GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אלי פולק: חבר הכנסת בן-סימון, אני חושב שאתה חייב להתנצל על הרים שאמרת, כי - - -
דניאל בן-סימון: אני לא מתנצל, אני לא מתכוון להתנצל והמתקפה נגד התקשורת היא לא חדשה.
דניאל בן-סימון: זו דעתי, בשביל זה אני יושב כאן.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה ממש לא בסדר מה שהוא עושה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: הוא מעביר את הדיון הזה לפסים פוליטיים.
דניאל בן-סימון: אבל זה פוליטי.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: צר לי מאוד שהוא עושה את זה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מצד שני, אולי הגיע הזמן שגלי צה"ל - - -
כרמל שאמה-הכהן: חבר הכנסת שמאלוב, אני קורא לך פעם שנייה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: - - ישימו לב למה כל - - -
כרמל שאמה-הכהן: חברת הכנסת ברקוביץ, פעם שניה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: כל דיון זה פוליטי, שום ר לא ענייני.
כרמל שאמה-הכהן: חברת הכנסת ברקוביץ, פעם שלישית זה בחוץ.
דניאל בן-סימון: יש, כמובן, עניינים בגלי צה"ל שצריכים להתבהר, וזו טענה שעולה הרבה מאוד שנים, איך לגוון את ההרכב האנושי כדי לשקף את האוכלוסייה, כי זה ערוץ שאמור, פחות או יותר כמו בצבא, אמור לאחד את כל החברה הישראלית.
דניאל בן-סימון: יכול להיות ששיקוף - - -
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: - -רק תסתום לימין את הפה.
כרמל שאמה-הכהן: חברת הכנסת ברקוביץ, בפעם הבאה את בחוץ.
כרמל שאמה-הכהן: פעם אחרונה.
דניאל בן-סימון: יכול להיות שבעניין של השיקוף של החברה הישראלית צריך להשקיע קצת יותר מאמץ כדי לתת מקום לכל הקבוצות החדשות.
דניאל בן-סימון: אבל בעניין התקשורתי, צריך להשגיח להשאיר לגלי צה"ל את העצמאות המלאה, ואם צריך להוסיף חסויות – להוסיף, כדי לאפשר, יחד עם כל האורגנים הגדולים של התקשורת, תחרות הוגנת.
דניאל בן-סימון: אני אומר לך, כאיש מקצוע שעבד 25 שנה בתקשורת, זה ערוץ יוצא מן הכלל, משרת את החיילים, ממלא את המטרה שלו, למעט העניין שדיברתי עליו, ההרכב האנושי, שאולי זקוק טיפה לטיפוח.
דניאל בן-סימון: לכן אני תומך בהחלטה לשמור על גלי צה"ל, על עצמאותה, על החסויות וכל מה שאפשר כדי לחזק את התחנה - צריך לעשות.
כרמל שאמה-הכהן: תישאר פה להצבעה.
כרמל שאמה-הכהן: לשם האיזון בוועדה, חבר הכנסת יעקב כץ.
יעקב כץ: תודה לך, היושב ראש.
יעקב כץ: כפי שזכור לך, הזמנתי בפעם הקודמת בוועדה את הממצאים של מחלקת המחקר של הכנסת, שהביאה לידיעתנו שתי עובדות.
יעקב כץ: עובדה אחת, כשבן גוריון הקים את גלי צה"ל הוא אמר שהמגמה של גלי צה"ל הינה לחזק ולעודד את חיילי צה"ל, כדי שיהיו לוחמים יותר טובים.
יעקב כץ: ב.
יעקב כץ: הובהר מעל לכל ספק ש-96% מהשידורים לא עוסקים בצה"ל, עוסקים ברים אחרים.
יעקב כץ: רק 4% הרים היפים שאמר קצין חינוך ראשי בצה"ל.
יעקב כץ: אני מר על מה שקיבלנו על-ידי מחלקת המחקר של הכנסת.
יעקב כץ: אני לא מר באוויר, אני מר על מה שאומר המחקר – שרק 4% נוגעים לעניינים שקשורים לצה"ל.
יעקב כץ: אני שמח שזה רק לשנה, אני לא מניח שמישהו ממליץ שנעשה שידורי חסות עבור חיל האוויר, וזה היה יפה מאוד שאתה אמרת, קצין חינוך ראשי: אני המפקד והוא ת"פ שלי והוא לא רשאי לר כי אני בעל הבית.
תא"ל אלי שרמייסטר: זה לא אמרתי, אדוני.
יעקב כץ: לא משנה.
יעקב כץ: אבל בצה"ל כצה"ל, לא יעלה על הדעת שנעשה התרמה או נעשה שידורי חסות לחיל הרגלים.
יעקב כץ: יש הוועד למען החייל, שהוא מגייס כספים ואם גלי צה"ל הייתה תחנה שמשרתת את חיילי צה"ל ומעודדת אותם להיות חיילים יותר טובים, לאהוב את המולדת שלהם, לאהוב את הארץ שלהם, מורשת קרב, יש להניח שגם היה יותר קל לגייס כספים דרך הוועד למען החייל ולתרום כספים.
כרמל שאמה-הכהן: לעניין הסעיף.
יעקב כץ: לעניין הסעיף, הלוואי שהיה אפשר לקצר את זה.
יעקב כץ: בסופו של ר, אם זה היה תלוי בי, לא חסויות, כמו ששום גוף בצה"ל לא נתמך על-ידי חסויות אלא על-ידי תקציב של משרד הביטחון, ומשרד הביטחון צריך שהמחלקה שנקראת גלי צה"ל עניינה יהיה תקציב סגור לשרת את החיילים, כדי שיהיו שמחים יותר בעבודתם, בשירם ובזמרם הולכים אלי קרב בגבורה ולא כמו היום, שאם הם פותחים את גלי צה"ל הם יכולים אחרי שבוע של האזנה להזדהות בצורה כמעט מוחלטת עם רנתיסי, שמנתיסי וקנתיסי.
יצחק וקנין: אני רוצה לתקן, ברשותך חבר הכנסת כץ.
יצחק וקנין: המחקר שאתה משתמש בו ומציג, גם הוצאת אותו לתקשורת בזמנו, ספר תוכניות קבועות, הוא לא ספר את השידורים.
יצחק וקנין: אני מניח שגם אתה יודע שיש הבדל גדול.
יעקב כץ: למשל?
יצחק וקנין: למשל: מי שמאזין לגלי צה"ל בשבוע האחרון שומע המון שידורים ותוכניות בנושא יום המילואים שמתקיים מחר; מי שהאזין לגלי צה"ל בשבוע שעבר שמע יום שידורים מלא, מהבוקר עד הלילה, על חמש שנים לחטיבת כפיר; מי ששמע שבוע קודם, שמע יום שידורים מלא בנושא "אמץ לוחם", שזה אחד הפרויקטים - - -
יעקב כץ: בשבוע האחרון התחילו שינויים כבירים.
יצחק וקנין: התוכניות לא משקפות את הר הזה.
יצחק וקנין: אני חושב שהפיתוי הגדול של השידורים הצבאיים בתחנת גלי צה"ל – אני מצטער מראש שאני נשמע קצת מתנצל – ושמעתם את קצין החינוך הראשי, הוא דווקא ביכולת שלנו לשלב את כל הנושאים האלה בכל התוכניות.
יצחק וקנין: אפילו בגלגל"צ יש שעתיים כל יום, שמי שבוחר את השירים זה חיילים מיחידה אחרת כל יום, וזה לא מופיע בטבלה שאדוני הזמין ממחלקת המחקר של הכנסת.
יצחק וקנין: אז לפחות ברמה של נתונים כדאי שנדע על מה אנחנו מרים.
יצחק וקנין: עוד מילה וחצי, ברשותך היושב ראש.
יצחק וקנין: גלי צה"ל משדרת את התשדירים כבר למעלה מ-20 שנה.
יצחק וקנין: זה הגיע לשולחן הזה לפני כשבע שנים בעקבות עתירה לבג"ץ של הרדיו האזורי.
יצחק וקנין: הרדיו האזורי עתר לבג"ץ וטען שגלי צה"ל נלחמת על אותו מגרש וגוזלת את הפרנסה.
יצחק וקנין: בג"ץ דחה את העתירה מנימוקים שונים וחכמים, אבל הציע באותה הזדמנות למערכת הביטחון להסדיר את העניין הזה בחקיקה ראשית, ולכן זה הגיע.
יצחק וקנין: הגישו הצעת חוק, זה עלה לממשלה.
יצחק וקנין: זה שהאריכו כל שנה, זה באמת לא בשליטתנו, אבל המצב הנוכחי מתקיים כבר הרבה מאוד שנים.
יצחק וקנין: מבחינה ערכית יש לו חשיבות בלתי רגילה.
יצחק וקנין: גלי צה"ל היא תחנת הרדיו הכי זולה בארץ, ואם בכלל בודקים את העניין של תפוקה מול עלות – אין רים כאלה.
יצחק וקנין: מישהו פה הציע לבדוק את השכר של הבכירים – אני מוכן לפרסם היום את השכר של הבכירים.
יצחק וקנין: אין ר כזה בעניין של עלות-תועלת.
יצחק וקנין: גלי צה"ל, תקציבה הוא 40 מיליון שקל בשנה, בערך 50% מגיע מצה"ל, לא בכסף אלא זה מגלם הוצאות.
יצחק וקנין: כל חייל שמשרת בתחנה מתומחר.
יצחק וקנין: יתר התקציב, כ-20 מיליון – כ-17 מיליון מגיעים מתשדירי שירות וחסויות, כאשר אנחנו משדרים ארבע דקות בשעה לעומת 15 דקות של הרדיו האזורי.
יגאל הררי: 12 דקות.
יצחק וקנין: הרדיו האזורי, כשבדקנו את הממוצעים, זה 15 דקות, כאשר אנחנו לא נכנסים לכל התוכן השיווקי שהרדיו האזורי מתעסק בו.
יצחק וקנין: אבל אין לנו עניין.
יצחק וקנין: "קול ישראל" משדרים בין 8 ל-12 דקות.
יצחק וקנין: אני חושב שהוועדה הזאת צריכה להסכים שמבחינה ערכית זה מאוד נכון שהעלות של גלי צה"ל לא נופלת כולה על תקציב הביטחון.
יצחק וקנין: תקציב הביטחון צריך להתעסק ברים יותר חשובים לביטחון ישראל.
יצחק וקנין: כלומר, יש משהו ברמה הערכית שהוא חשוב כאן, מה גם שאין כלי תקשורת במדינת ישראל שלא מתקיים מפרסומות, לא הטלוויזיה החינוכית ולא "קול ישראל".
יצחק וקנין: לפני כמה ימים התפרסמו הנתונים לגבי החציון הראשון של 2010 של "קול ישראל".
יצחק וקנין: ההכנסות שלהם בחציון הראשון היו למעלה מ-50 מיליון שקלים.
ישראל חסון: למה אתה מגביל את עצמך?
יצחק וקנין: אני מגביל את עצמו מכיוון שאנחנו תחנת רדיו ציבורי ומכיוון שאין לנו עניין להתפרנס.
יצחק וקנין: יש לנו עניין להתקיים.
יצחק וקנין: אגב, בוועדה הזו היו חברי כנסת שהציע בזמנו לגלי צה"ל להיכנס גם למגרש של פרסומות מסחריות.
יצחק וקנין: כולם עושים את זה.
יצחק וקנין: זה מכיוון שלנו יש עניין לשמור על האיכות של גלי צה"ל כתחנה צבאית וציבורית - - -
כרמל שאמה-הכהן: מר טוניק, אולי תסביר לנו מה זה החסויות האלה?
יצחק וקנין: אנחנו משדרים ארבע דקות בשעה תשדירים.
ישראל חסון: עזוב, מה זה החסויות אני מבין.
כרמל שאמה-הכהן: אולי אתה מבין, אני - - -
יצחק וקנין: תשדירי השירות אלה הם פרסומות למלכ"רים ולגופים צבאיים, לא לגופים מסחריים.
יצחק וקנין: אלה תשדירי השירות, שהם שלוש דקות ו-40 שניות כל שעה.
יצחק וקנין: עוד 40 שניות - - -
יגאל הררי: של איזה גופים, אדוני?
יצחק וקנין: של כל משרדי הממשלה- - -
יגאל הררי: והמכללות והאוניברסיטאות, שזה גופים פרטיים.
יצחק וקנין: לא, רגע - - -
יגאל הררי: למה אתה אומר לא?
יגאל הררי: אז מה אם זה מלכ"רים?
יגאל הררי: גם סבתא שלי מלכ"רית, מה זה קשור?
יגאל הררי: תן לזה שם.
יצחק וקנין: יש לגלי צה"ל היתר לשדר למכללות ולאוניברסיטאות, לימים פתוחים שהם מקיימים עבור חיילים שמשתחררים.
יצחק וקנין: כשמכללה מקיימת יום פתוח לחיילים משוחררים מותר לגלי צה"ל, כתחנה צבאית, לפרסם את זה.
ישראל חסון: מר טוניק, מי אוסר עליך?
יצחק וקנין: התקנות האלה יצאו כאן, בוועדת הכלכלה.
כרמל שאמה-הכהן: חוק גלי צה"ל.
יצחק וקנין: קצת פרופורציות, זה ארבע דקות בשעה.
יצחק וקנין: אגב, כל התשדירים נמצאים תחת פיקוח משפטי.
יצחק וקנין: החסויות הן גם לגופים מסחריים, אבל זה משפט שאסור שיהיו בו סופרלטיבים, לא ר השוואתי.
יצחק וקנין: כלומר: התוכנית משודרת בחסות UMI יבואנית שברולט לארץ.
יצחק וקנין: זה חסות.
יגאל הררי: מלכ"ר.
רזי ברקאי: לא, זה לא מלכ"ר.
יצחק וקנין: אנחנו מרים על החוק הקיים.
יצחק וקנין: כלומר, את זה החוק מאפשר לנו, ובצדק.
רזי ברקאי: מי זה האיש שם?
כרמל שאמה-הכהן: הוא נציג של הרדיו האזורי, נכון?
כרמל שאמה-הכהן: אתה יושב פה על התקן הזה.
יגאל הררי: יש לו שם, לאיש הזה, אדון רזי ברקאי.
יגאל הררי: אתה גם יושב פה על תקן של משהו אחר.
רזי ברקאי: לא, שאלתי מה שמך.
יגאל הררי: אולי הרוח שלך מאיימת על חברי הכנסת גם.
רזי ברקאי: מה שמך, בבקשה?
יגאל הררי: יגאל הררי, נציג הרדיו האזורי.
רזי ברקאי: נעים מאוד.
יגאל הררי: גם לי נעים מאוד.
כרמל שאמה-הכהן: אף אחד לא מאיים פה על אף אחד.
נחמן שי: רק אני מאוים פה.
כרמל שאמה-הכהן: מר טוניק, סיימת את ריך?
יצחק וקנין: אני סיימתי, תודה.
כרמל שאמה-הכהן: היועצת המשפטית של הוועדה רוצה לומר כמה מילים.
אתי בנדלר: אני רוצה להבהיר את הרקע הנורמטיבי של החוק הקיים והצעת החוק שמונחת בפני הוועדה.
אתי בנדלר: בשנת 2005 ועדת הכלכלה של הכנסת טיפלה בהצעה הזאת, הצעת חוק גלי צה"ל – שידורי רדיו של צבא הגנה לישראל (שידורי חסות ותשדירי שירות) (הוראת שעה).
אתי בנדלר: הרקע לחוק הזה, שהתקבל, היה, כפי שהוזכר כאן, עתירה שהגישו תחנות הרדיו האזוריות, בטענה שתשדירי השירות ותשדירי החסות של גלי צה"ל מהווים פרסומת והם מתחרים בפרסומות שהמדינה התירה לתחנות הרדיו האזוריות לשדר, וזה בעצם מקור המימון של תחנות הרדיו האזוריות.
אתי בנדלר: במסגרת העתירה הבג"ץ קבע שהוא אינו נכנס לשאלה אם ראוי או לא ראוי לשדר סוג כזה של תשדירים, אלא שהמחוקק הוא זה שצריך להכריע בעניין, וביקש שהכנסת תידרש לעניין.
אתי בנדלר: בדיונים שנערכו כאן, בוועדת הכלכלה, התעוררו מספר שאלות.
אתי בנדלר: השאלה הראשונה שהתעוררה: האם יש מקום לסוג כזה של תשדירים?
אתי בנדלר: ההכרעה הערכית של הכנסת היתה שיש מקום לתשדירים כאלה, ובתנאי שהם לא יגלשו לפרסומת מסחרית פר סה.
אתי בנדלר: לצורך העניין שונו ההגדרות שאושרו בוועדה לעומת ההגדרות שנכללו בהצעת החוק המקורית, ונקבע בפירוש מה נחשב לתשדירי שירות, מה נחשב להודעות וזה כלול בחוק העיקרי.
אתי בנדלר: כך למשל, אם ניתנה כאן הערה לגבי מכללות, אז בפירוש בתשדירי שירות נאמר:
אתי בנדלר: תשדירי שירות שהוא אחד מאלה: תשדיר הנותן מידע למשרתים בכוחות הביטחון ולגמלאי כוחות הביטחון בנוגע למוסדות להשכלה גבוהה, כמשמעותם בחוק המועצה להשכלה גבוהה או למפעלי תרבות ואמנות המנוהלים על-ידי גוף ציבורי, ובלבד שאין בו תיאור איכותי או השוואתי של המוסדות והמפעלים האמורים.
אתי בנדלר: דהיינו, ככל שהתשדירים האלה עומדים במגבלות שנקבעו בחוק, אלה תשדירים מותרים בפירוש.
אלי פולק: כולל תשדיר שאומר: זה בחסות חברה כזאת וכזאת, שקוראת לך לעשות כך וכך?
אתי בנדלר: אני לא בוחנת כרגע כל סוג של תשדיר.
אתי בנדלר: אינני יודעת מה נאמר ואני לא מהווה ועדת פיקוח על התשדירים האלה.
אתי בנדלר: אתייחס עוד מעט לנושא של הפיקוח, אבל באופן כללי החוק הגדיר – ואנחנו ניסינו להגדיר כמיטב יכולתנו – מהם התשדירים המותרים.
אתי בנדלר: שאלה אחרת שהתעוררה במסגרת אותו דיון היא עד כמה לאפשר לגלי צה"ל להרוויח או לקבל הכנסות מאותם תשדירים, כך שלא ייצא בסופו של ר שהמדינה, שחושבת שגלי צה"ל היא תחנה חשובה שתורמת גם לחיילי צה"ל, גם לגמלאי צה"ל וגם, אולי, לעם כולו, שהתקציב שלה יבוסס רק על סוג של תשדירים כאלה, כשיש בעייתיות מוכרת בכך שגורמים מסחריים בסופו של ר – גם אם הם מלכ"רים, אבל גופים אינטרסנטיים – הם אלה שמממנים את התחנה.
אתי בנדלר: בסופו של ר ההכרעה הייתה - וזה בתשובה לשאלתך, חבר הכנסת חסון, מדוע אתם מגבילים את עצמכם בהכנסות - נקבעה הוראה שאומרת שזמן השידור המרבי לשידורי חסות ולתשדירי שירות בגלי צה"ל לא יעלה על 4.5 דקות לשעות שידור, כשהתחשיב שנעשה בזמנו הביא לכך שזה ישמור פחות או יותר על אותה רמת הכנסות שהיתה באותה תקופה, ויתרת הסכום הדרוש לצורך תפעול התחנה יבוא מתקציב משרד הביטחון.
אתי בנדלר: כדי לוודא שאכן התשדירים שמשודרים בתחנה עומדים במתווה שהמחוקק קבע במסגרת אותה הצעת חוק מתקיימת הוראה אחרת, שלצערי שר הביטחון התעלם ממנה עד כה, למרות שהוועדה הזאת הזכירה לו, ולא פעם אחת, את קיומה.
אתי בנדלר: סעיף 4 לחוק קובע: "השר, בהתייעצות עם השר הממונה על ביצוע חוק רשות השידור ועם ועדת הפיקוח, יקבע הוראות לעניין התנאים לשידור שידורי חסות ותשדירי שירות בגלי צה"ל, לרבות איסורים ומגבלות שיחולו לגבי שידור כאמור".
אתי בנדלר: "יקבע" – זה, כמובן, יקבע בתקנות.
אתי בנדלר: התקנות לפי אותו חוק יהיו באישור ועדת הכלכלה של הכנסת, ויש גם הוראת מעבר שאומרת מי תשמש כוועדת פיקוח, כל עוד לא הוקמה ועדת הפיקוח.
אתי בנדלר: ובכן, הוראות לא נקבעו, תקנות לא הובאו לאישור ועדת הכלכלה אבל הרים ממשיכים להתנהל.
אתי בנדלר: אני לא בטוחה שלו היו נקבעות התקנות היה שינוי במתווה של התשדירים.
יעקב כץ: אז צריך להחליף את שר הביטחון.
נחמן שי: מסיבות אחרות.
אתי בנדלר: אני סוקרת רק את הרקע המשפטי של אותם תשדירי שירות ושידורי חסות, האם יש מקום להרחיב אותם או שמא לצמצם אותם.
אתי בנדלר: נקבע החוק הזה כהוראת שעה, כשכל פעם נדרשו לעשות עבודה יסודית כדי לבחון את הרים ולהביא את הממצאים בפני הוועדה.
אתי בנדלר: עד כה, למרות שלוויתי את כל הדיונים האלה, עבודה כזאת למיטב ידיעתי לא נעשתה, ואני שומעת שעכשיו הממשלה הטילה על צה"ל פעם נוספת לעשות את העבודה הזאת.
לאה ורון: על שר הביטחון.
אתי בנדלר: על שר הביטחון.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אפשר לשאול שאלה את היועצת המשפטית?
כרמל שאמה-הכהן: שניה, חברת הכנסת ברקוביץ.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: כרמל, מה קורה לך?
כרמל שאמה-הכהן: שניה.
כרמל שאמה-הכהן: אני רוצה לומר שמנהלת הוועדה מעדכנת שהוועדה מקבלת עדכון בהתאם לסעיף 6 על ההכנסות מחסויות של גלי צה"ל, עם פירוט לגבי סוגי הלקוחות השונים.
נחמן שי: זה ציבורי?
נחמן שי: זה פתוח?
נחמן שי: אפשר לראות את זה?
כרמל שאמה-הכהן: ברור, זו ועדת הכלכלה, זה לא חוץ וביטחון.
ישראל חסון: אתי, אפשר לשאול אותך שאלה?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני יכולה לשאול שאלה את היועצת המשפטית?
כרמל שאמה-הכהן: אם את כל כך מתעקשת לשאול שאלה, אני כבר סקרן לשמוע את השאלה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: תהיה סקרן לשמוע את התשובה, השאלה לא חשובה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מה היה עד שנת 2005, ומדוע זה קרה דווקא בשנת 2005?
אתי בנדלר: עניתי על זה בתחילת הרים.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: בגלל בג"ץ?
אתי בנדלר: כי שידרו שידורים והוגשה עתירה לבג"ץ נגד אותם שידורים.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אז אני רוצה לשאול שאלה אחרת.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מה היתה הסיבה שמלכתחילה, על אף שזאת צריכה להיות תחנה של משרד הביטחון, שהותרו חסויות?
אתי בנדלר: הכנסות, תקציב.
כרמל שאמה-הכהן: זו כבר לא תשובה משפטית.
כרמל שאמה-הכהן: מה זו שאלה של היועצת המשפטית?
כרמל שאמה-הכהן: מה את רוצה ממנה לעניין ההכנסות של גלי צה"ל?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני רוצה לדעת אם היא יודעת מה היתה הסיבה, כי נשמעו פה טענות אחרות.
אלי אפללו: תשלחי שאילתות לשר הביטחון.
כרמל שאמה-הכהן: יגאל הררי, התאחדות תחנות הרדיו האזוריות.
יגאל הררי: שלום לכולם.
יגאל הררי: קודם כול, והר הראשון שאגיד למר טוניק, התחנה הכי זולה זה גלי צה"ל, זה נכון.
יגאל הררי: אין להם אגרות, הם לא צריכים לשלם על קניית מכרז, הם לא צריכים לשלם על שום ר, אז בטח שזו התחנה הכי זולה בישראל.
יגאל הררי: מה זה חסויות מלכ"ר?
יגאל הררי: יש לי כמה חברים שיש להם מכללות, הם גם מלכ"רים, אבל זה בסופו של ר זה בן-אדם פרטי.
יגאל הררי: כשאומרים שחייל צה"ל יקבל רכב ב-UMI ב-50% הנחה, זה UMI או שזה החייל?
יגאל הררי: אני לא מבין את ההתחמקות של העניין הזה, למה זה לא מוגבל לגופים ציבוריים בלבד, כמו שהחוק רוצה?
יגאל הררי: עכשיו אומרים פה רים בעל-פה – כ-40 מיליון שקל הכנסה.
יגאל הררי: מה זה "כ"?
יגאל הררי: זה הרבה יותר מ-40 מיליון.
יגאל הררי: אם אני עושה חשבון שיש 48 מפרסמים בשעה, לפחות לפי מה שאתה אומר, אז אם יש 48 מפרסמים בשעה, שכל אחד מקבל חסות של 10 שניות – זה החשבון שאני עשיתי, הכי פשוט: ארבע דקות זה 48 מפרסמים.
יצחק וקנין: בחסויות זה לא 40, זה הרבה פחות.
יגאל הררי: אם אתם אומרים שיש רק חסויות, אז תחליטו.
יגאל הררי: חסות לפי החוק היא עשר שניות, אז אצלכם החוק שונה?
יגאל הררי: אם יש לנו ארבע דקות, אני עושה חשבון שבארבע דקות זה המספר שאנחנו מרים עליו.
יגאל הררי: אתם אומרים מספרים, אבל אף אחד לא בא לפה עם מסמך.
קריאה: יגאל, לא הקשבת.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אתה יכול לעשות את אותה חסות שלוש פעמים.
כרמל שאמה-הכהן: אני רוצה שלא תפריעי.
יצחק וקנין: שלוש דקות.
יגאל הררי: שלוש דקות?
יגאל הררי: אז יש לך רק 42 מפרסמים.
יגאל הררי: אתם אומרים פה מספרים, שכאילו כולם יבינו שיש לכם רק 40 מיליון.
יגאל הררי: ברור שתהיו התחנה הכי זולה.
יגאל הררי: אתם לוקחים חיילים סדירים, מקבלים עבורם 500 שקל משכורת, ואתה אומר לי שאתם הכי זולים.
יגאל הררי: אתם שילמתם על האנטנה?
יגאל הררי: שילמתם על רישוי של האנטנה?
יגאל הררי: שילמתם למהנדס שיוציא תוכניות?
יגאל הררי: בטח שאתם לא.
יגאל הררי: אתם לא באים לפה עם ידיים נקיות.
יצחק וקנין: למה אתה חושב שלא?
יגאל הררי: אם הממשלה החליטה שקודם כול הר הזה ייבחן בשנה הזאת, אז זה לא סתם, כי יש לכם גלישה ואתם יודעים שאתם גולשים.
יגאל הררי: במה אתם פוגעים?
יגאל הררי: אתם פוגעים בתחנות האזוריות, שמשלמות במיטב כספן הפרטי.
יגאל הררי: אז אתם שולחים סדירניק או מישהו אחר בקבע, שהוא גם ככה מקבל את השכר שלו, שיילחם עם סוכן מכירות שמוציא את נשמתו בשביל למכור פרסומות?
יגאל הררי: מה אתה משווה את זה?
יגאל הררי: בטח אתם הכי זולים.
יגאל הררי: עכשיו אתה רוצה לקבל אישור להרחיב לך את העסק, אז מי ימכור אצלך את הפרסומות?
יגאל הררי: תשלח אותם לקורס שיווק.
יגאל הררי: על חשבון מי?
יגאל הררי: על חשבון המדינה.
יגאל הררי: ההתמודדות שלנו פה היא רק על ר אחד.
יגאל הררי: אני לא מתנגד לגלי צה"ל, זה לא החלק שמטריד אותי.
יגאל הררי: הם קיימים X שנים – על הכיף כיפק.
יגאל הררי: לא סתם התחנות האזוריות הלכו לבג"ץ לפני שבע שנים, ואפשר לבדוק למה הלכו לבג"ץ.
יגאל הררי: כי אתם באתם והתחלתם למכור פרסומות.
יגאל הררי: אמרתם פעם ל"הבימה", אז קיבלתי ל"הבימה", ומשרדי ממשלה ותחבורה - - - -
כרמל שאמה-הכהן: מה אתה רוצה מהחוק?
יגאל הררי: מה שאני אומר, שצריך להגביל את זה יותר בבירור.
יגאל הררי: אם אומרים שיש יום פתוח, שזה יהיה אך ורק לחיילי צה"ל, לא להגיד: יום פתוח באוניברסיטת יפו-תל אביב, כשגם יגיע מישהו אחר, שלא קשור בכלל לחייל משוחרר.
יגאל הררי: לתת לזה דגש, כמו שיש בתחנות האזוריות מגבלות על מה זה תוכן שיווקי ומה זו חסות, שגם פה תהיה מגבלה; שבכל חסות ובכל תשדיר שירות שהם נותנים, שיהיה מוגדר בפירוש: לחייל המשוחרר.
כרמל שאמה-הכהן: אבל יש הגדרה בחוק גלי צה"ל.
יגאל הררי: אז מה?
יגאל הררי: אז זה כתוב.
יגאל הררי: זו הבעיה פה.
כרמל שאמה-הכהן: יש הגדרה של תשדירי שירות.
יגאל הררי: אדוני היושב ראש, פה כל הבעיה, שהכול כתוב על הנייר.
יגאל הררי: בפועל, כשאתה בודק את זה ואתה שומע את הרדיו הזה, אז אין קשר בכלל אם זה לחייל סדיר או לאיש קבע.
יגאל הררי: מישהו פה אמר שהם עושים תבחינים כמה שעות שידור הם נותנים לחיילים.
יגאל הררי: אז יש את "קולה של אמא", נו?
יגאל הררי: איזה עוד תוכניות פונות לחיילים?
יגאל הררי: מה הם אומרים להם, איפה ללכת לקנות קיטבג?
כרמל שאמה-הכהן: ולפי אותו חוק יש ועדת פיקוח שאמונה לפקח על יישום - - -
יגאל הררי: ועדת הפיקוח הזאת יכולה לדעת, למשל, כמה הכנסות יש מהתשדירים?
כרמל שאמה-הכהן: היא יכולה לדעת כל ר, בטח.
יגאל הררי: ואם הם כבר לוקחים כל כך הרבה, אז למה נותנים להם את תקציב המדינה?
יגאל הררי: זה כל העניין.
כרמל שאמה-הכהן: מבחינה חוקית, יש פה תשתית לכל מנגנון הפיקוח שאתה רוצה.
כרמל שאמה-הכהן: אם הם מופעלים – זו שאלה אחרת, ואתם יודעים להגיש בג"צים.
יגאל הררי: אז אני אשמח מאוד להוסיף ר פשוט: זה לא באמת מתקיים בפועל.
יגאל הררי: זה מה שרציתי להגיד.
כרמל שאמה-הכהן: תודה, מר הררי.
כרמל שאמה-הכהן: מר רזי ברקאי, בבקשה.
רזי ברקאי: אני רוצה להעיר משהו לגבי הנתונים.
רזי ברקאי: נאמרו כאן כמה רים קשים כלפינו, כאילו אנחנו מעלימים הכנסות.
רזי ברקאי: יש 4 דקות בשעה, 4 הדקות האלה מחולקות כך ש-3 דקות ו-40 שניות זה תשדירי שירות למלכ"רים או למוסדות ציבור, כפי שזה מופיע בחוק.
רזי ברקאי: תשדיר שירות הוא או מטעם גוף ציבורי, שמטרתו מתן שירות לציבור, בין בדרך של מתן מידע והדרכה לגבי שירותים ציבוריים – בקיצור, מלכ"רים ועמותות ציבוריות – או תשדיר שנותן מידע למשרתים בכוחות הביטחון.
רזי ברקאי: זה 3 דקות ו-40 שניות מדי שעה.
רזי ברקאי: נשארנו עם 20 שניות, שזה מה שנקרא שידורי חסות.
רזי ברקאי: שידורי החסות האלה מוגדרים בחוק: ציון השתתפותו של גורם חוץ במימון משדר, כולל גורם מסחרי, לרבות בדרך של ציון שמות מוצריו של המממן ותיאור המאפיינים העיקריים, אך למעט תיאור איכותי או השוואתי שלהם.
רזי ברקאי: כלומר, אסור ש-10 השניות של שידור החסות הזה תהיינה השוואה למוצר אחר.
רזי ברקאי: לכן, מה שקורה בדרך כלל באותן חסויות זה שזה 10 שניות: המשדר "מה בוער" משודר בחסות חברת "פלאפון", שזה מותר.
רזי ברקאי: זה מופיע בחוק וזה מותר.
רזי ברקאי: זה כל מה שמותר, אגב.
אלי פולק: שמציעה שירות כזה וכזה לכולם, בתוספת.
רזי ברקאי: המשדר "מה בוער" הוא בחסות חברת "פלאפון".
רזי ברקאי: אין כאן שום ר שמאפיין את חברת "פלאפון" וכיוצא בזה.
רזי ברקאי: לכן הטענה שאנחנו גורפים הרבה יותר כספים ממה שבאמת אנחנו מדווחים היא פשוט טענה לא נכונה.
רזי ברקאי: זה בעניין של הנתונים.
רזי ברקאי: עוד הערה אחת קצרה, ברשותך היושב ראש.
רזי ברקאי: כשהממשלה מבקשת הארכה של שנה, בעצם זו הארכה של עשרה וחצי חודשים.
רזי ברקאי: זה אומר שבעוד שמונה-תשעה חודשים שוב כולנו נתכנס כאן כדי להתברבר ולהתפלש עוד פעם, יצאו אמוציות – ואני שמח שאתה הופך את הדיון הזה לדיון ענייני, ולא בעניין שמנקר לכולם מאחורי הראש.
רזי ברקאי: אנחנו יודעים שהעניין שמנקר לכולנו מאחורי הראש זה העניין הפוליטי, ואני שמח שעד עכשיו, למעט כמה הערות מיותרות, שם זה נשאר.
נחמן שי: מותר לכל אחד פה להגיד מה שהוא רוצה, כולל חברי כנסת.
רזי ברקאי: ההצעה שלי - - -
יעקב כץ: טוב שאמרת "לכולם", ולא הוצאת את עצמך מהכלל.
יעקב כץ: אני אומר את זה כהערה חיובית.
רזי ברקאי: אני מציע, ואני מבקש לשקול את זה בכובד ראש, שההארכה לא תהיה לעשרה וחצי חודשים אלא לשנתיים.
יגאל הררי: תחזיר את זה לממשלה, למה לפה?
רזי ברקאי: או, לחילופין, עד 31 בדצמבר 2012.
רזי ברקאי: כלומר, שנה וחצי.
רזי ברקאי: כי אנחנו יודעים שבמקביל למה שקורה בוועדת הכלכלה של הכנסת יש ועדת שרים משלושת, של שר הביטחון, שר התקשורת ושרת התרבות, שצריכים לנסח את חוק גל"צ, סוף-סוף יגיע לחקיקה, ושם גם יעלו כל השאלות שעולות כאן לדיון.
רזי ברקאי: אני מבקש שהארכת הוראת השעה לא תפריע לוועדה.
רזי ברקאי: אם ועדת השרים תסיים את העבודה שלה בעוד שלושה חודשים, אנחנו, גל"צ, הראשונים שנהיה מבסוטים.
רזי ברקאי: על הכיפאק שיהיה סוף-סוף חוק, שלא נצטרך כל פעם מחדש לכתת רגליים ולבזבז את זמנכם.
רזי ברקאי: לכן, אני מבקש מהיושב ראש להעלות הצעה – אני מקווה שפרוצדוראלית זה משהו שהוא אפשרי – שההארכה לא תהיה לעשרה וחצי חודשים אלא בין שנה וחצי לשנתיים.
רזי ברקאי: תודה רבה.
אלי אפללו: גם אחרים רוצים לשאול שאלה.
אלי אפללו: את כל רגע מעירה הערה, אבל מותר גם לנו לשאול שאלות.
אלי אפללו: אנחנו מקשיבים בקשב רב, ואת שואלת שאלה ראשונה, שניה, שלישית.
אלי אפללו: תני גם לאחרים.
אלי אפללו: אנחנו רשומים וממתינים.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לשאול שאלות אתה יכול גם בלי - - -
אלי אפללו: אבל אני חושב שלא ראוי לשאול כל רגע שאלה ועוד שאלה.
אלי אפללו: הזמן שלנו יקר לא פחות.
כרמל שאמה-הכהן: סיעת קדימה מאוחדת?
אלי אפללו: אני מעיר הערה בונה, לא שלילית.
נחמן שי: הוויכוח המכוער והמיותר שהתפתח פה סביב גלי צה"ל עשה את העניין לפוליטי, והוא לא פוליטי.
נחמן שי: פה אין שאלה פוליטית, פה יש שאלה כלכלית-כספית.
נחמן שי: חבל מאוד, אבל לא מפתיע, שהיו מספיק גורמים שנעזרו בסוגיה הזאת כדי להטיל ספק ודופי בקיומה של גלי צה"ל.
נחמן שי: אז אני אומר לכם שקיומה של גלי צה"ל אינו עומד בשום מקום בספק או בסימן שאלה, לא מפני שיש שם X עובדים, אלא מפני שזה מרכיב חשוב וחיוני בדמוקרטיה הישראלית ובשיח הציבורי שלנו.
נחמן שי: הניסיונות להשתיק את גלי צה"ל, כמו גורמי תקשורת אחרים, כמו את התקשורת הזרה שרצו לעשות ב-24 השעות האחרונות בהקשר למשט וכמובן, חזרו בהם כי הבינו שאי-אפשר לעשות את זה.
נחמן שי: זה בדיוק בא מאותה משפחה.
נחמן שי: הניסיונות האלה ייכשלו.
יעקב כץ: המשפחה הלוחמת?
נחמן שי: מאותה משפחה בדיוק, שנועדה לשים יד על הפה ולהגיד: לא תרו.
נחמן שי: פעם זה לא ירו כתבים ישראלים ופעם לא ירו כתבים זרים, העיקר שיהיה פה שקט.
נחמן שי: אז לא יהיה פה שקט.
מרדכי בניטה: שיהיה מאוזן.
אלי אפללו: סליחה, אני לא יודע מי אתה אבל יש פה יושב ראש, תבקש.
אלי אפללו: אפשר באמת להגיד לאנשים?
אלי אפללו: יש סדרנים, כל רגע יש הערה.
אלי אפללו: או שתוציא אותם או שתיתן גם לנו את זה.
אלי אפללו: זה עולה כבר בעצבים, באמת.
אלי אפללו: אני לא יודע מי האיש הזה, כל רגע הוא מעיר.
מרדכי בניטה: הערתי שתי הערות.
אלי אפללו: זה מפריע, אתה פשוט מפריע.
מרדכי בניטה: למה אתה צועק עלי?
אלי אפללו: כי אתה מפריע לנו.
כרמל שאמה-הכהן: חבר הכנסת אפללו, חבל על הבריאות.
אלי אפללו: חבל לי על העצבים, שכל רגע מישהו מפריע ואתה לא מעיר לו.
כרמל שאמה-הכהן: קודם כול, הערתי לו.
אלי אפללו: אני לא שמעתי.
כרמל שאמה-הכהן: מה שמו של אדוני?
כרמל שאמה-הכהן: מרדכי בניטה, היושב ראש מבקש ממך באופן אישי לא להפריע יותר לדיון.
כרמל שאמה-הכהן: אם אתה רוצה לר תרשם ברשות דיבור.
כרמל שאמה-הכהן: חבר הכנסת שי, נא להתקדם ולסכם.
נחמן שי: זו היתה פתיחה.
נחמן שי: דיברתי על מקומה של התחנה ועל חשיבותה, אבל לא זה הדיון.
נחמן שי: נאמר כבר: אם אתם רוצים, תזמינו את עצמכם לעוד מקומות ותאתגרו חברים אחרים, שחושבים אחרת.
נחמן שי: בבקשה, תעלו את השאלה הזאת, אבל לא זה הזמן, לא זה המקום ולא זה העניין שעומד בפנינו.
נחמן שי: עכשיו אני רוצה לומר גילוי נאות.
נחמן שי: כשהייתי מפקד התחנה הזאת, וזו באמת היסטוריה רחוקה וארוכה, הכנסתי את ההתחלה של ההתחלה של התשדירים והחסויות האלה.
נחמן שי: עשינו את זה בספקות גדולים ובדאגה לגבי ההשפעה שתהיה לזה על התחנה.
נחמן שי: אני לא מאושר, באופן כללי, מההתפתחות שזה עבר במהלך השנים והמקום שזה תופס.
נחמן שי: עדיף היה, לדעת כולנו, שהתחנה תהיה נקיה לחלוטין מתשדירים, מפרסומות ומכל ר שהוא.
נחמן שי: רק מה לעשות, שבלי זה היא לא יכולה להתקיים היום.
נחמן שי: היום יש מצב נתון, שצריך להתייחס אליו, שהוא כבר בן שש – ותיכף נר כמה זמן הוא יכול להימשך – שבו התחנה זקוקה לתשדירים ולחסויות, כי אחרת היא לא תתקיים.
נחמן שי: קצין חינוך ראשי, שיושב פה, אמר שזה מרכיב בתקציב של התחנה.
נחמן שי: אין לו 20 מיליון שקל, או קצת פחות, להעביר מתקציב קצין החינוך של צה"ל לתחנה של גלי צה"ל.
נחמן שי: מוכרחים להבין שבמציאות הזאת כבר צריך להתמודד עם הקשיים ועם הבעיות, אבל אי-אפשר לשנות את זה באופן דרמטי ולבטל את זה היום, גם אם אני חושב שהיה עדיף שזה בכלל לא יתקיים.
נחמן שי: בעניין הזה אני מבין את התחנות המסחריות.