GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אברהם פורז: לא מדובר באנשים שמבצעים עבירה בגלל שהם אומרים שמדובר בקנס נמוך, וזאת גם בעיה אם השוטר מוותר על הקנס.
אברהם פורז: לשוטר שרושם את הדוח "יש ביד" 500 שקל, וזה כבר מתחיל להיות משמעותי.
שולמית שמעון: אגב, צו עבירות קנס הותקן בדצמבר 1996, כאשר העדכון שהיה בו לא התייחס לכל המדרג של 15 דרגות קנס, אלא הוא שינה והכניס את הקנסות של ה-1,000 שקל וה-750 שקל.
שולמית שמעון: הוא לא דיבר על כל הצו כולו.
שולמית שמעון: העדכון של הצו כולו היה הרבה הרבה לפני כן.
שולמית שמעון: נדמה לי, שהעדכון של הצו עצמו התבצע או בשנת 1994 או בשנת 1990, כך שכשאנחנו דיברנו על 40, על 75 ועל 190 שקל.
שולמית שמעון: אלה סכומים שנקבעו עוד בסביבות שנת 1990.
אברהם פורז: אני מסכים אתך ש-40 שקל זה "סתם".
אברהם פורז: רוב הקנסות צריכים לנוע בין 100 ל-250 שקל.
אברהם פורז: מקרים חריגים צריכים להגיע ל-500 שקל.
אברהם פורז: מה עם גביית הקנסות?
אברהם פורז: האם אנשים משלמים?
יפעת רווה: יש עכשיו פיילוט במרכז לגביית קנסות של 5,000 קנסות.
יפעת רווה: המגמה היא שכל קנסות התעבורה יעברו למרכז לגביית קנסות.
אברהם פורז: מה קורה כיום?
חוה ראובני: מי שלא משלם קנס, יש לו עיכוב של רשיון נהיגה.
אברהם פורז: אבל רשיון נהיגה מחדשים אחת לחמש שנים, אז אני יכול חמש שנים לא לשלם את הקנס.
יפעת רווה: יש עם זה בעיה.
אברהם פורז: זה גם אבסורד שהקנס מכפיל את עצמו.
רונן ישעיהו: זה היה בתקופת האינפלציה, כאשר הכסף היה מאבד את הערך.
רונן ישעיהו: היום מספיקה ריבית רגילה.
אבי גולן: הכפל הוא בשיטת המאפיה.
אברהם פורז: אבל אני אגיד לך מה ההבדל, במאפיה אתה משלם, ופה לא...
שולמית שמעון: יחד עם ההצעה לביטול כפל קנס, יש גם הצעה של חזקת הרשעה, שתיצור מצב שבגלל הקנס עצמו – גם אם הוא לא שולם – האיש ייחשב כמורשע, ואז ניתן יהיה לטפל בנהגים רצידיביסטים וכן לנקוט באמצעי תיקון.
אברהם פורז: אני לא יכול להשלים עם מצב שבו רק הפריירים משלמים את הקנסות שהוטלו עליהם.
אברהם פורז: אני גם מגדיל את הקנסות, ואחרי שהגדלתי אותם, אותה אוכלוסייה תשלם אותם.
אברהם פורז: בסוף ייווצר מצב שתהיה אוכלוסייה אחת שמשלמת, גם לאחר שהגדלנו את הקנסות, ואוכלוסייה אחרת "דופקת" את המערכת ולא משלמת לא את הקנסות של 100 שקל ולא של ה-1,000 שקל.
שולמית שמעון: האם בגלל שמערכת לא עובדת בסנכרון מלא ואין לך תוצאה סופית, לא תטפל בחומרה של הדברים?
שולמית שמעון: האם לא תדגיש את המקומות שבאמת יש מקום להדגיש?
אברהם פורז: התפקיד שלי כפרלמנטר זה לפקח על פעולות הממשלה.
אברהם פורז: אני לא יכול לראות, אלא תמונה כוללת.
אברהם פורז: אם באה הממשלה ואומרת: אתה תעלה את הקנסות על עבירות תעבורה, ולאחר שאשאל את הממשלה כמה אנשים משלמים את הקנסות, יתברר שרק חצי מהאנשים משלמים, יוצא שאני מחמיר לגבי האנשים ההגונים שמשלמים את הקנסות, והאחרים מרוויחים עוד יותר וחוסכים עוד יותר.
מוטי פלדמן: בסופו של דבר כולם משלמים, כי ברגע שמישהו לא יכול לקבל את רשיון הנהיגה שלו, הוא נוסע ללא רשיון ונתפס נוהג ללא רשיון בתוקף, ואז הוא מגיע לבתי משפט ומתחרט.
חוה ראובני: ואז הוא מבקש חנינה.
חוה ראובני: 3,000 איש בשנה מבקשים חנינה.
אברהם פורז: אני רוצה לדעת ממי אפשר לקבל סקירה מדויקת על מצב גביית הקנסות בתחומי התעבורה.
אברהם פורז: מי האיש שיכול להגיד לנו האם יש רק דין, או שיש גם אכיפה?
שולמית שמעון: חלק מהנתונים הם בידי משטרת ישראל.
אברהם פורז: מי מטפל בזה במשטרה?
שולמית שמעון: המחלקה שלי.
אברהם פורז: האם את אמורה לדעת את הפרטים?
שולמית שמעון: אני לא אמורה לדעת בפרטי פרטים.
אברהם פורז: אני רוצה לדעת בגדול את התמונה של הקנסות לעומת הגבייה בשנה.
שולמית שמעון: יש לי נתונים, אבל לא כאן.
שולמית שמעון: נמצאים כאן הנתונים שביקשת בפעם הקודמת.
אברהם פורז: אני מבקש ממך שבישיבה הבאה תבואי עם הנתונים האלה.
אברהם פורז: אנחנו צריכים גם לדאוג לזה שאם כבר יש קנס – שישלמו, אחרת מה עשינו?
אברהם פורז: אני לא רוצה שהאזרחים ההגונים ירגישו פריירים.
שולמית שמעון: לפניך הנתונים שביקשת על האכיפה.
אברהם פורז: מה המספרים האלה?
אברהם פורז: האם זה מספר הדוחות?
שולמית שמעון: כן, זאת כמות הדוחות שנרשמה.
שולמית שמעון: הנתונים האלה הם לגבי ינואר-דצמבר 2000 עם דיוק של 90%, כי לא גמרנו עדיין להקליד את הנתונים.
שולמית שמעון: לצערי הרב, אני יכולה להגיד שהדיוק פה הוא ב-90% ולא ב-100%.
אברהם פורז: האם נרשמו 128,000 דוחות על חגורות בטיחות?
אברהם פורז: מה זה המספרים האלה?
רונן ישעיהו: כן, למה זה מפליא אותך?
רונן ישעיהו: המשטרה כותבת כ-1,000,000 ומשהו דוחות לשנה.
רונן ישעיהו: מתוכם, הדוחות על מהירות - שהם תמיד נושא לביקורת - משמשים בין 10% ל-12% בסך הכל.
אברהם פורז: מדובר על 27,000.
רונן ישעיהו: אז המספר עכשיו עלה.
שולמית שמעון: זה לא עבר את ה-20%.
רונן ישעיהו: אבל תשימו לב שזה הדבר הקל ביותר לאכיפה, ולכן זו התוצאה.
אברהם פורז: אני אעבור על זה.
אברהם פורז: אני מאד מודה לכם על הנתונים.
לאה ורון: מה זה שימוש בדרך שלא כחוק?
לאה ורון: האם הכוונה היא לנסיעה בשוליים?
שולמית שמעון: אנחנו ריכזנו את הנתונים לפי קבוצות.
שולמית שמעון: אם תרצו פירוט מלא, גם את זה אני אעשה.
אברהם פורז: אלה ראשי פרקים.
שולמית שמעון: יש לי גם פירוט לפי סעיפים.
אברהם פורז: האם יש היום חובת חגירה במושב האחורי?
שולמית שמעון: זאת שאלה ששאלת אותי בישיבה הקודמת, ואני אמרתי לך שכשאנחנו רואים שמישהו לא חגור מאחור, אנחנו רושמים דוח.
שולמית שמעון: קשה לראות את זה.
שולמית שמעון: בתוך העיר רואים יותר, ומחוץ לעיר רושמים פחות דוחות.
לאה ורון: מה זה הגה בלתי תקין?
רונן ישעיהו: אלה פגמים מכאניים.
אברהם פורז: זאת עבירה שבטח מגלים אותה, אחרי שמעלים את המכונית על מתקן.
שולמית שמעון: יש סייר בוחן שעובר הכשרה ספציפית, והוא מסוגל לעשות את זה גם בלי להעלות את המכונית על מתקן.
אברהם פורז: איך יכול להיות הגה לא תקין, כשהרכב צריך לעבור פעם בשנה טסט?
רונן ישעיהו: הוא השתחרר, אחרי שנסע בדרכי עפר, על כורכר או בבורות.
אברהם פורז: אבל כל כך הרבה דוחות?
שולמית שמעון: כן, בגלל אי תקינות רכב.
אתי בנדלר: לאיזה קטגוריה נכנס הנושא של שימוש בפלאפון נייד ללא דיבורית?
שולמית שמעון: נדמה לי שהוא נכנס לעבירות שונות.
רונן ישעיהו: הבעיה המרכזית היא שמיליון ורבע דוחות אלה הם טיפה בים.
רונן ישעיהו: כמות שוטרי התנועה היא גדולה מאד, וזה ייבול דל לעומת מה שאפשר היה לעשות.
רונן ישעיהו: זה מה שמוריד את הסיכוי להיתפס, כפי שהסברת קודם, שמתוך 100,000,000 העבירות שמתבצעות, נתפסות רק 1,000,000 עבירות.
רונן ישעיהו: טוב, לא ביום אחד נבנה את רומא.
אברהם פורז: עד שיתקיים עוד פעם דיון בכנסת על הנושא הזה יכולות לעבור כמה שנים טובות, אז באיזשהו מקום, אני לא יכול להגיד שהבאים אחריי יעשו סדר.
אברהם פורז: זה תפקידי, עד כמה שאני יכול, ואני לא תמיד יכול.
לאה ורון: בתור מנהלת ועדת המשנה של מאבק בתאונות דרכים של חבר הכנסת לנגנטל, אני חייבת להגיד שהוא ניהל על העניין הזה כבר שלושה או ארבעה דיונים.
לאה ורון: הוא דן בגביית קנסות ובעבירות.
לאה ורון: אנחנו הגענו בפעם שעברה עד מספר סידורי 86, קרי: מספר תקנה 67(א).
חוה ראובני: אנחנו התחלנו מתקנות התעבורה, ואת הפקודה שכחנו.
חוה ראובני: יש שני סעיפים מפקודת התעבורה.
אתי בנדלר: זה מופיע בדף הראשון, עבירות לפי פקודת התעבורה.
אתי בנדלר: זה סעיף 1 לתוספת.
אברהם פורז: את מדברת על עבירות לפי פקודת התעבורה.
אברהם פורז: אתם רוצים להטיל קנס של 250 שקל כשרשיון הרכב פקע עד שישה חודשים, וגם להטיל 250 שקל כשרשיון הנהיגה פקע עד שישה חודשים מיום פקיעתו, ומה אחר כך?
שולמית שמעון: הזמנה לדין.
אברהם פורז: על נהיגה בלי רשיון?
שולמית שמעון: לא, זה ברגע שרשיון הנהיגה פקע מעל לשישה חודשים, או רשיון הרכב פקע מעל לשישה חודשים.
שולמית שמעון: יש הבדל בין נהיגה ללא רשיון בכלל ובין רשיון שפקע.
אתי בנדלר: אנחנו מדברים על פקיעת רשיון, אבל לא על נהיגה ללא רשיון, או כשהרשיון נפסל, זאת אומרת שכאן מדובר בעבירה טכנית.
שולמית שמעון: היא על הגבול, משום שכשאת מדברת על מצב שרשיון רכב פקע, גם יכול להיות מצב שהנהג לא עשה את הטסט.
אברהם פורז: רשיון הרכב יותר בעייתי מהנהג, מכיוון שיכול להיות שהרכב לא תקין.
חוה ראובני: גם הנהג הוא בעייתי.
חוה ראובני: יש נסיבות שהחידוש עשוי להיות מותנה בתנאים, למשל: קשישים – בבדיקות רפואיות, ונהגים חדשים שעברו עבירות מסוימות – במבחנים.
אברהם פורז: בסדר, 250 שקל זה נראה סביר.
אברהם פורז: אם כך, אנחנו אומרים בפקודת התעבורה שכשפקיעת רשיון הרכב ופקיעת רשיון הנהיגה עד שישה חודשים, מדובר בקנס של 250 שקל.
אתי בנדלר: אבל תשים לב שלגבי רשיון הנהיגה אתה יותר מאשר מכפיל את הקנס.
אברהם פורז: אבל אם רשיון הנהיגה פקע, למשל, בגלל שלא שילמו דוחות?
אתי בנדלר: הרבה מאד פעמים אנשים עברו כתובת ולא הגיע להם טופס החידוש.
אברהם פורז: 250 שקל זה סביר.
לאה ורון: מספר סידורי 86 אושר – 500 שקל.
לאה ורון: צריך לחזור לעניין של השימוש בטלפון נייד על ידי מורי הנהיגה.
חוה ראובני: בדיון אחר הצענו תקנות אחרות.
חוה ראובני: פה אנחנו מתייחסים למצב קיים, שבו אין איסור.
חוה ראובני: בתקנות אחרות הוצע להטיל על זה איסור.
חוה ראובני: נודע לי ממנהלת הוועדה, שזה אכן אושר בוועדה לפני ארבע שנים בערך, אבל זה לא פורסם.
חוה ראובני: כנראה שהשר החליט בסופו של דבר לא לחתום על זה.
לאה ורון: האם אתם רוצים לבדוק את זה, ולהשאיר את זה לדיון הבא?
חוה ראובני: זה לא בצו הזה.
לאה ורון: אני יודעת שלא.
לאה ורון: זה בתקנות התעבורה תיקון מס' 7.
אברהם פורז: במחשבה שנייה, עניין הולכי רגל במעבר חציה למשל, יכול להביא למשפטים רבים.
אברהם פורז: אם הולך הרגל עומד על המדרכה ולא יורד לכביש, הנהג צריך לשלם 500 שקל אם לא נתן לו זכות קדימה.
יפעת רווה: אם הולך הרגל לא ירד לכביש והוא עומד על המדרכה, זו בכלל לא עבירה.
אברהם פורז: אז איך הנהג יודע מתי לתת את זכות הקדימה?
יפעת רווה: כשהולך הרגל מוריד רגל לכביש.
אברהם פורז: הוא קודם כל רוצה שיעצרו, ואז הוא יירד לכביש.
שולמית שמעון: יש כאן שני מדרגים: אחד שנקבע בצו עבירות קנס, והמדרג השני שקיים בצו עבירות קנס בנסיבות מחמירות, שמפרסם ראש מחלקת התנועה בהסכמת שר המשפטים.
שולמית שמעון: העבירה הזאת של נסיבות מחמירות כלולה בצו עבירות קנס בנסיבות מחמירות ומוגשת עליה הזמנה לדין.
שולמית שמעון: זאת אומרת שיש שני מצבים: אחד – שהולך רגל הוריד את הרגל במעבר חציה ולא קיבל את זכות הקדימה, כי חובה על הנהג להאט ולתת זכות קדימה להולכי רגל במעבר חציה.
שולמית שמעון: במצב הראשון לא קרה שום דבר להולך הרגל, אבל עדיין חובת הנהג היתה לתת לו זכות קדימה.
שולמית שמעון: המצב השני - כשלהולך הרגל קרה משהו, והוא נאלץ לסגת אחורה או לרוץ קדימה כדי להימנע מפגיעה.
שולמית שמעון: זה מצב של אי מתן זכות קדימה, וזה מגיע לבית משפט.
אברהם פורז: לפעמים יש מצבים שבהם נהג נוהג בכביש רחב, והולך הרגל עוד לא התחיל לחצות את מעבר החצייה ורק הניח חצי כף רגל על הכביש.
אברהם פורז: נראה לי שקנס של 500 שקל במצבים כאלה יהיה אחד המקרים שבגללם יתקיימו משפטים.
שולמית שמעון: בין יתר התפקידים שלי, אני גם צריכה לראות את התהליך עצמו וגם להעביר את המסר לשוטרים.
שולמית שמעון: אני מנחה את השוטרים.
אברהם פורז: גם 250 שקל זה לא מעט כסף.
שולמית שמעון: אני לא מדברת כרגע על הנושא של הקנס.
שולמית שמעון: המסר שמתגבש פה של חומרת הדברים ודרך העברתם, גם מועבר בניואנסים הקטנים לשוטרים עצמם.
שולמית שמעון: אני אספר לך מה שאני שואבת מהשטח לכאן.
אברהם פורז: אתם לא הוועדה לאנרגיה אטומית, ולא מדובר במקרה בו אנשים מספרים לי על הכור הגרעיני ואני לא יודע על מה מדובר.
אברהם פורז: מעבר לכל מה שאתם אומרים, כולנו מסתובבים בכבישים ונוהגים.
רונן ישעיהו: הנושא של תאונות הולכי רגל זה אחד מסוגי התאונות הכי נבזיות באזורים העירוניים, קודם כל מפני שהן מהוות כמעט 50% מסך התאונות באזורים העירוניים, ושנית – מכיוון שהחומרה היא מהגבוהות ביותר.
רונן ישעיהו: פגיעה בהולך רכב היא בדרך כלל בתחום שבין פצוע קשה להרוג.
רונן ישעיהו: כמעט שאין תאונות קלות, כשמדובר בתאונות הולכי רגל.
רונן ישעיהו: עיקר הנפגעים הם קשישים וילדים.
רונן ישעיהו: איך אתה מגן עליהם?
רונן ישעיהו: אם תפלח את הולכי הרגל שנפגעים, אתה תראה ששני הפלחים הגדולים נמצאים בקצוות הגילאים, זאת אומרת: בגילאי 4-8 וגילאי 66 .