GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אתי בנדלר: ובלבד שההפרש לא יעלה על?
רונית תירוש: 100 שקלים.
חנית אברהם-בכר: או עד 5%, הנמוך מביניהם.
חנית אברהם-בכר: זה בדיוק כמו בתקנות ביטול עסקה.
רונית פרל: אבל שגם אופן ההחזר יהיה כמו בתקנות ביטול עסקה.
רונית פרל: שזה לא יהיה מזומן במקום מתוך הקופה.
אתי בנדלר: אם אנחנו אומרים הנמוך מביניהם, סכום המקסימום הוא 100 שקלים.
כרמל שאמה-הכהן: אנחנו עוברים לסעיף (ד).
רונית תירוש: קוראת סעיף (ד): "עוסק רשאי להציע לצרכן הזכאי לבטל עסקה ולקבל החזר כספי, לקבל זיכוי במקום ההחזר הכספי, ובלבד שהודיע לצרכן כי הוא רשאי לבחור בין קבלת זיכוי לבין קבלת החזר כספי".
יעל כהן: אנחנו מתנגדים לזה.
יעל כהן: דיברנו על זה לפני כן.
אתי בנדלר: דיברנו על זה לפני, ואני הבנתי שהוועדה החליטה על עיקרון דומה לזה שאומר:
אתי בנדלר: הצרכן יהיה רשאי לבחור בזיכוי במקום בהחזר כספי בתנאי שסכום הזיכוי יהיה מלוא סכום הרכישה, והוראות הסעיף הזה יחולו על אותו זיכוי.
רונית תירוש: הוא מודיע לו על שתי האופציות, ואומר לו שיבחר.
יעל כהן: סעיף (ד) מיותר.
יעל כהן: אפשר למחוק אותו.
חנה טירי: לאור הנוסח החדש, הוא מיותר.
אתי בנדלר: הוא יימחק.
אתי בנדלר: העיקרון דומה.
אתי בנדלר: זה לא ייכתב בצורה כזו.
לאה ורון: אתם החלטתם על זה בסעיף (א).
לאה ורון: בשביל מה צריך את סעיף (ד).
אתי בנדלר: זה ינוסח בצורה אחרת במיקום אחר, בהתאם לעיקרון.
רונית תירוש: קוראת סעיף (ה): "הוראות סעיף זה לא יחולו על עסקה שבה ניתנה לצרכן זכות לבטל את העסקה ולקבל חזרה את כספו לפי סעיף 14ו".
חנה טירי: זה גם מיותר.
אתי בנדלר: זה ייאמר ברישא בצורה אחרת.
רונית תירוש: קוראת סעיף (ו): הוראות סעיף זה יחולו, בשינויים המחויבים, גם על שובר מתנה".
חנית אברהם-בכר: יש לי הערה בנוגע לסעיף (ה).
חנית אברהם-בכר: בסעיף 14ו מדובר על המוצרים שאפשר לבטל מכוח תקנות ביטול עסקה.
חנית אברהם-בכר: כאן כתוב: "לא יחולו על עסקה שבה ניתנה לצרכן זכות לבטל עסקה".
חנית אברהם-בכר: השאלה היא, האם זה חל גם על החריגים: מוצרים פסידים, תרופות, מוצרים באריזה פתוחה, הזמנה מיוחדת.
חנית אברהם-בכר: לפי הנוסח כעת, זה אומר שזה אפשרי גם לגבי מוצרים פסידים כמו עיתון, חלב ואריזה מיוחדת.
חנית אברהם-בכר: זו שאלה שצריך לחשוב עליה.
שוש רבינוביץ: העוסק בוחר אם לתת או לא לתת זיכוי.
שוש רבינוביץ: מה הבעיה?
חנית אברהם-בכר: האם גם על חלב ועל תרופות אפשר לתת זיכוי?
שוש רבינוביץ: לא.
שוש רבינוביץ: לא מחייבים אותו לתת זיכוי.
חנית אברהם-בכר: אני אומרת, שבחוק הזה יש חריגים.
חנית אברהם-בכר: צריך לחשוב אם אנחנו מאפשרים את זה.
כרמל שאמה-הכהן: האם מחקנו את סעיף (ה)?
אתי בנדלר: מחקנו.
אתי בנדלר: השאלה היא האם יש הערות לגבי סעיף (ו)?
כרמל שאמה-הכהן: אנחנו עוברים להצבעה על סעיף 1 עם כל השינויים שקיבלנו.
כרמל שאמה-הכהן: ה צ ב ע ה בעד – 2.
כרמל שאמה-הכהן: נגד – אין נמנעים – אין סעיף 1 התקבל
רונית תירוש: קוראת סעיף 2: "תחילתו של חוק זה 30 ימים מיום פרסומו".
אתי בנדלר: צריכים להתייחס גם לנושא התחולה.
אתי בנדלר: כלומר, מה קורה עם תוקף הזיכויים שיש לי ולכל הצרכנים בארנק.
אסף תכלת: אנחנו מתנגדים לתחולה רטרואקטיבית.
אסף תכלת: אנחנו חושבים, שגם אם עסקה נערכה לפני חצי שנה ומדיניות החזרת הטובין של אותו עוסק היתה לפני חצי שנה היתה על בסיס סיכון-סיכוי שמשתנה היום, ולכן לא ראוי לתת.
אתי בנדלר: לדעתכם, אין מקום להוסיף סעיף תחולה אלא להשאיר רק סעיף תחילה.
אתי בנדלר: האם זה מקובל על חברי הכנסת?
כרמל שאמה-הכהן: בשלב זה כן.
יעל כהן: הייתי רוצה להציע, שרק חלק מההוראות יחולו באופן מיידי.
יעל כהן: ההוראה לעניין ההחזר של 10%, 5% או 100 שקלים.
יעל כהן: אם אני לא מוצאת מוצר שב-100% סכום העסקה הוא סכום הזיכוי, לפחות שיחזירו לי את העודף, גם על זיכויים שכבר יש לי בארנק.
כרמל שאמה-הכהן: בואו נשאיר את זה בשלב זה.
כרמל שאמה-הכהן: נגד – אין נמנעים – אין סעיף 2 התקבל
לאה ורון: נציג האוצר הודיע שאין עלות תקציבית להצעת החוק.
כרמל שאמה-הכהן: החוק מוכן לקריאה ראשונה.
כרמל שאמה-הכהן: ברכות ליוזמת.
כרמל שאמה-הכהן: ברכות לצרכנים.
רונית תירוש: תודה רבה ליו"ר, למנהלת לוועדה, ליועצת המשפטית.
כרמל שאמה-הכהן: הבקשה היא של חה"כ מולה.
כרמל שאמה-הכהן: חה"כ מולה, נא לנמק את הרביזיה.
שלמה מולה: תודה רבה לך, למנהלת הוועדה והיועצת המשפטית, על שאפשרתם לי להגיש את ההסתייגות.
שלמה מולה: בחוק הזה לא התקיים דיון מעמיק.
יריב לוין: למה אתה אומר שלא התקיים דיון מעמיק?
יריב לוין: התקיים דיון מעמיק מאוד.
שלמה מולה: אני אומר את דעתי.
שלמה מולה: הדיון שהיה התקיים זמן קצר, לא נימקנו את ההסתייגויות.
שלמה מולה: בבדיקות המשפטיות שאני עשיתי באופן אישי, למרות שהיו"ר והמציע אמרו לי, שהתיקונים יוכלו להיכנס לקראת הקריאה השנייה והשלישית, חשבתי שזה יכול להיות נושא חדש.
שלמה מולה: אני גם שלחתי את ההסתייגות שלנו, שעלול להיות נושא חדש.
שלמה מולה: לא מדובר בחוק דרמטי, אבל אנחנו מבקשים שהחוק יהיה חוק שישרת את קהילת עולי אתיופיה, ולא רק קבוצה מצומצמת של יוצאי אתיופיה.
שלמה מולה: החוק במתכונתו הנוכחית בא לשרת ולתת תקציבי מדינה לגוף פרטי.
שלמה מולה: לכן, אדוני היו"ר, הבקשה שלי היא להצביע על הרביזיה, לקבל את הרביזיה ולפתוח את הדיון מחדש.
שלמה מולה: אני הבטחתי שהדיון יהיה דיון ענייני.
שלמה מולה: אני לא רוצה להיכנס לגופו של עניין, למהות הדיון.
כרמל שאמה-הכהן: אנחנו מעלים להצבעה את הבקשה לרביזיה.
לאה ורון: חה"כ יריב לוין מצביע במקום חה"כ אופיר אקוניס, חה"כ ציון פיניאן מצביע במקום חה"כ דני דנון, חה"כ שלמה מולה מצביע במקום חה"כ אלי אפללו, חה"כ יוליה שמאלוב-ברקוביץ' מצביעה במקום חה"כ ישראל חסון, חה"כ אחמד טיבי מצביע במקום חה"כ עמיר פרץ, חה"כ מיכאלי מצביע במקום חה"כ אזולאי.
כרמל שאמה-הכהן: 4 בעד.
אברהם מיכאלי: מתי יהיה הדיון ברביזיה?
כרמל שאמה-הכהן: עכשיו.
יריב לוין: אי אפשר לקיים עכשיו דיון ברביזיה.
יריב לוין: אברהם, אתה גומר את החוק ועושה נזק נורא.
יריב לוין: לא יכול להיות שתבוא לפה ותצביע בעד רביזיה נגדי.
לאה ורון: שמנו על סדר היום רק את הבקשה.
לאה ורון: והיה והבקשה מתקבלת, יוזמן דיון עם כל המשתתפים.
אברהם מיכאלי: אדוני היו"ר, אתה לא יכול להתייחס לטענות שחה"כ מולה מעלה.
אברהם מיכאלי: יש פה פגיעה בדברים שהם חשובים לנו.
יריב לוין: במה יש פגיעה?
אברהם מיכאלי: לפי מה שהבנתי, יש פגיעה בתוכן היהודי של הערוץ הזה.
יריב לוין: התשובה לא.
אברהם מיכאלי: איך אני אדע?
אברהם מיכאלי: צריך לקיים את הדיון.
אברהם מיכאלי: תן לי לשמוע את זה.
יריב לוין: האם נראה לך שאני אבוא בפעם הראשונה להצביע בעד רביזיה על חוק שלך בלי לדבר איתך קודם?
אברהם מיכאלי: אדוני היו"ר, האם יש מניעה לקיים את הדיון על תוכן הרביזיה?
שלמה מולה: מה הבעיה עם זה?
שלמה מולה: מה הבעיה לקיים דיון פתוח?
כרמל שאמה-הכהן: אף פעם אין מניעה.
כרמל שאמה-הכהן: יש לחץ של זמן.
שלמה מולה: מה לחץ של זמן?
יריב לוין: זה יתיר את הקהילה הזו בלי שידורים בכלל.
יריב לוין: זו המשמעות.
אברהם מיכאלי: מה זה היום?
יריב לוין: מיידי.
יריב לוין: תוך שבועיים.
כרמל שאמה-הכהן: הצבענו מי בעד.
כרמל שאמה-הכהן: 4 נגד.
כרמל שאמה-הכהן: הרביזיה לא התקבלה.
כרמל שאמה-הכהן: ה צ ב ע ה בעד – 4 נגד – 4 הרביזיה לא התקבלה.
כרמל שאמה-הכהן: שלום, אני פותח את הישיבה.
כרמל שאמה-הכהן: חה"כ חמד עמאר, בבקשה תציג את הבקשה לדיון מחדש.
חמד עמאר: אני רואה חשיבות רבה בחבישת קסדה.
חמד עמאר: אני לא יכול לראות מצב שאבא, שצריך להוות דוגמא לבן שלו, נוסע בלי קסדה והבן צריך לחבוש קסדה.
חמד עמאר: בשנת 2010 בלבד נהרגו 17 איש כתוצאה מרכיבה על אופניים.
חמד עמאר: כאשר אתה רוכב על אופניים אין לך שום מגן.
חמד עמאר: המגן היחיד שיכול להיות לך היא הקסדה, שיכולה לחסוך חיי אדם ופגיעת ראש קשה מאוד.
חמד עמאר: פגיעה ברכיבה על אופניים, כתוצאה מהתנגשות באיזשהו עצם ונפילה על הראש, יכולה להיות קטלנית אם אתה בלי קסדה.
חמד עמאר: אני לא יכול לדרוש מילד לחבוש קסדה, כאשר אני כמבוגר, כאבא שרוכב עם בנו, רוכב בלי קסדה.
חמד עמאר: או ששניהם חובשים קסדה, או ששניהם לא חובשים קסדה.
חמד עמאר: אני רוצה ששניהם יהיו עם קסדה.
חמד עמאר: אני חושב, שאנחנו צריכים לפתוח את החוק מחדש, לדון בנושא ולהחזיר את הקסדה לראש.
רוברט טיבייב: אפשר עוד נימוק.
רוברט טיבייב: אני רוצה לשאול שאלה.
כרמל שאמה-הכהן: אתה לא הגשת רביזיה.
כרמל שאמה-הכהן: רק המגישים מנמקים.
לאה ורון: חה"כ יריב לוין מצביע במקום חה"כ אופיר אקוניס, חה"כ דב חנין מצביע במקום חה"כ דני דנון, חה"כ יוליה שמאלוב-ברקוביץ' מצביעה במקום חה"כ אלי אפללו, חה"כ שלי יחימוביץ מצביעה במקום חה"כ עמיר פרץ.
כרמל שאמה-הכהן: מי בעד הבקשה לדיון מחדש של חה"כ חמד עמאר?
כרמל שאמה-הכהן: ה צ ב ע ה בעד – 2 נגד – 5 הבקשה לא אושרה.
חמד עמאר: יו"ר ועדת משנה לבטיחות בדרכים מצביע נגד.
כרמל שאמה-הכהן: הבקשות לדיון מחדש של חמד עמאר, של אופיר אקוניס ורחל אדטו נדחו.
כרמל שאמה-הכהן: כל הבקשות לדיון מחדש נדחו.
כרמל שאמה-הכהן: על סדר היום הצעת חוק הגנת הצרכן (תיקון מספר 31) (מדבקת אחריות), התשע"א-2011, של חברת הכנסת דליה איציק וכרמל שאמה (פ/2921).
כרמל שאמה-הכהן: סיימנו הכנה לקריאה ראשונה והצעת החוק עברה בקריאה ראשונה ב-11 ליולי השנה.
כרמל שאמה-הכהן: אנחנו פותחים ישיבה ראשונה בהכנה לקריאה שנייה ושלישית.
כרמל שאמה-הכהן: בבקשה, חברת הכנסת איציק.
דליה איציק: בוקר טוב, חברים, בוקר טוב, אדוני יושב ראש הוועדה, בוקר טוב, חבריי חברי הכנסת.
דליה איציק: אני יודעת שמרבית
דליה איציק: כם באים להסביר לי כמה זה קשה ואת זה עוד לא פתרנו והמון המון שאלות שבטח באמת התעוררו במשך הזמן, אנחנו פה, אנחנו לא בורחים.
דליה איציק: זה מסוג הדברים שגם תוך כדי הליכה יתקיימו.
דליה איציק: אני רוצה לספר לכם על חוק הפיקדון, שהייתי שותפה לו כשהייתי שרת איכות הסביבה, ואפילו אני רוצה לספר לכם על חוק החזרת המוצרים.
דליה איציק: לא היה אחד שלא אמר לי 'הישראלי ירמה', 'הישראלי ישקר', 'היא תלבש את השמלה לחתונה והיא תבוא אחרי החתונה ותחזיר את השמלה'.
דליה איציק: בישראל אין אנשים יותר משקרים מאשר באמריקה, בכל מקום יש כנראה אותם אנשים משקרים.
דליה איציק: אני איש חינוך, אני מאמינה בחינוך, אני מאמינה שצריך התמדה, זה קורה פעם, פעמיים, מי שמותש ראשון, גם מוכרע ראשון.
דליה איציק: אנחנו לא מתכוונים להיות מותשים.
דליה איציק: אנחנו נלמד את הדברים.
דליה איציק: אני יודעת שיושב הראש נחוש להעביר את ההצעה הזאת עוד לפני הפגרה, אנחנו נלמד אותה, כמו אומרת היועצת המשפטית, אנחנו נאפשר לשר זמן היערכות, נאפשר למשרד, בזמן ההיערכות הזה נלמד הרבה מאוד דברים, אנחנו פתוחים, בוודאי יתעוררו הרבה מאוד בעיות, חלקן אמיתיות.
דליה איציק: אני רוצה לספר לכם סיפור מאתמול.
דליה איציק: הבן שלי אתמול מצלצל אליי ואומר לי 'אמא, שיחקת אותה', אני אומרת לו 'מה?' הוא אומר 'הייתי צריך לקנות איזה משהו, הלכתי למוכרת, היא לא מזהה, לא שאלה עוד את שמי, עוד לא דיברתי בכלל, אמרתי לה, גברתי, אם אני קונה, האם אני יכול להחזיר את המוצר?', היא אומרת לו, 'בוודאי, בוודאי', 'היא לא התווכחה איתי, היא לא כלום'.
דליה איציק: אמרתי לו, 'אתה רואה?
דליה איציק: אמרת לי שזה לא יעבוד וזה לא זה.
דליה איציק: מאיפה הייאוש שלך?
דליה איציק: אתה בחור צעיר'.
דליה איציק: לכן אני אומרת לכם, בלי ייאוש, אנחנו גם לא מתכוונים להתייאש פה.
דליה איציק: אז בואו נלך יחד על הדבר הזה, נראה מה אפשר לתקן, מאפשרים לשר לתקן את כל הדברים הללו, משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה ער לעניין הזה, השר יודע את זה, הוא גם נתן את ברכתו ואני מציעה שנצא לדרך.
דליה איציק: ואף על פי כן אנחנו כאן.
כרמל שאמה-הכהן: כן, בבקשה?
דני פיקובסקי: אני מחברת ניופאן.
דני פיקובסקי: אני רוצה לשאול שאלה, מה כל כך בוער?
דני פיקובסקי: למה הלחץ הזה לגמור את זה תוך שבוע, שבועיים, עד הפגרה?
דני פיקובסקי: למה הלחץ?
כרמל שאמה-הכהן: מה בוער לך לדחות את זה?
דני פיקובסקי: כי יש לנו הרבה סוגיות שעדיין לא פתורות.
כרמל שאמה-הכהן: אבל בגלל זה התכנסנו, אחרת היינו מעבירים את זה ישר למליאה.
דני פיקובסקי: אני לא חושב שנסגור את זה פה, אני אשמח מאוד אם כן.
כרמל שאמה-הכהן: אין מקום אחר.
דני פיקובסקי: אבל אני שואל, למה כל כך ממהרים עם החוק הזה?
דני פיקובסקי: היו"ר כרמל שאמה: לא ממהרים, מתקדמים.
דני פיקובסקי: מה כל כך דחוף?
דני פיקובסקי: מה יקרה אם זה יידחה עוד שלושה חודשים?
דליה איציק: אני אשיב לך.
דליה איציק: אני הייתי שרת התעשייה והמסחר, אתה יודע?
דליה איציק: זה מסוג הדברים שזו בושה גם לי, זה מסוג הדברים שזה כל כך ברור שלא ברור למה זה לא נעשה עד עכשיו.
דליה איציק: עכשיו שואל אותך, בצדק, היושב ראש, מה בוער לך?
דליה איציק: מה זאת אומרת למה?
דליה איציק: תגיד לנו מה הבעיה, נלמד, אולי אתה תגיד לנו איזה דבר שיפיל אותנו מהכיסא, ונגיד 'אוי, איזה חסרי אחריות אנחנו'.
דליה איציק: זה יכול להיות, אנחנו פתוחים, אבל ההבדל בינינו זה שאנחנו יושבים פה הרבה מאוד שנים, כמו שאתה רואה על השיער הלבן שלי והצבוע וכולי, אני למדת ניסיון, אין פעם אחת שלא הסבירו לי איך זה לא הולך, הסברתי את זה, 'זה לא יילך, חבל על הזמן', וככה וככה---
כרמל שאמה-הכהן: זה יתגלגל על הצרכן.
דני פיקובסקי: אני לא טענתי את זה, אגב.
דני פיקובסקי: אני לא טענתי שזה לא יילך, שזה לא טוב, ש... יש בעיות טכניות לוגיסטיות.
דליה איציק: בבקשה, תגיד.
דני פיקובסקי: שאנחנו ננסה לפתור אותן פה.
דליה איציק: תגיד.
דני פיקובסקי: אני מקווה שכן נצליח לפתור אותן פה ובמידה שלא, אני רוצה לשאול אם אתם תהיו פתוחים, במידה שלא כל הסוגיות ייסגרו פה היום, יהיו שאלות נוספות---
כרמל שאמה-הכהן: זו שאלה בכלל?
דני פיקובסקי: כן, זו שאלה.
כרמל שאמה-הכהן: מבחינתנו לא.
דני פיקובסקי: האם תהיו פתוחים לתת לנו אורכה נוספת, אם זה לא ייסגר פה היום.
כרמל שאמה-הכהן: אני אומר, מבחינתנו זו לא שאלה.
כרמל שאמה-הכהן: אם יש סוגיות שנשארות פתוחות, אנחנו לא מתקדמים.
דני פיקובסקי: אוקי.
כרמל שאמה-הכהן: השאלה מה משקל הסוגיות ומה משמעותן.
דני פיקובסקי: בסדר גמור.
רז הילמן: אני רק רוצה להתייחס לנושא ש---
דליה איציק: זה אתה התקשרת אליי השבוע?
רז הילמן: כן, אנחנו ביקשנו לדחות את הדיון הזה כדי שנסיים את עבודת המטה.
דליה איציק: אמרתי לך שתחזור בערב, למה לא חזרת?
דליה איציק: זה יפה?
רז הילמן: חזרתי והעוזר שלך הודיע לי חד משמעית---
דליה איציק: אתה התקשרת לטלפון האישי שלי, אמרת לי 'אני אחזור בערב', למה לא חזרת?
רז הילמן: חזרתי, הוא אמר שאת עסוקה והוא אמר שאת לא תהיי מוכנה לדחות את הדיון ושאין על מה לדבר.
רז הילמן: כך אמר העוזר.
דליה איציק: כך אמר העוזר?
דליה איציק: הוא ידע שאתה כזה נחמד וככה הוא אמר?
דליה איציק: אני מתנצלת, באמת, כי חיכיתי לטלפון שלך והוא אפילו לא אמר לי.
רז הילמן: אני רוצה להתייחס לנושא שזו הצעת חוק שבאמת איך לא חשבנו עליה קודם ובאמת זה מתבקש.
רז הילמן: ישראל ייחודית בחגיגה הצרכנית שלה, היא הולכת בהרבה מאוד מקומות לחדשנות וגם בעניין הזה את לא תופתעי לשמוע שאין מדינה נוספת בעולם שחייבה את המדבקות.
רז הילמן: בסופו של דבר, כמו שאתם אומרים, מגיעים לפתרונות ובסוף הדברים מסתדרים, אבל בדרך נוספות עלויות שמועמסות על המוצרים, זה חוק ועוד חוק ועוד חוק, והחוק הזה במיוחד עובר בצורה מהירה בצורה קיצונית.
רז הילמן: לצערי זה לא הספיק לנו בשביל אפילו לנתח את כל הבעיות.
רז הילמן: חלק מהבעיות העלינו ואנחנו מנסים למצוא להן פתרונות, לחלקן מצאנו ולחלקן לא, אבל אני בטוח שיש גם דברים שעוד לא חשבנו עליהם.
רז הילמן: בגלל שהכל קורה כל כך מהר, אני בטוח שיש דברים שעוד לא חשבנו עליהם.
רז הילמן: גם אם נתייחס לסוגי מוצרים, יש מוצרים, אני חושב עכשיו על מזגנים גדולים, כאלה מתועלים, שאתם רואים כאן, איפה ישימו את המדבקה במזגן כזה?
דליה איציק: מה הבעיה?
רז הילמן: שעונים, מוצרים קטנים.
דליה איציק: מה הבעיה במזגן?
רז הילמן: איפה תשימי את זה?
דליה איציק: דוגמה הכי גרועה הבאת.
רז הילמן: איפה תשימו את זה?
רז הילמן: מזגן כזה, לא מזגן עילי, מזגן שהוא מתועל.
כרמל שאמה-הכהן: יש מקום ששם זה המנוע, המדחס.
רז הילמן: למעלה, על הגג?
כרמל שאמה-הכהן: לא על הגג, איפה שהאוויר החוזר נכנס.
רז הילמן: זה למעלה.
כרמל שאמה-הכהן: זה לא על הגג.
רז הילמן: זה למעלה על הגג, ולך תדע איפה זה ומי יסתכל.
קריאה: כל המטרה להקל על הצרכן לראות מתי האחריות פגה ואם אתה תשים את זה באיזה חור וזה, אז הסיכוי ש---
דליה איציק: אז מאוד יכול להיות שאתה הבאת דוגמה כל כך גרועה, כי השר יחליט למשל שאת זה הוא יפטור, נגיד.
רז הילמן: הכוונה שלי לא היתה שנתחיל לדון במזגנים, אלא להגיד---
דליה איציק: תביא דוגמה שהיא באמת יום יומית.
רז הילמן: לא, הכוונה שלי לא היתה שנתחיל לדון במזגנים.
רז הילמן: יש באותו אופן גם מכשירים קטנים כמו שעונים ומצלמות.
דליה איציק: כיריים זה נורא פשוט.
עמי סיני: איפה?
עמי סיני: ואז כשצרכן יצטרך, הוא יצטרך להרים את הכיריים.
דליה איציק: לא, הוא לא יצטרך, הוא יתכופף ויסתכל, מה הסיפור?
דליה איציק: לי יש כיריים שבמקרה יש עליהם את התאריך, הטבעה, אתה רוצה שאני אראה לך?
עמי סיני: אני חושב שלהוציא כיריים צריך בעל מקצוע וצרכן מן השורה---
דליה איציק: אז אני אומרת לך שלי יש כיריים שעליהם מוטבע תאריך.
דליה איציק: במקרה.
כרמל שאמה-הכהן: דרך אגב, הדבקת המדבקה מונעת גם תעודת אחריות פיזית ביד?
כרמל שאמה-הכהן: לא מונעת.
כרמל שאמה-הכהן: כל מי שיש לו ספק ודואג לצרכנים שלו כמו שאנחנו רוצים שהוא ידאג, ייתן גם תעודה ביד.
כרמל שאמה-הכהן: אם יש בעיה שדואגים שהוא יתכופף יותר מדי, או שהוא יצטרך לטפס יותר מדי, יש לו גם תעודה.
דליה איציק: נכון, כי זה נראה כאילו אתם ממש דואגים שחס וחלילה הם לא יתכופפו או משהו.
דני פיקובסקי: אם יש תעודה והיא תקפה ואפשר להסתכל עליה, למה צריך את המדבקה?
כרמל שאמה-הכהן: לא, אנחנו בעד המדבקה.
כרמל שאמה-הכהן: אמרנו שהמדבקה לא מונעת גם את התעודה הרגילה, למי שרוצה להיות סגור מכל הצדדים.
כרמל שאמה-הכהן: הובעה פה דאגה מסביב לשולחן, מה יקרה מתחת לכיריים או מה יקרה על מזגן גבוה, אז יכול להיות שהמדבקה שם תהיה אולי פחות נגישה, אבל היא עדיין תבטיח שזה...
אתי בנדלר: הרעיון הוא שלצרכן לא תהיה חובה להמציא, להראות את תעודת האחריות, ודאי לא עם החשבונית הצמודה אליה, שזה תנאי שאתם מוסיפים לתעודות האחריות, שאינני בטוחה שיש לו תוקף משפטי.
אתי בנדלר: מכל מקום שלצרכן תהיה האפשרות או להראות את המדבקה, או את תעודת האחריות.
אתי בנדלר: זאת אומרת אם זה באמת נניח מודבק במקום שהוא צריך לטפס על סולם גבוה, יהיה לו יותר נוח להראות את תעודת האחריות שהוא שמר בצורה מסודרת, אז הוא יראה את תעודת האחריות.
אתי בנדלר: אבל אם הוא בא עם המצנם לתיקון והוא לא יודע איפה תעודת האחריות ויש על המצנם את המדבקה, אז יסתפקו בכך.
דני פיקובסקי: יש פה כמה סוגיות.
דני פיקובסקי: יש מוצרים שהמתקינים של היבואנים מגיעים לבית הלקוח ומתקינים את המוצר.
דני פיקובסקי: עם המוצרים האלה אין לנו בעיה בכלל, הטכנאי יגיע, המתקין יגיע, ישים את המדבקה וירשום את מועד תום תקופת האחריות.
דני פיקובסקי: עם זה אין לנו בעיה.
דני פיקובסקי: יש מוצרים שאתה מוכר למשל לרשת השקם, או לאל"מ, לצורך העניין, אני לא יודע אם יש פה נציגים של שקם, אבל לצורך העניין, השקם קונה מקררים ומניח אותם במחסן שלו באיזה שהוא מקום, אני כצרכן נכנס לסניף שקם בכפר סבא וקונה מקרר.
דני פיקובסקי: המקרר מגיע מהמרלוג של השקם, שהוא כבר יד שנייה ומביא אותו איזה שהוא מוביל, קבלן חוץ בכלל, ששכרו את שירותיו ועכשיו הוא בא אליי הביתה עם המקרר, ועכשיו מתחיל סיפור המדבקה.
דני פיקובסקי: מה קורה עם זה?
דני פיקובסקי: מי מדביק את המדבקה?
כרמל שאמה-הכהן: איך מסרת תעודה עד היום?
דני פיקובסקי: בתוך המקרר.
כרמל שאמה-הכהן: שים את המדבקה בתוך המקרר.
דני פיקובסקי: בסדר, אוקי.
דני פיקובסקי: אני צריך לרשום על המדבקה עכשיו את תום תקופת האחריות.
כרמל שאמה-הכהן: איך רשמת תאריך על התעודה?
דני פיקובסקי: זה העניין, שלא רושמים.
דני פיקובסקי: אף אחד לא רושם.
כרמל שאמה-הכהן: אז גם פה אתה לא צריך לרשום.
דני פיקובסקי: אז יבוא אליי צרכן עם מדבקה ריקה, או בלי מדבקה בכלל, מה אני עושה איתו?
אתי בנדלר: זה לא תקין.
כרמל שאמה-הכהן: זה לא היה תקין גם קודם.
חנה טירי: זה לא היה תקין גם קודם.
חנה טירי: היום לפי התקנות---
דליה איציק: הנה, אתה רואה?
דליה איציק: בהזדמנות חגיגית זו אנחנו גם מתקנים את מה שלא תיקנתם עד עכשיו.
דני פיקובסקי: בסדר, עכשיו אני שואל מי מדביק את המדבקה.
דני פיקובסקי: הנהג, בסדר?
אתי בנדלר: אם נחזור לתעודת האחריות, העובדה שיש תעודת אחריות ריקה מתוכן בתוך המקרר איננה תקינה, איננה עונה לדרישות הדין.
דני פיקובסקי: האם המדבקה מחפה על זה באיזה שהיא צורה?
כרמל שאמה-הכהן: לא, אם מישהו לא ירצה לרשום תאריך, הוא עבר עברה.
אתי בנדלר: ודאי שלא, התאריך צריך להיות גם כאן וגם כאן.
כרמל שאמה-הכהן: הוא לא היה בסדר גם לפני החוק הזה והוא לא יהיה בסדר אחרי החוק הזה.
דליה איציק: אני בחיים לא קניתי מכשיר שעליו היה גם התאריך.
דליה איציק: בחיים, אף פעם.
דני פיקובסקי: אז מה היתרון של המדבקה אם כך?
דני פיקובסקי: אם התעודה לא בסדר ובמקומה באה המדבקה, המדבקה, גם לא ימלאו אותה, מסיבות כאלה ואחרות---
כרמל שאמה-הכהן: יש בעיה של אי מילוי תאריך, היא לא קשורה לעניין הזה, צריך לראות איך לטפל בה.
כרמל שאמה-הכהן: היתרון במדבקה על התעודה כשהתאריך מלא בשתיהן.
כרמל שאמה-הכהן: אנחנו מעדיפים מדבקה, המצנם, הדוגמה הכי טובה, אני בא בבוקר, רוצה להכין לי צנים ואני רואה שהוא לא עובד, אני כבר לא זוכר מתי קניתי אותו, אני לא זוכר שבכלל יש עליו אחריות, רוב האנשים לא מודעים לדברים האלה, אני עושה ככה, או אני מסובב אותו ואני יודע.
כרמל שאמה-הכהן: כמו שבפלאפון שמתקלקל, אז אני רואה את המדבקה על---
דני פיקובסקי: הטלפון זה לא דוגמה טובה, כי פלאפון אתה יכול לקנות רק באורנג', רק בסניפים של אורנג', רק מול נציג אורנג' ולא בשום מקום אחר.
כרמל שאמה-הכהן: אני מדבר על המודעות שלי לגבי אחריות.
זאב דוננפלד: יש נקודה שצריך להבין אותה שהמדבקה לא פותרת, ואם אנחנו עושים משהו שהוא לא פותר...
זאב דוננפלד: בעצם מה שקורה זה לא תקופת האחריות אלא משך האחריות ומועד הרכישה.
זאב דוננפלד: המדבקה לא נותנת לנו מענה על מועד הרכישה בגלל המורכבות של כל התהליך, כי המכשירים נרכשים אצל כל מיני גורמים, או מהיבואן, או ממפיץ או מאיזה שהיא רשת והתאריך לא יקבל מענה במדבקה כמו שהוא לא מקבל אותו היום בתעודת האחריות.
כרמל שאמה-הכהן: אנחנו אולי נוסיף סעיף שמדבקה ללא תאריך, התאריך לא נפסקת.
זאב דוננפלד: אבל אם אנחנו עושים משהו, בסופו של דבר אנחנו צריכים לבחון את זה מול היתרונות והחסרונות של כל דבר.
זאב דוננפלד: היתרונות הם ברורים, הלקוח מסתכל, הוא רואה שיש לו אחריות, הוא יודע את משך האחריות, אבל משך האחריות הוא פועל יוצא של תאריך הרכישה.
זאב דוננפלד: בנקודה הזאת אין לנו מענה, לא בשיטה א' ולא בשיטה ב'.
זאב דוננפלד: לכן כשאנחנו עוברים לשיטה נוספת, אנחנו צריכים לראות איזה תועלת אנחנו מפיקים ממנה ואם אנחנו לא מפיקים ממנה תועלת, לא כדאי לאמץ אותה, כי ההוצאות הן כל כך גדולות שאנחנו לא מקבלים שום תמורה.
דליה איציק: אתם לא מפיקים תועלת, אתם כנראה תפיקו רק נזק כי זה יעשה לכם כאב ראש.
דליה איציק: אנחנו ערים לזה.
זאב דוננפלד: לא, אם הצרכן יפיק מזה תועלת, אז אנחנו נשתף פעולה.
דליה איציק: אז אני אומרת לך ואתה גם יודע שהצרכן יפיק מזה תועלת, כי כל מוצרי החשמל שאני קניתי בימי חיי והם רבים, כי אני כבר אישה קשישה, ואני לא זוכרת פעם אחת שמישהו מכר לי כשכתוב התאריך.
דליה איציק: ואני לא זוכרת פעם אחת שהתקלקל לי מכשיר ומצאתי את התעודה, כי אף פעם לא מצאתי, אף פעם לא מילאתי, כי אתם בטח לא מילאתם.
דני פיקובסקי: אז מה את מצפה שיקרה עכשיו בעצם?
זאב דוננפלד: אני מצפה שתהיה המדבקה, בדיוק כמו שאמר היושב ראש, ושתהיה גם תעודה.
דני פיקובסקי: אבל אם לא ממלאים את התעודה, למה שימלאו את המדבקה?
דני פיקובסקי: איך זה משלים זה את זה, איך זה בא לפתור את הבעיה הזאת?
דני פיקובסקי: אני לא מבין.
דליה איציק: תעודת האחריות לא פתורה, אנחנו צריכים את שניהם.
דני פיקובסקי: כן, אבל חברת הכנסת דליה איציק, אם לא ימלאו לא את המדבקה---
דליה איציק: למה שלא ימלאו?
דני פיקובסקי: למה שלא ימלאו את התעודה?
דליה איציק: מי לא ימלאו?
דני פיקובסקי: המוכרן, הלקוח--- דליה איציק זה עילה לפיצוי עונשי.
דני פיקובסקי: עד עכשיו זה לא היה והיום אתם תכניסו את זה למודעות.
דני פיקובסקי: חברים, אין דרך, הפור נפל, אתם תבואו אלינו עם פתרונות יצירתיים כי אנחנו---
דני פיקובסקי: אז בשביל מה אנחנו פה בכלל אם הפור נפל?
דליה איציק: אני לא יושבת הראש ואני לא הזמנתי, אם אתה מרגיש שבשביל מה אתה פה, אני אומרת לך...
דליה איציק: אני מציעה לך שתבוא אליי אחרת, שאתה תביא לי לא את זה, בזה הפור נפל, תהיינה מדבקות, עכשיו תגידו לנו במה אתם הייתם חושבים שאפשר לשחרר.
דליה איציק: יושבת פה נציגה של שר התעשייה, המסחר והתעסוקה, ושר התעשייה, המסחר והתעסוקה ער לעניין הזה וגם מאוד תומך בזה, יחד עם זה יש באמת בעיות אובייקטיביות.
כרמל שאמה-הכהן: ונתנו לשר סמכויות.
דליה איציק: אנחנו נותנים לו סמכויות---
דני פיקובסקי: אז אדון רז הנחמד ביקש קודם זמן, זה מה שאנחנו מבקשים.
דני פיקובסקי: אנחנו לא ערוכים עדיין להציג בפניכם את כל הבעיות האמיתיות שלנו.
דליה איציק: יש לכם תחולה.
דליה איציק: היועצת המשפטית נתנה גם לעניין הזה פתרון.
אתי בנדלר: הוועדה תדון במתי תהיה התחולה, אבל הרעיון הוא לתת זמן היערכות מספיק כדי למצוא פתרון, לא רק למצוא פתרון לכל הבעיות, אלא להביא את כל הבעיות בפני שר התעשייה, המסחר והתעסוקה, כדי ששר התעשייה, המסחר והתעסוקה ישקול את כל ההערות שלכם ויחליט מה לעגן בתקנות, לרבות בתקנות שפוטרות סוגי מוצרים שונים.
רז הילמן: לשר התעשייה, המסחר והתעסוקה לא ניתנו סמכויות לעשות הכל.
רז הילמן: ניתנו לו סמכויות לדברים מאוד מוגדרים.
אתי בנדלר: הוועדה עוד לא התחילה לקרוא את הסעיפים, אבל אם אתה חושב שראוי להרחיב את סמכותו של השר, זו הערה עניינית חשובה.
רז הילמן: בהחלט.
רז הילמן: אנחנו חושבים שהיה הכי נכון להפוך את זה לחוק מסמיך וששר התעשייה, המסחר והתעסוקה יבחן את הנושא לעומק ויוציא תקנות.
רז הילמן: אני חושב שאת זה יהיה אפשר לאשר גם היום.
אתי בנדלר: אתה מציע להפוך את החוק לחוק מסמיך שאם השר יקבע הוראות---
רז הילמן: לא אם, להטיל על השר לקבוע הוראות.
אתי בנדלר: זה לא הולך ככה.
אתי בנדלר: המחוקקים לצורך העניין רוצים לקבוע את העיקרון בחוק, להטיל את החובה בחוק ולאפשר לשר לקבוע הוראות ופטורים ולא ההיפך.
כרמל שאמה-הכהן: חברת פלאפון בבקשה, גב' יוליה מרוז.
יוליה מרוז: אני רוצה להתחיל מזה שקודם כל אנחנו באים עם פתרון יצירתי, שתיכף אני אפרט אותו ואנחנו לא מתנגדים למדבקה כי אנחנו מבינים גם את מטרת ההצעה שבעיקר רוצה להשיג את הזמינות של המידע בדבר האחריות בידי הצרכן.
יוליה מרוז: אגב, בפלאפון היום, ויכול להיות שבסלולר בכלל, היום, כשצרכן בא לממש אחריות, לא דורשים ממנו הצגת תעודה.
יוליה מרוז: הנושא הזה מנוהל במערכות המחשוב שלנו, במערכות המידע שלנו ובעצם אנחנו מסתמכים על המידע, הן מועד הרכישה והן תקופת האחריות, על סמך מה שכתוב במערכות.
לאה ורון: כן, אבל לצרכן אין ביקורת.
לאה ורון: זאת אומרת, גם פה הוא צריך להסתמך על הנתונים מחברת הטלפון הסלולרית כדי ל...
לאה ורון: זה אורים ותומים.
יוליה מרוז: ולכן התחלתי בזה שאמרתי שאנחנו מבינים את התכלית, את המטרה של אותה הצעה, שזה צריך להיות מידע זמין שמקשר אותו לתנאים בכל רגע נתון.
יוליה מרוז: מה שקורה היום במכשירים של ציוד הקצה הסלולרי, ואני מניחה שהפתרון שאני אדבר עליו עכשיו יכול לתפוס גם לגבי תחומים נוספים---
כרמל שאמה-הכהן: לכי לפתרון.
יוליה מרוז: הפתרון מדבר על כך שעל המכשיר יש היום מספר סריאלי, או איזה שהוא מספר זיהוי חד חד ערכי.
יוליה מרוז: אם אנחנו נוכל להשתמש במספר הזיהוי הזה על מנת לקשר את הלקוח בכל רגע נתון למידע על האחריות שלו, זה בעצם פותר הרבה בעיות לוגיסטיות.
יוליה מרוז: למה אני מתכוונת?
יוליה מרוז: המספר מופיע על כל מכשיר, על כל המכשירים הוא מופיע ממש באופן פיזי, על מכשיר כמו אייפון הוא מופיע בתוך ההגדרות בתפריט.
יוליה מרוז: אנחנו רוצים להציע ערוצי תקשורת ללקוח שגם באתר האינטרנט שלנו וגם זה יכול להיות באמצעות IVR, באמצעות התקשרות למספר טלפון, ששם הוא יזין את המספר שמופיע לו כאמור תמיד במכשיר והוא יוכל לשמוע מה היה מועד הרכישה, מה תקופת האחריות ומתי היא מסתיימת.
דני פיקובסקי: אבל זה רעיון שטוב רק לחברות סלולר.
דני פיקובסקי: אני גם אסביר למה.