GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אלכס מילר: אם תהיה הצעה מוסכמת אנחנו נחשוב על זה בוועדה.
אלכס מילר: יש פה דילמה אבל לא פיתרון.
ניר ימין: אני אקרא שוב את הסעיף עם השינויים שהתייחסתי אליהם כדי שזה יהיה ברור: "4(א) הסתיים חוזה סוכנות, (אמרנו שבקריאה שנייה ושלישית נתייחס אם זה ביוזמת הספק – נ.י) יהיה סוכן זכאי לפיצוי מהספק ביחס לעסקאות בין הספק לבין לקוחות חדשים אם הוא היה הגורם העיקרי ליצירתן בתקופת חוזה הסוכנות וכן יהיה זכאי לפיצוי כאמור אם הגדיל באופן משמעותי את היקף עסקיו של הספק עם לקוחות קיימים, כך שהלקוחות החדשים והגידול בהיקף העסקים מניבים פירות לספק גם לאחר תום תקופת החוזה.
חמד עמאר: תמשיך להקריא ונצביע על הכול יחד.
ניר ימין: מאחר שהמציע ביקש להתייחס רק לאופציה ב', אני אקרא את אופציה ב': "גובה הפיצוי יהיה שווה לרווח העודף של חודש אחד בגין כל שנה שבה עמד חוזה הסוכנות בתוקפו עד תקרה של 12 חודשים.
ניר ימין: לעניין סעיף זה, הרווח העודף הוא הרווח החודשי הממוצע שצמח לסוכן עקב עסקאות של הספק עם לקוחות חדשים וכן עקב גידול משמעותי בהיקף עסקי הספק עם לקוחות קיימים שהסוכן היה הגורם היעיל להשגתם.
ניר ימין: הממוצע החודשי של הרווח העודף יחושב על סמך הרווח העודף החודשי הממוצע של הסוכן בשלוש השנים שקדמו לסיום החוזה".
ניר ימין: (ג) על אף האמור בסעיפים קטנים (א) ו-(ב), בית המשפט יהיה רשאי להפחית או לשלול את הפיצוי האמור אם ייראה לו צודק ונכון לעשות כן בנסיבות העניין;
לאה ורון: עורכת דין דוידוביץ, את סעיף ג' צריך?
לאה ורון: מתן סמכות לבית המשפט?
הילה דוידוביץ: כן, למה לא?
רובי גינל: יש לנו שאלה לגבי אופן החישוב של אופציה ב'.
רובי גינל: מה זה הרווח העודף?
רובי גינל: הרווח העודף שהפירמה קיבלה או שהסוכן קיבל?
ניר ימין: כתוב במפורש רק לסוכן.
ניר ימין: כתוב "הרווח החודשי הממוצע שצמח לסוכן".
רובי גינל: שוב אני מחזיר את זה להערה הראשונה שלך, אם אנחנו מדברים על עמלה או רווח.
ניר ימין: אני מסכים איתך.
ניר ימין: פה זה מאוד חשוב להיצמד למונחים.
ניר ימין: כמו שאמרתי, זה יקרין על כל החוק אבל חשוב מאוד להחליט עכשיו אם מדובר על רווח או תמורה.
רובי גינל: או עמלה.
ניר ימין: אין הסכמה לעמלה כי אומרים שזה מקרה פרטי של תמורה ואין סיבה להתייחס דווקא לסוג התמורה עצמה.
איתמר ענבי: אבל תמורה קרוב לעמלה ורווח זה דבר אחר.
ניר ימין: לכן אני אומר שאולי צריך לדבר על תמורה.
איתמר ענבי: אני אגיד לכם למה אני חושב שזה צריך להיות רווח.
איתמר ענבי: כשסוכן פועל יש לו הכנסות ויש לו הוצאות.
איתמר ענבי: כשהוא מפסיק לפעול אין לו הוצאות.
איתמר ענבי: אז אם תיתן לו על בסיס עמלה, זה אומר שהוא יקבל יותר מאשר בתקופה שהוא פעל.
ניר ימין: אני השקעתי במוצר מסוים ובשיווק של טובין מסוימים.
ניר ימין: את ההוצאות האלה עשיתי ב-1.1.2010.
ניר ימין: אני מקבל את העמלה עליהם ב-1.3.2010.
ניר ימין: זה שההוצאות שלי הן חודשיים קודם, זה לא אומר שאני מקבל את העמלה על פעולות שעשיתי וכבר הוצאתי אותן, אתה צריך שוב לנכות לי הוצאות.
ניר ימין: או זה שבמועד קבלת העמלה אין לי הוצאות, אני לא צריך לקבל.
הילה דוידוביץ: אם הייתי ממשיך את ההסכם, הייתי מקבל את התמורה.
הילה דוידוביץ: ההוצאות הן סובייקטיביות ויכולות להשתנות מעת לעת, מחודש לחודש.
הילה דוידוביץ: בעצם זה המשכורת במירכאות.
ניר ימין: אם אנחנו גם מדברים על תמורה, בסעיף הזה מדובר על רווח עודף או תמורה עודפת.
ניר ימין: לכן תמיד מדובר על דלתה לעומת התמורה הבסיסית.
איתמר ענבי: נראה לי שלא הצלחתי להסביר.
איתמר ענבי: אנחנו מדברים על תקופה שאחרי החוזה.
איתמר ענבי: אחרי החוזה הוא כבר לא עובד, אין לו תשומות.
איתמר ענבי: כשהוא עבד, כמו שאתה אומר בצדק, הוא היה מקדיש זמן, הוא הקדיש הוצאות, אולי הוא הביא כלי רכב.
איתמר ענבי: אז, בסוף החודש, הוא היה מקבל את התמורה שלו בניכוי ההוצאות.
איתמר ענבי: אני רוצה בפיצוי בדיוק להעמיד אותו באותו מצב.
איתמר ענבי: אם אתה הולך על בסיס עמלה אתה מעמיד אותו במצב יותר טוב כי את הזמן שלו הוא מקדיש כבר לעסקים אחרים ואת התשומות הוא מקדיש לעסקים אחרים, רק תיתן לו את העמלה.
איתמר ענבי: זה אומר שבתקופה שאחרי החוזה, הפיצוי שלו יהיה יותר גבוה מאשר בתקופת החוזה.
איתמר ענבי: בעיניי זה לא הגיוני.
ניר ימין: האם זאת לא עמלה על הוצאות שהוא כבר הוציא בעבר?
איתמר ענבי: לא, כי את העמלה על ההוצאות הוא קיבל כי הוא מקבל את העמלה במשך תקופת החוזה.
איתמר ענבי: כאן הוא מקבל בעצם רק את הפיצוי.
איתמר ענבי: הפיצוי צריך להעמיד אותו על בסיס אותם חודשים שבהם הוא עבד.
ניר ימין: אז אתה חושב שרק בסעיף קטן ב' צריך לדבר על רווח ובכל יתר ההוראות החוק צריך לדבר על תמורה?
איתמר ענבי: אין יתר.
ניר ימין: בסעיף 3ד', מה שמצוין בטעות ה', גם מדובר על רווח.
איתמר ענבי: הכול מדובר על רווח, לכל האורך.
אלכס מילר: תעביר לי אחר-כך את הנימוקים שלך.
איתמר ענבי: אבל חבר הכנסת מילר, הכול פה רווח.
איתמר ענבי: זה לא נכון, יש רווח שם ורווח כאן, הכול רווח.
חמד עמאר: אנחנו כבר הצבענו על 3, אנחנו מדברים על 4 עכשיו.
קריאה: כל איפה שיש "רווח", אנחנו מציעים להחליף ב"תמורה".
קריאה: זה מה שאנחנו מציעים.
דן כרמלי: בסעיף 3 זה מנגנון אחר, זה פיצוי על הודעה מוקדמת, זה סיפור אחר לגמרי.
חמד עמאר: אנחנו עכשיו נצביע על תמורה ואחר-כך נדון בנושא הזה.
ניר ימין: מה עמדתכם בעניין הזה?
אלכס מילר: אנחנו פתוחים, תשכנע אותנו.
אלכס מילר: תעזור לי לעזור לך.
קריאה: כלכלית זה רווח.
ניר ימין: גם בסעיף 3 וגם בסעיף 4?
דן כרמלי: לא, מה פתאום?
דן כרמלי: כרגע מדברים על 4.
הילה דוידוביץ: לא, אבל אתם רוצים שזה יהיה רווח על בסיס תמורה, זה מצמצם.
קריאה: רווח זה בסדר.
הילה דוידוביץ: לי אין עמדה.
ניר ימין: כרגע בסעיפים 3 ו-4 הצעת החוק מדברת על רווח.
ניר ימין: אפשר להחליט כך, אפשר להחליט אחרת.
ניר ימין: המשמעות של רווח זה שהפיצוי יהיה יותר נמוך.
ניר ימין: יכול להיות שיש לזה הצדקות, כפי שהסביר עורך דין ענבי ויכול להיות שבמקרים מסוימים זה יקפח את הסוכן.
ניר ימין: אני מודה שבהסכמים המסחריים, באופן שבו מקבלים הסוכנים את התמורה שלהם או את הרווח שלהם אחרי שהם מסיימים את העבודה שלהם או את הסכם הסוכנות שלהם, אני לא יודע מה נהוג ואני לא יודע מה נכון, האם לדבר על תמורה או על רווח.
ניר ימין: זה פחות שאלה משפטית, זה יותר שאלה מה בסוף - - -
חמד עמאר: בואו נשאל מה המציע רוצה ונצביע על זה.
חמד עמאר: אחרי זה יקיימו דיון.
אלכס מילר: אני נשאר בינתיים עם התמורה ובקריאה שנייה ושלישית - - -
אלכס מילר: כן, אני רוצה אחידות.
ניר ימין: אבל אמרנו שצריך לעשות התאמה בין 3 ו-4.
ניר ימין: למה צריך להבחין בין - - -
אלכס מילר: עזוב, אנחנו בסופו של דבר מצביעים.
ניר ימין: אבל אני רוצה לשמוע מה הסיבות.
אלכס מילר: הוא אמר שהצביעו כבר על סעיף 3.
אלכס מילר: כרגע אני רוצה להישאר עם "התמורה".
אלכס מילר: אם ישכנעו את חברי הכנסת שעדיף לומר "רווח", נשנה את זה בקריאה שנייה ושלישית.
אלכס מילר: כך או אחרת זה חלק מהנוסח.
אלכס מילר: כמובן שזה כפוף לתיאום.
אהרון פולק: הפסיקה הישראלית לדורותיה העניקה רווח.
אהרון פולק: פיצויים בגין הפסקת סוכנות תמיד העניקה רווח.
ניר ימין: אפשר לדבר על רווח אם זה מה שנהוג.
איתמר ענבי: תמיד פיצוי זה על בסיס רווח.
חמד עמאר: מי שמציע את הצעת החוק זה חבר הכנסת אלכס מילר.
חמד עמאר: אם הוא מציע "תמורה" - - -
אלכס מילר: משרד המשפטים, מה אתם אומרים?
הילה דוידוביץ: האמת שאין לי עמדה.
הילה דוידוביץ: לגבי סעיף 3 אני חושבת שאם אנחנו מדברים על תמורה אז כל העניין של כללי חשבונאות מתייתרים כי נראה לי שהתמורה היא ברורה וחד משמעית וכבר לא צריך כללים כאלו מורכבים לחשב אותה.
ניר ימין: אתה רוצה להישאר עם "רווח" ולבחון אחר-כך את "התמורה".
אלכס מילר: כן, בשביל לא לסבך את העניינים.
חמד עמאר: תקרא את סעיף ד'.
ניר ימין: "ד) על אף האמור בסעיף קטן (א), לא יהיה חייב ספק בפיצוי, אם החוזה בוטל על ידי הספק כדין בשל ההפרה.
ניר ימין: " זאת הפרה של החוזה על-ידי הסוכן, אני מניח במקרה הזה.
חמד עמאר: מצביעים על סעיף ד'.
חמד עמאר: הצבעה בעד – רוב נגד – אין נמנעים- אין
חמד עמאר: סעיף 5.
אלכס מילר: אני מבקש ממשרד המשפטים, בכפוף להמשך המשא ומתן שיהיה לנו עם התאחדות התעשיינים ולשכת המסחר, אני מבקש לקריאה ראשונה להוריד את סעיף 5 ולחזור לדיון על העניין הזה.
הילה דוידוביץ: נראה לי שאם כבר הפוך.
הילה דוידוביץ: נראה לי שלהוסיף אחרי זה יותר בעייתי.
ניר ימין: אם זה נאמר באופן מפורש - - -
אלכס מילר: הסעיף היה, זה לא נושא חדש.
אלכס מילר: הוא גם עבר בטרומית.
הילה דוידוביץ: אתה רוצה עכשיו להצביע בלי זה ואז להוסיף?
אלכס מילר: במידה ויהיו לנו הסכמות ואנחנו נשב כולנו - - -
הילה דוידוביץ: למה לא הפוך?
הילה דוידוביץ: שהברירה זה כמו שהסכמנו שזה נמצא ואם נשתכנע אחרת – אני מעדיפה כך.
הילה דוידוביץ: אם נשתכנע אחרת אז בסדר.
דן כרמלי: זה בקונצנזוס.
הילה דוידוביץ: בקונצנזוס עם מי?
דן כרמלי: עם יוזם הצעת החוק והצדדים השותפים.
הילה דוידוביץ: והממשלה לא רלוונטית?
אלכס מילר: צריך פה לקחת בחשבון את כל ההיבטים.
אלכס מילר: אנחנו באמת נמצאים במצב שהחוק הזה הולך להיות תקדים שאנחנו מייצרים כאן.
אלכס מילר: צריך באמת להגיע כאן לאיזה קונצנזוס סופי.
אלכס מילר: אני מבין שלממשלה יש פה עמדה.
אלכס מילר: אני רק מבקש שבשלב הזה ננסה להתקדם עם המקסימום שאנחנו יכולים בהיבט הקונצנזוס ולקראת שנייה ושלישית יש לנו עוד תיקונים רבים וננסה לפתור את העניין הזה במסגרת הדיונים.
אלכס מילר: כך או אחרת זה ייכנס לדברי ההסבר, שהעניין של איסור התניה אנחנו מכניסים לדברי ההסבר ובמידה ונגיע לנוסח שייתן פיתרון כזה או אחר לעניין זה, אז נכניס את זה חזרה בנוסח אולי שונה מזה.
ניר ימין: מאה אחוז, מה שתחליטו.
ניר ימין: גם אם ההחלטה שלכם תהיה להשמיט את הסעיף, אפשר כמובן לעשות גם את זה.
ניר ימין: אני רק רוצה לומר וזה נאמר גם בתחילת הדיון.
ניר ימין: אם אין צורך בהסדרה ובשמירה על הזכויות של הסוכן אז אני חושב שהצעת החוק הזאת מאבדת מהמשמעות שלה.
ניר ימין: אם באמת יש שני צדדים שאחד מהם חזק ואחד מהם חלש, שזה הבנתי הדגש של הצעת החוק הזה, אז צריך להכניס גם את הסעיף הזה.
ניר ימין: לכן אני חושב שאם באמת יש פערי כוח כמו שהצעת החוק מניחה, בין הצדדים, אם לא יהיה את הסעיף הזה אז אף חוזה סוכנות לא יתנה על זה.
אלכס מילר: צריך לקחת את כל ההיבטים.
אלכס מילר: אני יודע שבהיבט הטכני המנגנוני אתה צודק.
ניר ימין: לא רק מנגנוני, מבחינת המהות של הצעת החוק.
אלכס מילר: בהיבט המהותי.
אלכס מילר: בסופו של דבר אנחנו גם צריכים לראות את כל ההיבטים.
אלכס מילר: נאמר כאן שלפעמים לא רק החברות הן הצד החזק אלא גם הסוכנים לפעמים הם הצד החזק.
אלכס מילר: אני מציע שנבדוק גם את ההיבט הזה בצורה מהותית.
אלכס מילר: כרגע יש פה איזו הצהרה חד-משמעית לטובת צד אחד מסוים.
אלכס מילר: בגלל שיש פה איזה היבט שמצביע על-כך שזה לא תמיד כמו שזה נראה לנו, אז אני מציע שאת ההיבט הזה, מי בעצם הצד החזק ומי הצד החלש והאם אנחנו צריכים להגדיר את זה חד משמעית בחוק, אנחנו נבדוק לקראת קריאה שנייה ושלישית.
אלכס מילר: כרגע את ההגדרה מי הצד החזק, אנחנו נוציא מהנוסח של החוק.
ניר ימין: אני חושב שאם בסופו של דבר תגיעו למסקנה שאין צד חזק וצד חלש, אלא שיש סוג של שני כוחות שהם יחסית שווים, אז לכאורה אין צורך בהצעת החוק.
אלכס מילר: אבל בסופו של דבר אתה גם מגדיר בחוק באיזה דרך להתנהל.
אלכס מילר: אתה לא חייב להגדיר מי חזק ומי חלש אבל אתה לפחות יכול להגדיר - - -
אלכס מילר: אבל בין שני צדדים להסדיר יחסים חוזיים, אתה עושה את זה כדי - - -
אלכס מילר: בסדר, אז אני מציע שאת העניין הזה נבדוק בצורה מהותית לקראת שנייה ושלישית.
אלכס מילר: כרגע ההגדרה של צד כזה או אחר כחלש או חזק חד משמעית בחוק, זה מהווה איזו בעיה שעליה יש חילוקי דעות, גם בהיבט של הגופים שהם חלק מהותי מהחוק, אם זה לשכת התאחדות התעשיינים שמייצגים תעשיינים, לשכת המסחר, הסוכנים וכל ההיבטים הללו.
אלכס מילר: בסופו של דבר נגיע לקונצנזוס.
אלכס מילר: תבינו, אני שכנעתי אתכם להתקדם עם החוק.
הילה דוידוביץ: אנחנו השתכנענו, ועכשיו פתאום אנחנו - - -
אלכס מילר: תאמינו לי, בסופו של דבר נגיע למצב של קונצנזוס ושכל הצדדים יהיו מוגנים בצורה כזאת או אחרת.
אלכס מילר: לא תמיד צריך להיות צודקים, לפעמים צריך להיות חכמים.
אלכס מילר: בואו נתקדם עם הצעתי.
אלכס מילר: אנחנו נוציא כרגע את סעיף 5, נכניס את זה לדברי ההסבר.
אלכס מילר: את התחילה אנחנו נשאיר ואנחנו נבחן את העניין הזה בסיבוב הנוסף לקראת שנייה ושלישית ונראה איך אנחנו מתקדמים.
חמד עמאר: אנחנו משמיטים את סעיף 5.
אלכס מילר: בסדר, זה נכנס לדברי ההסבר.
הילה דוידוביץ: כמובן בכפוף להסכמה עם הממשלה, אם נגיע למסקנה שאנחנו רוצים את הסעיף במסגרת התיאום.
חמד עמאר: סעיף 6.
ניר ימין: הנוסח שהועבר על-ידי משרד המשפטים מדבר על תחילה.
ניר ימין: אני רק אציין שכרגע בהצעת החוק לא מצוין מי השר הממונה על ביצוע החוק.
ניר ימין: אני חושב שראוי שיהיה שר כזה, זה נראה לי הכי טבעי שר התמ"ת.
אלכס מילר: אתם הסכמתם מי השר?
דבי מילשטיין: יש התנגדות להצביע לקריאה ראשונה בלי שר?
ניר ימין: אפשר להצביע בלי שר.
אלכס מילר: אבל נכניס את זה לדברי ההסבר.
ניר ימין: אין צורך להכניס את זה לדברי ההסבר.
ניר ימין: כרגע לא רוצים לקבוע מי השר הממונה?
דבי מילשטיין: אנחנו נעשה את הבדיקה ונחזור.
חמד עמאר: נקבע את זה בקריאה שנייה ושלישית.
חמד עמאר: תגיעו להסכמים.
ניר ימין: תגיעו להסכמה וגם לגבי איזה אמות מידה של מה השר הממונה יוכל לקבוע.
ניר ימין: למשל, יש עוד הרבה הוראות בתקנות - - -
אלכס מילר: באישור ועדת הכלכלה.
חיים זילבר: אני סמנכ"ל הכספים של "פז גז".
חיים זילבר: אני רוצה לשאול שאלת הבהרה.
חיים זילבר: לעניין סעיף התחולה.
חיים זילבר: החוק הזה, אני מניח שחל – ואני חושב שמן הראוי שזה יהיה כתוב או בדברי ההסבר או בחוק עצמו, רק על הסכמים שנחתמו מהיום שהחוק הזה נכנס לתוקף.
חיים זילבר: הוא לא יכול לתקוף חוזים שנחתמו מאז קום המדינה.
ניר ימין: יש חזקה של פרוספקטיביות.
ניר ימין: אם לא אומרים אחרת, זה ודאי חל מכאן ואילך.
חיים זילבר: אם זה נאמר לפרוטוקול, מבחינתי זה מספיק.
אהרון פולק: לא.
אהרון פולק: רטרואקטיביות חלה רק אם נאמר במפורש, חוץ מחוקים פרוצדוראליים.
חמד עמאר: אנחנו מצביעים על סעיף 6.
ניר ימין: סעיף 6 זה סעיף התחילה.
ניר ימין: כרגע כתוב: "6.
ניר ימין: תחילתו של חוק זה 60 ימים מיום פרסומו".
חמד עמאר: אין הערות מי בעד?
חמד עמאר: הצבעה בעד – רוב נגד – אין נמנעים - אין
חמד עמאר: הסעיף אושר.
לאה ורון: יש פה את נציגת משרד האוצר שנרשמה לדיון, הגברת גדסי?
לאה ורון: אני מבקשת אישור לפנות לאוצר על-מנת שבתוך שבוע יעבירו לוועדה האם ההצעה כרוכה בעלות תקציבית.
יצחק וקנין: על סדר היום הצעת חוק לתיקון פקודת מסילות הברזל (מס' 6), התשע"א-2011.
יצחק וקנין: בישיבה הקודמת ראינו מצגת, והבנתי שבאותו יום או יום למחרת היתה ישיבת הבוררים עם הצדדים.
יצחק וקנין: מישהו יכול לדווח לי, מה נגמר?
יצחק וקנין: הבנתי שיש תאריכי יעד להפעלת הרכבת.
יצחק וקנין: אני אלווה את החוק עד סיומו.
נועה שמיר: בדיון בבוררות הבוררים הבינו שיש בעיה עם הרמזורים, עם ההעדפה, ויחד עם זה, המדינה הבהירה שחשוב לה מאוד להתחיל להפעיל את הרכבת, ולנסות לשפר את ההעדפה ברמזורים תוך כדי התקדמות, כי ברור שהזכיין לא יהיה מסוגל לסיים את תכנון והתקנת הרמזורים עד מועד ההפעלה שהיה אמור להיות באוגוסט וגם עד המועד שהזכיין הציע בספטמבר, כי לזכיין יש יכולת התקנת רמזורים בשטח עד חמישה רמזורים, וכפועל יוצא זה בלתי אפשרי.
נועה שמיר: בהתאם, התקבלה החלטה על ההפעלה ביום ששי, שזה מועד מתאים, שינויים תחבורתיים, 19 באוגוסט, כאשר הרמזורים יושלמו בשבועות שלאחר מכן.
יצחק וקנין: כלומר התקנת הרמזורים תהיה בסוף חודש ספטמבר – יסתיימו, הערכה של הזכיין?
גיתית שיינין: אני לא יודעת מה ההערכה הספציפית כרגע לסיום, כי כפי שגם נאמר בישיבת הבוררות, הזכיין רצה להתקין כמה שיותר רמזורים לפני הפעלה, ולכן הזכיין ביקש מועד מאוחר יותר מ-19 באוגוסט, כדי שתהיה מסה קריטית של הרמזורים.
גיתית שיינין: כיוון שהבקשה הזו לא התקבלה, והוחלט בסופו של דבר על 19 באוגוסט, הזכיין הבהיר, שהוא יבצע את התקנת הרמזורים במהירות האפשרית, אבל תיתכן בעיה בהתקנת הרמזורים במהלך הדרך, כי בהינתן העובדה שיש עדיין תנועה בשטח, ויש עוד תנועה בשטח וכו', יכול להיות שזה גם יפריע להתקנה – קשה יותר להתקין תוך כדי הפעלה.
גיתית שיינין: דובר על חודשים ספורים.
גיתית שיינין: אין לפניי לו"ז שאני יכולה להגיד עליו.
נועה שמיר: בדיון עצמו הזכיין ביקש עד 15 בספטמבר או 19 בספטמבר, עד אמצע ספטמבר, בטענה שהוא יוכל להשלים עד אז את כל הרמזורים, אבל במהלך הדיון התברר שזה לא ריאלי.
יצחק וקנין: גם 19 בספטמבר זה לא ריאלי?
גיתית שיינין: זה היה אמור להיות בקשה שמאפשרת לנו להתקין ללא הפעלה.
נועה שמיר: בכל מקרה, הזכיין אמר שלכאורה ב-19 הוא יסיים, אבל באותה מידה הוא גם אמר, שהוא יכול להתקין בכל מקרה עד חמישה בשבוע.
גיתית שיינין: זה היה מביא פלוס מינוס, זה היה מביא בדיוק לסיום התקנת הרמזורים.
נועה שמיר: גם לא.
גיתית שיינין: תלוי ממתי את סופרת, וזה שהחלטתם שאתם סופרים ממועד מאוחר יותר, כי אתם לא נותנים לפני זה את האישור לבקר, זה משהו אחר.
יצחק וקנין: מתי אתם תסיימו את הרמזורים?
גיתית שיינין: מכיוון שהורו לנו להתקין תוך כדי להפעלה, זה יהיה מסובך יותר.
יצחק וקנין: מתי תסיימו?
גיתית שיינין: אין לי כרגע נתונים.
גיתית שיינין: אני אשמח לבדוק את זה.
יצחק וקנין: אני מבקש שבישיבה ביום ראשון הקרוב ב-09:00 – אני מודיע זאת עכשיו – ביום ראשון יהיה דיון ארוך מאוד מ-09:00.
לאה ורון: אנחנו מנסים עכשיו להוסיף גם דיון ביום חמישי, בראשותו של חבר הכנסת אייכלר, כדי להתקדם בהצעת החוק.
יצחק וקנין: אם כן, היינו בסימן ח'.
יצחק וקנין: מי מקריא?
הילה הדר: אנחנו בסעיף 46כב(ג).
הילה הדר: "נפסל אדם בידי רשות הרישוי לפי פקודת התעבורה, מלהחזיק ברישיון נהיגה, לצמיתות, לתקופה מסוימת או עד למילוי תנאים שנקבעו בהחלטה, רשאי המנהל להתלות את הרישיון לנהיגת רכבת מקומית של אותו אדם לתקופה או עד שימולאו תנאים שיקבע או לפסול אותו מלהחזיק ברישיון לנהיגת רכבת מקומית, בהתאם להחלטת רשות הרישוי כאמור, אלא אם כן התקיימו נסיבות שאינן מצדיקות פסילה או התליה לפי סעיף קטן זה".
איתי עצמון: כתבתם: "בהתאם להחלטת רשות הרישוי".
איתי עצמון: אני מניח שהכוונה היא, בהתאמה לתנאים ולתקופה שנקבעו בהחלטת רשות הרישוי.
הילה הדר: אכן.
הילה הדר: אנחנו רוצים להצמיד את זה להחלטת רשות הרישוי.
הילה הדר: אנחנו מבקשים שיישמר הנוסח הזה כדי שאם ההחלטה תכלול עוד פרמטרים, שכרגע איני יודעת להצביע עליהם, אבל הרעיון הוא להיצמד לאותה החלטה, כדי לא להכניס פרמטרים- - -
איתי עצמון: אם הכוונה היא להיצמד, צריך להבהיר, שמדובר באותם תנאים ובאותה תקופה.
אורלי רויך: לדעתנו, בכל מקרה שאדם נפסל מלהחזיק ברשיון נהיגה, בין אם הוא נפסל ברשיון נהיגה לרכבת מקומית, בין אם הוא נפסל להחזיק ברשיון נהיגה לכלי רכב אחר, זה צריך להיות פסלות גורפת לכל כלי הרכב, בכלל, ולאפשר החרגה בנסיבות מיוחדות, לפי שיקול דעת, שיינתן למנהל או לקצין המשטרה, או לבית המשפט, לפי העניין.
יערה למברגר: שוחחנו על זה בשבוע שעבר עם היועץ המשפטי של הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים, והבהרנו לו למה הנוסח הזה.
אורלי רויך: תודה.
יצחק וקנין: אז אני מצביע על סעיף (ג), כולל התיקון שהציע היועץ המשפטי של הוועדה, מי בעד?
יצחק וקנין: הצבעה בעד – פה אחד אושר.
הילה הדר: "(ד) המנהל לא יפסול רישיון לנהיגת רכבת מקומית ולא יתלה אותו, לפי הוראות סעיף קטן (א)(3) או (4), אלא לאחר שדרש מבעל הרישיון לקיים את התנאי או את ההוראה שחדלו להתקיים או שהופרו בתוך תקופה שקבע, כאמור באותו סעיף קטן, ובעל הרישיון לא עשה כן; הוראות סעיף קטן זה לא יחולו אם לא ניתן לקיים את התנאי או את ההוראה שחדלו להתקיים או שהופרו".
הילה הדר: בסעיפים הקטנים האלה אנחנו מאפשרים בעצם לקיים את התנאי, כדי שההוראה הזאת תתבצע עוד טרם החלטת המנהל.
גיתית שיינין: יש אותה הערה שהערנו, ולשם ההגינות אני מציינת שזה גם עלה בישיבה בינינו, כשישבנו ביום חמישי האחרון, והיא שאנחנו שוב מבקשים דברים שעניינם מתן אפשרות לבעל ההיתר או מי שמעסיק את הנהג, זמן סביר לטעון ולהגיב.
יצחק וקנין: שמענו את ההערה הזאת מספר פעמים מצדכם, ואני דוחה אותה.
יצחק וקנין: עוד הערות לסעיף (ד)?
הילה הדר: "(ה) החלטת המנהל לפי סעיף זה תומצא לבעל הרישיון וכן לבעל היתר ההפעלה" – ואנחנו מבקשים להוסיף: או למי מטעמו – "שאצלו הוא מועסק, ככל שהוא מועסק כאמור".
הילה הדר: כאן בא לידי ביטוי העברת המידע לבעל ההיתר.
הילה הדר: כפי שתיקנו במקומות אחרים, גם למי מטעמו, כי ההפעלה נעשית על-ידי גורם אחר, וככל שהוא מועסק, היות שמדובר במחזיק ברשיון, הוא עשוי להיות כזה שלא מועסק, והרשיון עומד בפני עצמו.
הילה הדר: "46כג.
הילה הדר: מסירת רישיון לנהיגת רכבת מקומית שהוגבל, שהותלה או שנפסל.
הילה הדר: (א) בעל רישיון לנהיגת רכבת מקומית שנמסרה לו החלטת המנהל לפי סעיף 46כב על הגבלת רישיונו, התלייתו או פסילה מלהחזיק בו, ימסור למנהל את הרישיון שהוגבל, שהותלה או שנפסל כאמור, בתוך התקופה הנקובה בהחלטה, ויחולו הוראות אלה, לפי העניין: (1) לעניין החלטה על הגבלת הרישיון – המנהל יחזיר את הרישיון לבעלו, לאחר רישום ההגבלה שנקבעה בהחלטה; (2) לעניין החלטה על פסילה מלהחזיק ברישיון או על התלייתו – הרישיון לא יוחזר לבעלו אלא לאחר תום התקופה שנקבעה בהחלטה ובתנאים שקבע המנהל".
הילה הדר: בעיקרון, אנחנו למעשה יוצרים פה מצב - יש חובה לרשום את המגבלה ברשיון, ויש גם תנאי, שאומר, שאפשר לרשום את המגבלה הזאת ברשיון הקיים, ולגבי פסילה, למעשה, רק לאחר תום הפסילה יימסר הרשיון מחדש.
איתי עצמון: רישום ההגבלה הוא ברשיון עצמו?
יצחק וקנין: אז אני מצביע על סעיף 46כג(א)(1) ו-(2).
הילה הדר: "(ב) בעל רישיון שרישיונו הוגבל, הותלה או נפסל בהתאם להוראות סעיף 46כב, ולא היה בידו באותה שעה רישיון, ימסור במקומו אחד מאלה לפי העניין: (1) אבד הרישיון או נגנב – תצהיר לפי פקודת הראיות [נוסח חדש], התשל"א–1971‏, המוכיח כי הרישיון אבד או נגנב כאמור; (2) נמסר הרישיון לגורם אחר לפי כל דין – אישור מהגורם האחר כי הרישיון נמסר כאמור".
הילה הדר: בעיקרון, כאן, היות שהוא אמור למסור את הרשיון, ועלול להימצא מצב שהרשיון אינו בנמצא, אזי אנחנו מבקשים ליצור שני הסדרים: הראשון, במידה שאבד או נגנב, תצהיר, לפי פקודת הראיות, כדי שיעיד על המצב, ואם הוא נמסר לגורם אחר, למשל למשטרה או לבית משפט – הודעה מאותו גורם שאליו נמסר, על המצב הזה.
יצחק וקנין: אני מצביע על (ב)(1) ו(2).
יצחק וקנין: מי נגד הסעיפים?
הילה הדר: "(ג) מצא בעל רישיון שרישיונו הוגבל, הותלה או נפסל בהתאם להוראות סעיף 46כב, את הרישיון שאבד או שנגנב, ימציאו מיד למנהל".
הילה הדר: כאן חלה חובה על מי שמצא את הרשיון, למסור אותו למנהל, מייד לאחר שהוא מצא אותו.
איתי עצמון: השאלה, אם לא כדאי כאן לקבוע, שבמקום שתחול עליו חובה למסור מייד את הרשיון, אולי בהקדם האפשרי - זה נוסח מתקנות התעבורה, אני יודע, תקנה 557, אבל השאלה, אם אנחנו צריכים ללמוד מתקנות התעבורה לחוק הזה.
הילה הדר: אני מסכימה אתך, וחשוב לנו לנמק את הצורך ב"מייד"; "ככל שאפשר" או "בהקדם האפשרי" נותן פתח עבור בעל הרשיון, למסור את זה בזמן שמתאים לו, ואנחנו מבקשים, שבזמן שמשרדו של המנהל פתוח, המידע הזה יימסר לו, וזה אומר בהזדמנות הראשונה, וחשוב לנו מאוד שאדם פסול, שלא ייצר קושי או אי-הבנה לגבי אפשרויות האכיפה, כי כל זמן שהרשיון בידיו, הוא נחזק כמי שרשיונו תקף.
איתי עצמון: מייד כשזה אפשרי – זה מה שאמרתי.
הילה הדר: אבל "מייד", הכוונה היא בהקשר של המנהל.
חוה ראובני: אנחנו לא רוצים להשאיר שיקול דעת.
יערה למברגר: אפשר לומר "ללא דיחוי", זה נחשב יותר מהר מ"בהקדם האפשרי" – זה מדרג פסיקתי.
יצחק וקנין: נתקן את סעיף (ג): "מייד ללא דיחוי".
יצחק וקנין: אני מצביע על סעיף (ג), כולל התיקון שהוצע, מי בעד?
הילה הדר: "46כד.
הילה הדר: תקופות הגבלה, התליה או פסילה של רישיון לנהיגת רכבת מקומית.
הילה הדר: (א) הגבלה, התליה או פסילה של רישיון לנהיגת רכבת מקומית בהתאם להוראות סעיף 46כב, תחל במועד" – וכאן יש כפילות, אז המילה "מסירת" – אנחנו מבקשים למחוק – "תחל במועד המצאת ההחלטה לבעל הרישיון".
הילה הדר: זה מועד ההתחלה של המסילה, עם המסירה.
הילה הדר: "(ב) בחישוב תקופת הפסילה של רישיון לנהיגת רכבת מקומית בהתאם להוראות סעיף 46כב, לא תבוא במניין התקופה שחלפה עד מסירת הרישיון או תחליפו למנהל בהתאם להוראות סעיף 46כג".
הילה הדר: כלומר כל זמן שבעל הרשיון מחזיק את הרשיון בידיו, הוא עושה דין עם עצמו, כך שלמעשה, לא רצה תקופת הפסילה.
הילה הדר: לכן רק מעת המסירה של הרשיון תחל תקופת הפסילה.
חוה ראובני: יחד עם זאת, הפסילה תהיה בתוקף מרגע שהוא יודע על ההחלטה – זה הסדר מקביל להסדר שקיים בפקודת התעבורה.
ישראל אייכלר: אדם רגיל שפוסלים לו את הרשיון, הספירה של התקופה מתחילה רק כשהוא מחזיר את הרשיון?
יצחק וקנין: אז אני מצביע על סעיף 46כד(א) ו-(ב), כולל התיקון הקטן של מחיקת "מסירה".
הילה הדר: "46כה.
הילה הדר: פסילת רישיון לנהיגת רכבת מקומית בידי בית משפט, בשל פסילת רישיון לנהיגה ברכב.
הילה הדר: נפסל אדם בידי בית משפט לפי הוראות פקודת התעבורה, מלהחזיק ברישיון נהיגה, רשאי בית המשפט לפסול את אותו אדם גם מלהחזיק ברישיון לנהיגת רכבת מקומית, במהלך תקופת תוקפה של הפסילה מהחזקה ברישיון הנהיגה ברכב, כולה או חלקה".
הילה הדר: הסעיף הזה הוא משלים למה שנאמר קודם על-ידי הרשות הלאומית.
הילה הדר: אנחנו נותנים פה סמכות לבית משפט, שדן בפסילת רכב, גם לפסול נהיגת רכב, היות שיש פה מקרים דומים.
יצחק וקנין: אבל זה לא מחייב – זו החלטה של בית משפט.
הילה הדר: נכון, אם כן או לא.
ישראל אייכלר: אולי גם לקחת לו את שכר הדירה שהוא משכיר?
ישראל אייכלר: מה זה קשור?
יצחק וקנין: יש זיקה, זה רשיון.
יצחק וקנין: תלוי איזו עבירה.
יצחק וקנין: אם נסע בשכרות, אני יכול לתת לו גם לנהוג ברכבת?
ישראל אייכלר: ואם, למשל, נפסל בגלל עבירה- - -
יצחק וקנין: זה שיקול של בית המשפט.
יצחק וקנין: "אין לדיין אלא מה שעיניו רואות".
יערה למברגר: למשל, אם לא שם אפוד זוהר, וזו חובה שלא מוטלת על נהג רכבת מקומית, זו עבירה שהיא לא רלוונטית.
יצחק וקנין: אם זה במקרה קיצוני של שכרות, ברור שהשופט ייקח לו את הרשיון.
יצחק וקנין: הכול לגופו של עניין.
הילה הדר: אנחנו מבינים, שכנראה, מקומו של הסעיף הזה אינו כחלק מפקודת המסילות אלא כתיקון עקיף לפקודת התעבורה, כחלק מסמכויותיו של בית המשפט, ולכן ייתכן שיש להעביר את זה כתיקון עקיף לפקודת התעבורה.
הילה הדר: אנו מבקשים שייווסף סעיף קטן נוסף – "השר יקבע הוראות לעניין מסירת מידע למנהל על-ידי בית משפט בעניין פסילת רשיון או התלייתו".
הילה הדר: ככל שמדובר בהעברת מידע בין בית משפט.
איתי עצמון: אני מבקש שתעבירו לוועדה נוסח מסודר, שנוכל לבדוק אותו, ולא באמצע הדיון, כי הדברים האלה לא הובאו לידיעתנו.
יצחק וקנין: אתה צודק לחלוטין.
יצחק וקנין: אני מבקש שלהבא לא נעשה את הדברים בצורה זו.
יצחק וקנין: אני מוכן לשקול את זה הפעם בגלל הצורך החיוני שלנו לסיים כמה שיותר מהר את החקיקה הזאת.
יצחק וקנין: אבל אני מבקש, אם יש לכם שינויים שאתם רוצים להכניס אותם – כל הצדדים שיושבים סביב השולחן צריכים לראות את הסעיף.
יצחק וקנין: אני מציע שבישיבה הבאה תביאו את זה.
חוה ראובני: אבל הסעיף כמות שהוא אושר, לרבות הרעיון, שמקומו כתיקון עקיף לפקודת התעבורה?
יצחק וקנין: זה טכני.
חוה ראובני: כי זה מסדיר את סמכויות בית משפט לתעבורה בהקשר, כשהוא דן ברכב - לא דן ברכבת.
יצחק וקנין: רבותיי, יש הערות ל-46כה?
הילה הדר: "חיוב בעל רישיון לנהיגת רכבת מקומית בקבלת הדרכה.
הילה הדר: 46כו".
הילה הדר: לפי עצתו של עו"ד עצמון, אנחנו מבקשים להוסיף בתחילת הסעיף: "מבלי לגרוע מהוראות, לפי סעיף 57א3(י)" – זה סעיף הסמכה של השר להתקין תקנות, כדי ליצור את הקשר.
הילה הדר: "המנהל רשאי, בהוראה בכתב, לחייב בעל רישיון לנהיגת רכבת מקומית לקבל הדרכה כפי שיורה, אם שוכנע כי הדבר דרוש מטעמי בטיחות".
הילה הדר: זה הדרכה שנדרשת לאורך תקופת הרישון כדי לוודא שהנהג נוהג בצורה ראויה, לשמור על בטיחות הנוסעים.
גיתית שיינין: יש לי שאלה: כיוון שדובר פה על הרשאה של המנהל, בנוסף למה שנקבע על-ידי השר, אני חושבת שהיה ראוי יותר שהרשאה של המנהל תנבע מגדרי ההכשרה שדורש השר בתקנות.
גיתית שיינין: את מדברת על זה שהמנהל רשאי לחייב בעל רשיון לקבל הדרכה, כפי שיורה.
גיתית שיינין: ההדרכה, כפי שיורה, אמורה להיות, בין היתר, בגדרי ההרשאה של השר לקבוע תקנות, שמורות אילו הדרכות נהגים צריכים לעבור.