GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
רובי גינל: כמו גם שצריך לרשום "בתום" ולה "במהלך".
דן כרמלי: אמרנו שאמנם הדירקטיבה מהשנה השלישית ואילך ממליצה 3 חודשים הודעה מוקדמת.
דן כרמלי: עם זאת, זאת המלצה וברוב מדינות אירופה שיישמו בפועל את הדירקטיבה האירופאית, זה הולך בדיוק כפי שזה מנוסח כרגע בהצעת החוק שלה, חבר הכנסת מילר.
שוש רבינוביץ: זה לא הדירקטיבה.
שוש רבינוביץ: הדירקטיבה אומרת שהמדינות רשאיות לקבוע שאחרי 3 שנים – שלושה חודשים, אחרי 4 שנים – 4 חודשים, עד השנה השישית – שישה חודשים.
שוש רבינוביץ: שישה חודשים זה תמיד הרף העליון.
שוש רבינוביץ: דווקא מי שעובד ומשקיע יותר זמן, מגיע לו יותר על כל מה שהוא השקיע.
שוש רבינוביץ: לכן אנחנו כן סבורים שצריך לאפשר, כמו שמאמצים את זה ברוב מדינות אירופה.
אלכס מילר: אפשר לעשות באמצע.
אלכס מילר: עד לשנה חמישית – 3 חודשים ובשנה החמישית – 4 חודשים.
אלכס מילר: אני יכול להציע שהעלייה תהיה כל שנתיים חודש אחרי שנה שלישית ואז ניפגש באמצע?
דן כרמלי: אני חושב שזה יהיה סביר לאור המחקר שאנחנו ביצענו והיישום של זה במדינות אירופה.
דן כרמלי: אולי ניעצר על 5 חודשים.
דן כרמלי: זאת אומרת שמהשנה החמישית ואילך יהיה 5 חודשים.
אלכס מילר: ההצעה היא כל שנתיים חודש.
אלכס מילר: בסופו של דבר תגיע לשם.
דן כרמלי: אם אנחנו מגיעי במקסימום לחמישה או שישה חודשים זה בסדר גמור.
שוש רבינוביץ: גם על הפסיקה מדברת לרוב על 6 חודשים.
דן כרמלי: נכון.
דן כרמלי: גם הפסיקה הישראלית - - -
אלכס מילר: מהשנה השלישית, שזה 3 חודשים, כל שנתיים תהיה תוספת של חודש.
אלכס מילר: בשנה חמישית יהיה 4 חודשים ובשנה שביעית זה יהיה 5 חודשים.
דן כרמלי: תשיעית ואילך 6 חודשים.
ניר ימין: כרגע אחרי השנה השישית יש איזה הגבלה ואומרים לך שבשנה שישית זה יהיה 6 חודשים.
ניר ימין: אני לא חושב שצריך לעשות מנגנון שיגיד כל שנתיים.
ניר ימין: פשוט אפשר להחליט.
לאה ורון: מעבר לשנה השישית אין צורך בפירוט.
ניר ימין: לגבי השנים הראשונות להשאיר כך?
ניר ימין: היתה פה עוד שאלה: האם זה כבר במהלך אותה שנה או עם תום אותה שנה?
ניר ימין: אתה צריך לעבוד שנה כדי להיות זכאי להודעה מוקדמת?
שוש רבינוביץ: בתום השנה הראשונה.
כרמל שאמה-הכהן: אם זה בתום השנה הראשונה אז חודש, למה שבועיים?
דן כרמלי: זה רק לגבי השנה הראשונה, אדוני היושב ראש.
כרמל שאמה-הכהן: בסדר, אבל יש לך פה שבועיים.
הילה דוידוביץ: אם זה במהלך השנה הראשונה זה שבועיים.
הילה דוידוביץ: אם זה בתום שנה אז זה חודש.
שוש רבינוביץ: אולי נעשה רק בתום השנה הראשונה חודש.
כרמל שאמה-הכהן: ועד תום השנה הראשונה אין שום הודעה?
הילה דוידוביץ: זאת התוצאה.
דן כרמלי: אי-אפשר להשאיר את הסוכן בלי שום הודעה, מחר אתה איננו.
אלכס מילר: אם זה לא בתום השנה זה יהיה שבועיים, אם זה בתום השנה זה חודש.
כרמל שאמה-הכהן: אבל אז נכנסת לשנה השנייה וזה חודשיים.
כרמל שאמה-הכהן: אתה יודע מה?
כרמל שאמה-הכהן: תעשה את זה במהלך השנתיים הראשונות חודשיים.
כרמל שאמה-הכהן: במהלך השנתיים הראשונות חודשיים, באופן יחסי.
קריאה: יום לחודש, מעולה.
ניר ימין: מה קורה אחרי השנתיים הראשונות.
כרמל שאמה-הכהן: אז יש לך כבר מסודר.
כרמל שאמה-הכהן: הבעיה שלנו היתה בהתחלה.
כרמל שאמה-הכהן: במהלך השנתיים הראשונות זה יהיה חודשיים ובאופן יחסי למשך ההתקשרות.
כרמל שאמה-הכהן: כלומר, אם זה שנה אז זה חודש, אם זה חצי שנה זה יהיה שבועיים.
ניר ימין: אני חושב שאפשר ליצור משהו קצת יותר פשוט, כי אם זה יהיה ארבעה חודשים אז יוכלו לחשב לפי 4.5 ימים?
איתמר ענבי: תגיד שבועיים עבור כל חצי שנת התקשרות.
ניר ימין: להחליט אם זה יהיה חודש או שבועיים.
הילה דוידוביץ: אפשר להוסיף מדרגה נוספת של חצי שנה.
ניר ימין: אפשר.
כרמל שאמה-הכהן: חצי שנה ראשונה שבועיים, בחצי השני חודש ובשנה השנייה חודשיים.
כרמל שאמה-הכהן: במהלך החצי הראשונה -שבועיים, במהלך חצי השנה השנייה – חודש.
כרמל שאמה-הכהן: היתר לא משתנה.
קריאה: אפשר להגיד שבועיים עבור כל חצי שנה עד מקסימום של - - -
ניר ימין: אני חושב שמה שהצעת הוא הכי ברור.
ניר ימין: חצי שנה ראשונה – שבועיים.
ניר ימין: וחצי שנה שנייה – חודש.
ניר ימין: רק להבהיר, גם במדרגות השניות אתם מבקשים להישאר עם "במהלך השנים" ולא "בתום השנים"?
הילה דוידוביץ: מה המדרגה האחרונה?
ניר ימין: כמו שהיא מופיעה בפסקה 6.
לאה ורון: לאחר שנת ההסכם השישית ואילך.
ניר ימין: זה צריך להיות במהלך שנת ההסכם השישית ולאחריה.
איתמר ענבי: אני אתחיל דווקא מסעיף 1, משהו שהיה בהצעה של חבר הכנסת מילר והוא חסר קטן.
איתמר ענבי: זאת הוראה אשר אמרה: "אין בהוראת סעיף זה כדי לגרוע מזכות כל צד לסיים את חוזה הסוכנות בלא מתן הודעה מוקדמת עקב הפרתו או פגם בכריתתו".
איתמר ענבי: הרעיון הוא שכל עוד הצדדים מתנהלים כראוי אז אלה ההוראות שחלות.
איתמר ענבי: אבל אם יש הפרה שבעקבותיה מבטלים את החוזה, כך גם על פי הדין בישראל, אז ניתן להפסיק את החוזה מיידית.
איתמר ענבי: כלומר, אם לצורך העניין הסוכן רימה את הספק, אז הוא רשאי להתיר את החוזה מיידית.
איתמר ענבי: אגב, אותו רעיון מובע גם לגבי הפיצוי.
כרמל שאמה-הכהן: מי הוציא את הסעיף הזה?
לאה ורון: מי מתנגד לסעיף הזה?
כרמל שאמה-הכהן: היה סעיף בהצעה המקורית שאומר: אין בהוראת סעיף זה כדי לגרוע מזכות של צד שהפרו איתו את החוזה - - -
איתמר ענבי: זה נמצא, אבל זה היה גם לגבי ההודעה המוקדמת.
איתמר ענבי: ההודעה המוקדמת במהותה אומרת שאתה לא יכול להפסיק את החוזה מיידית.
איתמר ענבי: אבל החוק בישראל קובע מצבים שבהם כן אפשר להפסיק חוזה מיידית כמו במקרים של הפרה על שני סוגיה.
איתמר ענבי: לכן אנחנו רואים, כשיש הפרה והחוזה הופסק, אתה לא חייב להחזיק את הקשר עם הסוכן.
לאה ורון: אדוני לא מתייחס לסעיף 3ו שבנוסח הצעת החוק שעברה בקריאה המקדמית?
איתמר ענבי: נזכרתי שהוא היה שם.
לאה ורון: אז אולי תפנה אותנו לסעיף וזה יקל על כולם.
איתמר ענבי: אכן כן.
איתמר ענבי: זה היה סעיף ו'.
איתמר ענבי: צריך להוסיף שם המילים "לגרוע מזכות כל צד לסיים את ההסכם".
איתמר ענבי: כאן הייתי מוסיף "בלא מתן הודעה מוקדמת" כדי שיהיה ברור.
כרמל שאמה-הכהן: הסעיף הזה עוד קיים?
איתמר ענבי: הוא לא קיים כאן.
כרמל שאמה-הכהן: למה הוא הורד?
כרמל שאמה-הכהן: זה מה ששאלתי קודם.
כרמל שאמה-הכהן: אף אחד לא יודע למה הוא הורד?
דן כרמלי: אם אני זוכר נכון זה הורד כי אמרנו שממילא במקרים מעין אלה – בדין הכללי יש תרופות בשל הפרת חוזה או פגמים בחוזה שממילא הדין הכללי חל בו בעניין הזה.
ניר ימין: אני אגיד למה אני חושב שבהקשר הזה עורך דין ענבי צודק.
ניר ימין: אני נוטה להסכים.
ניר ימין: אני לא בטוח אבל זה דורש בדיקה.
ניר ימין: במקומות שבהם יש דין ספציפי שלא מסדיר את כל ההוראות של הדין הכללי, אז ההוראות שלא מוסדות בדין הספציפי, אפשר להשלים אותן מהדין הכללי.
ניר ימין: אבל כאן יש הוראה ספציפית לגבי ההודעה המוקדמת בדין הספציפי ולכן אני חושש שאם לא נגיד שום דבר לגבי העניין הזה אז יכול להיות - - -
רובי גינל: ואם אפשר לעשות את החוק יותר מדויק ופחות מעורפל אז למה לא בעצם?
דן כרמלי: אנחנו לא נתנגד לתוספת הזאת.
ניר ימין: משרד המשפטים, יש לכם התנגדות?
הילה דוידוביץ: השאלה האם יש צורך בזה.
הילה דוידוביץ: למשל, בחוק הגנת הצרכן הדין הכללי חל במקביל.
הילה דוידוביץ: זאת אומרת, כל עוד חוק הגנת הצרכן שותק, יחול הדין הכללי.
ניר ימין: אבל גם בסעיפים שמסבירים - - -
הילה דוידוביץ: זהו.
הילה דוידוביץ: אני לא בטוחה האם נובע מזה שהסדרנו שיש הודעה מוקדמת שאם יש הפרה לפי הדין הכללי עדיין חייבים לעמוד בסעיף הזה.
הילה דוידוביץ: אני לא בטוחה.
ניר ימין: אנחנו נבדוק את העניין הזה.
איתמר ענבי: אני מה מציע, בדיוק כמו בסעיף 4ד' שבו הובהר לגבי הפיצוי, זה יובהר גם כאן.
הילה דוידוביץ: נבדוק.
ניר ימין: את ההוראה שמופיעה בסעיף 3ו בהצעת החוק המקורית של חבר הכנסת מילר.
לאה ורון: בתוספת "בלא מתן הודעה מוקדמת".
איתמר ענבי: ההערה הבאה שלי מתייחסת לסעיף ד2 הנוכחי לאור התיקון בסעיפים.
איתמר ענבי: כתוב כאן: "הרווח הצפוי של הסוכן יחושב לפי כללי חשבונאות המקובלים בישראל על בסיס הערכה של דיווחי הסוכן וכדומה".
איתמר ענבי: אני מציע למחוק את המילים "לפי כללי החשבונאות המקובלים בישראל" כי זה ממהות העניין וזה גם לא מופיע בסעיפים האחרים שמדברים על הפיצוי וזה פשוט מיותר.
ניר ימין: על סמך מה יחשבו את זה?
הילה דוידוביץ: צריך איזה מנגנון שעל בסיסו יחושב הרווח הצפוי.
ניר ימין: אני רציתי להעיר על העניין הזה ושוחחתי בעניין הזה גם עם משרד המשפטים.
ניר ימין: כללי החשבונאות, לבדיקתנו, חלים רק על חברות ציבוריות.
ניר ימין: רק חברות ציבוריות מחויבות לפרסם בדוחות הכספיים.
ניר ימין: אני לא בטוח שכל הספקים הם חברות ציבוריות ולכן בכל זאת ההפניה הזאת מעוררת קושי.
ניר ימין: אין לי מנגנון אלטרנטיבי לכן אני מציע להישאר עם זה לפחות לקריאה הראשונה.
ניר ימין: אני מסכים שההוראה הזאת בנוגע לכללי חשבונאות - - -
הילה דוידוביץ: אבל צריך מנגנון.
אלכס מילר: אם תמצא מנגנון אחר , נחשוב.
איתמר ענבי: הרבה פעמים כותבים רווח ולא כותבים מנגנון.
איתמר ענבי: גם בדירקטיבה לא כתוב מנגנון.
ניר ימין: חברות ציבוריות מחויבות לנהל את הדוחות הכספיים שלהם לפי אותם כללי חשבונאות מקובלים.
ניר ימין: הם לא לפי חוק ניירות ערך.
ניר ימין: זה לא חל על חוק חברות פרטיות.
ניר ימין: זה לא אומר שהחוק הזה לא יכול לחייב את הספקים האלה או את הסוכנים האלה.
ניר ימין: באופן ספציפי את הרווחה הזה לחשב לפי אותם כללי חשבונאות.
אלכס מילר: אם יש איזה הסדר שהוא מקובל יותר אז נכניס את זה בשנייה ושלישית.
איתמר ענבי: כל דיני הפיצויים ודיני הנזיקין, הרבה פעמים אתה דן בהפסד רווחים ואתה לא קובע לפי כללי חשבונאות.
איתמר ענבי: יש לזה כללים משפטיים שדנים בהם.
איתמר ענבי: לכן לי זה נראה מיותר.
דן כרמלי: אגב, הרעיון היה לא להחיל כמובן כללי חשבונאות על מי שלא חייב בהם.
דן כרמלי: זה המנגנון שאני מכיר שאפשר אולי להתחבר אליו כדי יצור איזה מנגנון שיהיה ה"רפרנס".
דן כרמלי: פשוט אנחנו לא מכירים מנגנון אחר אחרת יתחיל ויכוח מהו רווח.
איתמר ענבי: למה המנגנון לא יכול להיות מה שמופיע בסעיף 4ב, ממוצע העמלות השנתי?
איתמר ענבי: למה לא לאמץ את אותו מנגנון?
רובי גינל: זה עתידי.
איתמר ענבי: אתה מסתכל על עמלות קדימה ולא אחורה.
איתמר ענבי: כמה שהוא קיבל בעבר, כך יחושב הרווח שלו.
איתמר ענבי: זה דומה מאוד לפיצויים של אדם שפוטר.
ניר ימין: זה לא מחייב שמה שהוא הרוויח בעבר זה מה שהוא ירוויח בעתיד.
איתמר ענבי: נכון.
איתמר ענבי: אנחנו מדברים רק על תקופת הפיצוי כרגע בשל הודעה מוקדמת.
ניר ימין: בסדר, אבל אתה לא מפצה אותו על מה שהוא עשה - - -
אהרון פולק: אבל גם עובד מקבל פיצוי בהודעה מוקדמת בהתאם - - -
אלכס מילר: אנחנו מדברים על הרווח הצפוי.
ניר ימין: פה מדובר על רווח צפוי, אלה שני דברים שונים.
אלכס מילר: אתה כרגע מדבר על סעיף 2, על הרווח הצפוי לא על פיצוי.
אהרון פולק: זה לרעת הסוכן הסעיף הזה, אני אומר לכם.
הילה דוידוביץ: אני אשמח לשמוע מה הפרקטיקה הקיימת.
אלכס מילר: אפשר לזרוק דברים לאוויר.
אלכס מילר: אם יש לכם פיתרונות, תביאו את הפיתרונות.
אלכס מילר: החוק היה אצלכם.
אלכס מילר: אני מציע שתחשבו על אותם הסעיפים שאתם מעלים ותביאו הצעות איך אתם חושבים שצריך לשנות את זה.
אלכס מילר: נשקול את ההצעה הפרקטית.
אלכס מילר: אי-אפשר שנשב עכשיו על נוסחים שאתם בעצמכם לא יודעים להעביר.
איתמר ענבי: הצעה פרקטית, חבר הכנסת מילר, היא לקחת את סעיף ה1, שמדבר על פיצוי מוקדם בגין פיטורין מוקדמים וליישם את סעיף 4ב שבו יש מנגנון שיפוי.
אלכס מילר: בסדר, אז אני מציע שאת ההצעה הזאת אנחנו נבדוק לקראת קריאה שנייה ושלישית.
אלכס מילר: גם משרד המשפטים וגם משרד התמ"ת יבדקו את העניין הזה, האם ניתן להכניס את זה במקום מנגנון שכרגע הוא בהסכמה.
ניר ימין: בנוסח שמופיע עכשיו לפעמים מדברים על תמורה, לפעמים על עמלה ולפעמים על רווח.
ניר ימין: אני חושב שהטרמינולוגיה צריכה להיות זהה בכל החוק הזה כדי שאפשר יהיה להשוות תפוחים לתפוחים.
איתמר ענבי: נראה לי שמדברים על תמורה רק בהגדרה וזה נכון לדבר על תמורה.
איתמר ענבי: לגבי העניין של עמלה ורווח, אתה צודק, בסעיף 4 נגיע לזה, נדמה לי שבסעיף הזה אין - - -
ניר ימין: פה בסעיף 3 מדובר על רווח.
ניר ימין: השאלה האם רוצים לדבר על רווח צפוי או על עמלה צפויה.
איתמר ענבי: אני מציע שנשאיר את זה לסעיף 4 כי שם באמת יש שני מנגנונים ואז זה מתעורר.
קריאה: הפרקטיקה בשטח, אדוני, היא עמלה ולא רווח.
איתמר ענבי: ההערה השלישית שלי מתייחסת לסעיף 3א.
איתמר ענבי: כתוב: "היה חוזה הסוכנות לתקופה בלתי קצובה רשאי כל צד לסיימו בהודעה בתוך זמן סביר מראש ובלבד שהתקופה של הודעה מוקדמת לא תפחת...".
איתמר ענבי: צריך כאן הסבר קטן.
איתמר ענבי: אגב, ההצעה שלי אומרת להוריד את העניין של זמן סביר מראש ורק להשאיר: "רשאי כל צד לסיימו בהודעה שלא תפחת מאלה".
איתמר ענבי: ההנמקה היא זאת: קודם כל יש כאן מדד כפול, זמן סביר ומינימום וזה יוצר חוסר ודאות.
איתמר ענבי: אנחנו באים ליצור איזו ודאות ולדעתי זה הולך נגד המגמה הזאת.
איתמר ענבי: שנית, העניין של זמן סביר, עד היום בהיעדר החוק הזה, שימש לא רק להודעה מוקדמת על סיום חוזה אלא היה בו גם איזה אלמנט מסוים שבו נלקח בחשבון או נלקחו בחשבון אותם שיקולים שהיום מצויים בסעיף 4.
איתמר ענבי: כלומר, העריכו את כל הנסיבות ואמרו שצריך לתת הודעה מוקדמת כזאת או אחרת מכוח כל הנסיבות שמנויות בסעיף 4.
איתמר ענבי: היום יש לנו כבר את סעיף הפיצוי והסעיף הזה הוא רק סעיף הודעה מוקדמת ולכן לא צריך להוסיף לו את ה"זמן סביר מראש".
איתמר ענבי: במיוחד מאחר וממילא הלכו רחוק פה עם התקופות ואנחנו מגיעים ל-6 חודשים.
איתמר ענבי: התוצאה עלולה להיות שיהיו 6 חודשים ויהיה בית משפט שיחשוב שצריך אולי יותר מ-6 חודשים ואחר-כך נגיע לפיצוי.
איתמר ענבי: כמו שאמרתי, זה נוגד את הפסיקות עד היום.
אהרון פולק: אני רק מבקש שההודעה תהיה בכתב.
אהרון פולק: על הפסקת חוזה צריכה להיות הודעה בכתב ולא הודעה עמומה, הודעתי לך בעל-פה, אלא הודעה בכתב.
הילה דוידוביץ: אנחנו לא חושבים שיש צורך.
הילה דוידוביץ: כמו שהבנו בפרקטיקה, חוזי סוכנות לא נערכים בכתב אלא בעל-פה.
הילה דוידוביץ: אם החוזה וכל תנאיו לא נערכים בכתב, לא ראינו סיבה גם פה לחייב בכתב.
רונית פרל: אבל יש חישובים שמבוססים על ההודעה הזאת.
רונית פרל: אתם יוצרים פה חוק כל-כך מעורפל שאף אחד מהצדדים לא יוכל לקבוע בלי ללכת לבית משפט.
אהרון פולק: ג'ו מצלצל לראובן ואומר לו: הפסקתי לעבוד איתך.
אהרון פולק: זאת הודעה?
אהרון פולק: זאת לא הודעה?
אהרון פולק: יש מסוימות?
אהרון פולק: אין מסוימות?
אהרון פולק: יש גמירות דעת?
אהרון פולק: אין גמירות דעת?
אהרון פולק: מה, אנחנו צריכים שכל דבר יגיע לבית המשפט לשנים ארוכות?
אהרון פולק: בהודעה מכתב, אני מודיע לך שאני מפסיק את היחסים בינינו.
אהרון פולק: אנחנו צריכים לשאוף ליציבות החיים המסחריים.
הילה דוידוביץ: גם בקודיפיקציה שעכשיו שעברה את אישור הממשלה, יש שם סעיף כללי שמתייחס לחוזים ואומר שחוזה לתקופה בלתי קצובה ניתן לסיימו בהודעה בזמן סביר מראש ואין דרישה לכתב.
אהרון פולק: על הראשונים אני מצטער אז על האחרונים אני צריך לעשות?
אהרון פולק: אם פעם אחת עשו שגיאה צריך להמשיך ולחזור עליה?
אהרון פולק: אני עורך דין שהולך לבתי משפט.
אהרון פולק: כל החוקים העמומים האלה יוצרים את הפקק בבתי המשפט.
אהרון פולק: אנחנו צריכים לשאוף ליציבות ולחוק ברור.
אהרון פולק: רבותיי, אתם מחוקים, מספיק עם חוקים עמומים שאנחנו לא יודעים לצאת מהם.
אהרון פולק: הודעה צריכה להיות בכתב.
ניר ימין: אני לא חושב שיש מניעה משפטית.
ניר ימין: אני רק רוצה להגיד שיש שורה ארוכה של חוקים שבהם מתייחסים לזכויות מאוד מהותיות שלא נדרשת הודעה בכתב.
הילה דוידוביץ: נתתי את הדוגמה של הצעת חוק דיני ממונות.
רונית פרל: בסדר.
רונית פרל: הסוכנים ירצו לקבל כסף הם יצטרכו לחכות שנים בבתי המשפט עד שיחליטו מתי ניתנה ההודעה.
רונית פרל: אתם לא חושבים קצת מעבר?
רונית פרל: אם קבעו כך בחוק אז גם פה אני גם אקבע ככה בחוק?
רונית פרל: תיצרו איזו ודאות, איזה בסיס.
ניר ימין: עורכת דין פרל, עם כל הכבוד, אנחנו כן מנסים לחשוב מעבר.
ניר ימין: להכניס בחוק אחד הוראה שלא קיימת בחוקים אחרים, היא לא הוראה של סתם הרמוניות בחקיקה אלא היא יוצרת בעיות פרשניות משלה ושאלות למה בחוק אחד אמרו בכתב ובחוק אחר לא אמרו?
רונית פרל: אבל מהי מטרת החקיקה פה?
רונית פרל: יש לך מטרה מסוימת, אתה קובע הודעה מוקדמת.
רונית פרל: אתה צריך להתחיל לחשב את ההודעה הזאת.
רונית פרל: אתה מחשב פיצויים לפי התקופה הזאת.
רונית פרל: יריבו הצדדים מתי התחילה התקופה ומתי יתחילו לחשב את הפיצויים?
אהרון פולק: דרך אגב, ההערה שלי היא לטובת הסוכן.
אהרון פולק: הוא יגיד לו: הודעתי לך בעל-פה.
אהרון פולק: הלא יש פה הוראה שסוכן לא ימשיך לשווק אותו אחרי ההודעה.
אהרון פולק: הוא יגיד: אחד מהם הודיע לי ובזה נגמר העניין.
אהרון פולק: תודה רבה שאתה מסכים איתי, אני מאוד מודה לך, אחרי מה שעשית לפני הצהריים.
דן כרמלי: אני אפסיק להסכים איתך, זה בסדר.
ניר ימין: אמרתי את מה שיש לי.
כרמל שאמה-הכהן: יש שינויים שהוסכמו?
אלכס מילר: אני מציע שכל מה שהוא לא בהסכמה, נתייחס אליו בשנייה ובשלישית.
ניר ימין: אני רוצה להתייחס למה שאמר עורך דין ענבי.
ניר ימין: אני לא יודע מה עמדת הממשלה אבל לי אין בעיה להגיד שבלי להתייחס לזמן סביר אלא להגיד שהמינימום של תקופת ההודעה המוקדמת תהיה התקופות שדובר עליהן קודם לכן.
ניר ימין: מבחינתי גם אין בעיה שתתווסף המילה "בכתב" למועד ההודעה.
ניר ימין: אני חושב שזה יכול ליצור בעיות פרשניות לעומת חוקים אחרים בהם זה לא כתוב.
ניר ימין: שמועד ההודעה בזכויות לא פחות מהותיות לא נעשית בכתב.
ניר ימין: הכוונה גם של הממשלה בקודיפיקציה היא שזה לא יהיה בכתב.
ניר ימין: כמובן שזה לא מחייב, זה יכול עוד להשתנות אבל אנחנו יודעי שלשם הולכים.
ניר ימין: זה לשיקולכם.
אלכס מילר: אם משרד המשפטים מסכים לכל השינויים האלה - - -
הילה דוידוביץ: אני מוכנה להוסיף "בכתב".
אלכס מילר: מקסימום, אם יהיו לכם הסתייגויות תביאו אותם.
ניר ימין: להוריד את "בתוך זמן סביר"?
הילה דוידוביץ: אני חושבת שאת זה להשאיר.
כרמל שאמה-הכהן: מי בעד סעיף 3 עם השינויים שהוסכמו על-ידי המציע והייעוץ המשפטי?
לאה ורון: עם ה"בכתב"?
כרמל שאמה-הכהן: נאמר לפרוטוקול שזה מוסכם, הוא אמר שהוא מסכים.
כרמל שאמה-הכהן: מי בעד סעיף 3 עם השינויים?
כרמל שאמה-הכהן: הסעיף אושר עם השינויים.
ניר ימין: אציין שגם בסעיף 3ד מדובר על רווח ואמרתי קודם שיש מקומות שמדובר על רווח ויש מקומות שבהם מדובר על עמלה ועל תמורה.
ניר ימין: צריך לעשות האחדה.
כרמל שאמה-הכהן: אתה מוסמך לעשות התאמת ניסוח.
ניר ימין: אחר-כך הוועדה תחליט על איזה הנוסח כי יש גם הבדלים ביניהם.
ניר ימין: תכף אני אתייחס לכותרת השוליים, להבנתי זה צריך להיות "פיצוי" ולא "שיפוי" אלא אם כן יעמידו אותי על טעותי.
ניר ימין: "פיצוי בגין סיום ההתקשרות 4.
ניר ימין: (א) הסתיים חוזה סוכנות, יהיה סוכן זכאי לפיצוי מהספק אם גרם בתקופת חוזה הסוכנות להתקשרויות בין הספק לבין לקוחות חדשים או אם הגדיל באופן משמעותי את היקף עסקיו של הספק עם לקוחות קיימים, כך שהלקוחות החדשים והגידול בהיקף העסקים מניבים פירות לספק גם לאחר תום תקופת ההסכם.
ניר ימין: " אני הצעתי למשרד המשפטים נוסח טיפה שונה שאומר: "הסתיים חוזה סוכנות, יהיה סוכן זכאי לפיצוי מהספק ביחס לעסקאות בין הספק לבין לקוחות חדשים אם הוא היה הגורם העיקרי ליצירתן בתקופת חוזה הסוכנות וכן יהיה זכאי לפיצוי כאמור אם הגדיל באופן משמעותי....".
ניר ימין: היתר נשאר אותו דבר.
רובי גינל: אנחנו רוצים להעיר.
רובי גינל: בדומה לסעיף 3, שם כתוב: היה חוזה הסוכנות לתקופה בלתי קצובה", כלומר, הסעיף מתייחס לעובדה שבה התקופה לא קצובה בחוזה הסוכנות, אנחנו מבקשים להוסיף גם ב-4: "היה חוזה הסוכנות ללא סעיף שיפוי או פיצוי" או "לא עסק חוזה הסוכנות בפיצוי".
רובי גינל: כלומר, שהחוק ייכנס לתוקף רק במידה ואין - - -
הילה דוידוביץ: אתה בעצם רוצה לאפשר להתנות.
רובי גינל: בדיוק.
ניר ימין: זאת שאלה אחרת שנוגעת לכל החוק, שאתם מציעים שהוא יהיה פוזיטיבי.
ניר ימין: זה לא רלוונטי דווקא לסעיף הזה.
רובי גינל: קודם אמרתם שזה לא רלוונטי עד שמקריאים את הסעיפים.
רובי גינל: עכשיו כשמקריאים את הסעיפים - - -
ניר ימין: סעיף 5 אומר שאסור להתנות אלא לטובת הסוכן.
ניר ימין: אתם מבקשים להשמיט אותו.
ניר ימין: אם עמדתכם תתקבל, אז ההערה שלך לא תהיה רלוונטית.
רובי גינל: למה?
רובי גינל: אני לא רואה את זה כך.
אהרון פולק: לא תמיד.
אהרון פולק: בתי המשפט לא תמיד מפרשים הוראות כדיספוזיטיביות אם אין הוראה מיוחדת.
אהרון פולק: לכן, כל המטרה שלי כמשפטן היא שתהיה בהירות.
אהרון פולק: צריך לפרש את הדיספוזיטיביות של הסעיפים האלה.
רובי גינל: במקרה הזה זה בטח לא סותר חוקים אחרים.
אהרון פולק: זה לא סותר חוקים אחרים.
הילה דוידוביץ: זה רק מרוקן מתוכן את החוק.
אהרון פולק: זה לא עניין של ריקון מתוכן, זה לא נכון.
ניר ימין: בוודאי, אחרת לא צריך את החוק הזה.
ניר ימין: אם אנחנו משאירים את כל ההוראות האלה להסכמים - - -
הילה דוידוביץ: הצעת החוק הזאת יוצאת מתוך מנקודת הנחה שיש צורך להגן על זכויות של סוכנים, עברנו את השלב הזה.
הילה דוידוביץ: ברגע שאתה מאפשר להתנות אז מה עשינו?
אלכס מילר: לקריאה שנייה ושלישית נדון בזה.
אלכס מילר: בינתיים אני מציע שנלך עם אופציה ב' ובסעיף 5 נוריד למשא ומתן לקראת שנייה ושלישית.
רובי גינל: אני רוצה להבין את ההערה שלך.
רובי גינל: אמרת שאם סעיף 5 יורד, אז ההערה שלי מיותרת.
רובי גינל: אתה יכול להסביר כי לא ממש הבנתי את זה?
ניר ימין: אתה אומר שברגע שנותנים אפשרות להתנות בחוזה הסוכנות אז הסעיף הזה לא ייכנס לתוקף, סעיף 4.
רובי גינל: נכון.
ניר ימין: ואם אני אומר שאפשר להתנות ובעצם אני מוריד את סעיף 5 אז גם בסעיף 4 יהיה אפשר להתנות.
אהרון פולק: אל תשכח שמורידים את סעיף 5.
ניר ימין: עדיין אין החלטה להוריד את סעיף 5.
חמד עמאר: אנחנו עדיין בסעיף 4.
ניר ימין: ממילא המציע אומר שהוא מעדיף את אופציה ב'.
אלכס מילר: אדוני היושב ראש, אני מציע להצביע על א' כי אין לו אופציה.
אלכס מילר: במקום סעיף ב', אני דווקא מקבל את האופציה עם ההרחבה.
נעמי היימן-רייש: אתה מוכן לחזור?
ניר ימין: הוא אומר שהוא מעדיף את אופציה ב'.
נעמי היימן-רייש: אני ממשרד התמ"ת.
נעמי היימן-רייש: אנחנו מבקשים שאת הסוגיה הזאת שנמצאת כרגע במחלוקת לגבי ההתניה כן או לא, לדחות לקריאה שנייה ושלישית ולאפשר זמן להגיע להסכמה.
אלכס מילר: זה מה שנאמר.
אלכס מילר: תבינו, כך או כך, לקריאה שנייה שלישית כל החוק נפתח.
אלכס מילר: אתם יכולים להעיר על כל דבר.
אלכס מילר: אפשר לדון כל דבר ולממשלה תמיד יש זכות להסתייג מכל דבר.
ניר ימין: בכפוף לסעיפים של נושא חדש.
אלכס מילר: כמובן, אבל פה אנחנו לא מוסיפים.
אלכס מילר: להיפך, אנחנו מורידים משהו.
אלכס מילר: אני מציע שנצביע על סעיף 4 ונתקדם הלאה.
ניר ימין: לא קראתי את סעיפים קטנים ב' ו-ג'.
איתמר ענבי: כתוב "הסתיים חוזה סוכנות" לא כתוב ביוזמת מי.
איתמר ענבי: זה אומר שגם אם הסוכן נמאס לו והוא החליט לסיים את החוזה, גם מגיע לו פיצוי.
איתמר ענבי: לא נראה לי שזאת היתה הכוונה.
איתמר ענבי: הכוונה היתה שאם הספק יוזם את הרחקתו של הסוכן מהעסקים, אז הוא צפוי לקבלת פיצוי, משהו שדומה קצת לרעיון של פיצויי פיטורין.
איתמר ענבי: לכן אפשר להוסיף: "הסתיים חוזה סוכנות ביוזמת הספק".
הילה דוידוביץ: בדירקטיבה זה לא כך.
איתמר ענבי: זה כן.
רובי גינל: או שאנחנו נצמדים לדירקטיבה או שלא.
הילה דוידוביץ: אנחנו נצמדים איפה שאנחנו רואים לנכון שיש צורך להיצמד.
לאה ורון: אבל אתה ראית שהוועדה אישרה את סעיף 3 בנוסח שהיא מצאה לנכון לאשר אותו.
רובי גינל: לכן אני אומר שלא צריך להיצמד לדירקטיבה.
רובי גינל: ההערה עושה שכל, לא חייבים להיצמד לדירקטיבה.
איתמר ענבי: סעיף 18 בדירקטיבה מטפל בכך.
שוש רבינוביץ: 18ב אומר שגם אם הסוכן מסיים את החוזה, אלא אם כן הוא עושה את זה - - -
איתמר ענבי: בא' הוא אומר שאם הספק מסיים את החוזה אז לא מגיע פיצוי.
איתמר ענבי: ב-ב' הוא אומר שאם הסוכן מסיים את החוזה בנסיבות שבהן זאת בעצם אשמתו של הספק, אז חל כלל אחר.
איתמר ענבי: הכלל הבסיסי הוא שהוא זכאי לפיצוי רק במקום שהספק מסיים את החוזה.
שוש רבינוביץ: אם הוא לא יכול לסיים בגלל גיל או מחלה, אז כן מגיע לו.
ניר ימין: יש נסיבות מסוימות שבהן גם אם הסוכן מסיים הוא זכאי לפיצוי.
איתמר ענבי: כן, אבל זה החריג.
איתמר ענבי: אפשר להכניס את זה כחריג אבל הכלל הוא כשרק הספק מסיים מגיע פיצוי.
לאה ורון: אולי אפשר לציין בדברי ההסבר להצעת החוק שבקריאה שנייה ושלישית ייבחן נושא סיום החוזה ביוזמת הספק.
איתמר ענבי: או הפוך, לכתוב פה ביוזמת הספק ולהגיד שאת החריג, מתי מגיע לסוכן, יבחנו לקראת שנייה ושלישית.
נתנאל היימן: בדירקטיבה כתוב שרק אם הספק.
ניר ימין: לא רק אם הספק.
ניר ימין: יש גם נסיבות שבהן הסוכן זכאי.
חמד עמאר: הוא מדבר על החריגים.
אלכס מילר: אני אומר שנשאיר את זה כמו שזה ולקריאה שנייה ושלישית משרד המשפטים והתמ"ת יעשו תיקון נוסח שידייק יותר.
אלכס מילר: במידה ויהיה צורך להכניס חריגים ולהגדיר את זה בצורה יותר מדויקת תביאו ניסוח שיהיה יותר מקובל מבחינתכם.
איתמר ענבי: הערה שנייה.
איתמר ענבי: מדובר כאן על שני סוגים שמקנים בעצם לסוכן את הזכות לפיצוי, התקשרויות עם לקוחות חדשים או תרומה להגדלת עסקי הספק, שהוא היה הגורם להם.
איתמר ענבי: לטעמי נכון יותר להעמיד את זה על העניין השני.
איתמר ענבי: יכול להיות שסוכן קיבל מסוכן קודם עסק של מיליון דולר - - -
לאה ורון: זאת אומרת שאתה בוחר את אופציה ב'.
איתמר ענבי: אני בוחר את אופציה ב' לבדה.
איתמר ענבי: אני חושב שהמבחן - - -
חמד עמאר: זה מה שהמציע מבקש.
איתמר ענבי: גם באופציה ב' כתוב שהרווח שצמח לסוכן עקב עסקאות עם לקוחות חדשים או עקב גידול בעסקי הספק.
איתמר ענבי: זה שהוא הביא לקוחות חדשים, אם היה מחזור של מיליון, הוא הביא לקוחות ב-200,000 ואיבד ב-700,000 לא מגיע לא על זה פיצוי.
איתמר ענבי: לכן, לטעמי, המבחן הנכון הוא מבחן הגידול שהוא גרם לו.
איתמר ענבי: אני מציע לצמצם את זה לקריטריון הזה.
ניר ימין: אתה יכול להסביר שוב למה זה שהוא הביא לקוחות חדשים זה לא רלוונטי?
איתמר ענבי: נתתי דוגמה מספרית.
איתמר ענבי: אם היה סוכן קודם והוא נכנס לשוק קיים שבו התרומה שלו היא מיליון דולר ביום הראשון וזה מה שהוא קיבל לידיו.
איתמר ענבי: הוא מנסה לפתח את השוק ומביא עוד שני לקוחות חדשים שתורמים עוד 200,000 אבל הוא מזניח את הקודמים.
איתמר ענבי: בסופו של יום, אחרי שנתיים שלוש מסתבר לספק שהמחזור קטן ל-500,000.
איתמר ענבי: אז לא מגיע לו פיצוי כי אמנם הוא הביא שניים חדשים אבל בסך הכול התפקוד שלו הוריד את התרומה לספק.
איתמר ענבי: לכן אני חושב שהמבחן הוא מבחן של תרומתו לגידול עסקי הספק.
דן כרמלי: הבעיה היא שהרבה פעמים ירידה בכמות הלקוחות, שנוצרו או נעלמו לצורך העניין, היא לאו דווקא בגלל פעולותיו של הסוכן או אי פעולותיו של הסוכן.
דן כרמלי: יכול להיות שאובייקטיבית הלקוח הספציפי הזה הוא כבר לא לקוח מסיבותיו הוא בלי שום קשר לפעולותיו הפוזיטיביות או הנגטיביות של הסוכן.
דן כרמלי: זאת אומרת שזה כן צריך להיות סוג של בחינה.
דן כרמלי: דרך אגב, בדירקטיבה האירופאית, שתי האופציות קיימות והן גם בסטאטוס של או זה או זה.
דן כרמלי: רבה פעמים הצלחתי להביא 10 לקוחות חדשים.
דן כרמלי: נכון שהלכו לאיבוד בינתיים 50 לקוחות אבל לא בגללי.
דן כרמלי: אבל אני הצלחתי להשאיר את הספק הזה במצב טוב מבחינת המצב המסחרי כי הצלחתי להשאיר אותו בחיים, הצלחתי להביא לו 10 לקוחות חדשים.
איתמר ענבי: אבל המבחן שאתה, בכל הכבוד, מציג אותו, הוא לא המבחן הנכון.
איתמר ענבי: כי, למשל, נניח שהחברה התחילה בקטן וגדלה.
איתמר ענבי: מי שהיה סוכן שלה, המכירות גדלו לא רק בגלל מה שהוא עשה אלא גם בגלל המוצר.
איתמר ענבי: תמיד המוצר הוא אלמנט שמשפיע על המכירות.
איתמר ענבי: אנחנו מנסים כאן לבודד את תרמת הסוכן.
איתמר ענבי: בעניין הזה אני חושב שזה המבחן הנכון.
דן כרמלי: אני מסכים איתך, רק זה הבידוד הוא בלתי אפשרי בצורה אמפירית.
דן כרמלי: זה מה שאני מתכוון.
איתמר ענבי: נכון, אבל כשאתה קובע מבחן כללי, אני חושב שמבחן הלקוחות הוא מבחן מקרי, מבחן הגידול הוא מבחן הרבה יותר נכון ומקיף.
ניר ימין: אני חושב שאם אנחנו מקבלים את ההערה של עורך דין ענבי, צריך לתקן פה את הסעיף כי אני חושב שאם משאירים רק את האפשרות שהוא מגדיל את היקף העסקים, אז אי-אפשר להגיד שהוא מגדיל רק באופן משמעותי.
ניר ימין: גם אם הוא מגדיל במעט את היקף העסקים הוא צריך להיות זכאי לפיצוי.
ניר ימין: אני חושב שכל הסעיף צריך לעבור שינוי אם אנחנו נקבל את ההצעה שלך.