GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אלכס מילר: אנחנו עשינו מערכת הסברה כבדה, הנפקנו מליוני חוברות עם מפות במטרה להסביר את הניסוי, הפעלנו מרכזי מידע גם של המפעילים וגם שלנו, וגם הקמנו אתר אינטרנט שמאפשר לצעוד בתכנית, לקבל מענה לכל השאלות במטרה לענות לכל שאלה ולעזור לכל נוסע לתכנן את נסיעתו.
אלכס מילר: עשינו גם תיקונים לדבר הזה, קיבלתי הוראה השבוע משר התחבורה להוסיף חומרים ברוסית, ולהקים גם כוכבית 87 שלנו ערוץ בשפה הרוסית.
שמעון וקנין: עכשיו נזכרתם, להוסיף חומרים ברוסית עכשיו, לא ידעו לפני חודש שיש רוסים, עכשיו נזכרתם?
כרמל שאמה-הכהן: לחזור אחורה זה כבר קשה, אבל לפחות פועלים ומתאימים את עצמם וזה מבורך.
כרמל שאמה-הכהן: זו היתה טעות לא להכין חומר ברוסית, אבל זה שהם מתקנים את זה והם קשובים להערות זה גם טוב.
שמעון וקנין: היתה צריכה להיות חוברת מסודרת ולא מליון חוברות שזרוקות ברחוב שלא יודעים לא מימינם ולא משמאלם.
אלכס מילר: הפעלנו מערך גדול של דיילים בשפות שונות, יש לנו דיילים שמדברים רוסית, אבל צריך להבין שהדיילים הם לא עובדי משרד התחבורה במערך הד-הוק שהוקם לצורך הפרוייקט הזה, כל אחד מהם עבר הכשרה.
אלכס מילר: היו לנו תנאי סף, השכלה תיכונית וכך הלאה, אבל כמובן שאני לא יכול להיות ערב ליכולות של כל אחד ואחד מהם, אבל מבחינתנו מערך גדול שהיה פרוס על כל הקווים, על כל התחנות.
אלכס מילר: יש לנו דיילים שעכשיו הכשרנו אותם לטפל באוכלוסייה של אנשים עם מוגבלויות שונות, אנחנו נמשיך ונלווה אותם.
אלכס מילר: אנחנו גם עושים תיאומים עם ארגוני נכים שונים על מנת שהדיילים יבואו, התייצבו בקהילה ויסייעו יד ביד לנכים קשים להתמצא במערכת.
אלכס מילר: בסופו של דבר בתצפית שלי הפעלנו את המערך הזה בהצלחה, לא היה כשל מערכתי בשום מקום של הרשת, הרשת פעלה.
מרינה סולודקין: למה משבחים את עצמם כל הזמן?
אלכס מילר: אין ספק שהימים הראשונים רצופים בתקלות מתקלות שונות במערכת כזאת גדולה.
אלכס מילר: היינו צריכים להחליף דגלים באלפי תחנות, עד היום אנחנו עוסקים בלתקן תקנות שנפלו בהן שגיאות, איפה שההכנה שלהם היתה לקויה או שמישהו שינה, או שמישהו הוציא את המפה.
אלכס מילר: זאת מערכת שדורשת תחזוקה הלאה.
ישראל אייכלר: יש לכם מחשבה שנייה על הרעיון של להעביר אנשים מבוגרים, קשישים, אתה גם לא נראה לי סטודנט צעיר בשיטת המעברים?
אופיר אקוניס: יש לו רכב צמוד.
ישראל אייכלר: נראה לי ששיטת המעברים דורשת מחשבה שנייה.
אלכס מילר: אני לא רוצה להתחיל עכשיו בדוגמאות מעולם, אבל אתן לכם דוגמה מחיפה, מטרופולין חיפה, גם שם עשינו שינוי גדול מאוד בתחבורה הציבורית מבוסס מעברים, היו על זה הרבה ויכוחים, הרבה ביקורת, זה לא שינוי שלא התלבטנו בו קודם.
אלכס מילר: בסופו של דבר קיבלנו תוספת של נוסעים בתחבורה הציבורית שמאוד מרוצים מהמערך שם.
ישראל אייכלר: הצעירים אני מבין.
אלכס מילר: מה זה צעירים?
אלכס מילר: התכנית מיועדת להציג מערכת מודרנית, יעילה של תחבורה ציבורית ולמשוך נוסעים חדשים, ולא רק לייצר למערכת תחבורה ציבורית תדמית שאתה רומז לה שמתאימה רק לאנשים מסוג מסוים.
שרה מילוא: מאוד מעליב מה שאתה אומר.
ישראל אייכלר: קשישים זה סוג מסוים, כל הצעירים יהיו קשישים בעזרת השם.
אלכס מילר: שכונה זאת שרוצים להגיע לשכונה אחרת, זה במקרה הקו - - -
שרה מילוא: רואים שאתה לא נוסע באוטובוסים.
ישראל אייכלר: אני מדבר על שיטת המעברים שלא בנוי לא לנשים עם ילדים לא לקשישים וגם לא לילדים קטנים.
אלכס מילר: ברגע שאתה מייצב מעברים ברמת שירות טובה ומערכת כירטוס שתומכת את זה, שלא צריך עוד פעם לעמוד, עוד פעם לשלם, הכרטיס שלך מגבה את המעברים האלה, כן.
אלכס מילר: כל המערכות בעולם של התחבורה הציבורית המודרנית הם מבוססים מעברים, אחרת, אין אפשרות אמיתית לייצר רמת שרות.
אופיר אקוניס: מתבססת על מערכת של תחבורה שהן רכבות תחתיות, אפילו בקהיר, ופה אין.
אופיר אקוניס: אגב, אני לא מאשים פה את המערכת.
אלכס מילר: זו מערכת היררכית.
אופיר אקוניס: בקהיר יש תחלופה של מערכת מדהימה מתחת לאדמה, לכן התחלופה היא הרבה יותר פשוטה.
אופיר אקוניס: תחנת האוטובוס היא במעלית - - -
אלכס מילר: המצב לא נעים בקהיר, ממש לא.
אלכס מילר: אבל נכון, אתה צודק, שבמטרופולינים הגדולים באירופה יש גם מערכות מסילתיות טובות.
ישראל אייכלר: שהכול זורם - - -
מרינה סולודקין: זה 80 שנה קיים שם.
שמעון וקנין: מר אקוניס, הרכבת היום על 80 ונופלת מהפסים ורוצים לעשות על 150.
אופיר אקוניס: לא, זו הרכבת הכבדה.
אלכס מילר: אנחנו הקדשנו תשומת לב גדולה לתכנון קפדני של הרשת, עברנו איתה הרבה מאוד הערות תקופה ארוכה, עברנו את ההערות מכל הכיוונים.
אלכס מילר: זה לא אומר שיצא מוצר מושלם, אנחנו הבטחנו שנמשיך, אנחנו עכשיו נלווה את התכנית.
כרמל שאמה-הכהן: מתי הפעימה הבאה של השינויים?
אלכס מילר: הפעימה השנייה תהיה בערך בספטמבר אוקטובר, כאשר אנחנו נגמור למדוד וללמוד את כל המערכת.
כרמל שאמה-הכהן: אחרי החגים או לפני החגים?
אלכס מילר: נשמע את ההערות, ואז אנחנו נעשה מקצה שיפורים.
כרמל שאמה-הכהן: מר לנגר, זה אחרי החגים או לפני החגים הכוונה שלכם לשינויים?
אלכס מילר: אני לא יודע להגיד, נראה איך נספיק לסקור את כל הקווים ולעבד את הנתונים, ונעשה את זה.
אלכס מילר: אנחנו לא רוצים לעשות סחבת, מצד שני, אנחנו לא רוצים לעשות דברים חפוזים, אנחנו רוצים ללמוד בצורה קפדנית נעשה שיפורים.
כרמל שאמה-הכהן: האם יכולה חברת "דן" לדוגמה להציג תדירות נמוכה יותר ממה שאתם סיכמתם או ממה שמופיע בחוברת שלכם לבין מה שמופיע באתר שלהם?
אלכס מילר: התכנית שלנו בגדול מציעה תדירות הרבה יותר גבוהה, מציגה שעות פעילות ארוכות יותר בקווים המרכזיים, זאת היתה מטרתה.
כרמל שאמה-הכהן: איזה נתון קובע בסוף, אם לדוגמה קו 39, אצלכם מופיע שהתדירות בערב היא בין 30 ל-40 דקות ובאתר דן כתוב פעם בשעה אחרי 9 בערב.
אלכס מילר: כנראה שיש טעות באתר דן.
אלכס מילר: מה שקובע זה הרשיון שלנו והפרסומים שלנו, וכל מקום שנגלה טעות, אגב, גילינו טעויות כאלה מרגע ההפעלה הראשון, הסתברו לנו קשיים כאלה ואחרים, אמרנו נטפל בהם.
אלכס מילר: בסופו של דבר גם צריך להבין שבימים הראשונים בגלל שהנוסעים צריכים יותר אינפורמציה למצוא את דרכם, להסתדר עם מערכת כירטוס חדשה, לא כולם הצטיידו קודם בכרטיסים למרות שיצאנו לדרך, שיש לנו בגוש דן 900 אלף כרטיסים חכמים כבר בידי הנוסעים שנרכשו.
אילאיל טייבר: דן מריצה כרטיס חכם כל שנה וחצי.
אלכס מילר: כל זה העובדה שאתה כנוסע צריך לשאול ולחפש את דרכך ואולי להחליף תחנה וגם לקנות כרטיס חדש ולשאול שאלה, המערכת הזאת קצת הייתה בימים הראשונים איטית יותר, אבל היא עכשיו מתנקה מהבעיות האלה והיא עכשיו פועלת ומגבירה את הקצב שלה.
אלכס מילר: אני בטוח שבשבוע הבא היא תפעל כבר בצורה טובה.
אופיר אקוניס: מר לנגר אמר דבר חשוב לגבי ספטמבר או אוקטובר.
אופיר אקוניס: עושים סקר נוסעים, ואז יכול להיות מצב שבו חלק מן הקווים יחזרו, חלק מן הקווים, אני לא יודע, ראיתי במפה, היא לא בלתי מסובכת, צריך להבין אותה, מבוגרים בוודאי לא מבינים אותה, אני בקושי, לקח לי זמן.
אופיר אקוניס: אני שואל לא בהתרסה, מה מטרתו של קו 33?
אופיר אקוניס: מי צריך את הדבר המפותל הזה שמגיע בסוף דרך שכונת תל ברוך למסוף רידינג?
אופיר אקוניס: למה בן אדם שיוצא מרמת שיקמה, תראה באיזה דרך, נראה לי אחד הקווים הכי לא רלבנטיים פה.
אופיר אקוניס: האם יכול להיות בסקר הזה שאתם משנים קווים כמו ששינתם והשארתם את קו 45 ועשיתם החלטה נבונה וגם הכנסתם את קו 69 לשיבא.
אופיר אקוניס: אני רוצה לדעת אם יהיו שינויים גם כאלה?
אילאיל טייבר: חבר הכנסת אקוניס, קו 33 מחליף את קו ה-45 לרמת גן לסטודנטים.
אילאיל טייבר: זה מה שאמרו לנו.
כרמל שאמה-הכהן: בוא נשמע את מי שתכנן מה הרציונל?
אלכס מילר: יהיו שינויים, בטח שיהיו שינויים, בשביל מה בודקים ולומדים?
אלכס מילר: בשביל לעשות תיקונים.
שרה מילוא: לא ידעתי שאנחנו שפני נסיון.
שרה מילוא: ...
אלכס מילר: אנחנו לא חושבים שכל החומר אצלנו ומה שתכננו זה יהיה תמיד, להיפך, כל המטרה היא ללמוד מה קרה, לעשות ספירות, לאמת את התחזיות שלנו, ואם הן לא מתאמתות אז צריך לעשות שינוי.
אלכס מילר: אז קודם כל כן, יהיו שינויים בהחלט, אבל הם יהיו שינויים שייעשו על בסיס לימוד יסודי של המצב.
אלכס מילר: אתה רוצה להתעניין בקו - - -
אופיר אקוניס: זה רק דוגמה.
כרמל שאמה-הכהן: מה הרציונל של קו 33?
כרמל שאמה-הכהן: כדוגמה.
רותי אמיר: קו 33 נועד לחזק את הקשר בין רמת גן לבין אזור רמת החייל ועבר הירקון המזרחי.
רותי אמיר: יש היום הרבה אנשים שגרים בעבר הירקון המזרחי שרוצים לנסוע לכיוון רמת גן - - -
שרה מילוא: מעניין שהוא נסע ריק.
איריס טרי: הוא לא נכנס, הוא לא מגיע לעתידים.
אופיר אקוניס: הוא לא נכנס לרמת החייל.
רותי אמיר: הקו הזה מציע קשר בין צפון מזרח תל אביב לצפון מערב תל אביב.
רותי אמיר: קשר נוסף ישיר בעצם לכיוון בין רמת אביב לשכונות עבר הירקון המזרחי, בשעות הבוקר כאשר יש פקקים לכיוון תל אביב, הוא גם מציע לסטודנטים שגרים ברמת גן קשר לאוניברסיטה שבעצם מוקפת גם במסלול יותר ארוך, אבל בזמן נסיעה יותר קצר.
שרה מילוא: חבר הכנסת אקוניס, תבדוק את קו 11 החדש תראה אותו, זה גם יצור כזה מוזר.
כרמל שאמה-הכהן: מה משך הזמן מקצה לקצה?
רותי אמיר: לא מדדנו.
רותי אמיר: בשעת שיא בוקר הוא עוקף את הפקקים.
אופיר אקוניס: שעה וחצי.
איריס טרי: שעה וחצי מגיע מרמת גן לאוניברסיטה.
שרה מילוא: תשאלי את הנהגים המסכנים האלה.
דני דנון: תודה רבה אדוני היושב ראש, אני רוצה לברך אותך על המעקב.
דני דנון: מדובר פה בקהל שבוי, בניגוד למקומות אחרים שאם זה טוב או לא טוב, הקהל שנוסע בתחבורה הציבורית אין לו ברירה אחרת, הוא חייב לנסוע באוטובוס הזה, הוא לא יכול לקחת מונית, אין לו רכב פרטי.
דני דנון: לפי דעתי הדיון הוא חשוב, וגם יש דיוני מעקב בנושא, אדוני היושב ראש.
דני דנון: אני רוצה כיושב ראש ועדת העלייה הקליטה והתפוצות לומר מלה על נושא ההסברה.
דני דנון: לגבי התכנית מוקדם לדעת אם היא טובה או רעה, לכולם אני אומר זאת.
דני דנון: יכול להיות שבעוד שנה נשב פה ונגיד, כל הכבוד, ושאפו, אין לי את הכלים לדעת.
דני דנון: לגבי ההיערכות שלכם להסברת התכנית היו פה מספר כשלים.
דני דנון: אני מחבב מאוד את דובל'ה נבון, הוא עשה קמפיין להסברה בנושא הזה.
דני דנון: אבל קהל היעד העיקרי שנוסע בתחבורה הציבורית - - -
אופיר אקוניס: השאלה אם הוא מחבב אותך.
דני דנון: לא יודע, לא שאלתי אותו, חבר הכנסת אקוניס.
דני דנון: אבל מי נוסע בתחבורה הציבורית?
דני דנון: עולים חדשים דוברי רוסית, עולים חדשים דוברי אמהרית, עובדים זרים.
דני דנון: אני מרגיש שלא נערכתם נכון.
שרה מילוא: סליחה, גם אני נוסעת.
דני דנון: כל עם ישראל, אבל אני חושב שמסע ההסברה לא היה מכוון לקהל היעד של הנוסעים, נקודתית.
דני דנון: אני קיבלתי תלונות רבות כיו"ר ועדת עלייה וקליטה מרוסים, עולים חדשים מרוסיה שהרגישו חסרי אונים.
דני דנון: אתר האינטרנט לא נתן מענה, הברושור לא היה ברוסית, פה אני חושב שהיה כשל של המשרד בנושא היערכות הסברתית לרפורמה, ואני לא מכיר מספיק טוב, אני גם מודה, נסעתי רבות בקווים, כסטודנט, כחייל.
דני דנון: היום אני לא נוסע בתחבורה הציבורית, אבל אני חושב שהקהל השבוי הזה אנחנו צריכים להיות מאוד רגישים לנושא.
דני דנון: הערה שנייה לגבי מוניות השרות.
דני דנון: אני מברך אותך על החלטתך להכליל את מוניות השרות בתוך המערך הרב קווי הזה.
דני דנון: אבל זה צריך לקרות, אני מבקש מאדוני היושב ראש, להכליל היום בהחלטת הוועדה שעד סוף השנה - המשרד שיודע לבצע דברים, הוא קובע לוחות זמנים ומבצע.
דני דנון: לקבל החלטה שעד סוף השנה מוניות השרות ייכללו ברב קוו.
דני דנון: אם אותם מפעילים לא מסוגלים לשים את המתקן או לשים את המחשב, סליחה, אתם משרד חזק, אתם יודעים יש לכם סנקציות, לא ייכללו אותם מי שלא יוכל להפעיל את זה.
דני דנון: אבל לקבוע שעד סוף השנה מוניות שרות נכללות וליצור מצב שלתושבים יהיה יותר קל, כי היום להגיד למישהו לך תקנה כרטיס כזה וכרטיס אחר ותחליף את זה, ושוב, מדובר בקהל שלא תמיד קל לו את כל הרכישות האלו והמעברים האלה.
דני דנון: לכן אני מבקש שאנחנו נשים קץ לנושא מוניות השרות.
דני דנון: אנחנו הקמנו ועדת כלכלה, ועדת משנה לתחבורה ציבורית.
דני דנון: חבר הכנסת אייכלר נמצא פה.
דני דנון: אנחנו נעקוב באופן שוטף לגבי יישום הרפורמה, ואנחנו גם אומרים פה לנציגים השונים, "אגד", "דן", מוניות, כל הגופים, תפנו אלינו דברים נקודתיים, אנחנו נשמח להיות כתובת עבורכם, עבור אותו קהל שאין לו שום ברירה אחרת.
כרמל שאמה-הכהן: הברושור לא ברוסית, אבל גם ברושור זה לא בעברית, העלון התכוונת.
כרמל שאמה-הכהן: בגלל שהדיון הזה הוא גם דיון של התושבים, לא פחות משל חברי הכנסת, נעשה שיטת הריצ'-רצ' בין דובר מטעם חבר הכנסת ודובר מטעם האורחים התושבים.
אלי שמעוני: אני מזכיר ועד החייל בתל אביב.
אלי שמעוני: לנו היו שני קווי אוטובוס - 20, 28 שהחליטו עליו עיריית תל אביב וחברת "דן" וזה שירת אותנו לכל המקומות - לבתי החולים למרכזי הקניות, לשווקים, לבתי הספר, אזורי הבידור ולחוף הים.
אלי שמעוני: היתה בעיה של התדירות ועל זה קבענו, זה הכול, אבל הגענו לכל מקום, לא היתה בעיה.
אלי שמעוני: עכשיו המתכננים חשבו שאיכילוב זה סטודיו C או אולי מכון כושר שאנשים צריכים להגיע להתעלמות, וטוב שיילכו 700 מטר ברגל, בגשם זה עוזר לכושר, אבל זה לא התאים כי האנשים האלה לא בדקו מה שהם עושים.
אלי שמעוני: בתיאוריה הם עשו שיתוף ציבור, זה שיש כנס בלופים זה יהיה יושב ראש, הם באו אלינו פעמיים לפני שנה ולפני חצי שנה ונאמו כמה זה יהיה טוב.
אלי שמעוני: הסבירו, האנשים אמרו שום דבר לא.
אלי שמעוני: אנחנו בפברואר השנה שלחנו להם מכתב מפורט מהשכונה לאן מגיעים תושבי השכונה, ובהתאם לקו 28 אלה היעדים שלנו.
אופיר אקוניס: גם יו"ר האופוזיציה חתמה?
איריס טרי: כן.
אלי שמעוני: כך ששיתוף ציבור זה עורבא פרח, לא היה ולא נברא שיתוף ציבור, כי הגשנו מסמך מסודר לפי סעיפים לפי מקומות, שום דבר לא נעשה בדבר הזה.
אילאיל טייבר: וזה לא רק הם, כל הרבעים בעיר.
אלי שמעוני: הם לא הציגו מפה כללית שאפשר לדעת.
אלי שמעוני: בחוברת אתה יודע את הקו, אבל איפה הוא מתחבר אתה לא יכול לדעת.
אלי שמעוני: יש בעולם חברת גוגל שהוציאה מפה ל-484 ערים, כשאתה אומר אני נמצא ברחוב זה וזה אני רוצה להגיע לשם, אומר לך כמה תיסע תחנות להחליף קו מספר זה ותגיע תוך 27 דקות, וסטטיסטית לכל שעה משעות היום בהתאם לנסיעות זה עושה סדר, הם ידעו על הדבר הזה אבל לא עשו, למה?
אלי שמעוני: אולי הם רוצים להסתיר את המידע מהתושבים.
יהודה אלבז: לא נכון, יש.
אלי שמעוני: עזוב, את הקו הזה ראיתי זה קו כמו בחוברת, אי אפשר לדעת מזה שום דבר.
אלי שמעוני: אני נכנסתי לזה.
אילאיל טייבר: אין לך באתר מוצא ליעד, אתה לא יכול לתכנן.
אילאיל טייבר: אתמול נכנסתי לאתר לא היה.
יהודה אלבז: 87 – יש לך הכול.
אילאיל טייבר: באמת, תחכה אתה חצי שנה, אני מדברת על האינטרנט הצ'ט שלכם קרס ב-26 ליוני הוא קרס.
איריס טרי: בבקשה לא לשקר.
אלי שמעוני: אני גם עשיתי בדיקה יומיים נסעתי העירה לבדוק איך זה עובד.
אלי שמעוני: הדיילים, כמו שפה כבר הוסבר לא תודרכו בכלום, היו מאשקלון, מחדרה, אחד מהם שמע על רחוב דיזינגוף והוא הבטיח שהוא יילך לבקר.
אלי שמעוני: הם לא מסרו שום מידע, הם לא יכלו למסור לי.
אלי שמעוני: הנהגים אותו דבר, אמרו לי אנחנו לא מתמצאים, אז היו עוברים לתחנה, נהג אחד הביא בן אדם שישב בקצה והסתכל, יש או אין תחנה ולפי זה לעצור.
אלי שמעוני: זאת ההכנה של הנהגים 11 שנה עבדו, 280 מליון שקל הוציאו וזאת התוצאה הארגונית.
אלי שמעוני: אני לא מבין, תאמינו לי, ארגנתי דברים, ברמת ארגון כזאת יש בעיה למדינה.
דב חנין: תודה רבה אדוני היושב ראש, אני משתמש כבד בתחבורה ציבורית בתל אביב, אני רוצה לומר לכם שגם ביום שישי וגם ביום ראשון כמשתמש בתחבורה ציבורית פגשתי הרבה מאוד אזרחים מבולבלים, כועסים, מחפשים, והמצוקה הזו, אדוני היושב ראש, היא מצוקה אמיתית.
דב חנין: נמצאים פה איתנו האזרחים, אני מציע לאנשי משרד התחבורה, אני יודע שיש לכם רצון להקשיב להם, אבל באמת להקשיב להם באופן פתוח ואמיתי.
דב חנין: האנשים האלה לא באים נגד התחבורה הציבורית וגם לא נגד משרד התחבורה, הם הקהל, הם משתמשי התחבורה הציבורית והם רוצים וזכאים לתחבורה ציבורית טובה.
דב חנין: צריך להקשיב להם לא רק כי אנחנו בדמוקרטיה והאזרחים צריכים בסופו של דבר לקבוע, אנחנו דמוקרטיה, אלא גם ברמה המקצועית, בידי האנשים האלה הצטבר ידע מעשי עצום של שנים של שימוש.
דב חנין: הם יודעים מתוך הרגליים והישיבה שלהם באוטובוסים איך הדברים נראים.
דב חנין: זו הפנייה שלי לאנשי משרד התחבורה.
דב חנין: הפנייה שלי לתושבים, אני יודע שזו פנייה לא קלה, אבל אני רוצה שתאמינו לי.
דב חנין: אני אומר את זה כאיש אופוזיציה בכנסת, אני לא מחוייב לממשלה בשום דבר, אבל לאנשי משרד התחבורה שעבדו על הנושא הזה הם אנשים מאוד מקצועיים ובאמת רצו, באמת רצו לקדם ולשפר את התחבורה הציבורית, והם גם אני חושב צדקו בנקודה אחת מאוד חשובה, כשאנחנו מדברים על שדרוג של תחבורה ציבורית בתל אביב, אנחנו לא יכולים להמשיך ולהשלות את עצמנו שבסוף תגיע רכבת קלה ותפתור את הבעיות, לזה אי אפשר להמשיך ולהמתין.
דב חנין: הפתרון צריך להיות באוטובוסים.
דב חנין: יש לנו מערכת אוטובוסים, ומערכת האוטובוסים הקיימת ואני אומר את זה כמשתמש – היא על הפנים, עזבו את הרפורמה לפני הרפורמה.
אילאיל טייבר: לא נכון.
שרה מילוא: היא לא מצויינת.
איריס טרי: עלית על אוטובוס והגעת לאן שרצית.
דב חנין: קודם כל עליתי על אוטובוס כשהאוטובוס כבר הגיע, או שהוא הגיע, או שהוא לא הגיע, או שאני המתנתי לו הרבה זמן וכמה זמן המתנתי לו, וכשהוא הגיע, כמה זמן הוא נסע, ומה היה המסלול שלו.
שרה מילוא: זה לא בדיוק כפי שאתה אומר.
איריס טרי: היום הוא נוסע יותר.
דב חנין: גברתי, שנינו הרי מכירים את התחבורה הציבורית בתל אביב.
דב חנין: ולכן אני אומר את הדברים, אני יודע שהדברים הם אולי לא מקובלים על כל המשתתפים פה.
דב חנין: יש בתל אביב כמה קווי אוטובוס, ואני אתן לך גברתי כמה דוגמאות לא בזמן הדיון, שהסיבה היחידה לעובדה שהם נמצאים בצורה הזו היא סיבה היסטורית, כי כך זה פעם היה, לכן אוטובוס נוסע והוא עובר ומתפתל ומתגלגל ואין בזה הגיון, צריך את הדברים האלה לשנות.
שרה מילוא: יש כמה קווים - - -
דב חנין: מה נעשה בתחום הזה?
דב חנין: מה שנעשה בתחום הזה זה מין טיפול בהלם, שהוא ניתוח דרמטי ודרסטי במכה אחת שמאוד קשה לעכל אותו.
דב חנין: אני חושב שההסברה לא היתה מוצלחת, כי אני חושב שההסברה לא דיברה על הפתרון.
דב חנין: מה זה לקחו לי הקו?
דב חנין: כולם רואים שלקחו לי את הקו, מה עושים עכשיו?
אלי שמעוני: הדובים לקחו את הקו.
דב חנין: המשתמשים לא יודעים, באמת לא יודעים, מה הפתרונות שהרפורמה מציעה.
דב חנין: עזבו אם הפתרונות טובים או לא טובים, קודם כל מה הפתרונות שהרפורמה מציעה, לא יודעים את זה וזו הבעיה.
דב חנין: הדבר השני, אני חושב נעשתה פה שגיאה גדולה בנושא של ההידברות עם הציבור.
דב חנין: עובדים על הרפורמה הזו שנים, אני לא חושב שאת העשר השנים שהשקיעו, והשקיעו עשר שנים בעבודה מקצועית, ואני אומר, אפשר לבקר, אבל בואו נהיה הגונים עם עצמנו בדברים שצריך לציין אותם, עבדו על זה מאוד ברצינות, והשקיעו.
אילאיל טייבר: אלה התוצאות?
דב חנין: את אותו מאמץ צריך היה להשקיע גם בהידברות עם התושבים וזה לא נעשה.
דב חנין: אני משתומם אדוני היושב ראש, שלא נמצאת פה עיריית תל אביב.
אילאיל טייבר: הוא בחוץ לארץ.
דב חנין: אני יודע שראש העיר הוא טייס ומלמעלה העיר נראית הרבה יותר יפה, אבל הגיע הזמן שהוא ינחת, והתפקיד לדבר עם התושבים הוא קודם כל תפקיד של עירייה.
דב חנין: העירייה צריכה להיות מערכת הקישור בין הממשלה, ואני מתפלא על חוסר התפקוד, אני אומר את זה בשפה עדינה, של ראש עיריית תל אביב בנושא הזה.
דב חנין: מה לעשות עכשיו?
דב חנין: ארבעה דברים בקיצור.
דב חנין: להקשיב בקשב רב לתושבים ולתקן מהר, כמה שיותר מהר.
דב חנין: יש פה קבוצות מאורגנות של תושבים, ועדי שכונות, התארגנויות מקומיות, יש אתרי פייסבוק, אתם יכולים לראות איפה יש בעיה של בן אדם בודד שזה רק בעיה שלו, איפה יש בעיה של ציבור, ואיפה שיש בעיה של ציבור שצריך להיענות.
דב חנין: נקודה שנייה, קונספציית המעבר היא קונספציה שיש בה הרבה הגיון, אבל היא עובדת רק במצב אחד – שהכול עובד כמו שעון, אני יורד מהאוטובוס מחכה שלושים שניות ועולה לאוטובוס הבא.
דב חנין: אבל כשאוטובוסים תקועים, כי אין נת"צים, תקועים בפקקים, ושלוש דקות זה 30 דקות.
אילאיל טייבר: והמעבר לא באותה תחנה.
דב חנין: לכן אני אומר, צריך לנצל את הפעימה של ספטמבר כבר, כדי להגביר מאוד את כמות הנת"צים בתל אביב, לאפשר לאוטובוסים לנסוע, ברמזורים עדיפויות, בנתיבים עדיפות, על זה צריך להיאבק עכשיו.
דב חנין: נקודה שלישית, נושא המחירים, אני חושב שעשיתם דבר יפה מאוד עם חופשי לכולם, אבל יש עלייה במחירים, היא משדרת מסר לא נכון לציבור.
דב חנין: אתם צריכים להעניק חופשי חודשי אזורי, אני יודע שאפשר לנסוע מראשון לתל אביב, אבל יש הרבה אנשים שרוצים להישאר בתל אביב ולהם זה עלה המחיר.
איריס טרי: זה הדבר הכי חשוב.
דב חנין: לכן חופשי חודשי וכרטיסיות מקומיות זולות זה מהלך שצריך לבצע אותו מיידית.
דב חנין: נקודה אחרונה, אני אומר בתסכול, אני הצעתי גישה קצת אחרת, אני לא מציע לחזור אליה, אבל עדיין ניתן ליישם אותה.
דב חנין: אני אמרתי במקום לעשות מהפכה בכל הקווים בבת אחת, קחו שני קווים אבל תעשו אותם מעולה שתמיד יהיה להם עדיפות, שיהיו שם אוטובוסים נפלאים, שהשרות יהיה מצוין, שזה ירוץ כל שתי דקות, ואז בכל שכונה יגידו גם אנחנו רוצים אוטובוס כזה.
דב חנין: זה עדיין ניתן לביצוע בלב של המערכת.
אבי בטלהיים: הדבר שאותנו הכי קומם היא העובדה שלא פנו להתייעץ איתנו, ולא לשאול אותנו.
אבי בטלהיים: מקום שמשרת מליון וחצי חולים בשנה, חלקם נכים, חלקם אנשים מבוגרים מאוד, חיילים פצועים, ילדים חולים שמלווים על ידי הוריהם ולעתים סבים וסבתות מבוגרים.
אבי בטלהיים: הרבה מאוד קווים נכנסים לתוך תל השומר מפזרים בנקודות רבות את החולים הללו.
אבי בטלהיים: ברגע שנפסקה כמעט כליל הכניסה פנימה לתוך תל השומר, נגרם להם נזק אדיר.
אבי בטלהיים: צריך להבין שתל השומר זה קמפוס של 800 דונאם, כלומר, לעתים מדובר בהליכה של קילומטרים, האנשים האלה לא מסוגלים.
אבי בטלהיים: למה לא פנו?
אבי בטלהיים: למה לא שואלים?
אבי בטלהיים: יכלו גם לא לקבל חלק מההמלצות, אבל יכלו לפחות לשמוע הצעות, כיווני מחשבה חדשים שלנו.
אבי בטלהיים: מנהל המרכז הרפואי שיבא פרופ' זאב רוטשטיין שיגר מייד כאשר נודע שהרפורמה יוצאת לדרך מכתב בהול לשר התחבורה מר ישראל כץ וקבל על ביטולם של קווים קריטיים למטופלים בתל השומר כמו קו 35, 45, 64, קו אחד לאור המחאה הוחזר וטוב שכך, אבל עדיין יש נזק גדול מאוד.
כרמל שאמה-הכהן: איזה קו הוחזר?
אבי בטלהיים: קו 45.
אילאיל טייבר: 45 פעם בשעה הוא נוסע.
ישראל אייכלר: במקום 4 פעמים בשעה.
אבי בטלהיים: נוצרה בעיה קשה מאוד לציבור לקוחות חשוב מאוד שלנו, זה ציבור של מטופלים וחולים מהעיר בני ברק, שהגישה שלהם הישירה אלינו ומטבע הדברים הם מטופלים בתל השומר, הפגישה הזאת נפגעה, מדובר באנשים שלא יכולים לנסוע במוניות, חלקם ידם אינה משגת, אנשים שאין להם כלי רכב פרטיים.
אבי בטלהיים: נגרם פה נזק גדול מאוד שאפשר היה להימנע לפחות מחלקו.
אבי בטלהיים: אם היה פה איזשהו סוג של דיאלוג.
אבי בטלהיים: כמובן שהרפורמה הזאת עוררה סערה גדולה מאוד, גם בקרב עובדים שלנו, יש לנו כמעט 8,000 עובדים בשיבא, שרבים מהם גם הם נעזרים הם גרים בגוש דן בערים רבות, גם הם נעזרים בתחבורה ציבורית, אבל בעיקר מחולים, שהדבר הזה פגע בהם בצורה קשה מאוד.
אבי בטלהיים: אני רוצה לקרוא באוזניכם עדות של סטודנטית לתואר שלישי במדעי הרפואה, שהיא בעצמה גם נפגעה כתוצאה מכך שהקווים הוחלפו, אבל היא לא דיברה בשם עצמה רק.
אבי בטלהיים: היא כותבת כך אלינו, להנהלת בית החולים.
אבי בטלהיים: "האמת שלא בשם עצמי אני מדברת, יהיה לי קשה אבל אני אתמודד.
אבי בטלהיים: הבעיה הרבה יותר קשה עם הרפורמה הזו, אני נוסעת בקו 64 בתוך תל השומר, זהו קו עמוס מאוד, באופן תמידי שמשרת חיילים רבים, סטודנטים ואני נתקלת באנשים חולים שמגיעים באמצעות הקו הזה לטיפול במרכז הסרטן.
אבי בטלהיים: הקו הזה גם משרת אנשים מבוגרים ומוגבלים שנצרכים להגיע לייעוץ בבניין הראשי שמרוחק מאוד מהתחנה האחרונה של קו 70, כואב לי לדמיין את האנשים האלה.
אבי בטלהיים: יורדים מאוטובוס, במקרה הזה קו 70, ממתינים בשרב או בגשם כדי להגיע לטיפול רפואי, זה אבסורד, זה יפגע בהמון אנשים.
אבי בטלהיים: איך יכול להיות שפוגעים כך באנשים שידם אינה משגת להשיג רכב פרטי"?
אבי בטלהיים: מנהלת הלשכה של אחד מהמנהלים שלנו כתבה מייל למנהל בית החולים: ""נתקלתי היום בחולת פרקינסון שכולה רועדת, שנאלצה לרדת מקו 70 ולא יודעת לאן להגיע.
אבי בטלהיים: שואלת אנשים לאן להגיע, ועוד ועוד.
אבי בטלהיים: הדברים האלה אינם תקינים.
אבי בטלהיים: אנחנו בית חולים הגדול ביותר במדינה ובמזרח התיכון, כאמור מיליון וחצי חולים בשנה, עשרות אלפים בחודש, בואו נידבר, בואו נתקן טעויות, יש לנו גם הצעה אופרטיבית שהעלה פרופ' רוטשטיין שאיש בינתיים לא שומע אבל אני אעלה אותה פה.
כרמל שאמה-הכהן: מה ההצעה?
אבי בטלהיים: ליד בית החולים תל השומר ישנם שני מסופים של אוטובוסים, האחד ליד המחנה הצבאי תל השומר בכניסה שלנו, והשני, בצומת תל השומר פינת דרך השלום.
אבי בטלהיים: אם התחבורה הציבורית רוצה להימנע מלהיכנס לתוך בית החולים מה שעשתה שנים, מקובל.
אבי בטלהיים: יגיעו האוטובוסים לאותם שני מסופים ומיניבוסים קטנים, אבל ירוקים ידידותיים לסביבה, ייצאו כל הזמן בשאטלים בתוך 14 נקודות שאנחנו נקצה אותם לרווחת החולים והמטופלים בתוך תל השומר.
אבי בטלהיים: מדי עשר דקות ייכנסו וייצאו אנשים לאותם עשרות קווים שישנם שם בסביבה, כך ייחסך המון זמן לאוטובוסים שצריכים להיתקע בכניסות ודאי בשעות הלחץ עד שהם נכנסים ובודקים אותם ונכנסים פנימה.
ישראל אייכלר: בהדסה זה פועל, אגב, מהחניונים יש שאטל כל הזמן.
אבי בטלהיים: נכון, ידברו איתנו, נגיע להסדר כזה.
אבי בטלהיים: לפחות משבע בבוקר עד שבע בערב יהיו שאטלים כאלה שייכנסו וייצאו זה טוב לכולם, זה יחסוך זמן, זה לא יזהם את האוויר, ובעיקר זה יהיה לטובת עשרות האלפים כאמור בחודש שנכנסים מדי יום לקבל טיפולים בתל השומר.
כרמל שאמה-הכהן: נשאל מה תגובת משרד התחבורה להצעה האופרטיבית שלו?
רותי אמיר: אני רוצה קודם להתייחס לנושא תל השומר.
רותי אמיר: אמנם לא נועצנו בהנהלה, עשינו סקר שדיברו עם החולים ועם העובדים - - -
שרה מילוא: אה, עם החולים דיברתם מעניין.
רותי אמיר: - - - שמגיעים לבית החולים, אנשים שלא מגיעים ברכב פרטי, עשינו סקר רחב היקף.
רותי אמיר: במסגרת התכנית השירות לתל השומר שופר, שעות הפעילות הוארכו, הקווים שנכנסו לתוך בית החולים דווקא שופרו.
שרה מילוא: איך שופרו?
שרה מילוא: תגידי לי, את לא תרדי מהמנטרות שלך?
איריס טרי: מזה שלושה חודשים אנחנו שומעים את התשובות האלה.
אופיר אקוניס: אולי רותי תסבירי לנו איך הם שופרו.
רותי אמיר: לגבי ההערה שקשישים וחולים לא יכולים לעשות מעבר, אז לשאטלים הם כן יכולים לעשות מעבר?
רותי אמיר: זה הרי אותו דבר זה מעבר.
איריס טרי: זה לא אותו דבר.
ישראל אייכלר: מדבר על הרע במיעוטו.
רותי אמיר: הצענו קו חדש קו 139 קו שנוסע מרידינג דרך מרכז תל אביב, דרום רמת גן לתל השומר, נכנס לתוך בית החולים, פועל עד חצות בתדירות גבוהה.
כרמל שאמה-הכהן: מה התדירות שלו?
רותי אמיר: אני לא זוכרת כרגע בעל פה.
רותי אמיר: לדעתי, כל רבע שעה, קו נוסף קו 143 וקו 43 מחולון בת ים שופרה הפריסה שלהם כך שהם נותנים שירות ליותר תושבים מחולון ובת ים, והוארכו שעות הפעילות שלהם והתדירות שלהם שופרה.
איריס טרי: חולון נוסעים לוולפסון לא לשיבא.
רותי אמיר: בתיאום עם עיריית בני ברק בודקים, יש היום שאטל פרטי שמופעל בין בני ברק לבין תל השומר, אנחנו בוחנים עם עיריית בני ברק למסד אותו ולהפוך אותו לשירות בתחבורה הציבורית.
כרמל שאמה-הכהן: הקו החלופי 135 מה התדירות שלו?
כרמל שאמה-הכהן: אחת לשעה.
רותי אמיר: 135, הקו החדש שפועל מרמת שיקמה, אני גם לא זוכרת.
כרמל שאמה-הכהן: פעם בשעה.
שרה מילוא: למה הוא לא פועל מהתחנה מרכזית?
רותי אמיר: הוא קו ייעודי לשכונה, כפי שאלכס אמר, אנחנו נבחן הרי את כל הקווים.
כרמל שאמה-הכהן: אבל אם יש כבר שכונה ברמת גן שצריכה תחבורה ציבורית, למשל, משתי השכונות שהכי צריכות תחבורה ציבורית, אחת מהן זה רמת שיקמה.
אופיר אקוניס: למה הורדתם את 35?
רותי אמיר: יש קו חדש יותר תדיר 139 שפועל מחמש וחצי בבוקר עד - - -
כרמל שאמה-הכהן: והוא עובר דרך רמת שיקמה?
רותי אמיר: הוא עובר דרך אלוף שדה.
כרמל שאמה-הכהן: אז זה בחילוף.
רותי אמיר: הארכנו את קו 69 מגבעת שמואל לתל השומר, קו נוסף.