברנדס: מדובר על כ-2 מיליון 300 חסכמים שנמצאים במשקי הבית.
פיני קבלו: אולי תתנו מספרים.
פיני קבלו: זה לא נכון.
לאה ורון: הגברת ברנדס דיברה על הבתים הפרטיים, לא על הרשויות המקומיות.
פיני קבלו: היא דיברה גם על הפרטיים.
תהל ברנדס: אם יש לכם נתונים אחרים אני מניחה שתשמיעו אותם.
תהל ברנדס: הנתונים שלנו הן מהחברות שביצעו את הפעולה הזאת.
תהל ברנדס: מדובר באלפי אנשים.
תהל ברנדס: הם הגיעו ל-80%-90% ממשקי הבית.
תהל ברנדס: אנחנו מדברים על חדירה בפועל, על התקנה ב-55% מבתי האב ברחבי הארץ.
חמד עמאר: הגעתם ל-80% ורק 55% הסכימו?
תהל ברנדס: לא כל אחד הסכים להתקנה.
תהל ברנדס: יש בעיות, כמו שהאדם לא נמצא בבית.
תהל ברנדס: לא חזרו 10 פעמים על כל ישוב.
תהל ברנדס: השתדלו לחזור.
חמד עמאר: האם הייתה בדיקה לראות שהחסכמים חולקו, או שאותו צוות ששלחתם הלך הביתה ואף אחד לא בדק?
חמד עמאר: האם הם היו צריכים להחתים את האנשים על כך שהם קיבלו את החסכמים?
יעקב לב: יש רשימות שמיות של כל משפחה ומשפחה.
יעקב לב: יש את כל הארגזים אצלי.
יעקב לב: נמצאת אצלנו רשימה שמית עם הטלפונים.
יעקב לב: אנחנו תוך כדי תנועה בדקנו שהם הגיעו.
יעקב לב: חוץ מזה יש עכשיו חברה שבודקת שמית על-מנת לאמת את כל הנתונים שקיבלנו מהחברה.
תהל ברנדס: לגבי הפיקוח על ההשקיה אנחנו עדיין רואים מקרים של השקיית חורף.
תהל ברנדס: היו כמה עשרות מקרים.
תהל ברנדס: מאז תחילת תקופת ההשקיה הראשון באפריל יש לנו כבר 75 דוחות על השקיה שלא בשעות המותרות.
תהל ברנדס: התיקים האלה נאספים, הם בשלבים שונים של חקירה ולקראת כתיבת דוחות במקומות שהסתבר שבוצעה השקיה.
לאה ורון: מה הן השעות המותרות?
יעקב לב: מ-17:00 בערב עד 10:00 בבוקר.
יעקב לב: הרחבנו.
יעקב לב: היה מ-19:00 עד 7:00.
יעקב לב: הרחבנו בהתאם לבקשה של מרכז השלטון המקומי.
לאה ורון: אתם מביאים את זה לידיעת הציבור?
תהל ברנדס: זה פורסם בשנה שעברה בעקבות השינוי.
חמד עמאר: הפיקוח הזה הוא לא לאזרח, הוא לרשויות.
תהל ברנדס: מגבלת ההשקיה חלה לפי הכללים על כולם.
תהל ברנדס: גם על האדם הפרטי.
תהל ברנדס: כמובן שיכולת הפיקוח בחצר הפרטית יותר מוגבלת.
תהל ברנדס: בחצר הפרטית הנושא של התעריף מאוד משפיע.
חמד עמאר: אני חושב שהציבור לא יודע.
חמד עמאר: אין פרסום בנושא.
חמד עמאר: אני בעצמי לא שמעתי את זה אף פעם.
יעקב לב: אנחנו בקשר עם כל הרשויות המקומיות.
חמד עמאר: אני דיברתי על האזרח.
חמד עמאר: לא שמעתי שהחוק חל על האזרח.
תהל ברנדס: היו בקמפיינים הקודמים שלנו על השקיה.
חמד עמאר: האם מתנהל היום קמפיין בקשר לחיסכון במים?
תהל ברנדס: היה פרסום של השעות המותרות גם במסגרת הטיפים לחיסכון.
תהל ברנדס: מדובר בסופו של דבר בפעולה שתביא לחיסכון, כי ההשקיה יותר יעלה בשעות הפחות חמות.
תהל ברנדס: בהיבט של הבית הפרטי גם הנושא של התעריף מאוד השפיע לכיוון של שימוש חסכוני ונכון במים לגינון, תוך שמירה של הגינון.
תהל ברנדס: בנושא הזה אנחנו עדיין רואים, לצערנו, השקיה שלא בשעות המותרות.
תהל ברנדס: אנחנו עושים כל הזמן פיקוח בשטח ומלווים את זה בחקירות, בהליכים הפליליים המתאימים לפי המסגרת החוקית שיש לזה.
תהל ברנדס: לגבי הנושא של הסברה.
תהל ברנדס: באוגוסט יתחיל קמפיין נוסף בנושא של החיסכון.
תהל ברנדס: מה בדיוק יהיה בו אנחנו משאירים לשלב שבו זה יעלה לאוויר.
חמד עמאר: עכשיו לא מתנהל שום קמפיין?
תהל ברנדס: באוגוסט יתחיל קמפיין נוסף.
תהל ברנדס: יש כל הזמן תהליכים בנושא בערוצי הילדים.
חמד עמאר: אתם מרגישים שלאזרח בשטח - אחרי החורף הזה - אין בעיה של מים?
חמד עמאר: ההצהרה של יושב-ראש רשות המים עזרה לנושא.
חמד עמאר: היא חלחלה לאזרח שאין לנו בעיה של מים במדינת ישראל .
תהל ברנדס: הנתונים על צריכות המים בחצי השנה הראשונה של השנה הזאת מראים על כך שהקו המרוסן של הצריכה נשמר.
תהל ברנדס: הדיווחים של חברת מקורות על האספקה לישובים מראים על שמירה של הקו הזה כך שבסך הכל יש את הריסון בצריכה.
תהל ברנדס: נושא התעריף משחק פה.
חמד עמאר: התעריף משחק, לא המצב.
תהל ברנדס: אלה כלים שמשיגים בסופו של דבר גם את התוצאה הזאת.
תהל ברנדס: אנחנו מעלים באוגוסט קמפיין נוסף לשמר את הריסון בצריכה כך שלא תהיה בריחה אם מישהו ירגיש שהחורף הזה היה נדיב במיוחד.
תהל ברנדס: הקו של הקמפיין ידבר יותר על חיסכון כאורך חיים נכון, כצריכה נכונה לטווח רחוק, גם אם חורף אחד נראה יותר טוב.
תהל ברנדס: בזה יתמקד יותר הקמפיין החדש.
תהל ברנדס: לצד הקמפיין החדש ממשיכה פעילות בערוצי הילדים בנושא הזה.
תהל ברנדס: מתוכננת בקיץ גם פעילות במרכזים ציבוריים שבהם יש הרבה התקהלות בקיץ, כמו חוף ים, מרכזי בילוי ודברים כאלה.
תהל ברנדס: הדברים האלה ייכנסו עם התקדמות הקיץ, כדי לשמור על הקו הזה שהציבור הראה בשנים קודמות וכדי שלא נראה פריצה.
חמד עמאר: משרד התשתיות, מה המצב?
אביטל דרור אהרה: אין לי מה לעדכן.
חמד עמאר: מה מצבנו במים?
אביטל דרור אהרה: אני חדשה.
אביטל דרור אהרה: אני על תקן של שומעת.
חמד עמאר: אנחנו הזמנו את משרד התשתיות.
חמד עמאר: אני חושב שמכבודו של משרד התשתיות לשלוח נציג מטעמו שיכול לענות לנו על שאלות.
חמד עמאר: ועדת הכלכלה היא ועדה מאוד מכובדת בכנסת.
אביטל דרור אהרה: אם יש איזו שהיא שאלה ספציפית אני אשתדל לענות.
חמד עמאר: שאלתי אותך מה מצבנו במים היום.
חמד עמאר: איפה אנחנו עומדים?
אביטל דרור אהרה: אני מעדיפה שרשות המים תענה על השאלה.
חמד עמאר: אנחנו מאחלים לך בהצלחה.
חמד עמאר: אני מקווה שבפעם הבאה שנבקש מישהו ממשרד התשתיות תגיעי מוכנה לדיון, לא על תקן של שומעת.
חמד עמאר: השלטון המקומי, בבקשה.
משה אבנון: לגבי הדירות הפרטיות אין לנו נתונים כמה עשו וכמה לא עשו.
משה אבנון: אין לנו מעקב אחריהן.
לאה ורון: השאלה לא הייתה לגבי הדירות הפרטיות.
משה אבנון: לגבי הדיור הפרטי אין לנו נתונים.
משה אבנון: אנחנו לא שותפים לכל..
חמד עמאר: אין לרשות המקומית תיאום עם רשות המים?
משה אבנון: לא.
פיני קבלו: הם רק יודעים לתקוף אותנו.
תהל ברנדס: בנושא של החסכמים במבני ציבור.
חמד עמאר: האם כשאתם מגיעים לבתים פרטיים באיזה שהוא יישוב אין תיאום בין המועצה המקומית, בין הרשות המקומית לאנשים שלכם?
תהל ברנדס: היה מבצע של רשות המים שלווה בפרסום מתאים בכל הבתים הפרטיים.
תהל ברנדס: בכל בניין משותף תלו בהודעה מתי יגיעו.
תהל ברנדס: לא היה תיאום עם מרכז השלטון המקומי.
יעקב לב: היו מספר רשויות מקומיות שמיוזמתן קידמו וניסו לעזור לחדירה יותר מוצלחת.
יעקב לב: היו מקרים.
יעקב לב: באופן עקרוני לא הייתה כמעט בעיה באף יישוב.
יעקב לב: הייתה היענות מאוד מאוד גבוהה.
לאה ורון: שמענו מגברת ברנדס שרק 41 רשויות העמידו לכם איש קשר.
יעקב לב: זה משהו אחר.
תהל ברנדס: זה בנושא של החסכמים במבני ציבור.
לאה ורון: זאת השאלה כלפי הרשויות המקומיות.
תהל ברנדס: חבר הכנסת שאל על ההתקנה בבתים הפרטיים.
חמד עמאר: האם הוועדה יכולה לקבל נתונים לפי כל ישוב כמה אחוזים?
יעקב לב: אין שום בעיה.
חמד עמאר: אני מבקש להעביר את זה לוועדה.
משה אבנון: רשות המים עושה את זה ישירות מלמעלה למטה, בלי שום תיווך ביניים.
משה אבנון: אנחנו חושבים שזאת שגיאה בסיסית, אבל שיבושם להם.
משה אבנון: הם נתנו את זה לחברות פרטיות שעושות את העבודה.
משה אבנון: אין לנו טענות אליהם, רק אנחנו חושבים שזאת שגיאה בסיסית בעניין.
משה אבנון: לגבי מוסדות הציבור.
משה אבנון: אולי רשות המים לא זוכרת, אבל אנחנו ב-2002 עשינו מבצע גדול של התקנת מערכות חסכמים בכל מוסדות הציבור ברשויות המקומיות.
משה אבנון: אמרנו את זה בזמנו.
משה אבנון: גם עשינו את זה.
משה אבנון: זה קיים בכל הרשויות המקומיות.
משה אבנון: המערכות חיות וקיימות.
משה אבנון: אם תלך בתל-אביב תראה שהמשתנות הן ללא מים בכלל.
משה אבנון: הכנסנו כל מיני מתקנים שבזמנו סוכם עליהם.
משה אבנון: עשינו אז מבצע ארצי שלקח מ-2002 עד 2005 כך שכל מוסדות הציבור ברשויות המקומיות מכוסות והתחזוקה השוטפת היא על הרשות המקומית.
משה אבנון: זה המצב לגבי המוסדות ברשויות המקומיות.
משה אבנון: לגבי מוסדות הציבור שאינם של הרשויות המקומיות אין לנו נתונים - אני מדבר על משרדי ממשלה, צבא, מחנות צה"ל - כי כל אחד מהם הוא איגוד בפני עצמו שמטפל בעצמו.
לאה ורון: אתה יכול לומר מה היא החדירה בבתי הספר?
משה אבנון: החדירה בבתי הספר הייתה מלאה.
משה אבנון: עשינו בזמנו חדירה מלאה בכל בתי הספר .
לאה ורון: האם כשאתה אומר בזמנו זה אומר ב-2002?
משה אבנון: עד 2005.
משה אבנון: לקח 3 שנים הסיפור הזה.
משה אבנון: התחזוקה השוטפת היא על הרשות המקומית.
חמד עמאר: הוא לא מדבר בקשר לחוק החדש ולתקנות.
חמד עמאר: הם התחילו בזה ב-2002.
חמד עמאר: ב-2005 הם סיימו.
משה אבנון: היה תקציב מיוחד לעניין הזה.
משה אבנון: עשינו את זה ברשויות המקומיות.
משה אבנון: אין לנו נתונים לגבי מוסדות ציבור שאינם שייכים לרשויות המקומיות, כמו משרדי ממשלה, מחנות צה"ל, משטרה.
חמד עמאר: זה סותר את מה שהם אומרים.
חמד עמאר: אתה אומר שכל הרשויות המקומיות מכוסות.
תהל ברנדס: אנחנו לא אמרנו אחרת.
חמד עמאר: הוא אמר 40..
משה אבנון: 40% זה בדירות הפרטיות.
חמד עמאר: הוא דיבר על 40 רשויות שקיבלו מהן נתונים.
תהל ברנדס: אמרנו ששיתוף הפעולה בהעברת המידע הוא מועט, לכן אנחנו נאלצים להמשיך ולבדוק מה קורה.
לאה ורון: שמעת כרגע ממר אבנון שהכל בסדר ברשויות המקומיות.
תהל ברנדס: זה מבורך.
משה אבנון: לגבי התחזוקה השוטפת אין לנו מעקב מה קורה.
משה אבנון: יש אולי חסכמים שהתקלקלו.
משה אבנון: בדרך כלל התחזוקה השוטפת היא על הרשות המקומית.
משה אבנון: יש לה גם עניין כי זה עולה הרבה כסף.
משה אבנון: זה עולה לרשות המקומית הרבה כסף כאשר היא לא שומרת.
חמד עמאר: אין תקציב מיוחד לתחזוקה של הנושא?
משה אבנון: זה התקציב של הרשות המקומית.
חמד עמאר: רשות המים לא העבירה תקציב אחרי החוק לרשויות המקומיות?
תהל ברנדס: זה גם לא תוקצב.
פיני קבלו: היא נתנה תקציב ראשוני להתקין את החסכמים, כשלאחר מכן הרשויות במימון שלהן תחזקו.
משה אבנון: היא לא נתנה.
משה אבנון: עבדך הנאמן היה אז מנהל מינהל המים והממונה על התאגידים.
לאה ורון: אדוני מדבר על 2002.
לאה ורון: אנחנו שואלים מה קרה מדצמבר 2010 עד יולי 2011 ברשויות המקומיות.
לאה ורון: האם הן מכוסות?
לאה ורון: לא מחנות צה"ל ולא בתים פרטיים.
משה אבנון: אמרתי ברחל בתך הקטנה שאין לנו מעקב על התחזוקה השוטפת.
לאה ורון: על ההתקנה כן?
משה אבנון: על ההתקנה היה לנו מעקב.
לאה ורון: תספר לוועדה מה קרה ביחס להתקנה מהיום שאושרו כללי המים.
משה אבנון: לא התקינו שום דבר ברשויות המקומיות.
משה אבנון: עשינו את זה כמבצע כלל ארצי.
חמד עמאר: מ-2010 עד היום הוא לא עשה כלום.
חמד עמאר: הוא אומר שמה שהיה היה.
קריאה: חסכמים לא מחזיקים כל כך הרבה שנים.
חמד עמאר: כמה זמן אמור להחזיק ממד?
משה אבנון: השאלה איזה.
משה אבנון: המשתנות ללא מים מחזיקות ממד כבר 10 שנים ולא קרה להן שום דבר.
לאה ורון: מהרגע שאמרת שבמשתנות אין מים, אז ממילא ברור שאין מה להחזיק שם את החסכם.
משה אבנון: כשאומרים חסכם זה לא אביזר אחד.
משה אבנון: מי שהמציא את המילה "חסכמים" זה המשרד שלי.
משה אבנון: כל מתקן שחוסך מים הוא חסכם.
חמד עמאר: האם מאז התקנת התקנות ב-1.12.2010 הרשויות המקומיות עשו בדיקה מחודשת לכל הנושא של החסכמים ושמו איפה שחסר ואיפה שמקולקל החליפו, או שלא נעשתה בדיקה יסודית בנושא?
חמד עמאר: אם לא נעשתה בדיקה יסודית בנושא, סימן שלא ביצעתם את התקנות.
משה אבנון: למרכז השלטון המקומי אין נתונים לגבי התקנות חדשות.
משה אבנון: מה שאנחנו כן יודעים זה שלרשויות המקומיות יש עניין לתחזק את זה כמו שצריך כי זה עולה להן הרבה מאוד כסף.
משה אבנון: הן מתחזקות את זה.
משה אבנון: במקומות שאני מבקר הן ישנן.
משה אבנון: יכול להיות שיש מקומות שהן אינן.
משה אבנון: בדרך כלל במקומות שאני מבקר אני רואה שהן ישנן והן מתחזקות את זה באופן שוטף.
משה אבנון: לא עשו התקנות חדשות, כי ההתקנות כבר קיימות.
משה אבנון: בדרך כלל מחליפים חסכם בברז קטן, כי ברגע שזה נסתם אתה ממילא צריך לעשות אחרת הברז לא עובד.
משה אבנון: בברזים קפיציים התקינו.
משה אבנון: אם זה מתקלקל מתקנים.
משה אבנון: אין התקנות חדשות פרט לאותם מוסדות חדשים שקמים.
משה אבנון: אם הרשות המקומית בונה בניין עירייה חדש הבניין יתקין את זה לבד.
קריאה: הוא לא מגיע עם הברז עצמו?
משה אבנון: תלוי.
משה אבנון: יש כל מיני.
משה אבנון: חסכמים זה לא דבר אחד, זאת מערכת שלמה של אביזרים שקוראים לה חסכמים.
משה אבנון: מדובר באביזרים שהם חוסכי מים.
משה אבנון: זה לא דבר אחד שנקרא חסכם.
משה אבנון: אין דבר כזה.
משה אבנון: לא קיים.
משה אבנון: יש מערכת שלמה של דברים.
משה אבנון: יש למקלחת, יש לשירותים.
משה אבנון: גם הדו- כמותי בשירותים נקרא חסכם, כי הוא נמצא בתוך המסגרת של מתקנים שחוסכים מים.
משה אבנון: מאז חוק המים החדש ב-2006 יש נתק כמעט מוחלט בין רשות המים לרשויות המקומיות.
משה אבנון: גם לכנסת אין סמכות על רשות המים.
משה אבנון: הם עושים דברים לעצמם.
משה אבנון: איננו יודעים מה הם עושים ומה הם לא עושים.
משה אבנון: אנחנו חושבים שזה משגה בסיסי.
משה אבנון: אם רוצים לעבוד נכון צריך לעבוד באמצעות הגורמים בשטח.
משה אבנון: הגורמים בשטח זה הרשויות המקומיות והעיריות.
משה אבנון: לדעתי, הייתה שגיאה גדולה מאוד באיך שהם התקינו את החסכמים.
אורי מקלב: תודה לך, חבר הכנסת חמד עמאר, על עצם קיום הדיון, על העלאת הנושא לסדר היום.
אורי מקלב: אתה היוזם של הדיון הזה.
אורי מקלב: אני הצטרפתי להצעה לדיון מהיר בנושא.
אורי מקלב: ההצעה שלך מאוד חשובה בציר הזמן הזה של קיץ 2011, כשהנושאים שעל סדר היום הם פחות המים אלא החשמל, הקוטג'.
אורי מקלב: יש לנו הרבה נושאים.
אורי מקלב: את המים באיזה שהוא מקום הזזנו הצידה.
אורי מקלב: כשאנחנו כבר מדברים על המים אנחנו מדברים על מחיר המים, אנחנו לא מדברים על החלק הערכי של החיסכון במים.
אורי מקלב: אנחנו יוצאים מנקודת הנחה שהמערכת עברה למצב נינוח שבו אנשים התרגלו לשלם.
אורי מקלב: אולי הם קצת צועקים שהם משלמים מחיר גבוה.
אורי מקלב: התאגידים נמצאים במיקום שלהם.
אורי מקלב: רשות המים לא נמצאת במצב שהיא צריכה להטיל היטל בצורת, כיוון שברוך ה' זכינו - אני לא יודע אם בשנה ברוכה - בשנה יותר גשומה.
אורי מקלב: זה לא משנה אם התפילות של הצרכנים, של החקלאים או של רשות המים עזרו פה.
אורי מקלב: מה שדיברנו עליו של להרגיל, להסביר ולחנך לחיסכון במים צריך להיות באופן תמידי, לאו דווקא כשיש שנת בצורת.
אורי מקלב: זה הרגל.
אורי מקלב: אנחנו צעקנו בשנת בצורת שקשה בשנה אחת להרגיל את האנשים לחסוך במים.
אורי מקלב: דיברנו שזה צריך להיות מקטנות, מבית הספר,לא רק בענישה, בעליית מחירים ובהתקנת חסכמים.
אורי מקלב: צריך לחסוך לאורך כל השנים.
אורי מקלב: אנחנו שמחים שיש שנים יותר ברוכות.
אורי מקלב: אנחנו יודעים לפי הצפי של מדענים שזה לא הולך להיות בתקופות הקרובות מה שאולי היה בעבר.
אורי מקלב: חבר הכנסת חמד עמאר ביקש לשמוע מרשות המים איזה פעולות הם נוקטים בשנים האלו בנושא של חיסכון במים, בהסברה, האם אותם כספים, משאבים להסברה לחיסכון במים נעשים גם היום.
אורי מקלב: אנחנו לפעמים שואלים מי מעוניין היום להכריז על חיסכון במים.
אורי מקלב: יש אנשים מעטים שיודעים שכמה שיותר יחסכו במים ככה המחיר יעלה יותר וייגרמו הפסדים לתאגידים.
אורי מקלב: אם בקיץ הזה ניווכח שאנשים הורידו את הצריכה שלהם באופן משמעותי, תאגידי המים יהיו בהפסדים.
חמד עמאר: ואז יעלו את המחיר של המים.
אורי מקלב: אחרי זה תבוא העלאה.
אורי מקלב: דבר ראשון הם יהיו בהפסדים.
אורי מקלב: נקודת ההנחה שלהם מבוססת על צריכה כזאת וכזאת במחיר מינימום.
אורי מקלב: חלק מהצריכה היא צריכה גבוהה, ששם התעריף יקר ומשם ההכנסות העיקריות של התאגיד.
אורי מקלב: מי מעוניין היום בלהכריז לחיסכון במים?
אורי מקלב: למה שהתאגידים יעשו את זה, הרי יהיו להם הפסדים?
אורי מקלב: איפה רשות המים?
אורי מקלב: הצרכנים לא אמונים לכך, לא מסוגלים לכך והם לא יכולים לעשות דבר.
אורי מקלב: האם רשות המים עושה את זה?
אורי מקלב: ברגע שיש קול זעקה או שזה לא מצליח אנחנו באים לרשות המים.
אורי מקלב: אם דיברנו על הנושא של חסכמים, אז נותנים רק 2.
אורי מקלב: החסכמים זה מתנה, או שזה רצון של רשות המים, של הרגולטורים לתת את החסכמים כדי שיחסכו?
אורי מקלב: אני לא מבין למה בבית שיש בו שני כיורים אומרים שמגיע רק בכיור אחד.
אורי מקלב: בכיור אחד יחסכו ובכיור אחד לא יחסכו?
אורי מקלב: האם אתם מעוניינים בתוצר האחרון שהוא חיסכון במים, או שמקציבים 2 לכל אחד?
אורי מקלב: תתנו מה שצריך.
אורי מקלב: אם עושים חסכמים צריך לעשות עד הסוף.
אורי מקלב: איפה אתם אוחזים היום בחלוקה בתוך הבתים?
אורי מקלב: לפי המידע שקיבלתי יש איזו עצירה, החלוקה לא התבצעה במאת האחוזים.
אורי מקלב: אני לא מדבר על חלק של השילטון המקומי.
אורי מקלב: אנחנו מדברים על הצרכנים.
אורי מקלב: איפה זה אוחז בדוח מצב חלוקת החסכמים, לאו דווקא ברשויות המקומיות, לצרכנים שהם חלק ניכר מצרכני המים?
אורי מקלב: יש איזו שהיא הרגשה של שאננות, של נינוחות מסוימת, בעיקר במודעות לחיסכון במים ובביצוע של הדברים הנלווים מכך, כמו ברשויות המקומיות, בחסכמים.
חמד עמאר: חבר הכנסת אורי מקלב העלה נושא חדש שאני רוצה לקבל עליו תשובה.
חמד עמאר: כמה חסכמים אתם מחלקים כשאתם מגיעים לבית?
חמד עמאר: האם אתם מחלקים 1,2, או שאתם מחלקים לכל הצנרת בבית?
תהל ברנדס: אנחנו נמצאים היום במצב שחולקו חסכמים.
תהל ברנדס: הגענו לכ-90% ממשקי הבית בישראל.
אורי מקלב: האם רק הגעתם ל-90%, או שגם התקנתם?
אורי מקלב: היו כאלה שבאו אליהם ומכיוון שהם לא היו בבית לא התקינו אצלם.
פיני קבלו: אדוני היושב-ראש, אם תעשה סקר סביב השולחן הזה ותשאל אצל כמה אנשים הם היו והתקינו, אתה תראה שאצל אף אחד הם לא היו.
תהל ברנדס: אנחנו התבקשנו ונציג לוועדה את היישובים שהיו בהם.
חמד עמאר: אני ביקשתי לקבל דוח לגבי כל ישוב וישוב כמה אחוזים חולקו וכמה בוצעו.
תהל ברנדס: אחוזי ההתקנה בפועל בכל ישוב מגובים בחתימות של האנשים עצמם.
תהל ברנדס: זה לא איזה פברוק.
תהל ברנדס: בדקנו את עבודות החברות שעשו את זה עבורנו, על-מנת לוודא שהדברים נעשו.
תהל ברנדס: בכל בית חולקו סדר גודל של 3 חסכמים.
תהל ברנדס: במסגרת התקציב שניתן זה מה שאפשר היה כדי להגיע לפריסה ארצית.
תהל ברנדס: צריך להבין שלא מדובר באביזר מאוד יקר.
תהל ברנדס: בתהליך הזה יש גם את האפקט הפרסומי, שאפשר להמשיך להתקין בברזים אחרים אם יש יותר.
אורי מקלב: לא יעיל לבוא פעמיים.
אורי מקלב: אם באתם לבית וראיתם שיש עוד מקום להתקין, למה צריך לבוא עוד פעם?
אורי מקלב: יכול להיות שחלק אחד לא יקבל כי אין תקציב.
אורי מקלב: שם אתם עושים את החלוקה שהיא מקצועית עד הסוף.
אורי מקלב: לבוא היום שוב לבתים שחילקתם להם לא באופן מלא זה מסר לא ברור.
אורי מקלב: לא מגיעים כך לתכלית במלואה.
אורי מקלב: חבל.
יעקב לב: המכרז נבנה על חלוקה שוויונית.
יעקב לב: אי אפשר היה להיכנס לדירה אחת ולא לאחרת.
יעקב לב: מיצינו את התקציב.
יעקב לב: היינו בכנסת, דיברנו ודיווחנו.
יעקב לב: הפעולה נעשתה בשני שלבים.
יעקב לב: בשלב ראשון קיבלנו תקציב והיינו צריכים לחלק את החסכמים באופן שוויוני.
יעקב לב: קבענו שבתקציב הזה אפשר להגיע לחלוקה של 40% מכלל בתי האב בארץ, זאת אומרת ל-800 בתי אב.
יעקב לב: ב-800 בתי אב חילקנו לפי עלות של חסכם.
יעקב לב: יצא לנו כמה אנחנו יכולים לתת.
אורי מקלב: בואו לא נניף את דגל השוויון במדינה בעניין הזה.
אורי מקלב: 40% מהאוכלוסייה לא מקבלת ערכות מגן.
אורי מקלב: אנחנו לא אומרים שיש שוויון.
אורי מקלב: אין כסף, לכן לא נותנים לכולם.
אורי מקלב: אין את דגל השוויון בעניין הזה.
אורי מקלב: העלות היקרה בנושא הזה היא עצם החלוקה.
אורי מקלב: החסכם עצמו הוא לא מה שיקר.
אורי מקלב: היוקר זה כל מה שמסביב לזה, שזה ללכת מבית לבית ולהתקין.
אורי מקלב: לא יקרה שום דבר אם בחלק הצפוני, הדרומי או המרכזי יעשו בשנה אחרת, העיקר שנדע שעשינו עבודה מושלמת.
אורי מקלב: יש במושלמות הזאת לא רק מסר אלא גם חיסכון.
אורי מקלב: לא נתנו פה לאנשים, נתנו לעצמנו, דהיינו הממשלה נתנה לעצמה.
אורי מקלב: זה לא איזה כסף שנתנו לאנשים.
אורי מקלב: היה מקום לכך שכל משק בית יגיע למצב של חיסכון.
אורי מקלב: מה התועלת אם שמתם בכיור אחד ובכיור אחד לא?
יעקב לב: כשבדקנו את התקציב אמרנו שהצריכה הגדולה ביותר זה במקלחת.
יעקב לב: בכל בית שנכנסו אליו והיו בו שתי מקלחות הרכיבו בשתי המקלחות.
יעקב לב: הצריכה במקלחת היא הכי גדולה.
יעקב לב: במכרז כתבנו לא יותר מ-3.
יעקב לב: התקציב לא אפשר לנו לחלק לבית יותר מ-3.
יעקב לב: קודם כל עשינו את 2 המקלחות, אחר כך את הברז.
יעקב לב: בכל דירה שהיה פוטנציאל להרכבה הרכיבו 3 חסכמים.
יעקב לב: לא לכל ברז ניתן פיזית להרכיב חסכם, כי יש ברזים תוצרת הארץ שלא ניתן להרכיב.
יעקב לב: נכתב גם שלא לנגוע בברזים במצב פיזי ירוד.
יעקב לב: היו תקלות בדרך.
יעקב לב: כל התקלות תוקנו.
חמד עמאר: התקציב נוצל עד הסוף?
יעקב לב: יותר מזה, גם הצלחנו להרכיב טיפה יותר כי קיבלנו במכרז מחירים מאוד מאוד יפים.
תהל ברנדס: הושם פה דגש על להגיע לכל בית כדי להעביר את המסר של החשיבות בנושא הזה.
תהל ברנדס: לגבי המסר של חיסכון.
תהל ברנדס: בתחילת דבריי הסברתי שבאוגוסט יעלה קמפיין נוסף שיתמקד בעיקרון הזה של החיסכון כדרך חיים לטווח ארוך, כדרך חיים נכונה במדינה שאינה משופעת במשקעים ותקופות הבצורת הן דבר תדיר בה.
תהל ברנדס: רשות המים לא מתנהלת כאילו נגמר המשבר.
תהל ברנדס: המאזנים שלנו מראים שאנחנו עדיין רק מעל קווים שחורים, עוד לא הגענו לאדומים.
תהל ברנדס: גם האדומים הם לא מקום טוב.
תהל ברנדס: ההתנהלות בהקצאות המים השנתיות היא בהתאם.
תהל ברנדס: הקמפיין לחיסכון והמסר לחיסכון יימשך כל הזמן ונמשך כל הזמן גם בפעילות החינוכית מול הילדים.
תהל ברנדס: זה לא נפסק.
תהל ברנדס: זה תהליך שנמשך.
תהל ברנדס: אי אפשר לומר שבהיבט הזה אנחנו זנחנו את הנושא.
תהל ברנדס: לגבי ריסון הצריכות אנחנו רואים שהמגמה נשמרת.
תהל ברנדס: אנחנו מקפידים לעקוב אחרי הדברים.
תהל ברנדס: אנחנו ניכנס שוב להסברה כדי לשמר את הנושא הזה.
פיני קבלו: אנחנו מוכנים לבדוק מה ההיקף שחילקה רשות המים באותם יישובים.
פיני קבלו: חבל מאוד שלא משתפים פעולה עם הרשויות המקומיות.
פיני קבלו: המספרים פה הם מספרים שאנחנו מופתעים מהם.
פיני קבלו: לא הייתה תחושה ביישובים שמסתובבים ומחלקים חסכמים.
פיני קבלו: אנחנו נעשה בדיקה לגבי המצב העכשווי של אותם חסכמים במוסדות של הרשויות המקומיות.
פיני קבלו: לגבי הגורמים האחרים גופים אחרים יעשו את זה.
פיני קבלו: חבר הכנסת אורי מקלב צדק בכך שהמכסה הראשונה שניתנת לנפש היא המכסה הזולה ביותר, לאחר מכן התאגידים מרוויחים.
פיני קבלו: בעניין הזה הפחת בעצם מתגלגל.
פיני קבלו: באו תמיד לרשויות המקומית וטענו שלרשויות המקומיות יש פחת, לכן גם הקימו תאגידים.
פיני קבלו: את הפחת הזה הרשות לא גלגלה על התושבים.
פיני קבלו: עכשיו התאגידים מגלגלים את הפחת על הצריכה המשותפת.
פיני קבלו: לו אפשר היה לעשות איזה שהוא מוקד לגבי המים שזורמים במהלך היום.
פיני קבלו: נכון שהתופעה הופחתה, אבל יש עדיין מים שזורמים, אם זה בגינות פרטיות או במוסדות ציבוריים.
פיני קבלו: כראש עיר קיבלתי מכתבים על כך שהממטרה הייתה פתוחה יותר זמן.
פיני קבלו: אזרחים טובים היו כותבים מכתבים, או היו הולכים להתלונן.
פיני קבלו: המודעות קיימת.
פיני קבלו: יש יותר מודעות בגלל הצריכה המשותפת.
פיני קבלו: אם יש במרכז שכונה איזה אחד שהחליט שהוא מתחבר לאיזה צינור ומבזבז מים, אז מי שרואה את זה יודע שהוא משלם את זה.
פיני קבלו: לאזרח אין היום לאיפה ללכת להתלונן על כך שאותו אזרח בזבז מים, או שהוא התחבר לצינור האזורי והוא משקה לעצמו איזו שהיא גינה.
פיני קבלו: בסופו של דבר זה מתגלגל על אחרים.
פיני קבלו: כאן צריך לתת יותר הסברה, כדי שאנשים ימצאו איזו שהיא כתובת לפנות אליה.
פיני קבלו: אתה נוסע ברכב ורואה מים זורמים במתקן מסוים.
פיני קבלו: כשאתה רוצה לעצור את זה אתה לא יודע למי לפנות.
פיני קבלו: צריך שיהיה איזה שהוא מוקד כך שמי שנתקל בזה יוכל לפנות לאותו ראש רשות או לאותו גוף.
פיני קבלו: נוצרה אווירה שאמרו אין אין לי, ופתאום יושב ראש רשות המים וומר שאין בעיה של מים במדינת ישראל.
פיני קבלו: משה אבנון תמיד אמר שיש מים.
פיני קבלו: כל הסיבה הייתה בשביל לייקר את המחירים ולהקים את התאגידים.
פיני קבלו: אנחנו רואים שכל הדבר הזה מתנפץ, כשאנחנו הם אלה שצדקנו לאורך כל הדרך בתהליך שלנו.
אורית סקוטלסקי: אני רוצה להודות על קיום הדיון החשוב הזה.
אורית סקוטלסקי: אני חושבת שצריכים להיות הרבה יותר דיונים בנושא המים, כי זה משאב כל כך בסיסי.
אורית סקוטלסקי: האופן שבו אנחנו מנהלים את משאבי המים במדינה יקבע הרבה לגבי העתיד של המדינה הזאת.
אורית סקוטלסקי: אני תוהה למה לפתוח את קמפיין המים באמצע הקיץ ולא להתחיל להתחבר לאיזה שהוא הלך רוח שהתחיל בשנה קודמת, כשאנשים התחילו להבין שיש פה משבר מתמשך ויש להתייחס גם להשלכות ארוכות הטווח של המשבר הזה.
אורית סקוטלסקי: אנחנו בחברה להגנת הטבע ובכלל בגופים שעוסקים בשימור משאבי המים הטבעיים מודאגים מאוד ממשאבי המים הטבעיים במדינה.
אורית סקוטלסקי: לא רק שמשבר המים לא הסתיים, אלא גם השנה הזאת, אם מסתכלים על הנתונים של השירות ההידרולוגי לסוף החורף, אנחנו נמצאים על רצף של שנים שחונות.
אורית סקוטלסקי: למרות שהיו קצת יותר גשמים בחודשים האחרונים של החורף, לא הגענו אפילו ל-90% מהממוצע הרב שנתי בכמות המשקעים השנה.
אורית סקוטלסקי: זה אומר שאנחנו עדיין מתחת ובעצם לא מצליחים למלא את אוגר מי התהום ולשקם את המשאבים.
אורית סקוטלסקי: הדבר הזה מתבטא בעיקר בשפיעה של המים הטבעיים בטבע, בשפיעה של מעיינות ונחלים.
אורית סקוטלסקי: אני מוכרחה להגיד בפורום הזה שמעיינות שכולנו גדלנו עליהם, כמו מעיין חרוד, כמו עין יזרעאל, כמו חורשת טל, כמו נחל בצת, כמו נחל תנינים הולכים ומתייבשים.
אורית סקוטלסקי: הם למעשה מתייבשים לא רק בגלל רצף השנים השחונות שהולך ומעמיק את הבעיה, אלא בגלל שאיבה עמוקה יותר ויותר של מי תהום במסגרת מדיניות הקידוחים של רשות המים.
לאה ורון: מה אתם מציעים?