GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אבי בן זאב: העמדה של עיריית רמת-גן זה כעשר שנים מאז שנפתח הגשר, ואפילו גם במהלך הבנייה שלו, הייתה שצריך להיות איזשהו חיבור לעיר תל-אביב ולא רק בפנייה ימינה-צפונה.
אבי בן זאב: עשו את כל הבדיקות, ולטעמנו האיש שעשה את הבדיקה – כמו שהגברת שפרבר הזכירה את הניסוי שבוצע ב-2006 – דווקא נתן לנו פרשנות שהדבר הזה אפשרי.
אבי בן זאב: נכון שיש לזה מחיר בכמה מובנים – גם עומסים וגם רמת שירות, אבל בסופו של דבר לדעתנו ולדעתו הוא הדבר הזה אפשרי.
כרמל שאמה-הכהן: כלומר מבחינתך כאיש מקצוע בתחום התחבורה הפתיחה הדו-כיוונית של הגשר זה לא אסון תחבורתי שם.
אבי בן זאב: הכול יחסי בחיים.
כרמל שאמה-הכהן: פתרון סביר?
כרמל שאמה-הכהן: בתחום הסבירות?
אבי בן זאב: בהחלט.
אבי בן זאב: אם הצד התל-אביבי היה רמת-גני החיבור הזה היה קיים בלי כל ספק.
אבי בן זאב: כל עוד זה היה נתון לשיקול דעתה של עיריית רמת-גן, אין ספק שהוא היה מחובר.
אבי בן זאב: אפילו לא ישר ושמאלה לדרום – לפחות לו הייתה כניסה לתוך כיכר המדינה היינו רואים בזה הרע במיעוטו.
כרמל שאמה-הכהן: מה נפח התנועה לגשר?
כרמל שאמה-הכהן: ידוע לך?
אבי בן זאב: בנתון האחרון שיש לנו מדובר ב-800 כלי רכב בשעת שיא.
כרמל שאמה-הכהן: למשטרת ישראל יש התנגדות שהגשר יהיה דו סטרי?
יוני גז: אני לא מכיר את הנתונים הספציפיים לגבי הצומת הזה, כי סך הכול זה לא הגשר.
יוני גז: בגשר כבר יש שני נתיבים לכל כיוון, רק בחיבור הבא בצומת הבא לדרך נמיר זה הצומת הקריטי.
יוני גז: אני לא מכיר את הנתונים לגבי הצומת הקריטי הזה, אבל מהידע שלי, כל ציר שאתה מוסיף בו צומת – בהכרח יש בו פגיעה.
יוני גז: למשל, בצירים של הרכבת הקלה פה בדרות הרצל – ביטלו פניות שמאלה כשרכבת קלה נכנסת או כשרוצים לתת עדיפות לכלי רכב שמובילים הרבה נוסעים לעומת רכב פרטי – אין ברירה, צריך לשקול ביטול של פאזות.
יוני גז: פה בעיר יש לא צומת אחד ולא שניים שביטלו בהם פאזות.
יוני גז: אני לא מכיר את הנתונים של הצומת הספציפי הזה, כך שאני לא יודע לתת דעה על הצומת הספציפי הזה, אבל כללית בכל צומת שאתה מוסיף פאזות בהכרח המצב בכל הרשת נהיה קצת יותר קשה.
כרמל שאמה-הכהן: בבקשה, מי כבודו?
משה טיומקין: אני טיומקין משה, חבר מועצת העיר תל-אביב-יפו, ראש רשות התחבורה, התנועה והחנייה של תל-אביב-יפו.
משה טיומקין: כדי לא לריב עם רמת גן, בזמנו אחרי שנפתח הגשר אני הצעתי שמשרד התחבורה בראייה תנועתית מטרופולינית יעשה עבודה מקצועית, ומה שיחליט – יחליט.
משה טיומקין: משרד התחבורה עשה שתי עבודות:
משה טיומקין: עבודה ב-2006 ועבודה ב-2007 על-ידי חברת "אמי מתום", כולל סימולציות.
משה טיומקין: משרד התחבורה קבע לא שלא יהיה בלתי אפשרי, אלא שלא יהיה נכון לפתוח את היציאה ישר ושמאלה מכיוון רמת גן כי זה סותם גם את ציר נמיר שהוא ציר כניסה ראשי של תל-אביב, כולל ציר העדפה לתחבורה ציבורית עם עשרות אוטובוסים בכל שעה.
משה טיומקין: ברור שזה סותם מיד את ז'בוטינסקי ומביא את הפקק עד נמיר.
משה טיומקין: ככה זה נשאר.
משה טיומקין: ההחלטה הייתה בסופו של דבר החלטה מקצועית תחבורתית של משרד התחבורה.
משה טיומקין: אני שמעתי מה שכבודו אמר, ואני מציע שהגישה תהיה גישה מקצועית.
כרמל שאמה-הכהן: הראשון ששמעתי שהגישה לא מקצועית זה היה משרד התחבורה.
משה טיומקין: יש פה עבודות כתובות.
כרמל שאמה-הכהן: פקיד בכיר במשרד התחבורה, שלא אגיד את שמו, אמר בנוכחות השר ששאל אותו בדיון שההחלטה לא הייתה מקצועית, אלא פוליטית.
משה טיומקין: יש שתי עבודות, חוברות שנמצאות כאן- -
כרמל שאמה-הכהן: מתי ההחלטה המקורית לגבי הגשר התקבלה?
כרמל שאמה-הכהן: מתי הגשר נפתח לתנועה?
אבי בן זאב: ב-2001.
כרמל שאמה-הכהן: כלומר העבודה היא 6-5 שנים אחרי זה.
משה טיומקין: ב-2006 וב-2007.
משה טיומקין: יש פה חוברות, ועל סמך זה הייתה החלטה של משרד התחבורה.
משה טיומקין: עובדה שזה עומד למבחן עד עצם היום הזה.
משה טיומקין: אנחנו הרי בתהליך הקמת רשות מטרופולינים.
משה טיומקין: יכול להיות שבראיה מטרופולינית צריך שוב לבדוק את הנושא הזה.
לאה ורון: מי עשה את העבודה?
לאה ורון: איזו חברה?
משה טיומקין: אמי מתום.
שלמה פלדמן: עיריית רמת גן הזמינה את העבודה, ויחד עם נתיבי איילון עיריית תל-אביב הסכימה לממן חלק מהעבודה.
כרמל שאמה-הכהן: סליחה, מי כבודו?
שלמה פלדמן: שלמה פלדמן, מנהל אגף התנועה בעירייה, תושב רמת-גן.
כרמל שאמה-הכהן: איפה אתה גר ברמת-גן?
שלמה פלדמן: ברחוב- - -
כרמל שאמה-הכהן: אז אתה עובר בגשר.
שלמה פלדמן: לא, אני לא רוצה להעמיס את הבורסה.
שלמה פלדמן: אני מסתפק בגשר ההלכה, יש הרבה גשרים.
שלמה פלדמן: סך הכול הסכמנו להשתתף בעבודה של משרד התחבורה.
שלמה פלדמן: הדוח הראשוני של אמי מתום היה איך אפשר לעשות את זה.
שלמה פלדמן: אנחנו הסכמנו בעיריית תל-אביב לעשות סימולציה בשטח.
שלמה פלדמן: שינינו את כל מערכות הרמזורים לפי הדוח שנתנו ליועץ תנועה; עשינו זמנים "כאילו" יש יציאה בכיוון הגשר, ואחרי חצי שעה היה פקק בכל האזור ונהיה כשל, ומשרד התחבורה החליט שהניסוי נכשל, ואין אפשרות לבצע את זה.
שלמה פלדמן: כמו שאמר ד"ר טיומקין, תהיה רשות מטרופולינים ואפשר לחזור על בדיקות, זה לא לנצח.
שלמה פלדמן: אבל הדוח קיים.
כרמל שאמה-הכהן: כן, סגן ראש העיר, אביהוא בן משה, בבקשה.
אביהוא בן משה: שני דברים: ראשית לגבי העמדה המקצועית של משרד התחבורה – אני רוצה להזכיר שעלות הקמת הגשר עצמו ב-2001 הייתה 35 מיליון שקלים.
אביהוא בן משה: כל החשיבה מאחורי השקעה כל כך גדולה של כספים מופנית לעיריית רמת-גן ואת השאר ממשרד התחבורה.
אביהוא בן משה: לכן נראה לי תמוה כשיוצרים גשר כזה כשהחשיבה היא בעצם כלכלית, ובפועל לא מאפשרים את המעבר של רכבים מכיוון הבורסה לכיוון תל-אביב.
אביהוא בן משה: שנית, התצורה של הגשר ושל הצומת שמיד אחרי הגשר – מעולם לא ראיתי כזאת תצורה של צומת- -
אביהוא בן משה: פשוט כל מי שמגיע מהגשר עצמו שזה בשטח המוניציפאלי של העיר תל-אביב פונה אוטומטית ימינה.
אביהוא בן משה: זאת אומרת בצומת רגיל יש בדרך כלל ישר, שמאלה וימינה, אבל אין מבנה שמביא אותך ימינה – תרצה או לא תרצה.
אביהוא בן משה: אנחנו ניסע קילומטר אחד דרומה אנחנו נראה את צומת ארלוזורוב שהוא צומת רגיל לכל דבר ועניין, ואני לא רואה סיבה ליצור צומת בצורה של צומת מודעי.
אביהוא בן משה: שנית, מי שנוסע בשעות 17:00-16:30 עד השעה 18:30 בערב – בצמתים של ההלכה ושל ארלוזורוב באזור עלית אי אפשר לזוז.
אביהוא בן משה: לדעתי – ואני אומר את זה כאיש פוליטי ולא כאיש מקצוע – יש פה אינטרס עסקי-כלכלי ברצון של עיריית תל-אביב למנוע מעבר חופשי יותר בין אזור הבורסה, כי סך הכול זה אנשי עסקים ואנשים שנמצאים בבורסה שהם תושבי העיר תל-אביב.
אביהוא בן משה: במקום שיבואו לצומת ההלכה או לארלוזורוב אפשר להקל עליהם בכך שלפחות יפתחו את הצומת בקו ישר מכיכר המדינה, ובכך יקלו על תושבי העיר תל-אביב שאולי בחרו לעבוד בעיר רמת-גן.
כרמל שאמה-הכהן: האמת שהייתי בטוח שתהיה לנו ישיבה פשוטה כי הייתי בטוח שהנושא סגור וגמור מול משרד התחבורה.
כרמל שאמה-הכהן: אנחנו נצטרך לקיים ישיבה נוספת לפני כן.
עירית שפרבר: ברשותך עוד משפט.
עירית שפרבר: אני לא - - -
כרמל שאמה-הכהן: לא נעים לי ממך- -
לאה ורון: בדרך כלל בכנסת אומרים, זה לא אישי.
לאה ורון: הפעם זה באמת לא אישי.
עירית שפרבר: זה לא עניין אישי, אבל גם כעמדת המשרד- -
לאה ורון: בדיוק.
עירית שפרבר: זה לא ראוי - -
כרמל שאמה-הכהן: תראי, אני לא מומחה לגשרים.
כרמל שאמה-הכהן: במקרה היינו בסיור עם השר ועם כל אנשי המקצוע, ושאלתי את השאלה, וקיבלתי תשובה.
כרמל שאמה-הכהן: שאלתי את השר אם אפשר לקדם את זה, והוא אמר, כן.
כרמל שאמה-הכהן: אחרת לא הייתי מקדם את זה.
כרמל שאמה-הכהן: אנחנו לא בוועדה אופוזיציוניות.
עירית שפרבר: אני מציעה שגם מכיוון שעברו כמה שנים וגם מכיוון שכל האנשים מסביב התחלפו – גם המפקח על התעבורה בתל-אביב, גם אני חדשה, גם פיתוח נוסף באזור של בנייה- -
כרמל שאמה-הכהן: כמובן, הוועדה מאחלת לך הצלחה בתפקיד.
כרמל שאמה-הכהן: בטח עוד נראה אותך פה בוועדה.
עירית שפרבר: תודה.
עירית שפרבר: אני מציעה שנקיים דיון מקצועי, נבחן את הכול: את הציר, את התפקוד שלו.
עירית שפרבר: אין לי ספק שאם נוסיף לצומת הזה סתם כיוונים אנחנו נפיל את כל האזור, אבל אולי פניות אחרות אפשר לבטל ולתת את זה.
עירית שפרבר: אני לא יודעת להגיד.
עירית שפרבר: בוא נבחן את זה מקצועית.
עירית שפרבר: אני בהחלט אשמח לקיים את הדיון הזה כדי לבדוק האם האיזון בציר הוא נכון.
עירית שפרבר: הציר הזה חייב להיות מוגבל פניות, לא יכול להיות שבכל הצמתים יהיה הכול, אבל אנחנו באמת צריכים לבדוק האם האיזון שיש כיום הוא האיזון הנכון.
כרמל שאמה-הכהן: אז בואו נסכם שמשרד התחבורה יבצע בדיקה של האיזון בציר.
כרמל שאמה-הכהן: אנחנו נבדוק את האיזונים שלנו מול האנשים במשרד התחבורה ונקיים דיון נוסף אם נצטרך.
עירית שפרבר: אני שוב מתנצלת בשם המשרד.
חמד עמאר: אנחנו פותחים את דיוני ועדת הכלכלה.
חמד עמאר: על סדר-היום: הצעת חוק לתיקון פקודת התעבורה (זמזמים לעיוורים), התשס"ט-2009 של חבר הכנסת חמד עמאר, דודו רותם, אורלי לוי-אבקסיס וקבוצת חברי כנסת.
חמד עמאר: לפרוטוקול, אני הגשתי את הצעת החוק.
חמד עמאר: הממשלה ביקשה שיהיה תיאום ולחכות חודשיים לאחר הקריאה הטרומית עם קידום הצעת החוק.
חמד עמאר: הבקשה שלהם היתה - - -
דן אורן: תקנות לפי חוק שוויון זכויות.
חמד עמאר: הבקשה שלהם היתה ב-2.12.2009.
לאה ורון: תציג את עצמך.
דן אורן: אני ממשרד המשפטים.
חמד עמאר: אם אני לא טועה, אנחנו כבר שנה וחצי אחרי התאריך שנקבע.
חמד עמאר: הממשלה ביקשה חודשיים ועברה שנה וחצי.
חמד עמאר: אני חושב שבקשת הממשלה קוימה מעבר לזמן הדרוש.
חמד עמאר: הצעת החוק הזאת באה לעזור לאנשים עיוורים ולאנשים עם מוגבלויות.
חמד עמאר: איש עיוור צריך לחצות את הכביש בבטחה.
חמד עמאר: אנחנו רואים עלייה גדולה במעורבות הולכי דרך בתאונות דרכים וגם במעברי חצייה.
חמד עמאר: כשמדברים על מעבר חצייה, הצעת החוק יכולה לעזור לא רק לעיוור, אלא גם לאנשים שרואים.
חמד עמאר: הצעת החוק יכולה לעזור לילד שרוצה לחצות את הכביש, זה יכול לשמש התרעה לנהג שנוסע ולהסב את תשומת ליבו לאדם שחוצה את מעבר החצייה.
חמד עמאר: אני חושב שהנושא הזה חשוב מאוד.
חמד עמאר: אולי בעזרת התקנת הזמזמים נוכל להילחם בתופעה של תאונות הדרכים, במיוחד בתאונות בהם מעורבים הולכי רגל.
חמד עמאר: הסתובבתי הרבה בעולם וראיתי שזה קיים בהרבה מדינות בעולם.
חמד עמאר: תאמינו לי, רציתי לחצות את הכביש ולא שמתי לב ואז הזמזם התריע בפני שעלי להתחיל לחצות את הכביש.
חמד עמאר: לכן אני אומר שהנושא של הזמזם זה לא רק לעיוורים ולכבדי ראייה, זה יכול לעזור לכולם.
חמד עמאר: לכן אני מביא היום את הצעת החוק להכנה לקריאה ראשונה.
חמד עמאר: אני מקווה שנוכל לסיים היום את הצעת החוק.
חמד עמאר: נשמע את ההערות ואחרי זה נעבור להקריאה.
טל לב: שלום, אני יועצת נגישות מטעם ארגון "מהלב".
טל לב: אני כבדת ראייה שלא מלידה.
טל לב: הסיפור שלי התחיל לפני 12 שנה ואני נעה עם מקל נחייה.
טל לב: ברשותכם אני רוצה לתת לכם תיאור מהשטח.
טל לב: אני דוקטורנטית לתקשורת וניהול ובמסגרת תפקידי ולימודיי אני נעה בכל רחבי הארץ.
טל לב: היום בעלותי לירושלים כהרגלי מידי שבוע לדיונים בוועדת הרווחה בדרך כלל, אני מגיעה לצומת מאוד מרכזי בתל-אביב שנקרא "צומת ארלוזורוב".
טל לב: בצומת הזה אין זמזמם אחד.
טל לב: לצערי אני לא רואה את האדום והירוק ואני צריכה פשוט לבצע שם מבחן של התאבדות בשטח.
טל לב: אני לא צוחקת איתכם, כי לא תמיד תמצא לידי אדם שיעזור לי.
טל לב: לפעמים מצפצפת לי מכונית והנהג אומר לי שאני יכולה לעבור.
טל לב: אני אתחיל לחצות והרמזור יכול להתחלף בו זמנית ואז אני כבר בעמדה של אדום וצריכה לרוץ.
טל לב: לעומת זאת, כשאני מגיעה לתחנה המרכזית בירושלים יש זמזמים בצומת המרכזי ביציאה מהתחנה.
טל לב: זה הרבה יותר נוח, הרבה יותר נעים ואני מרגישה הרבה יותר בטוחה.
טל לב: כשאנחנו מדברים על נגישות אנחנו מדברים על נגישות לכולם.
טל לב: אני מדברת פה לא רק על מעבר של כביש אלא גם אוריינטציה.
טל לב: בערים מסוימות יש זמזמים שאומרים היכן אני נמצאת מבחינת המיקום ואז יותר קל לי להתמצא ולהגיע למקום שאני צריכה ואני לא צריכה להסתייע באיש.
טל לב: בנוסף, הזמזמים האלה מתאימים גם לאנשים מבוגרים שמן הסתם יש להם גם בעיות בהתמצאות.
טל לב: זה עוזר לאנשים עם בעיות קוגניטיביות ולמעשה אנחנו מדברים על כלל האוכלוסייה.
טל לב: ברור לי וידוע לי שמדובר בעלות גבוהה ואי-אפשר לשים את הזמזם בכל רמזור.
טל לב: זה לא כל-כך פרקטי, זה גם לא קל ליישום בשטח מבחינת הפיקוח והבקרה.
טל לב: אבל בהחלט בצמתים מרכזיים, כמו זה שציינתי כרגע, הדבר הכרחי וזה תנאי מכריע כדי שנוכל לנוע לכל מקום.
טל לב: כך נוכל להשתלב יותר ויותר בחברה, גם בתעסוקה, גם בלימודים ובכל תחומי החיים.
טל לב: כפי שציינת, זה כבר קיים בערים בעולם כמו בגרמניה, באנגליה.
טל לב: אני מוכרחה לציין עוד תופעה.
טל לב: יש מקומות שיש בהם זמזמים ויש תלונות על רעש.
טל לב: העיריות מורידות את הווליום של הזמזם אבל אז זה מאלץ אותי לא לצאת למרכזי בילוי ותרבות.
טל לב: גם לזה יש פיתרון, כמו שלט שאני נושאת בידי שמאפשר גם את ההתחברות לזמזם ברמזורים על-מנת שאוכל להפעיל אותו, לעבור בבטחה ולקבל את המידע איפה אני נמצאת.
טל לב: אנחנו בהחלט מיישמים פה הלכה למעשה נושא של נגישות לכל האוכלוסייה ולא רק לעיוורים.
ראובן ברון: אני מייצג את המרכז לעיוור.
ראובן ברון: אני מקדם בברכה את הנושא ומחבק את המגישים.
ראובן ברון: רציתי להעיר משהו קטן כמבוא.
ראובן ברון: עיוורים זאת קבוצה שנחלקת לאנשים שלא רואים בכלל ואנשים עם שרידי ראייה.
ראובן ברון: אדם עיוור לחלוטין שרוצה לחצות את הכביש בדרך-כלל מקשיב לתנועת כלי הרכב ועל-פי הקולות שהוא שומע הוא לומד את זכות הדרך, האם יש לו זכות מעבר או אין לו זכות מבר.
ראובן ברון: אדם עם שרידי ראייה מנסה להבחין בתנועה לפחות באזור הקרוב אליו ועל-פי זה הוא לומד את זכות הדרך.
ראובן ברון: למה אני אומר את זה?
ראובן ברון: אני רוצה להדגים שחצייה של כביש במעבר חצייה ללא רמזור היא הרבה יותר בטוחה מאשר במקרה שבו יש רמזור או כשאין מעבר חצייה בכלל.
ראובן ברון: זה הרבה יותר נוח, הרבה יותר פשוט.
ראובן ברון: כאשר אין רמזור הנהגים שמים יותר לב לאנשים שרוצים לעבור.
ראובן ברון: ברגע שמגיעים לצומת מרומזר, כשישנו אור ירוק לנהג בצומת הנהג רץ קדימה.
ראובן ברון: במקרה הטוב מעייניו נתונים לזה שאולי נהג אחר "גונב" את הצומת באדום מהצדדים.
ראובן ברון: אם כבר יש רמזור מדובר בדרך כלל בצמתים יותר מסובכים, יותר סואנים, אולי יותר מורכבים עם כל מיני פניות ובדרך-כלל גם התנועה שם הרבה יותר מהירה.
ראובן ברון: אם לוקחים אדם שבא לצומת, הוא לא רואה את זכות הדרך, הוא לא רואה את האור ואז הוא מקשיב.
ראובן ברון: יכולים להיות מצבים שהוא מגיע לצומת, הוא שומע את השקט ומניח שזכות הדרך נתונה לו.
ראובן ברון: הוא מתחיל לעבור ואז הוא מגיע למצב של חצי התאבדות.
ראובן ברון: אני מקשה עוד יותר.
ראובן ברון: הוא עומד ליד מעבר חצייה ושומע שהמכוניות שלידו עצרו.
ראובן ברון: ההיגיון הבריא אומר שאם המכוניות עצרו יש לו אור ירוק ואת זכות הדרך.
ראובן ברון: הוא מתחיל לחצות אבל אז מסתבר שדווקא בנתיב המרוחק מהמדרכה, שם ישנה זכות דרך למכוניות, למשל אלה שפונים שמאלה.
ראובן ברון: זה מצב בהחלט לא בריא.
ראובן ברון: אני לא רוצה להאריך.
ראובן ברון: האם אני יכול לעבור לשאלות לגבי התקנות?
חמד עמאר: בזמן ההקראה תוכל להעיר.
מיכל צברי-דוד: שר הפנים רואה חשיבות מאוד גדולה בקידום כל הנושא של התקנת רמזורי שמע לאוכלוסייה עם מוגבלות.
מיכל צברי-דוד: לכן, בימים אלה, משרד הפנים מקדם תקנות שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות (דרכים נגישות).
מיכל צברי-דוד: אלה בעצם תקנות שעוסקות מכוח חוק שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלויות בכלל הנושאים שעוסקים בהנגשת הדרכים.
מיכל צברי-דוד: עוד מעט אפיץ את הטיוטה למרות שזה משהו שאנחנו בדרך כלל לא עושים.
מיכל צברי-דוד: אני רוצה להראות את הרצינות שלנו ואת העובדה שהליך התקנות עומד להסתיים.
מיכל צברי-דוד: אנחנו מתכוונים למסור את התקנות לאישור של וועדת העבודה של הכנסת.
מיכל צברי-דוד: התקנות כתובות בצורה מאוד מפורטת.
מיכל צברי-דוד: בעצם בכל מעבר חצייה שיש בו רמזור יותקן גם רמזור שמע.
מיכל צברי-דוד: הותקן כבר תקן ישראל לעניין ואנחנו נבקש שהרמזור שיותקן יהיה על-פי התקן הישראלי.
מיכל צברי-דוד: התקנות האלה קובעות סעיפי תחולה רחבים, על-פי סעיף התחולה שקבוע בחוק שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלויות.
מיכל צברי-דוד: אנחנו עומדים בתקנות על-פי ההוראות שקבע המחוקק.
מיכל צברי-דוד: אני מדגישה ששר הפנים הדגיש את החשיבות בקידום התקנות.
מיכל צברי-דוד: הסיבה לכך שהתקנות התעכבו היו מחלוקות קטנות שנותרו בין משרד הפנים למשרד התחבורה.
מיכל צברי-דוד: למרות שמשרד התחבורה כן אישר את נוסח הטיוטה של התקנות, הוא היה שותף מלא להתקנתם ולניסוח שלהם, הוא עדיין מוצא לנכון להעיר על מספר עניינים שמבחינתנו הם גם לא עניינים מהותיים ולדעתנו אפשר לגשר עליהם.
מיכל צברי-דוד: לכן עוד שבוע תיקבע ישיבה של משרד הפנים עם משרד התחבורה.
מיכל צברי-דוד: השר דרש שהישיבה תתקיים בהקדם.
מיכל צברי-דוד: במידה ומשרד התחבורה, מסיבות כלשהן, בסופו של יום לא יסכים לטיוטה, מאחר ואלה תקנות שנדרשות להתייעצות עם שר התחבורה ולא נדרשת הסכמה, שר הפנים כן יפעל לקידום התקנות האלה מאור והוא רואה בחשיבות שלהם.
מיכל צברי-דוד: אני אבקש, אם הוועדה תסכים, שהוועדה לא תצביע על התקנות אלא תמתין 30 יום.
מיכל צברי-דוד: במהלך הימים האלה - - -
חמד עמאר: כבר מהתחלה אני אומר לך שאנחנו לא נסכים לחכות.
חמד עמאר: ב-2.12.2009 ביקשתם חודשיים.
חמד עמאר: אנחנו לא הבאנו את זה ולחצתי מאוד קשה שזה יגיע לוועדה.
חמד עמאר: אני אומר לך שחבל שלא הבאנו את זה לפני שנה וארבעה חודשים והיינו מתקינים את התקנות.
חמד עמאר: לכן אנחנו לא נעצור.
חמד עמאר: אין שום התנגשות בין קידום הצעת החוק לתקנות.
חמד עמאר: ברגע שתציגו את התקנות ונראה שיש התאמה בין שני הדברים, אנחנו יכולים להתקדם יחד.
חמד עמאר: בינתיים היום אנחנו מצביעים להכנה לקריאה ראשונה.
מיכל צברי-דוד: אני רוצה לחזור ולציין שכפי שתראה, אדוני, אלה באמת תקנות מאוד מפורטות והן עסקו בהמון נושאים.
מיכל צברי-דוד: היה צורך בעבודה מאוד מקצועית כדי להתקינן.
מיכל צברי-דוד: אתם תיראו תקנות מקצועיות על אורך דרך, מדדים.
מיכל צברי-דוד: זה גם דבר שעל-פי המהות שלו צריך להיות בתקנות ולא בחקיקה ראשית.
מיכל צברי-דוד: זאת עמדתנו.
מיכל צברי-דוד: אני כמובן אציג לאדוני את הטיוטה ואדוני יוכל להתרשם.
ניר ימין: שאלה לעורכת דין צברי.
ניר ימין: מה תאריך היעד, מתי אתם מתכוונים להעביר את התקנות לאישור ועדת העבודה?
מיכל צברי-דוד: במהלך השבוע אנחנו מתכוונים לקבוע את הישיבה עם משרד התחבורה.
חמד עמאר: יש להם עוד ישיבה עם משרד התחבורה.
חמד עמאר: אם משרד התחבורה יתנגד הם יצטרכו לחכות ולתאם עמדות עם משרד התחבורה.
חמד עמאר: זה יכול לקחת חצי שנה עד שנה.
חמד עמאר: לפי קצב העבודה שלהם, אנחנו לא יודעים מתי זה יבוא.
ניר ימין: עורכת דין צברי אמרה שהתקנות הן בהתייעצות שר התחבורה והם מתחייבים שגם אם התקנות שיועברו למשרד התחבורה והמשרד יגיד שהוא מבקש שלא להעביר את התקנות בנוסח הנוכחי, הם יתחייבו להעביר אותן חרף התנגדות משרד התחבורה.
מיכל צברי-דוד: אשוב ואציין.
מיכל צברי-דוד: כפי שהיועץ המשפטי של הוועדה יודע, הוגש אפילו בג"צ כנגד המדינה, כנגד משרדים שונים במדינה על-כך שטרם התקינו חלק מהתקנות לעניין הנגישות.
מיכל צברי-דוד: הבג"צ מכוון גם נגד משרד הפנים.
מיכל צברי-דוד: הראנו לבית המשפט העליון את המורכבות של הסוגיה והראנו את הנוסח של הטיוטה כדי להראות את הרצינות.
מיכל צברי-דוד: בית המשפט העליון השתכנע שיש מקום לתת למשרדי הראשונה זמן עד אוקטובר השנה, כלומר, עוד חודשיים ימים כדי להשלים את התקנות.
לאה ורון: בית המשפט קצב זמן עד אוקטובר 2011?
מיכל צברי-דוד: עד אוקטובר 2011.
מיכל צברי-דוד: יתרה מכך, כל אחד ממשרדי הממשלה נדרש לעדכן כל חודשיים את בית המשפט העליון כיצד הוא מתקדם עם התקנות.
מיכל צברי-דוד: ביולי הגשנו את ההודעה כיצד אנחנו מתקדמים עם התקנות שבאחריות משרד התחבורה, לעניינו אלו תקנות הנגישות.
מיכל צברי-דוד: זה רק בא להראות על הרצינות.
מיכל צברי-דוד: אנחנו חושבים שיש מקום שהוועדה תשקול - - -
חמד עמאר: אנחנו נכין את ההצעה לקריאה ראשונה.
חמד עמאר: עוד מעט יוצאים לפגרה וזה לא יבוא להצבעה לפני אוקטובר.
ניר ימין: אדוני, גם לא נוכל לפרסם את החוברת לפני יציאת הכנסת לפגרה.
חמד עמאר: המטרה שלי היא לתת את השירות הכי טוב לאנשים שצריכים את זה.
חמד עמאר: המטרה שלי היא לא להביא חוק.
חמד עמאר: אם נראה שבתקנות אנחנו פותרים את הבעיה, לא נקדם את הצעת החוק ולא נביא אותה לקריאה ראשונה.
חמד עמאר: היום אנחנו מצביעים על הצעת החוק.
חמד עמאר: לנו יש מטרה לתת את השירות הכי טוב לאנשים שזקוקים לשירות הזה.
ניר ימין: הם יכולים גם להחליט, אדוני, לאשר את ההצעה לקריאה ראשונה ושהיא תפורסם רק במידה שמשרדי הממשלה לא יביאו לאישור ועדת העבודה את התקנות.
חמד עמאר: אין לי בעיה עם זה.
ניר ימין: אפשר לקצוב זמן עד השבוע הראשון של אוקטובר או עד השבוע השני.
מיכל צברי-דוד: מקובל.
דן אורן: אני עוסק בזכויות של אנשים עם מוגבלות, בין השאר במשרד, מזה שנים רבות ומעורב בכל החקיקה בנושא.
דן אורן: שורה תחתונה, כפי שאמרה חברתי, אני חושב שהצעת אדוני היושב ראש היא הצעה שיש בה כדי לקדם את הנושא והיא הצעה שעושה צדק עם כל הגורמים וגם עם הנושא.
דן אורן: אם כבר מקיימים דיון אני רוצה, ברשותכם, לומר שניים שלושה משפטים דווקא על החשיבות של הסדרת הנושא במסגרת חוק שוויון לאנשים עם מוגבלות.
דן אורן: ראשית, מהפן העקרוני.
דן אורן: בהקשר לחוק שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות, ציינו פה מדינות אחרות.
דן אורן: ישנה מגמה עולמית במסגרת מהפכה חברתית ומשפטית בכל העולם של שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות.
דן אורן: אחד הסממנים של המהפכה הזאת הוא שבמקום שיתייחסו לאנשים עם מוגבלות כאנשים מסכנים, כאיזו טובה וחסד שעושים להם, כשפה ושם המחוקק זורק עצם פה וזורק עצם שם ועושה נקודתיים.
דן אורן: כאן בא המחוקק ואומר שיש זכות לנגישות לגבי כלל השירותים והמקומות שמיועדים לציבור ובמסגרתם גם הנושא הזה של הרמזורים.
דן אורן: לכן מהפן העקרוני של הזכויות של אנשים עם מוגבלות, ובלבד שזה לא יעכב את הנושא עצמו – כמובן שהכול נבחן במדד של המציאות של החיים והמציאות של אנשים עם מוגבלות, אבל כעיקרון יש חשיבות רבה שהנושא יוסדר במסגרת חוק השוויון.
דן אורן: המכשיר של תקנות הוא גם כן מכשיר שהוא יותר מתאים כי זה דבר יותר דינאמי ואפשר לעדכן אותו עם ההתפתחויות של הטכנולוגיה.
דן אורן: כפי שציינה חברתי, כיוון שיש פיגור מאוד רציני בהתקנת התקנות השונות מכוח חוק השוויון, כולל התקנות לעניין דרכים, הוגש בג"צ ויש לחץ גדול על משרד הממשלה ולכן יש מאמץ גדול של משרדי הממשלה לגמור את התקנות.
דן אורן: אנחנו נעשה כל מאמץ להתקדם בתקופה שעד אוקטובר.
דן אורן: אני מבין שאדוני היושב ראש מציע שהנוסח יאושר לקריאה ראשונה אבל זה לא יגיע להצבעה עד המושב הבא.
דן אורן: נכון?
ניר ימין: גם החוברת לא תפורסם.
ניר ימין: אבל צריך להגיד עד איזה מועד כדי שנדע שאם לא יובאו התקנות, כן נפרסם את החוברת.
חמד עמאר: נציגת משרד הפנים אמרה שהם צריכים לפרסם באוקטובר.
חמד עמאר: אנחנו ניקח את ה- 10 לאוקטובר ועד אז הם צריכים לפרסם את התקנות ולהביא את זה לוועדת העבודה והרווחה.
חמד עמאר: אם לא יביאו את זה עד ל-10 באוקטובר אנחנו נפרסם ובתחילת המושב הבא נביא את זה להצבעה.
ניר ימין: נדמה לי שהמושב מתחיל בנובמבר.
חמד עמאר: המושב מתחיל ב-25.10.
ניר ימין: אז ההחלטה היא שאם הם לא מביאים את זה עד סוף השבוע הראשון של המושב?
ניר ימין: זה יוצא בתחילת נובמבר.
חמד עמאר: לא, אני רוצה שזה יפורסם בתחילת המושב נצביע.
ניר ימין: אבל אי-אפשר לפרסם את זה במהלך הפגרה.
ניר ימין: ממילא זה יהיה בתחילת המושב הבא.
חמד עמאר: אנחנו נפרסם את זה בתחילת המושב אבל הם צריכים להגיש את התקנות לפני.
ניר ימין: אבל מבחינת סד הזמנים שלנו - - -
חמד עמאר: לא נסתכל על שבוע לפה שבוע לשם.
ניר ימין: אם עד סוף הפגרה לא יוגשו תקנות על-ידי הממשלה לוועדת העבודה והרווחה, כפי שמתחייב מכוח חוק השוויון, מייד עם תחילת המושב מפרסמים את הצעת החוק.
לאה ורון: שבים מהפגרה ב-25.10.
לאה ורון: במקום להגיד בשבוע הראשון, אולי ננקוב בתאריך?
ניר ימין: אם עד 1.11 לא יוגשו תקנות לוועדות העבודה והרווחה, תפורסם הצעת החוק לקריאה ראשונה.
אופיר כהן: אני היועץ המשפטי של המרכז לשלטון מקומי.
אופיר כהן: קשה שלא לברך על ההצעה ה זאת, למרות שמי שאמור לממן אותה, על-פי הנוסח הנוכחי זה השלטון המקומי ורשויות מקומיות.
אופיר כהן: ההצעה מבורכת.
אופיר כהן: בדרך-כלל אנחנו נתפסים כיללנים בשער אבל זה לא המקרה.
אופיר כהן: אנחנו חושבים שבמקום שישנה הצעת חוק שבאה להיטיב ולהקל עם ציבור שזקוק לאותם זמזמים ואין עורר על החשיבות, יש גם מקום להשתתפות או לשיפוי כזה או אחר של משרד התחבורה.
אופיר כהן: אני חושב שלפחות סביב השולחן הזה יש הסכמה גורפת לגבי חשיבות של הזמזמים האלה.
אופיר כהן: פעם נוספת זה העניין של ההיוועצות, כפי שאמרה חברתי.
אופיר כהן: בנוסח הנוכחי של ההצעה שקובעת שיותקן זמזמם כזה על כל רמזור, אני חושב שבנוסח הזה זה גורף מידי.
אופיר כהן: ישנו מקום לקיום היוועצות.
חמד עמאר: אם יש לך הערות להצעת החוק, תעיר אותן כשנתחיל בהקראה.
אופיר כהן: איך שתרצו.
אופיר כהן: ההערות הן כלליות אבל אפשר גם תוך כדי הקראה.
חמד עמאר: בדקתם עלות של התקנה?
אופיר כהן: בין 2,000 ל-3,000 שקלים לכל עמוד של רמזור, לא כולל את נושא האחזקה.
חמד עמאר: אני בדקתי.
חמד עמאר: מדובר בעלות של 2,000 שקלים והאחזקה זה בין 5% ח-10% מהעלות, שזה בין 100 ל-200 שקלים עלות אחזקה לשנה.
חמד עמאר: אלה לא סכומים כאלה גדולים.
לאה ורון: זה לא משנה כמה יש אם הוועדה עומדת לקבוע שיהיו עוד.
אופיר כהן: ישנן רשויות שיכול ויעמדו בעלות הזאת.
אופיר כהן: אבל ישנן רשויות שכיום לא מסוגלות לשלם משכורת לעובדים שלהם.
אופיר כהן: מכאן ועד התקנה של זמזמים יש מרחק, יהיה חשוב העניין ככל שיהיה.
אופיר כהן: לכן אני אומר שצריך לעשות את זה בצורה מושכלת.
אופיר כהן: צריך לתת את הדעת באיזה מקומות חשוב להתקין זמזמם כזה כי שם תעבורת הולכי הרגל כוללת גם אנשים כבדי ראייה ועיוורים לעומת איזה מקום נידח.
אופיר כהן: לפי הנוסח של התקנות, גם שם צריך לשים רמזור עם זמזמם.
חמד עמאר: אנחנו התחיל את ההקראה.
חמד עמאר: בדקתי את הנושא הזה ואנחנו יכולים לתקן.
אופיר כהן: יכול להיות ש-2,000 שקלים או 3,000 שקלים נשמעים סכום זניח.
אופיר כהן: כיום כל רמזור חדש שמותקן מותקן כבר עם זמזמם.
אופיר כהן: לגבי רמזורים מותקנים, העלות פר עמוד היא זניחה.
אופיר כהן: אם אתם סופרים את כמות הרמזורים, ברחבי הארץ מדובר במאות אלפים ובתחום הרשות המקומית זה אלפים, מדובר בעלות גבוהה.
דן אורן: אני רוצה להציע איזו הצעה מעשית כדי לחסוך בעבודה.
דן אורן: התקווה היא שבאמת יתקדמו עם התקנות וזה ייתר את הצורך בהצעת החוק.
דן אורן: כמובן שהוועדה רוצה להשאיר את האפשרות שאם לא יתקדמו עם התקנות ויהיה צורך להתקדם עם הצעת החוק.
דן אורן: אני לא חושב שיש פה עניין של נושא חדש כי אנחנו מדברים על נושא של רמזורים.
דן אורן: לכן אני לא בטוח שהוועדה צריכה להקדיש עכשיו זמן לתוכן של ההצעה אלא אם כן יש משהו מאוד מהותי.
דן אורן: אפשר לסכם שאם מתקדמים עם הצעת החוק ייכנסו לעובי הקורה וידונו בכל ההערות ויסכמו את הנוסח.
דן אורן: נראה לי שכעת אין כל-כך טעם כיוון שבאמת השאיפה היא שיהיו תקנות.
דן אורן: כל עוד שברור לכל מי שיושב פה שאם התקנות לא יקדמו ידונו בהצעת החוק לגופה ובכל ההערות שיכולות לעלות, נראה לי שהוועדה יכולה לחסוך מזמנה כעת.
ניר ימין: המשמעות היא שהוועדה תידרש לעוד ישיבה כדי להכין את הצעת החוק לקריאה ראשונה.
ניר ימין: היושב ראש אמר שהוא רוצה להכין את הצעת החוק לקריאה ראשונה.
חמד עמאר: הוא התכוון שנצביע לפי הנוסח ואם לא, נביא את זה לקריאה ראשונה.
ניר ימין: אבל אם לא יובאו התקנות, מה אנחנו מפרסמים לקריאה ראשונה?
ניר ימין: אדוני, אני אקרא את הנוסח שפורסם לדיון המוקדם ואושר במליאה ואחר-כך אומר מה הבעיות עם הנוסח הזה.
ניר ימין: אני אציג כמה אפשרויות שאני רואה לנגד עיניי וגם את הבעייתיות באפשרויות האלה.
ניר ימין: מאחר ויש דיון מקביל בהצעת החוק וגם בתקנות אז יכול להיות שחלק מהבעיות יתייתרו בהמשך.
ניר ימין: הנוסח שעבר לדיון מוקדם אומר כך: "הצעת חוק לתיקון פקודת התעבורה (זמזמים לעיוורים), התשס"ט-2009.
ניר ימין: הוספת סעיף 71א3 בפקודת התעבורה אחרי סעיף 71א1 יבוא: התקן להשמעת אות קולי במעבר חצייה 71א2.