GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יעקב סודרי: כל עוד לא יעבור מסר כזה, כולל הרחבת חקיקה – כי חוק צער בעלי חיים קובע תחומים שהם תחומים אפורים מדיי וגם הפרשנויות שנותנים בפרקליטות המדינה לחוק צער בעלי חיים הן פרשנויות שלצערנו מאפשרות מעשים של פגיעה בבעלי חיים – אנחנו נוכל לקיים דיון כזה כל שבוע, כל פעם לגבי ענף אחר של בעלי חיים.
יצחק בן-דוד: בפירוש יש כוונה של כל הגורמים – משרד החקלאות מצד הממונה על חוק צער בעלי חיים, מועצת הלול ואני חושב שגם המגדלים – לקיים את כל ההוראות הנדרשות בנושא הזה, למצוא את הפתרון האופטימלי, בין אם זו תהיה המתה בצורת שוק חשמלי בפתח הלולים או פתרון אחר שקצת דנו בו הבוקר, או הובלה על-פי התקנות של חוק צער בעלי חיים למשחטה, לעיבוד תעשייתי כלשהו או להובלה אחר-כך למכון.
יצחק בן-דוד: לכן אני מקווה שבעתיד נמצא את הדרך האופטימלית מבלי שמישהו יערער על הרצון הטוב של כל הגורמים במערכת.
תומר מנור: המועצה כפופה למכרזים.
תומר מנור: כאשר היא בוחרת קבלן לביצוע העבודה, היא צריכה לקיים מכרז.
תומר מנור: אם היא צריכה לקיים מכרז, אנחנו קובעים קריטריונים במכרז פחות או יותר בבחירת המציע ובבחירת הזוכה והקריטריונים באים על-מנת לאמוד את היכולת של הפונה לעמוד בכל הקריטריונים האלה שאנחנו קבענו והיכולת הזו היא קשה מאוד.
תומר מנור: לשם הדוגמה.
תומר מנור: במכרז שערכנו כעת, ההפרש בין ההצעה הזולה ביותר והיקרה ביותר – כשההצעה היקרה הייתה על-ידי מציע שהציע שיטה מאוד מתקדמת – היה 1.60 שקל.
תומר מנור: זאת אומרת, הזול הציע ששים אגורות והיקר הציע 1.90 שקל.
תומר מנור: אם נכפיל את זה במספר המטילות, אנחנו מגיעים להפרש של שלושה-ארבעה מיליוני שקלים.
תומר מנור: את הסכום הזה באיזו שיטה שלא נעשה, צריך איכשהו לממן.
תומר מנור: המועצה היא גוף שממומן על-ידי המגדלים ועל-ידי החקלאים.
אברהם פורז: אני אומר לך שאני באופן אישי לא מאמין שבגדול לא יודעים מה קורה.
אברהם פורז: פה ושם יכולים לומר שלא יודעים, זה נכון, אבל עם כל הכבוד מי שיש לו לול ויש לו תרנגולות ששירתו אותו, באותו לילה שהיא מפונית, שהוא יקום, יבוא למקום ויבדוק שהוציאו אותן לכלובים ולא לקונטיינר.
אברהם פורז: זה הדבר המינימלי שהוא צריך לעשות.
אברהם פורז: התרנגולת הזו שירתה אותו שנתיים, הטילה מאות ביצים עבורו וזו חובתו כלפיה.
יוסף וולפסון: בשנת 2000 ייצרו בישראל יותר מ326- מיליון ביצים עודפות.
יוסף וולפסון: בהערכה שמרנית המספר הזה אומר שהיו בערך מיליון של תרנגולות שהוחזקו בכלובים הצרים האלה שנאסרים בהדרגה באירופה והוחזקו בכלובים האלה סתם.
יוסף וולפסון: זה אומר שבערך חצי מיליון אפרוחים זכרים הושמדו בשנה הזאת, ואנחנו יודעים איך הם הושמדו, והם הושמדו סתם כי אין לזה שום ערך כלכלי וגם חצי מיליון תרנגולות מטילות סיימו את חייהן בצורה שראינו בכלבוטק וסיימו סתם.
יוסף וולפסון: המועצה לענף הלול מנסה לקנות מכסות מאנשים, מוכנה לשלם לאנשים שלא ייצרו ביצים, משלמים לאנשים שימיתו את התרנגולות מוקדם.
יוסף וולפסון: בערך רבע מהביצים שמייצרים בישראל, מייצרים אותם כעודפים.
גיורא היימן: "הסתדרות הרופאים הווטרינריים דנה בנושא המתת מטילות בוגרות אשר הוצגה בתוכנית הטלוויזיה כלבוטק בשבוע שעבר.
גיורא היימן: על הרופאים הווטרינריים מוטלת חובה להפחית את סבלם של בעלי החיים ולפיכך מסתייגת הסתדרות הרופאים הווטרינריים מהמראות והמעשים כפי שהוצגו בתוכנית שכנראה משקפים את המציאות.
גיורא היימן: עמדת הסתדרות הרופאים הווטרינריים היא לקרוא ליישום מיידי של חוקי צער בעלי חיים ולהורות לגורמים המתאימים לחקור את הפרשה עד תומה ולחייב את הגורמים האחראיים להחיל חוקים אלה לאלתר.
גיורא היימן: יש להמית את המטילות הבוגרות בדרכים נורמליות כפי שנהוג במדינות המערב".
שאול מימון: גם התלונה כפי שהתבטאה בכתבה תיחקר עד הסוף ומי שביצע עבירה יועמד לדין, אבל כאמור הנושא הוא לא חדש.
אברהם פורז: שלחתי אליך דירקטיבות של הקהילה האירופאית, מתוך הנחה שתוך איזשהו פרק זמן התקנות יותקנו משום שלהערכתי המדינה לא יכולה לזכות בעתירה הזאת בבג"ץ ואני אומר זאת עכשיו כמשפטן.
אברהם פורז: כשבשנת 1994 עבר חוק ואנחנו בשנת 2001 ובמשך שבע שנים כל סדרת התקנות לא הותקנה, לא יכול לבוא משרד החקלאות ולומר שאין כסף.
אברהם פורז: מאחר שהמשיב הוא לא חגי אלמגור ואפילו לא עודד ניר אלא המשיב הוא שר החקלאות, ומי שנמצא כאן בכנסת ורואה את התקציב, זה לא המשרד הכי קטן במדינה מבחינת המשאבים, אז המשרד הזה יכול למצוא את המקורות כדי לאפשר את הפעולה הזו של התקנת התקנות.
אברהם פורז: התקנות חשובות כי גם אם אנחנו לא יכולים לומר למגדלים היום שממחר בבוקר יעברו למשטר חדש, אנחנו יכולים לומר מה אנחנו רוצים שיהיה בעתיד לגבי כל לול חדש שנבנה ולגבי כל דבר חדש שנעשה וזה אמור גם לגבי רפתות.
אברהם פורז: אנחנו רוצים במשך תקופה ליישר קו עם סטנדרטים הרבה יותר מתקדמים.
אברהם פורז: פניתי לשר הנוכחי, בירכתי אותו על מינויו וביקשתי ממנו עוד קצת משאבים כדי שתוכל לעשות את העבודה ואתה קיבלת את העתק המכתב שכתבתי לו.
אסף מרקס: נקודה נוספת שרציתי להתייחס אליה.
אסף מרקס: הייתה כאן איזושהי אמירה שאני באופן אישי הייתי המום אבל אף אחד לא הגיב כשהיא נאמרה.
אסף מרקס: אומר עורך-הדין של מועצת הלול שמועצת הלול משמידה שלושה מיליון עופות בשנה, והוא כמובן קורא לזה מפנה.
אסף מרקס: אני חושב שגלגול העלויות האלה על הצרכן באמצעות המגדלים זו חובה שלנו ואני חושב שצריך לעשות כל דבר כדי לקדם את העניין הזה באמצעים של חקיקה ראשית, חקיקה משנית או כל מה שצריך.
חגי אלמגור: לגופו של עניין.
חגי אלמגור: אני כאן על תקן של נציג התרנגולות וכנציג התרנגולות אני מבקש להגיד שכמה שחשובה החקירה, האכיפה, העמדה לדין וענישה, אבל הדבר הכי חשוב זה שמחר בבוקר יתחילו כבר לפנות מטילות, כי לידיעת הציבור נכון לרגע זה לא מפנים אותן בכלל אלא הן תקועות בלולים ובמקומות מסוימים אולי מקבלות אוכל, כך לפחות אני שומע מהאחראים על הדבר.
חגי אלמגור: הקבלן הקודם פוטר והקבלן החדש לא עובד כמו שצריך ולכן כרגע לא מפנים מטילות.
חגי אלמגור: אני לפחות מייחס הרבה מאוד חשיבות למה שאמר כאן מנכ"ל מועצת הלול ואני חושב שזה לא הוגן לא לתת לדברים שהוא אמר את הכבוד הראוי להם.
חגי אלמגור: אומר מנכ"ל מועצת הלול שהם לוקחים את זה לתשומת ליבם וכי מרגע זה הדבר לא ייקרה.
חגי אלמגור: אני חושב שכל אמירה שלא נותנת לדברים האלה את מלוא הכבוד שלהם, היא אמירה שהיא לא לטובת בעלי החיים.
יהודה רותם: אנחנו היחידים מכל אלה שיושבים כאן שגם עשו משהו, גם לגבי המכונה.
יהודה רותם: אנחנו ראינו את החשיבות בכך.
יהודה רותם: במשך חמש שנים אנחנו עובדים בשיתוף פעולה עם המשרד לאיכות הסביבה בנושא הזה של פינוי מטילות.
יהודה רותם: אף אחד מאתנו כשנכנס לפני שבע או שמונה שנים לא ידע בדיוק איך אוכלים את זה כי לפני כן פינו אותן בצורה שונה לחלוטין.
יהודה רותם: הגיעו למסקנה שצריך לתת כאן איזושהי תשובה לחקלאים ולנושאים שכאן מדברים עליהם.
יהודה רותם: אז נכון שגם אנחנו למדנו על בשרנו איך צריך לבצע את זה ונכון שבדרך היו גם תקלות, אבל מי שלא עושה לא טועה.
יהודה רותם: גם אנחנו טעינו, המפנים טעו, ניסינו לשפר ומשנה לשנה שיפרנו.
יהודה רותם: מה שראיתם בכתבה זו תקלה חריגה, זה שקלול של כל מיני דברים שחשבנו שהם כבר לא קיימים.
יהודה רותם: אנחנו אלה שהפסקנו מיידית, אנחנו אלה שהיום צריכים לתת את התשובה לחקלאים שמחפשים את הפתרונות ולא בגלל הכסף לא מפנים את המטילות אלא בגלל לוגיסטיקה וכל מיני דברים אחרים.
אבי פנקס: כאשר יש לכם בעיות של פיקוח, אנחנו מוכנים, עם כיסוי הוצאות בלבד, להיכנס לזה.
אבי פנקס: אנחנו הכי זולים כי אתם לא תמצאו מישהו שיעשה זאת בהתנדבות.
אבי פנקס: עם כיסוי הוצאות אנחנו מוכנים יחד אתכם לפקח על הדברים האלה.
גדי גבריהו: אני שואל כמה כסף מקצה מועצת הלול לפתרון העניין כדי שלא יהיה פועל אחד שעובד ובעוד שנה נראה איזשהו מתקן כשבסך הכל הוא אב-טיפוס שייכנס להפעלה בשנת 2005.
גדי גבריהו: אני שואל כמה כסף בכלל מקצה מועצת הלול בנושא רווחת תרנגולות במדינת ישראל.
אברהם פורז: לכן הפיקוח צריך להיות שלכם כשכל אחד מהמגדלים מוודא שהפינוי נעשה.
אברהם פורז: אני חושב שמה שנאמר כאן, שהפינוי נעשה כמו לגבי פטם שמובל למשחטה בתנאים של כלוב בצפיפות מתקבלת על הדעת, זה הדבר הנכון לעשות והשחיטה צריכה להיות כמו כל שחיטה אחרת עד שיימצא המתקן.
אברהם פורז: אתה יודע אבי פנקס שאני עושה כל מאמץ כדי שהמשרד לאיכות הסביבה יקצה לכם סכום כספי אבל גם להם אין ואני יודע איזה בעיות יש להם מול האוצר.
אברהם פורז: אתה מקבל סיוע מהמועצה בעניין המתקן?
קלמן פרידשטיין: "בהתייחס למכתבכם, במכרז שפורסם לפינוי מטילות, אנו שמים דגש מיוחד על נושא צער בעלי חיים כאשר במכרז מפורטת כמות העופות שניתן להכניס לכל כלוב.
קלמן פרידשטיין: כמו כן אנו מדגישים את החשיבות שאנו רואים בשמירה על החוק ובטיפול נאות בעופות במהלך הפינוי מהלולים".
אברהם פורז: אני מברך את השר לאיכות הסביבה.
אברהם פורז: השר שותף ותיק לנושא בו אנחנו דנים ואני בטוח שהוא זוכר עת היה יושב-ראש ועדת הכלכלה בכנסת ה13- ניסינו לקדם את החוק הזה אבל מי שתקע אותנו ברגע האחרון היה מיכה חריש שהיה שר התעשייה והמסחר שביקש את יושב-ראש ועדת הכלכלה שיניח ולא יקדם את החוק.
אברהם פורז: המשרד לאיכות הסביבה הוא משרד חשוב והנושאים הם חשובים, ואני סמוך ובטוח שאתה תקדם את הנושאים האלו ביעילות ובכשרון כפי שאתה עושה גם בדברים אחרים.
צחי הנגבי: לאור ההתפתחויות אנחנו מעונינים בקבלת אישור הוועדה לדחיית תחולת החוק מה1- באוקטובר.
צחי הנגבי: אנחנו רוצים להציע ליושב-ראש הוועדה לקיים דיון נוסף במועד שתקבע כדי לקבל דיווח מתאגיד המחזור על קצב ההתקדמות כדי שלא נופתע שוב, ואז נוכל לצאת לדרך.
דני מורגנשטרן: לגופו של עניין, לחוק הפיקדון.
דני מורגנשטרן: אני מצטער שאינני יכול להצטרף לדעתך אדוני השר וגם לא לדעתך אדוני היושב-ראש.
דני מורגנשטרן: אני חושב שאנחנו מדברים אולי בחוק החבוט ביותר בכנסת ישראל, חוק שהביצוע המעשי שלו נדחה כבר בפעם הרביעית.
דני מורגנשטרן: השרה דליה איציק הבטיחה בנוכחותו ויחד עם המנכ"ל גורן שהחוק הזה יבוצע ב1- באפריל ולא יום אחד יותר מאוחר.
דני מורגנשטרן: אמרנו לה שזה ה1- באפריל וזה תאריך מסוכן, אבל נאמרו לנו שלא, החוק יופעל ב1- באפריל.
דני מורגנשטרן: אני טוען שהדחייה היא לא לחצי שנה אלא לשנה וזאת משום שאנחנו מדברים על מכלי משקה למשקאות קלים.
דני מורגנשטרן: 1 באוקטובר, שהוא התאריך המוצע על-ידי כבוד השר, הוא בעצם סוף עונת הקיץ ותחילת הסתיו והחורף ובעצם אין לך מה לדבר אז על משקאות.
דני מורגנשטרן: נקודה שנייה.
דני מורגנשטרן: אני מודע לעובדה שביום ראשון לא תהיינה המכונות שראינו באוסלו ובשטוקהולם כשהיינו שם לפני למעלה משנה ושהן משמשות בעצם את עיקר הקבלה במרכולים הגדולים.
דני מורגנשטרן: אני יודע שהן לא תהיינה ואני חושש שהן לא תהיינה כאן גם ב1- באוקטובר כי שמענו מהחברות כמה זמן לוקח להזמין את המכונות, להביא אותן ולהתקין אותן.
דני מורגנשטרן: אני אומר את הדברים באחריות.
דני מורגנשטרן: הבעיה היא לא המכונות והציוד אלא הבעיה היא בעצם שאנחנו הולכים כאן
דני מורגנשטרן: אל חוק שבא לשנות נורמות של התנהגות של המשפחה הישראלית, של האזרח הישראלי, של הצרכן.
דני מורגנשטרן: נורמה של התנהגות אתה לא משנה בן יום, אתה לא משנה על-ידי חוק, אתה משנה על-ידי פעולת הסברה, אתה משנה על-ידי חינוך, אתה משנה על-ידי עשייה כוללת של תמורה בחברה הישראלית ובמשק הישראלי.
דני מורגנשטרן: לפיכך אני אומר שאם נתחיל ביום ראשון הקרוב להפעיל את החוק לאט ובאופן ידני, אולי נגיע למצב שב1- באוקטובר הוא יהיה לא במלואו אבל באיזושהי צורה סבירה.
דני מורגנשטרן: אדוני היושב-ראש, אתה יושב-ראש ועדת הכלכלה של הכנסת.
דני מורגנשטרן: ראשית לכל יש גם בעיה כלכלית ואני שואל אותך המשק ממותן, נמצא היום במצב של מיתון.
דני מורגנשטרן: אני רוצה להזכיר לך אדוני היושב-ראש את דבריו של קודמך בתפקיד, חבר הכנסת אמנון רובינשטיין שישב בכיסא הזה כיושב-ראש ועדת הכלכלה ונלחם להעביר את החוק ואמר שהוא רוצה לראות סוף כל סוף את הארץ הזו טיפה נקייה.
דני מורגנשטרן: אם אתה רוצה סיסמה, בוא נעשה פיקדון עכשיו.
בני רוטנברג: לכן ברגע שיינתן לנו ההיתר הזמני, ואני מקווה שהוא יינתן עוד השבוע, נוכל להתחיל בהקמת התאגיד בפועל, דהיינו לבחור דירקטוריון, מנכ"ל ולהתחיל לעבוד.
אברהם פורז: הדחייה הזו היא דחייה אחרונה ומכוח החוק לא ניתן לאפשר דחיות נוספות, אלא אם כן יבקשו לשנות את החוק, אבל אני לא רואה סיבה לעשות זאת.
אברהם פורז: אני חושב שהתקופה המבוקשת היא תקופה סבירה ובנסיבות האלה לא נותר לנו אלא לאשר אותה.
אברהם פורז: בהתחשב בזה שאני חבר הכנסת היחיד כאן, ההחלטה התקבלה פה אחד.
אברהם פורז: כאמור, אישרנו את ההארכה ואני מקווה שהפרוייקט יצא לדרך.
אברהם פורז: אני ממש מודה לכם שתמיד חמישה ימים לפני שהתקנות פוקעות, אתם נזכרים שהן הולכות לפקוע ובאים אלינו.
אברהם פורז: במקרה השבוע האריכה את שבוע העבודה בגלל התקציב, אבל בנסיבות אחרות הייתם מוצאים אותנו בפגרה.
אברהם פורז: אם כן, הבקשה היא להאריך את ההסדר בינתיים עד סוף השנה.
מירי חושן: הבקשה השנייה היא לשנות בתקנה 23.
מירי חושן: בתקנה 23(ג)(2) נקבע סכום לערבות לסוכנות לתיירות פנים, וכך גם בסעיף (ג)(3), אבל לא נקבעה תקרה דבר שכן נקבע לגבי סוכנויות כלליות.
מירי חושן: בסעיף קטן (1) יש התייחסות לסוכנות כללית וקבענו שיש תקרה.
מירי חושן: יש סוכני נסיעות שיש להם עשרים או שלושים סניפים, למרות שהיום אין סניף, וכל אחד משלם ערבות מלאה.
מירי חושן: מאחר שנפלה כאן טעות קולמוס, אנחנו מבקשים להחיל את אותו דין שהחלנו לגבי סוכנות כללית.
מירי חושן: הם גם לא היו מעורבים פה בישיבות.
מירי חושן: בתיירות פנים אנחנו מבקשים לקבוע תקרה ולהוריד את הגובה.
יוסף פתאל: אני רוצה שיהיה ברור שמדובר בחברי ההתאחדות.
יוסף פתאל: אני מוחה על זה שאנשים שהם פורעי חוק כרגע בתחום התיירות יושבים פה בישיבת הוועדה כדי לייצג אינטרסים שלהם בתחום תיירות הפנים כשהם מלווים על-ידי משרד התיירות.
יוסף פתאל: אלה אנשים שלא סרים למרותו של החוק באמצעות יועץ משפטי שלהם שיש לו גישה נוחה למשרד התיירות, והם מצליחים להגיש תיקון כזה שכולו נובע מקבוצת אינטרסנטים שמונה כעשר חברות בלבד.
יוסף פתאל: מדובר על כעשר חברות שמחזיקות כשמונים אחוז מהשוק.
יוסף פתאל: כל המבקשים בתחום תיירות הפנים מוכרים גם תיירות יוצאת ועושים גם תיירות נכנסת.
יוסף פתאל: מנסים לעשות כאן תרגיל משפטי באמצעות הוועדה כדי לקבל הנחה.
יוסף פתאל: ברגע שראיתי את מר אבי זיו מחברת קל, התקשרתי למשרדים שלו וביקשתי לקנות חבילה באנטליה.
יוסף פתאל: כמובן שביקשתי לקנות את זה באיזשהו סניף שהוא לא רשום כסניף תיירות יוצאת ומיד הופניתי לסניף לוד, שכרגע מבקשים עבורו רשיון רק לתיירות פנים, וביצענו הזמנה לחבילת נופש לאנטליה.
יוסף פתאל: כדי להיות בטוח בעשר הדקות שהיו לי פניתי לעוד חברות וכולן מכרו לי תיירות חוץ במשרדים שכרגע מבקשים אישור לתיירות פנים בלבד.
יוסף פתאל: לנו אין בעיה שמישהו מסוים משלם פחות אבל הדבר היחידי שמטריד אותנו כי הדבר הזה מאיים על קיומה של הקרן בכלל.
יוסף פתאל: הבעיה נכון להיום, כפי שגם אמרה גברת חושן, שאין אכיפה בכלל.
יוסף פתאל: נכון להיום יש כ300- משרדים שלא הצטרפו לא לקרן ולא הגישו ערבות בנקאית למשרד התיירות וחלקם חברים נכבדים מאוד בהתאחדות סוכני הנסיעות, כמו הנציגים שיושבים כאן ליד השולחן.
יוסף פתאל: הם יודעים שלא יעשו להם שום דבר.
יוסף פתאל: אם למישהו שבכלל פועל ללא רשיון, לא עושים לו כלום, אלא עוד מזמינים אותו לוועדת הכלכלה של הכנסת, מה יעשו לאחד שיש לו רשיון לתיירות פנים ומוכר בלי כוונה באחד מהסניפים שלו גם חבילה לאנטליה?
יוסף פתאל: תכף יגידו לך אנשי משרד התיירות שהם מציעים שטאבה היא חלק מתיירות פנים.
יוסף פתאל: זו הצעה שתעלה על השולחן והיא תתקבל כדבר ברור.
יוסף פתאל: הסיבה היחידה שאני מעלה את זה היא שהיום יש בעיה חמורה.
יוסף פתאל: בפועל מה שקרה עם התקנות החדשות, לצערנו השוק מתפרק ומשרדים רבים – אנחנו מדברים על משהו כמו שלושים אחוז – בכלל לא מצטרפים, לא לחובת הרישוי כמו שיש ברכב, לא לנושא של הרשיון, מכיוון שהם יודעים שלא יעשו להם שום דבר, ועכשיו הם נותנים איזשהו סכר דרכו אפשר לצאת לנושא הזה.
איתי אייגס: זה נכון וכאן אני חושב שמר פתאל צודק.
איתי אייגס: אנחנו יכולים להתווכח אם טאבה כן או לא במעמד המיוחד שנתנו למלון הילטון טאבה, ואם זו הבעיה אני מוכן גם לרדת מזה, כדי שכל מי שמוכר חבילה להילטון טאבה, גם הוא יהיה תיירות חוץ.
מירי חושן: הבעיה היא, כמו שאמרתי, אכיפה.
מירי חושן: משרד המסחר והתעשייה שיתף פעולה בזמנו – לפני 15 שנים ויותר - עם משרד התיירות.
מירי חושן: התובע של משרד המסחר והתעשייה מדי פעם הסכים להכניס את המקרים האלה והיו לו ימים קבועים ביומן אבל יום אחד הם אמרו שהם לא רוצים.
מירי חושן: היה גם שלב שהם הסכימו לגבות עבורנו קנסות ובשלב מסוים אמרו שהם לא רוצים.
מירי חושן: הבעיה היא שלנו אין כוח אדם לא לתביעות ולא לגבייה.
יעל כהן: אנחנו לא מסכימים להצעה ואנחנו נעמוד על זה.
דן יערי: מאז שהותקנו התקנות, הוכפל מספר התובעים נגד הסוכנים.
דן יערי: יש כאן כמה נושאים שחייבים לתת עליהם את הדעת לפני שמאריכים את התקנות, ואני מוכן לפרט.
דן יערי: ראשית כל, הקביעה שסוכן נסיעות או מארגן טיול ימסור בכתב פרטים, את כל מה שיש לו, ויש כאן 15 נושאים.
דן יערי: אני אומר לכם שאי-אפשר לעמוד בזה ואי-אפשר למסור בכתב במיוחד היום כאשר האינטרנט הוא כלי מאוד רציני.
דן יערי: יש מכירות של הרגע האחרון, יש טלפונים, יש תחנונים של סוכנים למארגני הטיול שימכרו כי עומדים בפניהם עשרה לקוחות שרוצים חדר איפה שלא יהיה באיזה מחיר שלא יהיה.
דן יערי: לדעתי אין סוכן שעומד בזה.
דן יערי: ישנו מידע שיש בידי הלקוח, בזמן שהוא מזמין את החבילה ואת השירות אבל אין בידו את כל 15 הסעיפים.
דן יערי: במיוחד אין בידו כאשר מדובר ברכישה של הרגע האחרון והיום הרכישות של הרגע האחרון הפכו לפופולריות כי הן יותר זולות, הן יותר ישימות והן יותר מיידיות ואי-אפשר לתת את המידע הזה.
דן יערי: יש מידע מינימלי אפשר לתת כאשר היום החובה היא לתת את כל אחד מאלה.
דן יערי: זאת אומרת, 15 נושאים מפורטים שצריך לתת בהם מידע, אבל אני אומר לכם שזה לא יכול להיות בפועל וזו גזרה שאף אחד לא יכול לעמוד בה.
דן יערי: בתקנות הנוכחיות יש את סעיף 29, סייג לתחולה.
דן יערי: אני התכתבתי עם משרד התיירות ואמרתי שהסעיף הזה איננו ראוי, איננו צודק ואיננו נכון.
דן יערי: הוא איננו נכון כי בתכולה הכלילו את חברות התעופה והוציאו את חברות השכר.
דן יערי: אם כבר, זה היה צריך להיות הפוך כי חברת השכר מגנות על הלקוחות שלהן באמצעות ערבות של 750 אלף דולר בערך שנמצאת במינהל התעופה האזרחית.
רפי גלס: אני לא רואה את הסיבה מדוע חברות סיור ותיור אמורות להיות מוסדרות בתקנה כזו כאשר מטרת התקנה היא קודם כל להגיע לאזרח הפשוט, ואני מסכים עם זה.
רפי גלס: האזרח הפשוט הולך לערוך סיור בחו"ל, הוא משקיע כספים כעירבון וחס וחלילה שסוכנות תהיה חדלת פירעון כי אז האזרח יפסיד את כספו.
רפי גלס: במקרה של חברות סיור ותיור, במצב האופטימלי החברות מקבלות את הכספים לאחר ששים ימים ואולי שלושים ימים, אבל ודאי הם לא מקבלים את הכספים לפני ביצוע העסקה שזה לפני ביצוע הסיורים.
רפי גלס: לכן אני לא רואה סיבה הגיונית מדוע לחייב חברות שלא מקבלות כספים למפרע אלא לאחר ביצוע הנסיעה בסכום גבוה כמו 10,000 דולר, בפרט במצב הנוכחי כשכל כסף שחברות סיור ותיור יאלצו להשקיע בגין הערבות, זה אומר כליה לחברות האלה.
רפי גלס: מכל הסיבות האלה אני מבקש לבטל את התקנות לגבי חברות סיור ותיור ולא לאלץ אותן להשקיע כספי ערבות כשאין להן כספים לקנות לחם יבש שלא לדבר על לחם טרי.
גבי הורוביץ: לא מדובר ב10,000- דולר אלא מדובר בשלושים אלף דולר למשרד.
גבי הורוביץ: אם יש לנו רשת של סניפים, אנחנו צריכים לקחת – כמו שאדוני שאל, האם באמת כל משרד צריך להביא את הסכומים - שלושים או חמישים אלף דולר וזה אומר מכפלה מאחר שאנחנו יכולים להגיע למספרים אסטרונומיים.
גבי הורוביץ: חברת צבר למשל, שיש לה עשרים וכמה סניפים, לכאורה הייתה צריכה להגיע לסכומים של מאות אלפי דולרים.
גבי הורוביץ: כיוון שכך, קבעו תקרה.
גבי הורוביץ: כפי שקבעו תקרה בתיירות היוצאת, כך קבעו תקרה בתיירות הפנים.
גבי הורוביץ: ההבחנה בין תיירות יוצאת ותיירות פנים היא הבחנה היסטורית מושרשת, מאז ומתמיד הייתה, ויש לה גם הרבה הגיון, מפני שלמדינה יש אינטרס לעודד את תיירות הפנים ולכן היא מקילה על אותם משרדים שעוסקים פרופר אך ורק בתיירות פנים.
גבי הורוביץ: תיירות הפנים נותנת מקדמות וערבויות לבתי המלון דבר שלא קורה בתיירות היוצאת.
גבי הורוביץ: יש כאן בעצם כפל ערבויות כי תיירות הפנים נותנת ערבויות לספקים הישראלים בעוד שהספקים בחו"ל לא דורשים ערבויות מהישראלים כאן, והמארגנים גם הם לא דורשים.
גבי הורוביץ: לא נהוג לדרוש ערבויות.
גבי הורוביץ: אני גם מייצג מארגנים ואני יודע זאת היטב מהעבודה השוטפת שלי.
גבי הורוביץ: אני רוצה לחדד נקודה אחת.
גבי הורוביץ: נעזוב את הוויכוח אם זה שלושים או חמישים אלף דולר.
גבי הורוביץ: הרי גם יוסף פתאל מסכים שיש פה אמות מידה שונות כשמתייחסים לתיירות היוצאת ולתיירות הפנים ושיש בזה הגיון.
גבי הורוביץ: אמר קודם יוסף פתאל שאולי נעשה את הכל תחת מכנה משותף אחד ויהיה זה שלושים אלף דולר.
גבי הורוביץ: יכול להיות שהוא צודק.
גבי הורוביץ: אולי נלך על סכום של שלושים דולר, אבל אז תיפגע האפשרות שבאמת במקום שמשרד התיירות יתעסק עם העניין הזה, הסוכנים יזרמו לכיוון הקרן.
גבי הורוביץ: אנחנו נמצאים במשא ומתן עם ההתאחדות כדי להצטרף לקרן, ויש כוונה להצטרף לקרן וזה מה שאנחנו רוצים לעשות, אבל אני רוצה להדגיש נקודה אחת חשובה.
גבי הורוביץ: התקנות לכאורה מתוות שלושה מסלולים: מסלול אחד הוא ערבות במשרד התיירות, המסלול השני הוא הצטרפות לקרן של התאחדות סוכני הנסיעות, והמסלול השלישי הוא פוליסת ביטוח.
גבי הורוביץ: אדוני שאל קודם למה משרד התיירות צריך לעסוק בעניין הזה וכי נלך לקרן או לביטוח.
גבי הורוביץ: ביטוח כרגע זה לא אקטואלי כי אין עדיין חברת ביטוח שמסכימה להוציא פוליסה מתאימה בעניין הזה כשפוליסה שכזו צריכה להיות מאושרת על-ידי משרד התיירות והמפקח על הביטוח.
גבי הורוביץ: דהיינו, נשארנו עם אלטרנטיבה אחת – הקרן.
גבי הורוביץ: בתקנות של הקרן זה קיים, אבל אף אחד לא מדבר על זה, ומאחר שאדון פתאל העלה את הנושא הזה, גם אני אתייחס אליו.
גבי הורוביץ: כדי להיות חבר בקרן להבטחת כספי לקוחות, חובה להיות חבר בהתאחדות.
גבי הורוביץ: יש אמנם איזשהו סייג שאפשר לא להיות חבר בהתאחדות אבל אז מבקשים ממנו ערבויות פנטסטיות.
גבי הורוביץ: מי שחבר בהתאחדות, נדרש על כל משרד להעמיד אלפיים דולר.
גבי הורוביץ: מי שאינו חבר בהתאחדות, מבקשים ממנו מאה אלף דולר.
גבי הורוביץ: זאת אומרת, היום אנחנו נמצאים במצב שגם האלטרנטיבה שלכאורה קיימת, היא נחסמת.
אבי זיו: כדאי שתדעו שמה31- בדצמבר, הסוכן שכבר קיים עשרים ומשהו שנה, משלם ערבות בנקאית של 75 אלף דולר, בו בזמן שרוב האנשים שהוא מייצג אותם עד היום לא שילמו כאשר אחרי שלוש שנים הפסיקו את תשלום הערבות.
אבי זיו: ענף תיירות הפנים כל הזמן שילם ערבות.
אבי זיו: חברת קל שמר פתאל רוצה כל כך להשמיץ אותה, משלמת עד היום והערבות עוד לא פקעה.
אבי זיו: הערבות היא בגובה 75 אלף דולר והיא משלמת את הסכום הזה למשרד התיירות כי אלה היו התקנות עד היום.
אבי זיו: יוסף פתאל - כדי לעבות את הקרן, כדי ליצור מצב שתהיה קרן - לחץ שירימו אתה ערבויות לסוכני תיירות הפנים וזאת כדי שחברת קל תשלם היום 280 אלף דולר ולא 75 אלף דולר.
אבי זיו: לחברת קל במקרה יש גם חברת בת שעוסקת בתיירות יוצאת ויש לה ערבות בקרן, ולכן אני לא מבין על מה מתלונן מר פתאל אבל כפי שאני מבין הוא רצה לבוא לכאן ולהשמיץ אותנו.
אבי זיו: הענף הזה של התיירות היוצאת עם החאפרים שמוכרים מתחת לשולחן ומעל השולחן נסמכים על סוכני נסיעות.
אבי זיו: רובם לא מסוגלים לקנות כרטיס או שירותי קרקע בלי שסוכני נסיעות מורשים עוזרים להם בזה.
אבי זיו: אני מציע שיוסף פתאל יעשה סדר בביתו וקודם כל יגרום למצב שסוכני הנסיעות המורשים והמכובדים לא ימכרו לחאפרים ויגרמו ללקוחות הצרכנים שלא לקבל את המוצר אותו רכשו.
אבי זיו: גם אני מקבל את ההצעה.
אבי זיו: אם ליוסף פתאל יש בעיה עם הערבות של תיירות הפנים, שיקטין גם בתיירות היוצאת לסכום של שלושים אלף דולר.
אבי זיו: לגבי ההבדל בין תיירות פנים לתיירות יוצאת.
אבי זיו: יש הבדל גדול גם בסכומים.
אבי זיו: חבילה ממוצעת של תיירות פנים עולה 1,200 שקלים וחבילה ממוצעת בתיירות היוצאת היא הרבה יותר גבוהה, שלא לדבר על איש עסקים שטס ושוהה במלון שלושים יום, אז הסכום מגיע לאלפי דולרים אם לא עשרות אלפי דולרים.
אבי זיו: אפשר לבדוק ולראות שמחיר חבילת תיירות פנים ממוצעת היא 1,200 שקלים.
אבי זיו: כחלק מהחבילה הזאת, ישנם בתי מלון וישנם מבצעים שהלקוח משלם במלון ולא אצלנו כאשר אני מקבל את העמלה מהמלון.
אבי זיו: זאת אומרת, הלקוח לא משלם לי אגורה.
אבי זיו: יש מקרים שהלקוח משלם לי מקדמה על-מנת להבטיח לפחות יום אחד שאם הוא לא יגיע, המלון ירצה את הכסף של דמי הביטול ויתר התשלום עבור העסקה מתבצע במלון עצמו.
אבי זיו: דהיינו, במקרה הטוב אני מקבל שליש כשחלק מזה זו עמלה שלי, ואת כל היתרה משלמים בבתי המלון.
אבי זיו: זאת אומרת, יש הבדל עצום ופערים עצומים בין תיירות פנים לבין תיירות יוצאת וכך היה מאז ומתמיד.
אבי זיו: אני הייתי רוצה לקרוא לוועדה להקטין את סכום הערבות שמשרד התיירות מבקש משלושים אלף דולר לסכום נמוך יותר.
אבי זיו: כאמור, אני לא מבין למה אני משלם 75 אלף דולר ועכשיו רוצים שאשלם 280 אלף דולר.
יוסף פתאל: אנחנו כסוכני נסיעות היינו שמחים להיפטר מכל הנושא של הערבות.
יוסף פתאל: יוצא כאן כאילו אני נציג הצרכנים, וזה נכון במידה רבה.
יוסף פתאל: מהרגע שלקחנו את הצעת החוק של חברת הכנסת נעמי חזן שהייתה הצעה לגילוי נאות בשיווק חבילות תיור לחו"ל והכנסנו אותה כנספח, והצרכנים ביקשו הרבה יותר מבחינת ערבות כאשר הייתה צריכה להיות ערבות בנקאית כמעט על כל שובר, אבל הגענו למספרים האלה והתכנסנו סביבם.
יוסף פתאל: הממשלה שלחה אותנו להשקיע כספים פרטיים ולהקים את הקרן ובקרן הזאת אנחנו אמורים לצבור כשלושה מיליון דולר בה בשעה שצברנו רק מיליון דולר אחד.
יוסף פתאל: סוכן משלם 1,500 דולר במזומן ומקבל ערבות של 125 אלף דולר.
יוסף פתאל: מהשנה השלישית ואילך – אני אגיע לסוף – הוא נותן רק ערבות של 6,000 דולר ומקבל ערבות של 125 אלף דולר כי זו ערבות הדדית.
יוסף פתאל: אנחנו הצענו לנהוג כך גם לגבי תיירות פנים.
יוסף פתאל: לגבי הנושא של חשיפה.
יוסף פתאל: נאמרו כאן דברים שבמקרה הטוב הם לא מדויקים.
יוסף פתאל: סוכני נסיעות משלמים ערבות של 250 אלף דולר לחברות התעופה.
יוסף פתאל: הם משלמים כל 15 לחודש.
יוסף פתאל: בודקים להם את המאזנים כל שלוש שנים.
יוסף פתאל: לגבי הנושא של הערבויות.
יוסף פתאל: לא הייתה לי בעיה עם ההנחה הזו אם זה לא היה פוגע בהצטרפות של השאר למסגרת הזאת כי מה שקורה בפועל הוא שהם לא מצטרפים.
יוסף פתאל: או לחילופין מה שיקרה הוא שהם יצטרפו לתעודת תיירות פנים וימכרו תיירות חוץ.
יוסף פתאל: מספר מר זיו שיש לו חברת בת, ואני אומר שלפני הישיבה התקשרתי למשרד בלוד ורכשתי חבילה, הזמנתי אותה, מזה מתעלמים.
יוסף פתאל: מדובר בעשר חברות כאשר לחברת קל יש כ15- סניפים.
יוסף פתאל: הוא מספר בגאווה גדולה על ערבות של 75 אלף דולר, אבל אנחנו בסך הכל אומרים שהסכום של ה280- אלף דולר צריך התקרה לגבי תיירות הפנים.
יוסף פתאל: עמדת הפתיחה שלנו היא שכולם צריכים להיות שווים כי אנחנו יודעים שבפועל כולם מוכרים גם תיירות יוצאת, גם תיירות נכנסת וגם תיירות פנים.
יוסף פתאל: אני רוצה להתריע ולומר שמבחינת הקרן הנושא הזה הוא קרדינלי.
יוסף פתאל: אין לנו בעיה או רצון דווקא לדחוף אותם לקרן אלא ההפך.
אברהם פורז: אני אקיים את הדיון הבא יחד עם אנשי משרד התעשייה והמסחר על-מנת שיחידת הפיקוח שלהם תהיה המשטרה שלכם.
אברהם פורז: לא כל משרד ממשלתי צריך מערכת תביעה ואכיפה.
אברהם פורז: חוק הגנת הצרכן הוא חוק שחל על הרבה מאוד נושאים, גם על נושאים חקלאיים , גם על נושאים תיירותיים, גם על נושאים תחבורתיים וגם על כל נושא אחר.
אברהם פורז: עכשיו אנחנו מגיעים לשלב הבא, שלב הערבויות.
אברהם פורז: אני לא רוצה לשנות כרגע את הסידור הזה שנקבע של 125 אלף דולר כפול עד תקרה של 700 אלף דולר, אבל במקביל צריך לוודא אחת משתיים: לגבי משרד נסיעות, גם אם הוא עוסק בתיירות פנים, הוא לא יכול לעסוק בתיירות חוץ אלא אם כן הוא יצטרף לקרן של תיירות חוץ.
אברהם פורז: תבדקי את החוק ותאמרי לי האם מישהו שקיבל רשיון לתיירות פנים ומתחיל למכור תיירות חוץ עובר עבירה או לא.