GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אתי בנדלר: מכוח החזקה שבסעיף קטן (ב): "פרסומת למוצר שאינו מוצר טבק או לעסק או לפעילות, שנעשה בה שימוש בשם מסחרי או במותג של מוצר טבק, רואים בה פרסומת עקיפה כל עוד לא הוכח אחרת.
אתי בנדלר: "     	ואז גם כאן יש סייג – "(ג) הוראות סעיפים קטנים (א) ו-(ב) לא יחולו על מוצר שאינו מוצר טבק או על עסק או פעילות, שהם בעלי שם זהה או דומה לשם מסחרי או למותג של מוצר טבק, ולא על פרסומת למוצר, לעסק או לפעילות כאמור, אם מתקיימים לגביהם תנאים אלה".
אתי בנדלר: אומרת עכשיו גברת מישר – אני חוששת שבדמותו של הקאובוי ישתמשו גם לפרסומת למוצרים אחרים, למשל לחולצה.
אתי בנדלר: ערן אדמון:     	אבל הקאובוי היה זמן רב לפני הסיגריות.
אתי בנדלר: אתי בנדלר:     	זה מה שאני מנסה להסביר.
אתי בנדלר: ולכאורה, התרנו את זה משום שהקאובוי שווק בישראל לפני, אז בואו נראה מתי מותר להשתמש בקאובוי על חולצה, ואם בכלל, אחרי תחילת החוק.
אתי בנדלר: אילנה מישר:     	בפרסומת לחולצה.
אתי בנדלר: יצחק גאגולה:     	אני הגשתי הסתייגות.
אתי בנדלר: היו"ר אברהם פורז:     	עכשיו אנחנו דנים בכל מחדש.
אתי בנדלר: אתי בנדלר:     	ההסתייגות שלך לא התקבלה לעניין הזה.
אתי בנדלר: היו"ר אברהם פורז:     	אנחנו נקבע עכשיו את דעת הרוב.
אתי בנדלר: אם תרצה להסתייג – תוכל להסתייג.
אתי בנדלר: הכל חזר לוועדה, חוזר עכשיו כאילו לא היתה קריאה שנייה.
אתי בנדלר: אתי בנדלר:     	באיזה תנאים יהיה מותר להשתמש בקאובוי על חולצה, לצורך העניין הזה, או במילה גולף על גבי חולצה, וכדומה?
אתי בנדלר: "(1) המוצר, העסק או הפעילות שווקו או היו קיימים בישראל ביום תחילתו של תיקון מס' 2;"     	דהיינו, אם מכרו חולצות עם קאובוי, ניתן יהיה להמשיך למכור אותן.
אתי בנדלר: אי אפשר היה להוציא עכשיו מוצר חדש שלא היה על גביו קאובוי.
אתי בנדלר: "(2) המוצר, העסק או הפעילות האמורים מוצגים בפרסומת באופן שונה בעיקרו ממותגו של מוצר        הטבק, או שהמותג של מוצר הטבק מוצג על גבי המוצר, שאינו מוצר טבק, באופן שאינו בולט         לעין".
אתי בנדלר: דהיינו, אחת משתיים: או שמשנים את דמות הקאובוי כדי שלא יזהו זאת עם הסיגריות, או שתהיה את ההטבעה של החולצה, בהנחה ששווקו קודם חולצות עם קאובוי, עם הטבעה של אותו קאובוי קטן, בפינה, שזה לא יהווה פרסומת מהלכת.
אתי בנדלר: אחר כך יש למשל את הסעיף של החסות וכיוצא באלה.
אתי בנדלר: באה ההסתייגות שאני חוזרת ואומרת שאני לא מבינה מבחינה משפטית מה היא מנסה לומר, ואומרת: אם הרחבתם, אז אל תשתמשו בהרחבות, או משהו כזה.
אתי בנדלר: אילנה מישר:     	מותר להשתמש בהרחבות, אבל רק לדברים שמותרים לפרסומת ישירה לסיגריות, למשל מתן חסות על פי ההצעה כאן מותרת, אפשר לפרסם מתן חסות בעיתונים – אין הגבלות על פרסומת בעיתונים.
אתי בנדלר: חברות הטבק  יוכלו לעשות זאת, אבל הן לא יוכלו לעשות את הפרסומת הזאת למתן החסות בטלוויזיה, לא יוכלו לשדר את מתן החסות בשלטי חוץ, אלא במקומות מותרים.
אתי בנדלר: תמר גוז'נסקי:     	יש לי שאלה משפטית.
אתי בנדלר: אם יש סעיפים 1, 2, 7,  10 – האם אנחנו צריכים לכתוב שסעיף 7 מוסיף על סעיף 3?
אתי בנדלר: האם זה לא מובן מאליו שאם הסעיפים הולכים זה אחר זה, כל אחד מוסיף משהו?
אתי בנדלר: האם זה לא מעצם היגיון של חקיקה שאם פירטת בסעיף 7 משהו, הכוונה שלך שזה לא במקום סעיף 2?
אתי בנדלר: אם היית רוצה שיהיה במקום סעיף 2, היית מוחקת את סעיף 2.
אתי בנדלר: אילנה מישר:     	נכון.
אתי בנדלר: בהחלט זאת פרשנות אפשרית.
אתי בנדלר: אני רק חוששת במצב עכשיו משום שהוגשה הסתייגות עם הנוסח שהוצע.
אתי בנדלר: ההסתייגות התקבלה.
אתי בנדלר: כעת, אם יבטלו אותה, ישתמשו בכל המהלך הזה כדי לתת פרשנות אחרת.
אתי בנדלר: היו"ר אברהם פורז:     	גברת מישר, הפתרון יהיה בדרך הבאה.
אתי בנדלר: יושב-ראש הוועדה, בהציגו את החוק בקריאה שנייה ושלישית, יסביר שהפרשנות היא כזאת שכשאתה יכול לעשות חסות, אתה יכול להגיד חסות אבל אתה לא יכול להפוך את זה לדבר העיקרי, זאת אומרת להעביר את החסות הזאת בטלוויזיה ובאמצעות זאת לעשות פרסומת עקיפה.
אתי בנדלר: אני אסביר זאת.
אתי בנדלר: אתי בנדלר:     	הבעיה שלך היא רק עם מתן חסות?
אתי בנדלר: היו"ר אברהם פורז:     	היא אומרת דבר כזה – את לא רוצה שהדבר האיזוטרי, ישתמשו בו שלא ממן העניין.
אתי בנדלר: בסוף יהיה תשדיר שנניח נותנים חסות לילדים נכים – מבוגרים תורמים – וזה משודר בטלוויזיה ומזכירים את השם של חברת הטבק כמה פעמים.
אתי בנדלר: את זה צריך למנוע.
אתי בנדלר: זה כתוב, חברת הכנסת גוז'נסקי לדעתי צודקת בפרשנות, אבל ככל שיש בעיה בפרשנות, אני אבהיר זאת בדברי ההסבר שלי במליאה.
אתי בנדלר: אילנה מישר:     	אני מבקשת לא רק להתייחס לפרשנות, אלא גם כן לפרסומת עקיפה אחרת – לכל סוגי הפרסומת העקיפה המותרת על פי סעיף 7א רבא, ולא רק למתן החסות.
אתי בנדלר: היו"ר אברהם פורז: 	מה את רוצה שנעשה?
אתי בנדלר: אתי בנדלר:     	לגבי הפרסומת העקיפה הסייגים הובהרו בחוק בצורה מאד ברורה.
אתי בנדלר: אילנה מישר:     	אבל מותר לעשות פרסומת לבגדים למשל, לטיולים, שהשם שלהם הוא שם של חברת טבק – שעונים.
אתי בנדלר: היו"ר אברהם פורז:     	גברת מישר, החיים הם יותר חזקים ממה שאת חושבת, כי  לפעמים שני גופים משתמשים באותו מותג, למשל טיים זה גם מגאזין וגם סיגריות.
אתי בנדלר: ערן אדמון: 	שרתון – גם בתי מלון וגם סיגריות.
אתי בנדלר: תמר גוז'נסקי:     	אבל יש הבדל בלוגו.
אתי בנדלר: אילנה מישר:     	אבל שם יש הבדל ברור ולא ידוע לנו לפחות על שום קשר מסחרי ביניהם.
אתי בנדלר: יש למשל שעון קאמל, שזה בבעלות של חברת טרופי, אבל אותו שם, אותו הלוגו.
אתי בנדלר: היו"ר אברהם פורז:     	בסדר, אבל זה איזוטרי.
אתי בנדלר: סגרתם את הסכר, עכשיו יכול להיות שמטפטפות כמה טיפות פה ושם, זו לא הבעיה – הסכר נסגר.
אתי בנדלר: עמוס האוזנר:     	אדוני היושב-ראש, לדעתי, סעיף (ג) כפי שהוא עבר הוא סעיף חמור.
אתי בנדלר: שר הבריאות הגיש לו הסתייגות.
אתי בנדלר: אתי בנדלר:     	אבל ההסתייגות לא התקבלה.
אתי בנדלר: עמוס האוזנר:     	סעיף 7א סעיף משנה (ג) – חשוב מאד למחוק את הסעיף הזה.
אתי בנדלר: זה הסעיף שאומר שמי שעשה עד היום פרסומת עקיפה, זאת אומרת הצליח לעקוף את האיסור שהיה על פרסומת לסיגריות, מהיום ולהבא אנחנו נותנים לו פרס.
אתי בנדלר: מהיום והלאה אנחנו אומרים: אתה תיתן לו פרס על כך שהוא עקף את החוק.
אתי בנדלר: תמר גוז'נסקי:     	קבענו בסעיף קטן (2) מגבלות.
אתי בנדלר: עמוס האוזנר:     	קבענו, אבל עדיין אנחנו נותנים לו פרס.
אתי בנדלר: תמר גוז'נסקי:     	שיהיה באופן שונה בעיקרו ממותגו של מוצר טבק.
אתי בנדלר: עמוס האוזנר:     	אבל את נותנת לו את הפרס על זה, את נותנת לו העדפה על אחרים, למה?
אתי בנדלר: תמר גוז'נסקי:     	אדוני, ניסינו לפשר בין הרצון שלנו לבין חופש העיסוק.
אתי בנדלר: עמוס האוזנר:     	לדעתי, זה סעיף לא חוקתי בכלל.
אתי בנדלר: היו"ר אברהם פורז:     	להיפך.
אתי בנדלר: אחרת זה לא חוקתי.
אתי בנדלר: עמוס האוזנר:     	זה סעיף שייפול בבג"ץ.
אתי בנדלר: אתי בנדלר:     	אני חושבת שבדיוק ההיפך.
אתי בנדלר: תמר גוז'נסקי:     	יש כאן החמרה.
אתי בנדלר: היו"ר אברהם פורז:     	יש כאן הקלה מסוימת לגבי מי שהשתמש בעבר.
אתי בנדלר: תמר גוז'נסקי:     	אבל יש גם החמרה.
אתי בנדלר: היו"ר אברהם פורז:     	באופן כללי יש החמרה, עם הקלה קטנה באמצע.
אתי בנדלר: הקלה, כי כל פעולה שהיתה לגיטימית בעבר ואתה פוגע בה...
אתי בנדלר: עמוס האוזנר:     	אבל אם תגיד שהיא לא היתה, מכיוון שפרסומת עקיפה – המטרה שלה היתה לעקוף איסור שאתה חוקקת.
אתי בנדלר: היו"ר אברהם פורז:     	מי אמר?
אתי בנדלר: לא נכון.
אתי בנדלר: עמוס האוזנר:     	כן, מכיוון שאתה חוקקת ב- 1983 הוראה שאמרה שפרסומת ישירה אסור לך לעשות.
אתי בנדלר: אז מה עשית, אתה היצרן?
אתי בנדלר: הלכת ועשית פרסומת עקיפה.
אתי בנדלר: היו"ר אברהם פורז:     	זה היה לגיטימי.
אתי בנדלר: עמוס האוזנר:     	אולי, אבל אתה לא צריך לתת פרס על כך – בין אם זה היה לגיטימי ובין אם לא.
אתי בנדלר: היו"ר אברהם פורז:     	אני לא נותן פרס.
אתי בנדלר: אני לא יכול לפגוע בזכויות קניין.
אתי בנדלר: תפסת מרובה לא תפסת.
אתי בנדלר: עמוס האוזנר:     	אני אומר לאדוני – הסעיף הזה הוא סעיף שדגל שחור מונח עליו מכיוון שנותנים כאן פרס.
אתי בנדלר: היו"ר אברהם פורז:     	נו, באמת.
אתי בנדלר: עמוס האוזנר:     	סליחה אדוני, אנחנו עוסקים כאן בנושא חמור.
אתי בנדלר: אנחנו לא יכולים להעביר סעיף שנותן פרס על כך.
אתי בנדלר: נעמי חזן:     	אנחנו דנו בסעיף הזה שעות ארוכות.
אתי בנדלר: בגלל הבעיה שנוצרה והחזרת החוק על פי סעיף 127, אני לא חושבת שנכון יהיה לפתוח כל סעיף שהיו עליו דיונים רבים, אלא להשאיר את זה כמות שהוא.
אתי בנדלר: היו"ר אברהם פורז:     	לא נפתח.
אתי בנדלר: יצחק גאגולה:     	אבל ההסתייגות שלי עברה.
אתי בנדלר: תמר גוז'נסקי:     	לא התקבלה.
אתי בנדלר: נעמי חזן:     	אני רק רוצה להזכיר ליושב ראש הוועדה ולוועדה הנכבדה ששתי הצעות חוק על איסור מכירת טבק לקטינים אושרו לקריאה ראשונה ועדיין לא הועברו, ואני רוצה להבין מדוע.
אתי בנדלר: כל העיסוק בחוק הזה – אני חוזרת ואומרת – נראה לי שולי לחלוטין בהשוואה לשתי הצעות החוק הללו, ואני לא מבינה את הדחייה.
אתי בנדלר: אנחנו שוב מדשדשים כאן על כל מיני דברים שדנו בהם ממש שעות אינספור, כאשר היתה החלטה מפורשת של הוועדה הזאת להעביר לקריאה ראשונה את שני החוקים.
אתי בנדלר: אני מבקשת לבדוק זאת בפרוטוקול.
אתי בנדלר: אתי בנדלר:     	אני אבדוק מיד בפרוטוקול.
אתי בנדלר: היו"ר אברהם פורז:     	בינתיים נתקדם.
אתי בנדלר: אני מציע לא לסטות מההחלטה הקודמת , להשאיר את זה כפי שזה ולא לפתוח את העניין.
אתי בנדלר: תמר גוז'נסקי:     	אתה רשאי להגיש הסתייגות.
אתי בנדלר: היו"ר אברהם פורז:     	ההסתייגות של שר הבריאות אז נפלה.
אתי בנדלר: יצחק גאגולה:     	ההסתייגות שלי התקבלה.
אתי בנדלר: אתי בנדלר:     	אולי יורשה לי להסביר מה קרה עם ההסתייגויות.
אתי בנדלר: לשר הבריאות היו מספר הסתייגויות לסעיף 7א החדש.
אתי בנדלר: הוא למשל הציע למחוק את סעיף קטן (ג), הוא הציע למחוק את סעיף קטן (ה), והסתייגות שלישית שלו היתה להוסיף אחרי סעיף קטן (ה) סעיף קטן (ו) חדש, שזוהי ההסתייגות שהתקבלה.
אתי בנדלר: ההסתייגות שלך היתה לסעיף קטן (ה) – למחוק את סעיף קטן (ה), והסתייגות זו לא...
אתי בנדלר: יצחק גאגולה:     	ו- (ג).
אתי בנדלר: אתי בנדלר:     	לא, יש לי כאן את ההסתייגויות.
אתי בנדלר: יצחק גאגולה:     	תבדקי בפרוטוקול מהמליאה ותראי.
אתי בנדלר: אתי בנדלר:     	לא, היתה טעות במליאה, לכן זה גם חזר.
אתי בנדלר: ההסתייגות שלך, בהתאם לגיליון התיקונים – יש לי כאן את גיליון התיקונים – היתה לסעיף קטן (ה) – במקום: שר הבריאות מציע, יבוא: שר הבריאות וחבר הכנסת יצחק גאגולה מציעים.
אתי בנדלר: יצחק גאגולה:     	על מה הצבענו במליאה לגבי סעיף קטן (ג), לגבי סעיף קטן (ה)?
אתי בנדלר: על מה הצבענו שההסתייגות שלי כן עברה?
אתי בנדלר: על כך שאני הסתייגתי מסעיף קטן (ג) ומסעיף קטן (ה) והדגשתי את זה בנאום שלי.
אתי בנדלר: על זה הצבענו וזה התקבל, ולכן יושב ראש הוועדה אברהם פורז לא רצה להמשיך את ההצבעה והוריד את זה חזרה לוועדה.
אתי בנדלר: אתי בנדלר:     	היתה טעות בהכרזות.
אתי בנדלר: יצחק גאגולה:     	תסתכלו בפרוטוקול.
אתי בנדלר: אתי בנדלר:     	אני יודעת מה כתוב בפרוטוקול, אבל זה לא תואם את העובדות.
אתי בנדלר: היו"ר אברהם פורז:     	עזוב את מה שהיה, זה לא משנה, ממילא הכל פתוח עכשיו.
אתי בנדלר: אנחנו נעלה את הצעתך מחדש ואם יהיה לה רוב – יהיה לה רוב, ואם לא – תסתייג שוב.
אתי בנדלר: אתי בנדלר:     	אני מבקשת לדעת למה בדיוק אדוני מסתייג.
אתי בנדלר: יצחק גאגולה:     	לסעיף קטן (ג) ולסעיף קטן (ה).
אתי בנדלר: היו"ר אברהם פורז:     	חבר הכנסת גאגולה, אם אתה יכול לחזור ולומר לנו מה בדיוק אתה רוצה שיהיה במהות.
אתי בנדלר: יצחק גאגולה:     	לבטל לגמרי את סעיף קטן (ג)  - על כל סעיפיו.
אתי בנדלר: תמר גוז'נסקי:     	גם את (ה).
אתי בנדלר: דוברת:     	על (ה) כבר הצבענו.
אתי בנדלר: תמר גוז'נסקי:     	אבל זה מה שהוא מציע, מותר לו להגיש הסתייגות.
אתי בנדלר: היו"ר אברהם פורז:     	מה זה (ג)?
אתי בנדלר: זה 7א.
אתי בנדלר: תמר גוז'נסקי:     	הוא מציע את (ג) ואת (ה) לבטל.
אתי בנדלר: לאה ורון:     	בסעיף 4?
אתי בנדלר: עמוס האוזנר:     	סעיף 7א.
אתי בנדלר: היו"ר אברהם פורז:     	אתה מציע את פסקה (ג) לבטל?
אתי בנדלר: יצחק גאגולה:     	כן, על שני הסעיפים – (1) ו- (2) ואת (ה).
אתי בנדלר: היו"ר אברהם פורז:     	חבר הכנסת גאגולה מציע לבטל את פסקה 7א(ג) ו- 7א(ה) – למחוק אותן.
אתי בנדלר: אני מציע להשאיר את הנוסח כפי שהוא.
אתי בנדלר: מי בעד הצעתי להשאיר את הנוסח?
אתי בנדלר: תמר גוז'נסקי:     	לי אין זכות הצבעה.
אתי בנדלר: ה צ ב ע ה בעד – 2 (חברי הכנסת א' פורז ונ' חזן) נגד – 1 (חבר הכנסת גאגולה) נמנעים – אין ההצעה להשאיר את הנוסח כפי שהוא בסעיף 7א(ג) ובסעיף 7א(ה) נתקבלה.
אתי בנדלר: היו"ר אברהם פורז:     	חבר הכנסת גאגולה, אתה עדיין רוצה הסתייגות?
אתי בנדלר: אתה תסתייג.
אתי בנדלר: עמוס האוזנר:     	אדוני היושב-ראש, האם יש טעם?
אתי בנדלר: שר הבריאות שוב יגיש הסתייגות ושוב העניין יחזור לפי סעיף 127.
אתי בנדלר: לא כדאי להתפשר ולהגיע לנוסח מוסכם לגבי הסעיף הזה, במקום שיחזור שוב לאדוני?
אתי בנדלר: היו"ר אברהם פורז:     	לא, לא.
אתי בנדלר: יצחק גאגולה:     	ואם אני רוצה לבקש רוויזיה,  אדוני היושב ראש, וגם התייעצות סיעתית, למרות שאין כאן חברים?
אתי בנדלר: היו"ר אברהם פורז:     	אם אתה רוצה התייעצות סיעתית – אין בעיה.
אתי בנדלר: תחליט מה שאתה רוצה.
אתי בנדלר: אתה הרי רוצה להילחם במכה.
אתי בנדלר: תבקש התייעצות, נדחה את זה לחודשיים עד לאחר הפגרה, אין לי בעיה.
אתי בנדלר: יצחק גאגולה:     	אני חושב שכל הנושא הזה הוא לא חינוכי ואני נגד זה.
אתי בנדלר: היו"ר אברהם פורז:     	אנחנו רוצים להתקדם כברת דרך ארוכה לכיוון הגבלות על הפרסום אבל לא איסור טוטאלי.
אתי בנדלר: יצחק גאגולה:     	אני חושב שלראות את הקאובוי הזה בצורה כזו או בצורה אחרת – לילד שרואה את זה זה לא משנה כל כך הרבה.
אתי בנדלר: אצלו משנה שהוא יכול להשתמש בטבק וכולי.
אתי בנדלר: היו"ר אברהם פורז:     	חבר הכנסת גאגולה, בשלב זה אנחנו רושמים הסתייגות מטעמך.
אתי בנדלר: אתה מבקש הסתייגות?
אתי בנדלר: יצחק גאגולה:     	כן.
אתי בנדלר: אתי בנדלר:     	למחוק שתי פסקאות – את (ג) ואת (ה).
אתי בנדלר: היו"ר אברהם פורז:     	האם יש עוד משהו שנותר לנו?
אתי בנדלר: ערן אדמון:     	ברשותך, יש כאן שני סעיפים שמדברים על פרסום.
אתי בנדלר: היו"ר אברהם פורז:     	האם אלה דברים שכבר דנו בהם?
אתי בנדלר: ערן אדמון:     	הובטח לתקן אותם ולא תיקנו אותם.
אתי בנדלר: היו"ר אברהם פורז:     	לא.
אתי בנדלר: אנחנו לא פותחים הכל מהתחלה.
אתי בנדלר: ערן אדמון:     	אני לא פותח שום דבר.
אתי בנדלר: אני מבקש להעיר ואחר כך תתייחסו לזה.
אתי בנדלר: על פי סעיף 2(2)(4א): "מדור או מוסף בעיתון המוקדש בעיקרו לספורט, לבידור או לבילוי;"     	אני אומר – על פי החוק הזה אתה יותר לא יכול לפרסם בעיתונות הישראלית מודעות סיגריות.
אתי בנדלר: תמר גוז'נסקי:     	אני אעזור לך, אני אמצא לך מקום.
אתי בנדלר: אתי בנדלר:     	דיברנו, היתה החלטה מפורשת של הוועדה.
אתי בנדלר: ערן אדמון:     	שמה?
אתי בנדלר: שלא מפרסמים יותר סיגריות בעיתונות הישראלית?
אתי בנדלר: תמר גוז'נסקי:     	לא אדוני.
אתי בנדלר: אנחנו נראה לך איפה מפרסמים.
אתי בנדלר: ערן אדמון:     	נקודה שנייה – בסעיף 8: "ובלבד שפרסומת שמקורה בחוץ לארץ לא יראו בה פרסומת אסורה לפי הוראות חוק זה, אם מהדרך שבה נעשתה הפרסומת עולה, כי היא לא כוונה בעיקרה לציבור בישראל.
אתי בנדלר: "     	אנחנו חוזרים על הטעות שלדעתי עשו לפני 12 שנה.
אתי בנדלר: אם אנחנו מאפשרים כאן לכל חברה בינלאומית לקחת את המודעות שלה שהופיעו במרוקו, ביוגוסלביה או במדריד – אותה מודעה, רק להוסיף אזהרה למטה, ולעומת זאת לפרסומאי הישראלי  אין כאן מה לעשות.
אתי בנדלר: היו"ר אברהם פורז:     	מר אדמון, זה טיעון מאד יפה, אבל זה לפתוח את כל העניין מחדש.
אתי בנדלר: ערן אדמון:     	הובטח לתת לי תשובה.
אתי בנדלר: זאת אומרת, אתם נותנים כאן אפשרות רק למפרסמים בחוץ לארץ לעבוד, לפרסומאי הישראלי אין כאן מה לעשות – שלא לדבר על המותג הישראלי.
אתי בנדלר: יצחק גאגולה:     	אומרים לו שיילך לחוץ לארץ ומשם הוא יפרסם.
אתי בנדלר: ערן אדמון:     	זאת אומרת, הולכים היום להכריח את הפרסומאי הישראלי לקחת מותג ישראלי, למכור אותו ללונדון, להציג אותו בכל מיני מקומות בעולם ולהחזיר אותו חזרה.
אתי בנדלר: הסעיף הזה לא ברור ואני מבקש להוסיף כאן לפחות: במדיה הישראלית, בנוסף למה שכתוב.
אתי בנדלר: היו"ר אברהם פורז:     	מר אדמון, העניין הוא שיש דברים שאנחנו לא יכולים לעצור.
אתי בנדלר: אנחנו לא יכולים לעצור אם מגיע עיתון מגאזין מחוץ לארץ – שיתלשו ממנו את הדפים, ואם יש ערוץ מסחרי שמשודר ברוסיה והוא מגיע לכאן והוא לא מכוון לציבור בארץ – הוא מיועד לכל הרוסים ושם אין מגבלות על פרסום לטבק - אנחנו לא יכולים לצנזר אותו או להחשיך כל פעם כשמופיעה פרסומת.
אתי בנדלר: אנחנו כאן פשוט נסוגים מול המציאות, מתוך ריאליזם.
אתי בנדלר: מצד שני, אנחנו לא רוצים שגורמים ישראליים יעסקו בפרסום.
אתי בנדלר: חיים צדוק:     	יש לי שתי הערות – האחת נוגעת לעניין שהעלה מר אדמון.
אתי בנדלר: אני חושב שהחשש שהוא הביע – אפשר להסיר אותו אולי על ידי תיקון קל באותה תוספת לסעיף 13, כלומר סעיף 8.     	אני מקבל שאי אפשר לצנזר או לחתוך מודעות משבועונים או מעיתונים אחרים שבאים מחוץ לארץ.
אתי בנדלר: החשש שנשמע מדבריו הוא שהסעיף הזה אולי יאפשר להעתיק פרסומת מחוץ לארץ ולהפוך אותה לפרסומת ישראלית, תוך התעלמות...
אתי בנדלר: היו"ר אברהם פורז:     	איך?
אתי בנדלר: תן דוגמה.
אתי בנדלר: תמר גוז'נסקי:     	אם יתרגמו אותה לעברית – היא פסולה.
אתי בנדלר: ערן אדמון:     	לא.
אתי בנדלר: לא יתרגמו לעברית.
אתי בנדלר: חיים צדוק:     	לא יתרגמו, יעתיקו אותה.
אתי בנדלר: ערן אדמון:     	קח מודעה של סיגריות מרלבורו, כפי שהיא מופיעה ב- NEW YORK TIMES...
אתי בנדלר: היו"ר אברהם פורז:     	ואיפה היא תופיע?
אתי בנדלר: ערן אדמון:     	בישראל.
אתי בנדלר: היו"ר אברהם פורז:     	באיזה עיתון?
אתי בנדלר: ערן אדמון:     	מעריב, ידיעות.
אתי בנדלר: היו"ר אברהם פורז:     	זה מכוון – כי היא לא כוונה בעיקרה לציבור בישראל.
אתי בנדלר: חיים צדוק:     	אני רוצה להציע תיקון הנוסח.
אתי בנדלר: אני לא מציע למחוק את זה מפני שיש לכך הצדקה.
אתי בנדלר: אני מציע לכתוב כך: ובלבד שפרסומת מחוץ לארץ – למחוק את המילה "שמקורה" - לא יראו בה פרסומת אסורה לפי הוראות חוק זה, אם היא לא כוונה בעיקרה לציבור בישראל.
אתי בנדלר: עמוס האוזנר:     	אז מי יוכיח?
אתי בנדלר: היו"ר אברהם פורז:     	אז מה ההבדל?
אתי בנדלר: תמר גוז'נסקי:     	מה ההבדל?
אתי בנדלר: להיפך, "שמקורה" זה יותר טוב כי אולי חזרו והדפיסו אותה בארץ.
אתי בנדלר: היו"ר אברהם פורז:     	ברגע שמדפיסים בארץ זה לא חוקי.
חיים צדוק: אני עוד רוצה לבקש מהיושב ראש שיביע את דעתו ואת המשמעות שהוא, בשם הוועדה, מייחס לסעיף הזה.
אברהם פורז: מר צדוק, אני רוצה להסביר – בטלוויזיה בכבלים בארץ אסור לשדר פרסומת.
אברהם פורז: בסדר, בלי פרסומת, אתה משלם דמי מנוי.
אברהם פורז: ובכל זאת, מה אתה עושה אם אתה מעביר דרך לוויינים שידור ישיר של CNN ושם יש פרסומת.
תמר גוז'נסקי: בערוץ 8 בחוץ לארץ יש פרסומת, בערוץ 8 בארץ אין פרסומת.
אברהם פורז: חברת הכנסת גוז'נסקי, את יודעת שכל פירצה קוראת לכל מיני אנשים.
אברהם פורז: הפירצה הזאת קראה לכך שיש היום אפשרות בכל מיני ערוצים לעשות אותם מכוונים רק לישראל, ובשלב מסוים בזמן הפרסומות עושים "טריק" ולכן תמצאו למשל ב- MTV ובערוצים הרוסיים פרסומת שכולה מכוונת לישראל.
ערן אדמון: גם ב- CNN.
אברהם פורז: אני לא יודע אם זה רק לישראל.
ערן אדמון: אפשרי.
אברהם פורז: אולי.
דוברת: גם בערוצים הרוסיים.
אברהם פורז: המועצה לכבלים עומדת לטפל בכך ואנחנו נטפל בזה במסגרת חוק הבזק, אבל נעזוב את הטלוויזיה.
ערן אדמון: זה לא כתוב.
ערן אדמון: להכניס כאן מדיה...
אברהם פורז: זה לא כתוב, זאת המטרה.
אתי בנדלר: מה זה מדיה?
ערן אדמון: מדיה זה עיתון.
אתי בנדלר: אבל הוא מדבר גם על שידורי טלוויזיה.
ערן אדמון: נשיונל ג'יאוגרפיק זה עיתון.
אברהם פורז: זה גם עיתון אבל זה גם מגאזין.
אברהם פורז: המטרה שלנו, שמה שנעשה שלא למטרות ישראליות, למטרות אחרות – ואצלנו זה BY PRODUCT, אנחנו אחת מ-100 מדינות שמקבלות את זה - לא נעשה דין מיוחד, לא נחתוך את העיתונים.
אברהם פורז: אבל, אם הכוונה היא רק עבורנו, זה בלתי אפשרי.
אברהם פורז: אני אבקש מגברתי לקרוא שוב את הסעיף, לדעתי הוא עונה.
חיים צדוק: החשש הוא שיכולה להיות כאן פירצה שיפרסמו מודעה שנתפרסמה בטיים בחוץ-לארץ, לא בטיים מהדורה לישראל – בטיים אמריקני או אירופי - ואת אותה מודעה יעתיקו לעיתון ישראלי ויוסיפו את האזהרה.
תמר גוז'נסקי: אבל זה מיועד לישראל.
תמר גוז'נסקי: בעיתון בישראל זה מיועד לישראלים, לא?
חיים צדוק: אני מבקש דבר אחד – שיביאו בחשבון את החשש הזה שמר אדמון מציג אותו, אני מרגיש שיש בזה ממש ושיבדקו אם הנוסח חוסם את האפשרות.
אברהם פורז: מר צדוק, כשנאמר "כי היא לא כוונה בעיקרה לציבור בישראל", משמע שכל אותם פרסומים שמיועדים בעיקרם להפצה בארץ, זה אסור שם.
תמר גוז'נסקי: זה לא חשוב מה השפה.
חיים צדוק: אני הצעתי נוסח, אני מבקש לשקול אותו מבחינה משפטית גרידא, מפני שלגופו של עניין אין מחלוקת, אין כוונה שאנחנו נגזור עמודים מתוך הטיים שמגיע לישראל.
אתי בנדלר: האם אדוני מוכן לחזור על הנוסח המוצע?
תמר גוז'נסקי: הוא רוצה למחוק את המילה "שמקורה".
חיים צדוק: אפשר פשוט להסתפק בכך שאומרים: ובלבד שפרסומת מחוץ לישראל, לא יראו בה פרסומת אסורה לפי הוראות חוק זה, אם היא לא כוונה בעיקרה לציבור בישראל.
תמר גוז'נסקי: אני רוצה שיהיה ברור.
תמר גוז'נסקי: מקורה בחוץ לארץ זה אומר שמקור המודעה היה אנגלי ובכלל פרסמו את זה, רק הביאו את זה לארץ.
תמר גוז'נסקי: לכן המילה "מקורה" מאד חשובה.
תמר גוז'נסקי: אני לא רוצה שהפרסומת נעשתה בחוץ לארץ, המקור שלה הוא בחוץ לארץ.
תמר גוז'נסקי: המילה "מקורה" היא מחמירה.
אתי בנדלר: הנוסח כאן הרבה יותר מחמיר, וגם הדרך שבה נעשתה הפרסומת זה הרבה יותר מחמיר.
אברהם פורז: אני השתכנעתי.
אברהם פורז: אנחנו נשאיר את הנוסח הנוכחי, זה לדעתי עונה ואני אבהיר בנאום שזאת כוונתנו.
חיים צדוק: אני מבקש להעיר הערה לסעיף 7.
חיים צדוק: סעיף 7 הוא סעיף הקובלנה הפרטית.
חיים צדוק: אני מוכרח לספר את ההיסטוריה.
נעמי חזן: סליחה, אני חייבת לצאת לנשיאות ואני ביקשתי הסתייגות.
אתי בנדלר: הסתייגות לסעיף שלא נדון כאן כרגע, אז אני מבקשת לדון בזה.
אתי בנדלר: מדובר על סעיף 2 לתיקון שמתקן את סעיף 3 לחוק העיקרי.
נעמי חזן: אני מציעה להוסיף סיפה לסעיף 2(1) – שמיועדים לילדים ובני נוער עד גיל 18.
אברהם פורז: את לא יכולה להישאר כאן עוד כמה דקות?
נעמי חזן: יש לי ישיבת נשיאות בשעה 12:00 והיושב ראש איננו.
אתי בנדלר: אני אציג את הצעת התיקון שלה.
אתי בנדלר: סעיף 3 לחוק העיקרי דן באיסור פרסומת באמצעים מסוימים, אוסר באופן טוטאלי פרסומת לרבות פרסומת עקיפה, בכל מיני צורות.
אתי בנדלר: אחת הצורות היא היום, לפי פסקה (3) בכל הקרנה פומבית ובהתאם לסעיף 2(1) להצעת החוק, בסופה יבוא: "הקרנה פומבית או הצגה, פסטיבל או אירוע פומביים".
אתי בנדלר: חברת הכנסת חזן מבקשת לסייג את זה שזה יהיה אסור רק אם אותם: הקרנה, או הצגה, או פסטיבל, או אירוע פומביים מיועדים בעיקר לילדים עד גיל 18.
תמר גוז'נסקי: אדוני, אני רוצה להזכיר לך שאנחנו חוזרים אחורה.
אברהם פורז: אנחנו נגד זה.
אברהם פורז: נכון, חבר הכנסת גאגולה?
יצחק גאגולה: נכון.
אברהם פורז: אנחנו דוחים את זה.
אברהם פורז: תרשמי לה הסתייגות.
חיים צדוק: כאשר הצעת חוק זו עלתה בקריאה טרומית, היה בנוסח סעיף של קובלנה פרטית.
חיים צדוק: שר המשפטים שלל את הסעיף הזה, התנגד לו, אמר שהוא יציע לכנסת לא לקבל את החוק בגלל הסעיף הזה.
חיים צדוק: אחר כך הוא הגיע להבנה עם חברת הכנסת גוז'נסקי שהסעיף הזה לא ייכלל, ומאז ועד הישיבות האחרונות של הוועדה, הוועדה פעלה מתוך הנחה שההבנה הזאת קיימת וחברת הכנסת גוז'נסקי היתה נאמנה להבנה שהיתה לה עם שר המשפטים.
תמר גוז'נסקי: זה לא מחייב את היושב-ראש.
חיים צדוק: הסעיף הזה נכנס באחת הישיבות של הוועדה ושר המשפטים רשם הסתייגות.
אברהם פורז: האמנם?
עמוס האוזנר: רשם הסתייגות וחזר בו מן ההסתייגות.
חיים צדוק: שר המשפטים, תוך כדי קריאה שנייה, חזר בו מן ההסתייגות.
תמר גוז'נסקי: אבל אדוני לא יכול לפנות אלינו שאנחנו נתיר לחברי כנסת, הם אינם כאן.
אברהם פורז: מר צדוק, האם יש חבר כנסת מסוים שרוצה להסתייג?
חיים צדוק: אני לא יכול לדבר בשמו.
חיים צדוק: אם מישהו יגיש הסתייגות.
תמר גוז'נסקי: אדוני, אבל עכשיו מגישים, במהלך הישיבה.
תמר גוז'נסקי: אותו חבר כנסת עלום שם היה צריך לבוא לישיבה.
תמר גוז'נסקי: אם יש חבר כנסת כזה, שיבוא לישיבה ויגיש הסתייגות.
תמר גוז'נסקי: אנחנו מסיימים כעת את החוק, אדוני, אנחנו לא יכולים להשאיר את החוק פתוח.
אתי בנדלר: שר המשפטים החדש מעוניין להסתייג מהסעיף הזה?
אברהם פורז: מר צדוק, לי יש כלל שאין הסתייגות אלא לגבי מי שבא ומציע את העניין.
אברהם פורז: למרבה הצער שלך ולמרבה השמחה שלי, אין כאן אף אחד שמציע להסתייג מהסעיף הזה.
חיים צדוק: שני חברי כנסת שהיו כאן בישיבה היום.
חיים צדוק: כל מה שאני מבקש הוא לתת שהות קצרה לחבר כנסת שירצה לרשום הסתייגות – שייעשה את זה.
אברהם פורז: אני מציע כך – אנחנו נאמר שלאור מה שאתה אמרת ולאור העובדה שדנו בסעיף הזה, ככל שיימצא חבר כנסת שירצה להגיש הסתייגות למחיקת הסעיף של הקובלנה הפרטית – אנחנו נאפשר לו לרשום הסתייגות, כדי שלא ייווצר מצב שאנחנו חסמנו באופן טכני את האפשרות.
עמוס האוזנר: מה מפריע לדובק הסעיף הזה?
אברהם פורז: אתה מייצג את דובק?
אברהם פורז: אני מניח שמר צדוק יודע מה מפריע להם.
חיים צדוק: אני יודע מדוע שר המשפטים התנגד לכך.
אברהם פורז: אני יודע ששר המשפטים מתנגד בעיקרון לקובלנות פרטיות, ואתם מתנגדים כי אתם רוצים שלא ירחיבו את החוק.
תמר גוז'נסקי: אבל שר המשפטים איננו מתנגד כעת.
אברהם פורז: רבותי, הסעיף מאושר.
אתי בנדלר: אני מבקשת להגביל אותו בזמן.
אברהם פורז: מר צדוק, ההסתייגות לסעיף 7 חייבת להיות מוגשת עד מחר בשעה 9:00 בבוקר – מישהו צריך לבוא ולבקש את ההסתייגות.
אברהם פורז: זה המועד האחרון.
חיים צדוק: תודה.
אתי בנדלר: אני מבקשת להעביר לי זאת בכתב.
אברהם פורז: באווירה אופטימית זו אנחנו מאשרים.
אברהם פורז: חבר הכנסת גאגולה, בהסכמתך אנחנו מחזירים את החוק לקריאה שנייה ושלישית.
יצחק גאגולה: בהחלט אדוני.
אברהם פורז: תודה רבה לכם וכל טוב.
אבי (אברהם) גבאי: בזק לא עשתה שום דבר שהוא כנגד הרשיון שלה.
אבי (אברהם) גבאי: אם בזק הייתה עושה, תאמין לי שדני רוזן ומשרד התקשורת כבר מזמן היו פועלים בנושא.
דני רוזן: אחרי ששקלנו את זה היטב החלטנו לאמץ את ההסדר של הכבלים בשינויים קלים לכל מפעילי התקשורת כולל לחברת בזק.
דני רוזן: סעיף 33 בטל כי הוא עובר מקום.
דני רוזן: סעיף 6כז בוטל.
דני רוזן: סעיף 6כח עובר להיות סעיף 21(א), אישור להנחת רשת.
דני רוזן: כאן אנחנו בעצם מתקנים כך שבכל מקום שכתוב "בעל זיכיון" יהיה כתוב "בעל רשיון", ובמקום "הוועדה המחוזית", דבר שפעם היה, זה הופך להיות "ועדת ערר כמשמעותה בסימן ב(1) לפרק ב' לחוק התכנון והבנייה".
6כח אומר: (א) תוכניתו של בעל זיכיון להנחת רשת כבלים בקרקע ציבורית – עכשיו זה משתנה ואומרים תוכניתו של בעל רשיון להנחת הרשת – טעונה אישורה של הוועדה המקומית לתכנון ולבנייה שבמרחב התכנון שלה מיועדת הנחת הרשת.
6כח אומר: (ב) הגיש בעל זיכיון – ועכשיו נאמר הגיש בעל רשיון – בקשה לאישור תוכנית כאמור בסעיף קטן (א), תחליט הוועדה המקומית על הבקשה תוך 30 יום מיום שהוגשה.
6כח אומר: לא החליטה הוועדה המקומית במועד כאמור, יראו את התוכנית כאילו אושרה.
6כח אומר: (ג) על ההחלטה לפי סעיף קטן (ב) רשאי בעל זיכיון – עכשיו נאמר בעל רשיון – לערער תוך 30 יום מיום שנמסרה לו הודעה על החלטה לפני הוועדה המחוזית – ועכשיו אנחנו אומרים לפני ועדת ערר כמשמעותה בסימן ב(1) לפרק ב' בחוק התכנון והבנייה התשכ"ה1955-.
6כח אומר: ועדת הערר תחליט תוך ששים יום מיום שהוגש ואם לא תתקבל תשובה תוך ששים יום, יראו את הערר כאילו התקבל.
6כח אומר: (ד) אישור לפי סעיף זה כמוהו כהיתר שניתן כדין לפי חוק התכנון והבנייה התשכ"ה1965-.
6כח אומר: סעיף 6כט לחוק העיקרי הופך להיות סעיף 21(ב).