GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יעל ייטב: אנחנו סבורים שמעבר להסכמי המיסוי שכבר נקבעו ואני חושבת שאני מביעה כאן את הדעה של כל משרד האוצר.
יעל ייטב: ..
אברהם פורז: הרי לא נחייב אתכם לעשות את זה .
אברהם פורז: זו רק אופציה.
יעל ייטב: כן, אבל יש לנו את האופציות ואת ההסמכות גם בפקודת מס הכנסה.
יעל ייטב: פה יש הוראה שיש לה השלכות.
יעל ייטב: בדרך כלל, בנסיבות כאלה אנחנו לא עושים הסדרי מס מאוחדים מעבר להסדרים שכבר נעשו וניתנו פה הסדרים מפליגים.
יעל ייטב: להזכירכם: חבות מס רכישה.
יעל ייטב: מצאנו פה מנגנון שלא טוטל.
יעל ייטב: עשינו פה הסדר מאוד מקיף שלא קיים.
אברהם פורז: הייתי מוכן להתעמק בטיעון, אבל מאחר שהעניין הוא אופציה לשר האוצר, אינני מחייב אותו לקבוע ונדמה לי שצריך אישור של גוף פרלמנטרי.
אברהם פורז: אני לא רוצה שתתקלו בקשיים ואחר כך תבואו לי לפה עם שלוש קריאות לכנסת.
יעל ייטב: אם ניתקל בקשיים, אז נבוא לכנסת ונבקש.
אברהם פורז: אתם רוצים להסתייג?
אברהם פורז: אתם תוכלו להגיש הסתייגות.
יעל ייטב: אז אני מבקשת.
אתי בנדלר: אדוני היושב ראש, יתכן שהגשת ההסתייגות תעכב את הנחת החוק עד ליום שני, מאחר שאני לא בטוחה שהשר יהיה זמין לחתום על ההסתייגות.
אברהם פורז: אם משרד האוצר רוצה לעכב את תהליכי החקיקה, זו זכותו המלאה.
אברהם פורז: מי אני שאפריע לו בכך?
אדוארד בלאו: גם משרד התשתיות מסכים לעיכוב תהליכי החקיקה ככל שידרש, ובלבד שהתוצר הסופי יהיה טוב.
אברהם פורז: עדיף לעשות חוק טוב באיחור מאשר חוק רע מהר.
אברהם פורז: בואו נעבור לנושאים הבאים: "2.
אברהם פורז: הועדה לא דנה בסעיף 78(ב) להצעת החוק, שנוסחו המעודכן הוא: (ב) מי שמספק את רוב שירותי המים הנצרכים בתחום החברה, תאגיד השולט בו או תאגיד בשליטתו, לא ירכוש ולא יחזיק אמצעי שליטה בחברה שהוא מספק את רוב המים הנצרכים בתחומה".
אברהם פורז: גברת הקר, זה סעיף טוב?
תמר הקר: היו שני סעיפים שהיו קשורים לחברת מקורות, מי שמספק את רוב שירותי המים הנצרכים בתחום החברה.
תמר הקר: הסעיף הראשון, סעיף 25 שדן באיסור...
אתי בנדלר: באיסור עסקאות אחרות עם ספק מים.
אתי בנדלר: סליחה, על מה אתם מדברים?
אברהם פורז: הסדרי מיסוי מיוחדים יהיו בתקנות.
אתי בנדלר: לקבוע זה בתקנות, מה קרה?
אתי בנדלר: ברור שזה בתקנה.
משה אבנון: השאלה מה הקורא חושב...
אתי בנדלר: הקורא, אם הוא יחשוב בלי להכיר את כללי החקיקה והפרשנות של החוקים, תהיה לו בעיה.
תמר הקר: היו שני סעיפים כאשר הסעיף האחד אמר שחברה שהוקמה לפי החוק הזה לא יכולה בעצם להתקשר עם ספק המים של הרשות המקומית ולהעביר אליו בעצם את ביצוע תפקידיה, שהוא יהיה מעין קבלן משנה שלה.
תמר הקר: הסעיף הזה, לאחר שאושר בסיבוב הראשון נתבקשה רביזיה והוא למעשה בוטל.
אברהם פורז: נותן אפשרות למקורות כן להתמודד.
אתי בנדלר: יש שתי הסתייגויות בעניין הזה, אחת שלך ואחת של חבר הכנסת צבי הנדל.
אתי בנדלר: על כל פנים, בחוק עצמו אין איסור על עסקאות עם מקורות.
אברהם פורז: מה עמדת הממשלה?
תמר הקר: לא זה מה שעומד עכשיו לדיון.
דוידה לחמן-מסר: קמה ממשלה חדשה ואנחנו מסתכלות האחת על השניה ואמרנו שצריך לדבר עם השרים ולהביא לידיעתם.
אברהם פורז: אני מציע לכם, אם זה חשוב לכם, אל תתנו לי להיות פה ה"דון קישוט" היחיד.
אברהם פורז: אני מציע ששר האוצר יצטרף להסתייגות שלי.
אברהם פורז: אני נגד זה שמקורות תהיה בעסק הזה.
אברהם פורז: בכל מקרה, אנחנו מאפשרים פה לגבי הסתייגויות קיימות להצטרף.
אברהם פורז: אני לא אאפשר להביא הסתייגויות כמו בוועדת כספים, מבלי שאני יודע.
אברהם פורז: אבל הסתייגות שכבר נדונה פה ונתקבלה לגביה הכרעה ומי שרוצה להצטרף אליה גם על מנת להיות חלק וגם לעזור בקידומה, אני אבין אותו.
אברהם פורז: אם שר האוצר ירצה להצטרף להסתייגות שלי, אני לא אתנגד.
תמר הקר: היה עוד סעיף שקשור לספק המים והוא סעיף שמדבר על האם הוא יכול לרכוש את מניות החבר ובעצם להיכנס לבעלות בחברה.
תמר הקר: הסעיף הזה, בלהט הרביזיה, לא העמדנו אותו לדיון והוא נשאר סעיף פתוח ושכחנו לחזור אליו.
תמר הקר: למעשה עכשיו צריך להכריע...
אברהם פורז: איזה סעיף זה?
תמר הקר: סעיף 78(ב) או סעיף 2 בהצעות החוק.
אברהם פורז: במילים אחרות, חברת מקורות לא יכולה להשתמש בתאגיד מים או ביוב של עירייה.
דוידה לחמן-מסר: יש בזה הגיון ואני רוצה להסביר: חברת מקורות תבצע את הפעילות עבור התאגיד וזה אפשר.
דוידה לחמן-מסר: אבל לבוא ולומר שהיא יכולה להיות התאגיד העירוני והיא התאגיד הארצי באותה נשימה עם רשות המים הארצית, זה דבר שלא מתקבל על הדעת.
אברהם פורז: חברת הכנסת רונן, מקובלים עליך הדברים?
נחמה רונן: כן.
אברהם פורז: אם כך, אנחנו מאשרים את הסעיף הזה.
ישעיהו בן-יהונתן: אני סגן מנהל המכס ואני באתי לכאן להביע את דעת המשרד...
אברהם פורז: זה נושא סגור.
אברהם פורז: אתה יכול ללכת בחזרה לעבודתך.
אתי בנדלר: אם לשר האוצר יש הסתייגויות על ההסדר של הוועדה, שיואילו עוד היום להעביר לי הסתייגות לסעיף הזה.
אברהם פורז: רבותיי, בואו נתקדם.
תמר הקר: סעיף 21 מדבר על מקרה שבו החברה לא יכולה לתפקד יותר ויש לו סמכות לקבוע הוראות לעניין רצף מתן שירותי המים והביוב.
תמר הקר: היתה הרגשה שיש כאן חסר, שהסעיף לא דן במקרה שבו מונה לחברה כונס נכסים מפרק או מפרק זמני ואת זה אנחנו הוספנו כאן, בסעיף 21(א) ובסעיף 21(ג), שמדבר על העברת זכויות החברה בנכסים.
תמר הקר: הסעיף האחרון מדבר על הפונקציות שיועברו מהרשות המקומית לחברה.
תמר הקר: בהצעת החוק אנחנו מבחינים בין פעילות חיונית, שזה שירותי מים וביוב לבין פעילות נוספת שיש אופציה לרשות המקומית אם להעביר אותה או לא להעביר אותה לחברה.
תמר הקר: בין היתר, שם נמצא נושא הניקוז והתיעול.
אברהם פורז: זאת אומרת שלא חייבים להעביר את זה.
תמר הקר: לא חייבים, אבל, אם מחליטים להעביר, התברר שיש חסר בניסוח בהצעת החוק שברגע שמעבירים, הרשות המקומית פטורה גם מהחובות שלה והיא גם אז לא יכולה לגבות כמובן תשלומים על כך אלא כל הסמכויות האלה עוברות לחברה.
תמר הקר: זה מתקשר גם.
תמר הקר: ..
אתי בנדלר: אני רק רוצה להעיר שבנוסח הקיים, לא היה ברור שאסור לרשויות המקומיות לגבות תשלומי חובה גם עבור הפעילות החיונית מרגע שהיא הועברה ולכן אנחנו הוספנו כאן בפירוש: החל ביום תחילת פעילות החברה תהיה כל אחת מן הרשויות המקומיות שבתחום החברה, להלן הרשות.
אתי בנדלר: משוחררת מחובותיה להנפקת שירותי מים ושירותי ביוב וכן מחובותיה לביצוע פעילות.
אתי בנדלר: .. ויינטלו ממנה סמכויותיה על פי כל דין בכל הנוגע לאספקתם, וכאן התוספת: ולהטלה ולגביה של תשלומי חובה בקשר אליהם.
נחמה רונן: אני רוצה להבין, מה המשמעות לגבי רשויות הניקוז, שיש 5 או 7 כאלה?
תמר הקר: זה לא מבטל אותן.
תמר הקר: רשויות הניקוז הן בדרך כלל במועצות אזוריות ולא בתחום העירייה.
דוד עמר: למה?
דוידה לחמן-מסר: פה מדובר על רשות מקומית שהקימה תאגיד ורוצה לעביר לו את פונקציית הניקוז.
דוידה לחמן-מסר: לעירייה יש פונקציה של ניקוז.
דוידה לחמן-מסר: מקום שיש רשות ניקוז, אז לא לוקחים את הסמכויות וכל התפקידים שלה.
דוידה לחמן-מסר: במקום שיש גם לעירייה סמכויות ניקוז וחובות לעניין ניקוז ויש את הקשר, היא יכולה להעביר את זה לתאגיד המים ואז האחריות עליו להתקשר עם תאגיד הניקוז.
אברהם פורז: מר בלאו, מה רצית לומר?
אברהם פורז: אני מברך אותך לרגל כניסתך לתפקיד החדש.
אברהם פורז: מה תפקידך במשרד התשתיות?
אדוארד בלאו: ראש מטה השר.
אדוארד בלאו: רציתי לומר שהחוק הזה הוא חוק גדול מאוד והמטרה שלו ודאי ראויה.
אדוארד בלאו: מה שהוסבר לשר בעניין של החוק הזה, זה שמהרגע שעלה הרעיון לחוקק אותו והתחילו להתגבש הדעות ועד היום, חלו שינויים בהרכבי הסמכויות בין משרדי הממשלה השונים וחלק מהדברים שישנם היום בחוק, שתאמו את הרכב הסמכויות שזה התחיל, כבר איננו תואם היום.
אדוארד בלאו: מצד שני, אין טעם שאחרי שהוועדה עבדה כל כך קשה והגיע לסיום העניין יעצר.
אדוארד בלאו: אז כל מה שהשר אומר זה אחד מהשניים: אם יושב ראש הוועדה רוצה להעביר במהירות את החוק הזה בקריאה שניה ושלישית, אין לו התנגדות.
אברהם פורז: אני מציע שזה מה שנעשה.
אדוארד בלאו: אבל, אם יושב ראש הוועדה לא חושב שיש דחיפות מיוחדת בסיום החוק הזה דווקא לפני הפגרה או תוך כדי או מיד אחרי, השר ירצה לשוחח עם יושב ראש הוועדה.
אברהם פורז: אני רוצה להגיד לך שהעברת תחומי אחריות משר לשר היא תמיד אפשרית בהחלטת ממשלה.
אברהם פורז: זאת אומרת, גם אחרי שהחוק יעבור ותהיה החלטה של הממשלה שהאחריות תהיה במשרד התשתיות.
דוידה לחמן-מסר: יש סמכויות מסויימות לעניין חוק המים שעברו לפני שתי ממשלות, כשהחוק הזה נחתם ולכן זה לא דבר חדש.
אדוארד בלאו: את האחריות המיניסטריאלית השר כבר קיבל.
אדוארד בלאו: אלא מה, בחוק יש דברים של חובת הכרעה והתייעצות שנבנו על יסוד המצב הקודם של סמכויות מים.
אברהם פורז: תמיד אפשר להגיש עוד תיקון.
אברהם פורז: אני לא רוצה לעכב את הדברים אנחנו מושכים את זה המון זמן.
אברהם פורז: אני מודה לך מר בלאו.
משה אבנון: על פניו, הדברים שכתובים כאן לא נראים לנו בעייתים.
משה אבנון: אבל, זה הגיע אלי רק הבוקר ולכן אני מבקש לעכב את זה למספר ימים כדי שנוכל לבדוק את זה.
אברהם פורז: גם אני ראיתי את זה רק הבוקר והצלחתי איך שהוא להתאפס.
אברהם פורז: אני לא עוסק בזה כל ימי.
משה אבנון: כאשר ביתי התגייסה לצבא היא קיבלה כעבור שישה ימים רב-טוראי.
משה אבנון: אמרתי לה: לי לקח שנה, טירונות חצי שנה וכולי ועד שנתנו לי רב-טוראי יצאה לי הנשמה.
משה אבנון: לך נתנו אחרי שישה ימים.
משה אבנון: אתה יודע מה היא אמרה לי?
משה אבנון: יש מוכשרים יותר ויש מוכשרים פחות.
דוידה לחמן-מסר: אדוני, אפשר להגיד משהו לפרוטוקול?
דוידה לחמן-מסר: אני רוצה להסביר משהו: החוק הזה הוא חוק חדשני והוא חוק חשוב.
דוידה לחמן-מסר: לך יש פרפורי בטן ולי יש פרפורי בטן.
דוידה לחמן-מסר: לאוצר יש פחות.
דוידה לחמן-מסר: משרד התשתיות עוד רק למד אותו.
דוידה לחמן-מסר: יחד עם זאת, הושלמה פה מלאכת חקיקה ענפה ובאמת אנחנו אסירי תודה ליושב ראש שמצא זמן ורצון ונכונות להוציא חוק טוב יותר ממה שהממשלה הביאה בפניו.
דוידה לחמן-מסר: יחד עם זאת, אני בטוחה שעיני כולנו תהיינה פקוחות ולכן החוק הזה צריך לעבור.
דוידה לחמן-מסר: במידה ונמצא ליקויים, גם הממשלה תוכל ליזום וגם חברי כנסת שמכירים.
אברהם פורז: גברת לחמן-מסר אני מודה לך.
אברהם פורז: אנחנו, בהסכמתה של חברת הכנסת רונן, מעבירים את זה לקריאה שניה ושלישית.
דוד עמר: אז בשביל מה הזמנת אותי?
אברהם פורז: אני מצטער.
דוד עמר: החוק לא יעבור.
דוד עמר: החוק כולו עוסק בשלטון מקומי.
אברהם פורז: ישבתי אתכם שעות.
דוד עמר: לא ישבת אתנו.
אברהם פורז: החוק הזה נדון עשרות שעות.
אברהם פורז: אנחנו מאשרים את כל הסעיפים שהובאו עכשיו לדיון בוועדה.
אברהם פורז: על סדר יומנו שלוש הצעות חוק: הצעת חוק שעות עבודה ומנוחה (תיקון – עבודה בימי מנוחה בחנות של אגודה שיתופית), של חבר הכנסת מנחם פרוש.
אברהם פורז: אני לא רואה אותו פה.
אברהם פורז: החוק אומר כך: "תיקון סעיף 9א' – 1.
אברהם פורז: בחוק שעות עבודה ומנוחה, התשי"א-1951, בסעיף 9א בסעיף קטן (ב) אחרי "במפעל תעשיה של האגודה" יבוא "ולא יעבוד חבר האגודה או אדם אחר בחנות השייכת לאגודה".
אברהם פורז: יש מישהו שרוצה להתייחס לדברים האלה?
מיכאל אטלן: הממשלה תומכת בהצעת החוק הזאת.
מיכאל אטלן: המטרה העיקרית של ההצעה הזו היא לעגן בחוק את המצב המשפטי הקיים, כפי שהוא עולה מחוות הדעת של היועץ המשפטי לממשלה הקודם, מיקי בן-יאיר, שאומר שאין שום הגיון לפרש את החוק בצורה כזו שיוצרת אפליה בין חנות שהיא באגודה שיתופית לבין חנות במקום אחר.
מיכאל אטלן: הקניונים מחוץ לעיר, הפעילות שלהם פוגעת בשיוויון, לפחות בהתאגדויות העסקיות של מרכזי הקניות במרכזי הערים.
מיכאל אטלן: גם במשרד העבודה יש תלונות של לשכות המסחר.
מיכאל אטלן: ..
אברהם פורז: אני לא בטוח שהמניע של המציע הן התלונות של לשכות המסחר.
מיכאל אטלן: אני לא מדבר על המניע של המציע אלא על השיקולים של הממשלה.
מיכאל אטלן: העיקרון של השיוויון היה בפירוש שיקול מרכזי בהחלטת הממשלה, שחזרה ודנה על זה אתמול או שלשום.
שי סומך: אני ממשרד המשפטים ואני רוצה לדייק בדברים: הממשלה באמת תומכת בהצעת החוק, אבל יש פסק דין של בית הדין האזורי לעבודה שקובע שעל פי החוק היום, אין איסור על חבר של אגודה שיתופית לעבוד ביום שבת.
שי סומך: על סמך פסק הדין הזה, החליט היועץ המשפטי לממשלה להגיש ערעור.
שי סומך: אבל, נכון לעכשיו, כל עוד יש את פסק הדין של בית הדין האזורי לעבודה, המצב המשפטי הקיים הוא שמותר לעבוד בשבת.
אברהם פורז: אז אולי קודם צריך לשנות את החוק או.
יעקב מזרחי: אני מייצג את התנועה הקיבוצית.
יעקב מזרחי: אנחנו חושבים שתיקון החוק היום, לאור הניסיון ככל שנעשה להקים איזו שהיא ממשלת אחדות ולהפוך קרעים בעם, לא בא במקומו ולא זו העת.
יעקב מזרחי: החוק הזה תוקן בשנת 1969 ובעצם הועמד לפני הכנסת בשנת 1966.
יעקב מזרחי: היה מספיק זמן גם אז וגם ב-25 השנים שעברו מאז, לנסות ולתקן אותו.
יעקב מזרחי: שינוי של הסטטוס-קוו היום, לגבי כל מי שמרים את דגל הסטטוס-קוו גבוה וזריית עוד פירוד בעם על הרקע של החנויות של האגודות השיתופיות ואני רוצה להבהיר כאן, שלא מדובר בקניונים הגדולים.
יעקב מזרחי: זה צריך להיות ברור.
יעקב מזרחי: בקניונים הגדולים כמעט ואין חנויות בבעלות אגודות שיתופיות.
יעקב מזרחי: מדובר פה על חנויות קטנות, שנמצאות בקיבוצים ובמושבים שנמצאים בפריפריה ושם נעשה מסחר, אם בבגדים בקיבוץ צרעה ואם בדברים אחרים ובטח שאסור "להלביש" את כל הנושא של הקניונים ומלחמת הסחר על הסיפור הזה.
רבקה מקובר: אדוני טועה.
יעקב מזרחי: אולי אני טועה, אבל אני בטח לא מטעה.
יעקב מזרחי: הקניונים אינם חנויות שבבעלות הקיבוצים.
יעקב מזרחי: אם יש שם חנות שבבעלות הקיבוצים, אז החוק הזה חל עליה.
יעקב מזרחי: אני רוצה להעיר את תשומת לב הוועדה, להשלכות שיש לחיקוק חוק פלילי.
יעקב מזרחי: זה חוק שיש לו סנקציות פליליות ובעצם אכיפת שבת על ידי חוק שיש בו סנקציה פלילית, צריך לחשוב מה זה עושה מבחינת שינוי הסטטוס-קוו ועל ההשלכות שיש לדבר הזה על כל מרקם היחסים במדינה הזאת.
יעקב מזרחי: יש לנו פסיקה.
יעקב מזרחי: אנשים אולי מכירים כאן
יעקב מזרחי: את הפסיקה שבו קובע בית הדין לעבודה, לא בהקשר שהוזכר כאן, שלא הוכחה מידת יהדותו של הנתבע לצורך פסק הדין הזה.
יעקב מזרחי: אני חושב שההשלכות כאן הן ברורות.
יעקב מזרחי: אולי נעשה כאן איזה מהלך קטן כדי לאכוף את השבת, אבל איזה שהוא מהלך גדול בנושא של זריית קרע בעם.
יעקב מזרחי: אם נתחיל לעבוד על נושא מי הוא יהודי בכל שאלה שתעלה בנושא אכיפת החוק הזה, אז אני לא יודע אנא אנו באים ומה הרווח שיוצא למביא החוק הזה.
יעקב מזרחי: אני לא מדבר על ההשלכות של המלחמה בין הפקחים הדרוזים לחברי הקיבוצים והמושבים וההשלכות שיש לכל הדברים האלה ועל המרקם העדין של היחסים שלנו כאן.
יעקב מזרחי: אני חושב שאין שום צורך ומטרה לאכוף את החוק הזה היום.
יעקב מזרחי: צריך לחכות עם זה עד שיווצרו התנאים המתאימים.
אברהם פורז: עד שתהיה הצהרה שבאמת זקוקה לקולות החרדים.
אברהם פורז: תגיד את זה.
יעקב מזרחי: גם זה, בוודאי.
יעקב מזרחי: אני הייתי מציע לוועדה לשקול בכובד ראש את הנחיצות של הדבר הזה.
יעקב מזרחי: מדובר פה על חנויות ספורות בפריפריה ברובן.
יעקב מזרחי: לא זו מטרת החוק.
יעקב מזרחי: ההילה של הקניונים הגדולים היא לא...
אברהם פורז: אמרת את זה כבר, אני מודה לך.
אברהם פורז: מר בירנבאום, בבקשה.
אברהם בירנבאום: ארגוני הצרכנים בישראל תומכים בהצעה וזאת משום שאחד היסודות של מדינה דמוקרטית, ליברלית, היא השיוויון בפני החוק.
אברהם בירנבאום: לא יעלה על הדעת שיתירו לחנויות של הקיבוצים את אשר אוסרים עלינו ואפילו מטילים עלינו קנסות מנהליים כבדים, אם אנחנו מפרים את החוק.
אברהם בירנבאום: 5000 שקלים על עבירה ראשונה ועל עבירה חוזרת 10,000 שקלים.
אברהם בירנבאום: וכאן אני חייב לתקן את נציג הקיבוצים: כאשר חוקק החוק, בשנת 1969, לא העלה המחוקק על דעתו, שיתכן שהקיבוצים יעברו על החוק.
אברהם בירנבאום: מה משמע?
אברהם בירנבאום: הם קיבלו את הקרקע שלנו, את קרקע הלאום, כדי לפתח במקום חקלאות, למטרות חקלאות בלבד.
אברהם בירנבאום: בניגוד לחוק, הם בנו על הקרקע החקלאית חנויות ועכשיו הם רוצים.
אברהם בירנבאום: ..
אברהם פורז: זה לא בכל המקרים.
אברהם פורז: בחלק גדול מהמקרים זה על פי תכנון.
אברהם בירנבאום: במרבית המקרים.
אברהם בירנבאום: אני קורא לאנשי הקיבוצים שיתחרו בנו במחיר, בטיב, בשירות, אבל לא יעלה על הדעת שהיתרון היחסי שלהם יהיה אך ורק שהם פתוחים בשעה שאנחנו חייבים להיות סגורים.
אברהם בירנבאום: אני חייב להוסיף משפט אחד: אתם הרי סוציאליסטים.
נעמי חזן: נו באמת.
אברהם בירנבאום: אתם יודעים שחוק שעות עבודה ומנוחה הוא חוק סוציאלי ממדרגה ראשונה, שקובע שלשכירים ולסוחרים יהיה יום מנוחה שבועי של 36 שעות רצופות.
אברהם בירנבאום: גם אנחנו, גברתי חברת הכנסת, רוצים לנוח ביום המנוחה השבועי שלנו, כאשר נשותינו השכירות אינן עובדות, כאשר ילדינו אינם בבית הספר.
נעמי חזן: עכשיו אתה פוגע בפמיניזם.
אברהם בירנבאום: למה?
אברהם בירנבאום: אנחנו רוצים להיות בחיק משפחותינו.
נעמי חזן: יש גם סוחרות.
אברהם בירנבאום: יש משני המינים ואני מסכים עם חברת הכנסת, אך הלשון היא לשון זכר.
אברהם בירנבאום: לכן אני אומר בשפה העברית שיש זבניות בחנויות, יש סוחרות אם כי פחות מאשר סוחרים וזו עובדה סטטיסטית וגם הן רוצות לנוח בחיק משפחתן כאשר בעליהן השכירים אינם עוברים וכאשר ילדיהם אינם בבתי הספר.
אברהם בירנבאום: מדוע זה לא מגיע לנו?
אברהם פורז: מר בירנבאום, הסברת את עמדתך הסבר היטב.
רבקה מקובר: אני מבקשת להתייחס לשלוש נקודות.
רבקה מקובר: ..
אברהם פורז: את האחראית על אכיפת חוק שעות המנוחה במשרד העבודה והרווחה.
אברהם פורז: אני שואל: פסק הדין הזה לגבי אגודה שיתופית שאין לה דעת אז גם חברה בעצם אין לה דעת או שותפות?
מיכאל אטלן: זה נושא מורכב באמת, זה לא פשוט.
אברהם פורז: אבל ההיגיון המשפטי שלי אומר שאם לאגודה שיתופית אין דעת אז גם לחברה אין דעת, לא?
מיכאל אטלן: יכול להיות.
מיכאל אטלן: שניהם תאגידים וזו אותה פרובלמטיקה.
אברהם פורז: אולי שותפות אפשר לומר שהיא הסדר בתחום המשפט...
מיכאל אטלן: תאגיד הוא באמת ישות משפטית נפרדת.
אברהם פורז: ישנה בעיה רצינית מאוד.
אברהם פורז: תדע לך, כל זכאי חוק השבות שאינם יהודים לפי ההלכה, אי אפשר להרשיע אותם לפי החוק הזה אם הם יפתחו חנויות אפילו באמצע ירושלים.
בנימין אלון: שאלה לסדר: יש פה שלושה חוקים שונים, ואז אתה בודק כל חוק?
אברהם פורז: מדברים על כל החוקים ונראה בהמשך.
בנימין אלון: נגיע גם להצעות החוק האחרות?
אברהם פורז: אתה יכול לצאת לרבע שעה.
אברהם פורז: תחזור בעוד רבע שעה.
רבקה מקובר: אני רוצה להתייחס לשלוש נקודות: נקודה ראשונה – הנושא הזה שמדבר על חנויות שנמצאות בתוך הקיבוץ וזה זניח, פסה מן העולם.
רבקה מקובר: אני אומרת לך את זה בדוק ומנוסה, שבכל מרכז קניות, אם זה בגן שמואל שמדובר שם לפחות ב-20 חנויות, יש 2,3, חנויות ששייכות לאגודה שיתופית, אם זה בגעש, אם זה בשפיים, אם זה באלונים.
רבקה מקובר: בכל המקומות האלה נמצאות חנויות שמשלמות מסים ומשלמות מע"מ...
יעקב מזרחי: - - -
רבקה מקובר: בכל המקומות האלה, זה דבר שאפשר להוכיח אותו ואפשר לומר את השמות, זאת לא בעיה, נמצאות חנויות של קיבוצים.
רבקה מקובר: מה שקורה הוא, שכאשר אוכפים את החוק באותו קניון, יש 2,3 חנויות שהן בעצם מעל לחוק ואי אפשר לגעת בהן.
רבקה מקובר: זה דבר שלכל הדעות, בלי שום קשר לנושא דתי זה או אחר, לא יעלה על הדעת.
רבקה מקובר: דבר שני, לגבי נושא היהדות: נושא היהדות רלוונטי בחוק הזה משום שבחוק שעות עבודה ומנוחה נקבע שהמעסיק חייב לתת יום מנוחה.
רבקה מקובר: זה תפקידו של המעסיק ולא תפקידו של העובד.
רבקה מקובר: וכדי לדעת איזה יום מנוחה לתת, משום שבמדינה נקבע שיום המנוחה של יהודי הוא שבת, הוא חייב לדעת מה לאומו של אותו אדם שהוא רוצה לתת לו יום חופש.
אברהם פורז: לאום או דת?
רבקה מקובר: סליחה, את דתו, כי אחרת הוא לא יוכל לתת לו.
רבקה מקובר: זה לא יהדות לצורך נישואין וגירושין וכל הדברים האלה.
רבקה מקובר: זה דבר טכני שהמעביד צריך לדעת כדי לדעת איך לכלכל את מעשיו משום שהוא עובר על החוק...
אברהם פורז: מה את עושה כשאת מוצאת אדם שעלה מחבר המדינות, שלפי ההלכה הוא לא יהודי והוא פותח חנות בשבת?
אברהם פורז: מה דעתכם לגביו?
רבקה מקובר: לגבי פתיחת חנות בשבת, יש גם קשר לגבי המקום שהוא פותח.
רבקה מקובר: זה תלוי במספר התושבים במקום.
רבקה מקובר: אם רוב התושבים יהודים, אז הוא לא יוכל לפתוח חנות, בלי קשר לדתו וללאומיותו.
רבקה מקובר: היו"ר אברהם פורז: אז אם ביפו ערבי פותח את החנות בשבת.
רבקה מקובר: רבקה מקובר: אז אין שום בעיה.
רבקה מקובר: היו"ר אברהם פורז: למה?
רבקה מקובר: תל-אביב יפו היא גוף מוניציפאלי אחד.
רבקה מקובר: רבקה מקובר: אבל צריך לבדוק באזור של יפו...
רבקה מקובר: היו"ר אברהם פורז: מה יבדקו?
רבקה מקובר: ברחוב, בשכונה?
רבקה מקובר: נעמי חזן: איפה כתוב בחוק שהרכב התושבים...
רבקה מקובר: מיכאל אטלן: זו שאלה משפטית.
רבקה מקובר: השאלה המשפטית התעוררה רק לאחרונה ועוד אי אפשר לומר שיש פסיקה מפותחת.
רבקה מקובר: .
רבקה מקובר: היו"ר אברהם פורז: החוק הזה הוא קצת פרובלמטי.
רבקה מקובר: רבקה מקובר: מאוד.
רבקה מקובר: מיכאל אטלן: אי אפשר לומר שיש פסיקה מפותחת שאפשר לבוא ולקבוע קביעות ברורות.
רבקה מקובר: אפשר רק לומר דבר אחד: הכלל הידוע הוא שיגידו שתמיד ההגדרה של יהדות לצורך כל חוק תיבחן בנפרד.
רבקה מקובר: פה יש לנו חוק סוציאלי ואני יכול…יעקב מזרחי: לחוק הזה יש סנקציה פלילית.
רבקה מקובר: הפרשנות שלו היא פלילית.
רבקה מקובר: מיכאל אטלן: גם זה יישקל.
רבקה מקובר: נכון, במקרה של ספק, הספק יוכרע לטובת הנאשם אבל גם הנסיבות ישקלו.
רבקה מקובר: אם למשל הנסיבות יהיו של מצב שבו המעביד מנצל את אי הוודאות הזאת כדי פגוע בזכויות, אני מניח שבית הדין ימצא כל דרך לתת פירוש מרחיב למונח של יהדות.
רבקה מקובר: חבל לנו לעשות ספקולציות.
רבקה מקובר: זה הנושא שהוא עדין בוסר בשביל להתייחס לזה...
רבקה מקובר: היו"ר אברהם פורז: כל החוק הזה הוא מאוד פרובלמטי במתכונת שהוא הולך לפי הדת.
רבקה מקובר: נגיד שלגבי עיר אתה לא יכול, כי לפי זה גם במזרח ירושלים צריך להיות סגור, כי רוב תושבי ירושלים הם יהודים.
רבקה מקובר: מיכאל אטלן: פה אנחנו מדברים על התיקון שהרחיב בעצם מאיסור העסקת עובדים לאיסור.
רבקה מקובר: ...
רבקה מקובר: השינוי הוא לא בסטטוס-קוו אלא השנוי הוא במציאות.
רבקה מקובר: כלומר, מי שיצר את השינוי, זו ההתפתחות החדשה.
רבקה מקובר: השאלה היא: מה עם הערכים הליברלים והשיוויונים של המדינה, כאשר יש פה חוק שמתעלמים ממנו ומתעלמים מאותן נקודות של שיוויון, שבדרך כלל אנחנו אמונים עליהן, רק בגלל שהוא לא נוח.
רבקה מקובר: אז שישנו את החוק.
רבקה מקובר: היו"ר אברהם פורז: אני רוצה לומר לכם דבר אחד, מר בירנבאום, בכל מקום בעולם פעם הכל היה סגור והיום הכל פתוח.
רבקה מקובר: תיסע היום לניו-יורק, ללונדון ותראה שכל בתי הכל-בו הגדולים שפעם היו סגורים בימי ראשון, פתוחים.
רבקה מקובר: אני מסכים שיש בעיה לבעל החנות הקטנה שרוצה לנוח יום בשבוע.
רבקה מקובר: מיכאל אטלן: אני חייתי את ילדותי בצרפת והיה לנו קושי, בגלל שהיינו שומרי מצות, בימי שבת כשבתי הספר פעלו...
רבקה מקובר: היו"ר אברהם פורז: תלך היום בפאריז, בגלרי לפאייט, הכל פתוח.
רבקה מקובר: מיכאל אטלן: לא רק שגם במדינות המערב העיקרון של יום המנוחה הלאומי הוא מקובל, אלא גם שהמקור של קביעת אותו יום לאומי שהוא דתי בעצם, גם שם הוא מקובל.
רבקה מקובר: אנחנו יותר ליברלים ממדינות העולם בזה שאנחנו מתחשבים במיעוט הלא יהודי.
רבקה מקובר: בצרפת אין שום התחשבות במיעוט הלא נוצרי.
רבקה מקובר: אברהם בירנבאום: אדוני היושב ראש, אם מעודדים עבודה בשבת, מדוע רק על סוחרים?
רבקה מקובר: מדוע גם לא לשכירים?
רבקה מקובר: היו"ר אברהם פורז: עוד מעט נגיע גם לזה.
רבקה מקובר: חבר הכנסת קליינר ולאחריו חבר הכנסת פריצקי.
רבקה מקובר: מיכאל קליינר: אם לא מפעילים את השכל הישר זה באמת קשה, אבל כשבוחנים את החוק רואים שגם המחוקק היה ער לשאלה של יושב ראש הוועדה ולכן התייחס לא רק לערים אלא גם לרובעים.
רבקה מקובר: זאת אומרת רובע ורבע.
רבקה מקובר: יש ברובע רבע, זה אפשרי.
רבקה מקובר: אני באמת חושב שהסוגיה היא לא רק סוגיה דתית, אם כי אני מודה ומתוודה שאני אתמוך בחוק של פרוש כי הוא צודק, הוא מונע אפליה וחשוב לי לשמור על הציוויון היהודי של מדינת ישראל ואני אומר את זה כיהודי לא דתי, אני יהודי חילוני.
רבקה מקובר: אני רוצה לומר שזה לא רק עניין דתי.
רבקה מקובר: כן עסקים בשבת, לא עסקים בשבת.
רבקה מקובר: אני מכיר את השכונה הכי חרדית בתל-אביב שקוראים לה רמת אביב ג', הקניון הזה, שלא פותחים אותו בשבת יותר קרוב אלי.
רבקה מקובר: אני יכול להגיע לקניון ברגל.
רבקה מקובר: משום מה אמרו, קניון, כפיה דתית, שערוריה, איך לא יפתח בשבת ויפשוט את הרגל.
רבקה מקובר: הקניון סגור בשבת והקניון משגשג והתושבים של רמת אביב ג' או של רמת אביב ב' בעצם, שהם האוכלוסיה הכי פחות דתית בארץ, מאושרים.
רבקה מקובר: תגיד להם לפתוח את הקניון בשבת, הם יגידו: חס ושלום.
רבקה מקובר: אלוהים יברך.
רבקה מקובר: הם אפילו אומרים אלוהים.
רבקה מקובר: הם אומרים: יש אלוהים והם כולם מברכים.
רבקה מקובר: השאלה היא באמת לגבי האפליה.
רבקה מקובר: השאלה לגבי הסוחרים הקטנים, שהקיבוצים פותחים להם קניון מחוץ לערים והורסים להם את העסקים.
רבקה מקובר: נעמי חזן: אנחנו נתנגד לחוק.
רבקה מקובר: יהיו הצבעות היום?
רבקה מקובר: היו"ר אברהם פורז: אני לא חושב, כי המציע איננו.
רבקה מקובר: נעמי חזן: אחרת הייתי צריכה לבקש פה התייעצות סיעתית, משום שזה נושא כל כך כבד.
רבקה מקובר: אנחנו נתנגד לחוק הזה.
רבקה מקובר: זה ניסיון להפר את הסטטוס-קוו.
רבקה מקובר: אין שום סיבה לערער את כל ההווי הישראלי שהתפתח עם חוק או בלי חוק.
רבקה מקובר: לאנשים צריכה להיות אפשרות לבחור כיצד הם מבלים את היום החופשי שלהם ומהו היום החופשי שלהם.
רבקה מקובר: זו הצעת חוק קנטרנית ואני יודעת מה המטרה שלה, אבל אני לא חייבת להתרגש מזה ובפירוש לא אתמוך בזה.
רבקה מקובר: יוסף פריצקי: אדוני היושב ראש, הצעת החוק הזו, שברור למה באה, של חבר הכנסת מאיר פרוש, מביאה שוב את הפרובלמטיקה של יום מנוחה שבועי, של ההסדר שצריך להיות אחת ולתמיד ראוי והגון במדינת ישראל, להסדרתו של יום מנוחה שבועי.
רבקה מקובר: אני מעלה הצעת חוק לקריאה טרומית ואני מסתכל על חבר הכנסת קליינר.
רבקה מקובר: דבר ראשון, אני חושב שראוי שמדינת ישראל תקבע את השבת כיום המנוחה הלאומי שלה, אפילו אם טעמיו דתיים.
רבקה מקובר: כך דרך אגב הדבר בארצות הברית.
רבקה מקובר: יש הבדל עצום בין קביעת יום המנוחה הלאומי ובין ההסדרים הפנימיים מה עושים ביום המנוחה הלאומי, כאשר יש דברים ברורים שלא עושים, כאשר יש דברים שכן עושים וכאשר יש דברים שמניחים לקהילה המקומית להחליט מה היא עושה ומה היא לא עושה.
רבקה מקובר: למשל, ביום המנוחה הלאומי, אני מניח שכולנו מסכימים שבתי ספר לא צריכים לפעול, שמשרדי ממשלה לא צריכים לפעול, שרשויות מקומיות לא צריכות לפעול, שמפעלי תעשיה וחרושת לא צריכים לפעול.
רבקה מקובר: מספיק מזהמים את האוויר שישה ימים בשבוע,
רבקה מקובר: למעט שירות בטחוני שהשר הכריז עליו וכולי, גם אם כולנו רוצים יום מסוים בשבוע.
רבקה מקובר: יש דברים שלטעמי צריכים לפעול ביום מנוחה.
רבקה מקובר: תחבורה ציבורית בהיקף מצומצם, ברכבים שאינם מזהמים אוויר צריכה לפעול.
רבקה מקובר: למה?
רבקה מקובר: משה גפני: בהצעתך אין שום סייג?
רבקה מקובר: יוסף פריצקי: בהצעתי אין שום סייג ואקבל כל סייג שלא יהיה.
רבקה מקובר: אומר לך למה אין סייג, כי אני מניח שלשר יש שכל ואם ההצעה הזאת תקבע את זה, הוא יוכל לעשות את הדברים האלה ולהוציא רשיונות.
רבקה מקובר: אני אקבל כל הערה לגופו של עניין, למה?
רבקה מקובר: כי יש תחבורה ציבורית בשבת למשל רק לעשירים.
רבקה מקובר: למי שיש כסף לקחת טקסי ספיישל, הוא נוסע לים.
רבקה מקובר: למי שאין כסף, הוא לא יכול לנסוע לים.
רבקה מקובר: זה דבר רע, זה דבר מפלה, זה דבר לא נכון ולא ראוי.
רבקה מקובר: למה אנחנו שבויים בסרטי האימה האלה?
רבקה מקובר: אני רוצה לפנות אל האנשים שומרי התורה, אני פונה אלייך מתוך הערכה ואת יודעת שיש לי הערכה, תגידי לי: מה זה חשוב, אדם שמקבל קנס של 5000 שקל מתקרב ליהדות או מתרחק מהיהדות?
רבקה מקובר: אני שואל אותך שאלה אמיתית.
רבקה מקובר: רבקה מקובר: אם יום המנוחה היה יום שלישי והיינו נותנים לו קנס, זה קשור ליהדות?
רבקה מקובר: בגלל שקבעו את זה כשבת, אז...
רבקה מקובר: אברהם בירנבאום: אנחנו עובדים 68 שעות בשבוע, למה לא מגיע לנו לנוח?
רבקה מקובר: יוסף פריצקי: אדון בירנבאום, מגיע לך לנוח תמיד.