GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
חיים אורון: דבר שני, הנושא שהזכרת אותו קודם, זה להוריד את הגבלת הסטודנטים בפקולטות.
חיים אורון: יש פקולטות או יש אוניברסיטאות או מוסדות מועדפים.
חיים אורון: למשל אוניברסיטת בן גוריון.
חיים אורון: באוניברסיטת בן גוריון שיש ביקוש רב למקצוע הזה, סטודנטים שרוצים ללכת לבן גוריון, יש הגבלה.
חיים אורון: בעניין הזה צריך לעשות צעד ולפתוח.
חיים אורון: לעשות חקר באמת איפה החבר'ה רוצים ללמוד, בסוף זה רצון של הצעירים, ואם אתה רואה שיש היום לטכניון ולאוניברסיטת בן גוריון יש...
חיים אורון: לתל אביב למשל יש פחות, למה יש פחות?
חיים אורון: זה בעיה של מגורים, יוקר מגורים וכל הדברים האלה, שבדרום זה פחות בעייתי ובצפון עם הטכניון, במסגרת תכנית אופקים ותכניות אחרות שאנחנו עושים, אנחנו נותנים גם מגורים.
חיים אורון: אבל אם היום בבאר שבע ישנה דרישה הרבה יותר גדולה ממה שהאוניברסיטה יכולה לתת בגלל המגבלות, צריך לפתוח את זה, צריך לפתוח את הדברים האלה.
רוברט אילטוב: אתם שומעים את הדברים?
רוברט אילטוב: אני מבקש שבתום הדברים תתייחסו לנושא הזה.
חיים אורון: בנוסף לזה, אם אנחנו עכשיו מתחילים לדבר על מקורות, אז הזכרתי, בנושא של מקורות תקציביים, יש לפחות בכל מה שקשור לנושא של חיילים משוחררים, הזכרתי את המענק, את הפיקדון, את הקרן לסיוע נוסף, מלגות שאנחנו נותנים מתורמים.
חיים אורון: חוץ מפרויקט אופקים להיי טק, בשנה שעברה אני נתתי מעל 40 מיליון שקל מלגות מתורמים, כמו מפעל הפיס ואחרים שמעבירים את זה דרכנו, ויש הרבה אחרים.
חיים אורון: בנוסף לזה יש עכשיו חוק שנת לימודים חינם.
חיים אורון: במסגרת חוק שנת לימודים חינם, יש את ה-60 מיליון שקל שהולכים לטובת מי שרוצה ללכת ללמוד בפריפריות אבל יש 20 מיליון שקלים שזה ועדה בראשותי צריכה לשבת עכשיו ולתת תעדוף למקצועות.
חיים אורון: אנחנו עושים את זה יחד עם חלק מהחברים שמייצגים פה את המוסדות ואנחנו נקבע ואין לי ספק שגם מקצועות ההיי טק ייכנסו בפנים.
חיים אורון: אז זה עוד 20 מיליון שקל שנכנסים לתוך מאגר הכסף הזה.
חיים אורון: אבל בסוף צריכים לדאוג לשני דברים; אחד, שחבר'ה ירצו לבוא למקצוע הזה ובשביל זה צריך לרתום את התעשייה, אני אומר לכם את זה מפרויקטים אחרים שאנחנו עושים בתחומים אחרים.
חיים אורון: והדבר השני, לפתוח את המגבלות ולתת דלת פתוחה למוסדות שהחבר'ה רוצים ללמוד שם.
רוברט אילטוב: מר שלמה וקס, איגוד תעשיות האלקטרוניקה והתוכנה.
שלמה וקס: הרי מי שהתחיל עם הזעקה לציבור הרחב זה אנחנו.
שלמה וקס: אנחנו איתרנו את הבעיה ואני שמח שלא צעקנו בחינם, נכון, חגי?
שלמה וקס: אני מודאג מדבר אחר, תתפלאו, אני מתחיל להיות מודאג מתעשיית ההיי טק בכללותה כאן בארץ.
שלמה וקס: אמרתי את זה בכינוס של השדולה ואני חייב לחזור ולומר את זה היום גם.
שלמה וקס: הרי כשחגי אומר עלות מהנדס, אז נתתי את הנתונים, מהנדס בפלורידה עולה 120,000 דולר בשנה, מהנדס בישראל לפי שער של 3.40 עולה 119,000 דולר, אני כבר לא מדבר על ההכנסות מהתעשייה.
רוברט אילטוב: 1,000 דולר יותר זול.
שלמה וקס: זה משהו רציני, לעומת 50,000 דולר בפולין או ברומניה ואני לא מדבר על 30,000 וכמה בסין ובהודו, אז הפער הזה הוא משהו רציני.
שלמה וקס: אנחנו בבעיה אמיתית בתעשייה הזאת.
שלמה וקס: כשאני ניתחתי את שנת 2010, אם לא ידידיי וחבריי מאינטל שמיד פעם מתקיפים אותנו על המענקים שקיבלו, מי שלא מכיר, אלי רמון, סמנכ"ל במשאבי אנוש של אינטל.
שלמה וקס: .. אגב, לא ראיתי כאן את איגוד תעשיות ההיי טק, זה שמייצג את ההיי טק, אבל הוא כנראה רק יודע לעשות כנסים ולעשות רעש.
חיים אורון: על זה בדיוק אני מדבר, על שיתוף הפעולה עם התעשיות.
רוברט אילטוב: שלמה וקס בזכות דיבור, ומי שירצה להתייחס אליו אחר כך זכותו פה ליד השולחן.
שלמה וקס: תוקפים את אינטל במענקים, אבל אם לא אינטל ולא התעשייה הביטחונית, לא יודע, היינו יורדים בכמויות הייצור שלנו דרסטית.
שלמה וקס: אנחנו מדברים על שוקי חוץ לארץ, השוק שלנו הוא לא כאן בארץ.
שלמה וקס: התופעה של הסטרט אפים, מצד אחד היא מבורכת, מצד שני היא מוציאה את כל הנוער מכאן והם לא קולטים אחר כך את המהנדסים ולא מפתחים כאן תעשייה.
שלמה וקס: אנחנו ביחד איתך, חבר הכנסת אילטוב, מנסים להניע את התכנית של מה שנקרא 45 .
שלמה וקס: ב-45 אתה צריך לעבוד על שני הצדדים של המשוואה.
שלמה וקס: הצד האחד הוא קודם כל לשכנע את בני ה-45 שהם כבר לא גנרלים.
שלמה וקס: גם אני הייתי גנרל בעבר אבל אני כבר לא גנרל ואני עוסק היום בלובינג, נו, אז מה?
שלמה וקס: הם לא גנרלים, הם כבר לא וי.
שלמה וקס: פי למרקטינג, וי.
שלמה וקס: פי לסלינג וכך הלאה, יעשו רענון, בואו נעשה להם תכנית רענון, קודם כל למלא את המחסור, כי עד שאנחנו נראה את הפירות של התכנית המבורכת של משרד החינוך יעברו עוד אפילו בירדן הרבה מים.
שלמה וקס: אז בואו ננצל את הפוטנציאל הזה ונשכנע אותם לחזור למעגל העבודה.
שלמה וקס: במקביל לשכנע גם את התעשייה לקלוט אותם.
שלמה וקס: זאת אומרת, זה לעבוד על שני הצדדים של המשוואה, ואת החלק הזה, לשכנע את התעשייה לקלוט אותם אחרי רענון, אנחנו ניקח על עצמנו, אבל צריך להתחיל בתהליך.
שלמה וקס: כי עוד הפעם, מה שיוצא מהארץ, מי שעושה אאוט סורסינג לחוץ לארץ, הוא כבר לא יחזור הנה.
שלמה וקס: שום דבר.
שלמה וקס: ויש תהליך בלתי פוסק של יציאת משרות מכאן כתוצאה מעלויות ואני חייב לומר ולהעלות גם כאן, עוד הפעם, היות ואתה, מכובדי, עושה מלאכת קודש, הנושא של הכרסום הבלתי פוסק של השקל מול הדולר יביא לקריסה טוטאלית של התעשייה הזאת.
שלמה וקס: רק היום בבוקר קראתי על חברה ותיקה שכבר חיה 40 שנה ומעסיקה מאות עובדים בקרית גת, קוראים לה ויסוניק, אני לא יודע עד כמה זה נכון, שחברה יפנית הולכת לרכוש אותה.
שלמה וקס: היא לא תהיה כאן.
שלמה וקס: פלטרוניקס, שעושה קבלנות משנה ומעסיקה, לא מהנדסים, רובם שם לא מהנדסים, מעסיקה במגדל העמק ובערד ובאופקים ובשדרות, היא לא תהיה כאן.
שלמה וקס: לצערי גם מרכזי פיתוח יוציאו מכאן או לא יתנו הנה עוד משימות אם לא נדע לפתור את הבעיה, ואנחנו בבעיה ובמצוקה אמיתית.
שלמה וקס: מוטב שעה אחת קודם מאשר אחר כך בכי לדורות.
שלמה וקס: זו לא בעיית הקוטג', היא תחריף את בעיית הקוטג'.
רוברט אילטוב: מר אלי רמון, מנהל משאבי אנוש, אינטל, בבקשה.
אלי רמון: אל"ף אני מסכים עם כל מה שנאמר פה.
אלי רמון: אני מקבל כל מה שנאמר, אבל מבחינת המוסיקה התחושה שלי שאנחנו מדברים רק על בעיה אחת, שזה מחסור במהנדסים ובבעלי מקצועות דומים.
אלי רמון: מכשול אחר שאנחנו מוכרחים לשים עליו את הפוקוס זה המכשול של המחסור ההולך וגדל בהנדסאים וזה קריטי ואני חושב שאם אפשר יהיה לטפל גם בנושא הזה במסגרת דוח הוועדה, זה יהיה חשוב מאוד.
אלי רמון: בשנים האחרונות יש ירידה דרסטית במספר מסיימי המכללות הטכנולוגיות בתחום ההנדסאות, יש ירידה באיכות של הבוגרים ואנחנו נתקלים בקשיים הולכים וגדלים בתחום הזה.
אלי רמון: המכללות האקדמיות שואבות אליהן את מיטב הנוער ואנחנו נתקלים בתחום שמאוד חסר לנו, הוא דרוש לנו, הוא חסר, ואנחנו נתקלים בקשיים הולכים וגדלים.
אלי רמון: אם הוועדה, הממשלה, מי שצריך, ישים את הפוקוס על מיצוב מחדש של המקצוע שנקרא הנדסאים ועל המכללות הטכנולוגיות, תהיה בזה ברכה.
אלי רמון: תודה.
רוברט אילטוב: גב' אסתי חשין, בבקשה.
אסתי חשין: כבוד היושב ראש, התקדמנו מהישיבה הקודמת.
אסתי חשין: בישיבה הקודמת, ועברתי תוך כדי הדברים של חגי על הסיכומים שלי ממנה, היתה שאלה אם בכלל קיים פער או לא קיים פער.
אסתי חשין: עכשיו אני חושבת שכולנו מסכימים שקיים פער, עברו שלושה חודשים, ברור לגמרי שיש פער, אני מבינה שהבעיות עוד לא לגמרי ממוקדמות, הפתרונות עדיין לא לגמרי ממוקדים, אבל אנחנו יודעים שיש פער.
אסתי חשין: צעד קדימה, משמעותי.
אסתי חשין: חבל שהדברים לוקחים כל כך הרבה זמן, כי אני חייבת להסכים עם דבריו של מר שלמה וקס, אני חרדה לתעשייה.
אסתי חשין: התעשייה הזאת רחוקה מלהיות מסכנה אבל היא בסכנה.
אסתי חשין: הדבר הכי מצער כאן זה שהיא לא יודעת עד כמה היא בסכנה.
אסתי חשין: תסתכלו כמה אנשים יש כאן מהתעשייה, אני ספרתי ארבעה ואני כוללת את שלמה ואותי, אולי חמישה, גם איתי זנדבנק.
אסתי חשין: זה מצב מצער.
אסתי חשין: בדיונים המקבילים על חוק המחקר ופיתוח התייצבו, אני לא אגיד עשרות, אבל בין 15 ל-20 אנשים מהתעשייה כדי להילחם על הזכות לעשות אקזיטים יותר גדולים.
אסתי חשין: היום, בדיון שהוא לא פחות אקוטי לעתידה של התעשייה, אתה מסכים איתי, נכון, אלון?
שלמה וקס: זה לא מעניין את אלה שעושים אקזיטים.
אסתי חשין: זה נכון, אמת דיברת ואני מיד אתייחס לזה.
אסתי חשין: היום, בדיון שהוא לא פחות אקוטי לעתידה של התעשייה לאורך זמן, אפילו יותר אקוטי לעתידה של התעשייה לאורך זמן, התייצבו חמישה אנשים מהתעשייה.
אסתי חשין: זה לא שהם לא ידעו---
שלמה וקס: התעשייה האמיתית.
אסתי חשין: גם התעשייה האמיתית לא מיוצגת כאן בצורה מספיק רחבה.
אסתי חשין: ולא ברור, שלמה, שאני מסכימה איתך עם המונח 'התעשייה האמיתית', אבל גם התעשייה האמיתית לשיטתך לא מיוצגת כאן בצורה מספיק רחבה.
אסתי חשין: התעשייה לא מודעת לכך שיש לה בעיה.
אסתי חשין: אם התעשייה היתה מודעת לכך שיש לה בעיה, אותם עובדים בני 45 , שחלקם גנרלים ולכן קשה לגייס אותם וחלקם פחות אטרקטיביים לגיוס וחלקם נפסלים עוד בשלב של הסיבי המפואר בגלל שהם אובר קווליפייד, אבל חלקם מהנדסים...
אסתי חשין: היה אמור להשתתף פה בדיון בחור שעבד איתי, בן 50 , שעבד איתי שנים ארוכות, מהנדס, מעולם לא התיימר לעשות משהו שהוא מעבר לתחום ההנדסה, איש חרוץ, איש עבודה, ממליצים מפה עד להודעה חדשה, כל מעסיקיו הקודמים ממליצים עליו והוא לא מצליח לעבור את שלב הראיונות משך שנתיים.
אסתי חשין: בדרך כלל כשיש בעיה, יש פער, צריך להרחיב את המקורות כדי לטפל בפער, אבל כאן יש בעיה שיש דיסוננס בין לכאורה פער, שהרגולטור מכיר בו, האיגודים מכירים בו, חלק מהחברות מכירים בו, אבל התעשייה לא לגמרי מכירה בו, לבין מצאי שקיים באסכולות מסוימות.
אסתי חשין: לפני שאנחנו מתחילים להכשיר אוכלוסיות נוספות להיות מהנדסים, בואו נמצה את האוכלוסיות הקיימות.
אסתי חשין: בואו נדאג לזה שאותם בני 45 , שיכולים לפתח, וחלקם גם לא צריכים רענון, הם יכולים מחר בבוקר להיכנס ולהתחיל לכתוב---
רוברט אילטוב: אני רק רוצה לחדד נקודה אחת, זה גם וגם, כי אחרת הממשלה תבין שנתחיל רק את זה.
רוברט אילטוב: אז אני רוצה לתקן את זה.
אסתי חשין: אז למען הסר ספק, רבותיי מהממשלה, כבוד היושב ראש, זה גם וגם.
אסתי חשין: כן, צריך לדאוג להרחיב את המקורות העתידיים כדי לאפשר לגדל את התעשייה, אבל צריך גם למצות את המקורות הקיימים כדי לאפשר לתעשייה לצמוח בטווח הזמן הקצר.
אסתי חשין: כי גם התכניות המאוד יפות שאנחנו מדברים עליהן כאן, כולל הצעת החוק שחבר הכנסת הגיש שאני מקווה שהיא תעבור ובעיניי היא יכולה להיות איזה שהוא משקל שיטה את המאזניים מאוד חזק לכיוון של לימודי הנדסה ומדעים, כי ברור לגמרי שאם המדינה תממן את מלוא הלימודים למי שיכול ללמוד הנדסה ומדעים, ובהנחה שהמקצועות שייבחרו בתחום הזה יהיו המקצועות הנכונים, אין ספק שתהיה נהירה למקצועות האלה.
אסתי חשין: הרי בסופו של דבר, אני אולי לא שייכת לדור ה-Y, אולי כן, תלוי איך מסתכלים, אבל אנחנו דור שמבין דברים דרך הכיס.
אסתי חשין: אם יש איזה שהוא אינסנטיב, אם יש איזה שהוא עידוד משמעותי שמאפשר לי לחסוך כסף, סביר להניח שאני אלך לכיוון הזה.
אסתי חשין: שנת לימודים חינם, זה טוב ויפה, זה לא בהכרח מספיק.
אסתי חשין: אבל בטווח הקצר ובטווח הקצר אנחנו חייבים לדאוג לאותם בני 45 ולא מסיבות סוציאליות, לא בגלל שהם אוכלים את החסכונות שלהם, זו גם הולכת להיות בעיה, אלא בגלל שהם יכולים לעבוד, הם יכולים להרחיב את מצאי המהנדסים בתעשייה, הם באים עם סט מאוד רחב של כישורים ושל יכולות, הם רוצים לעבוד, אז למה התעשייה לא נמצאת פה?
אסתי חשין: למה התעשייה לא קולטת אותם?
אסתי חשין: אני חייבת לומר שגם פה אין לי תשובה לשאלה הזאת.
אסתי חשין: אם היתה לי תשובה, אז סביר להניח שכבר היתה לנו איזה שהיא תכנית, אבל זו נקודת ארכימדס שאנחנו חייבים לטפל בה ואני כולי מקווה שהצוות הבין משרדי נוגע בפרט בנקודה הזאת ויציע פתרונות ראויים לטיפול בנושא של בני 45 .
אסתי חשין: תודה רבה.
רוברט אילטוב: מר עמנואל דואק, מנהל הכספים באלביט מערכות, בבקשה.
עמנואל דואק: שלום.
עמנואל דואק: אני רציתי לתת בנוסף למה שנאמר כאן על מה ששלמה אמר בפגישה הקודמת, לדעתי אין חלופה לביחד לשיתוף הפעולה.
עמנואל דואק: צריך שהוועדה תיקח בחשבון, המלצתי, להסתכל במרוכז ובמשותף תוך שיתוף פעולה.
עמנואל דואק: אין חלופה לשיתוף פעולה, בייחוד לא בנושא כמו כוח אדם בתעשייה המדוברת.
עמנואל דואק: דבר נוסף, קיימים היום מסלולים שתומכים ומשקיעים ועוזרים לתעשייה, מסלולי תעסוקה ומסלולי מענקים.
עמנואל דואק: לפעמים המסלולים האלה מתנגשים ומונעים, כל מסלול מהמסלול האחר, תמיכה ושיתוף במקורות בפריפריה וזה קצת מקהה ומשבש את המטרות של החוקים המדוברים.
עמנואל דואק: אני אתן דוגמה, למשל מסלול מענקים של השקעות בהון.
עמנואל דואק: חברה בפריפריה משקיעה בהון ברכוש קבוע, מקבלת מענקים.
עמנואל דואק: היא לא יכולה לקבל מענקים על גידול בעובדים במסלול תעסוקה.
עמנואל דואק: אם היא מקבלת מענקים בהשקעות הוניות---
שלמה וקס: השקעות הון אנושי, היא יכולה לקבל מענקים.
עמנואל חשין: אני מדבר על קבלת מענקים במסלול מענקים בהשקעות הון.
עמנואל חשין: אם היא משקיעה 10 מיליון דולר בהנחה של 20%, היא יכולה לקבל 20% מענק בפריפריה, אבל זה מונע בעדה לקיים ולקבל מענקים וזה נשוא הדיון היום, תעסוקה, במסלול תעסוקה.
עמנואל חשין: אז אני מבקש שהוועדה תתייחס לזה כדי לאפשר לא לקבל על אותו משאב, על אותה הוצאה פעמיים מענק, אלא לקבל על הוצאות שונות, השקעות בהון מענק, והשקעות בהון אנושי במסגרת מסלול מענקים.
עמנואל חשין: היום זה לא מתאפשר.
עמנואל חשין: אם להרחיב את זה, להיות גמישים.
עמנואל חשין: כיוון שאם מדברים על כל הדברים שנאמרו כאן, ותוסיפו לפריפריה, שזה עוד מוסיף על מה שנאמר כאן, אז אם רוצים לעודד ולצמצם את הפערים שיגרמו בסוף לדברים שישפיעו על המשק ועל הייצור, צריך להתייחס לזה גם.
עמנואל חשין: תודה רבה.
רוברט אילטוב: בקשה, גב' אלה מטלון, מנהלת כללית פורום MIT, בבקשה.
אלה מטלון: אני רוצה להתייחס בקצרה לשלוש נקודות.
אלה מטלון: נקודה ראשונה, ואני מתנצלת אם מישהו אמר כאן משהו שלא שמעתי כי אני הגעתי באיחור, הייתי באירופה ובאירופה הנושא של הלוואות לסטודנטים הוא דבר מאוד מקובל.
אלה מטלון: גם באנגליה יש מערכת מפותחת, גם בדנמרק, שאלה שתי מדינות שאני מכירה.
אלה מטלון: אני רואה משהו יותר מוסר בהלוואות מאשר במענקים.
אלה מטלון: אני חושבת שזה אולי יביא פחות אנשים, אבל זה יביא אנשים עם איכויות יותר גבוהות ועם אחריות יותר גבוהה ואני ממליצה מאוד לשקול את הנושא של הלוואות לסטודנטים שאנחנו רוצים למשוך לתוך המקצועות הטכנולוגיים.
אלה מטלון: זה גם יאפשר להגדיל את העוגה, מפני שאחרי כמה שנים יהיה אפשר להשתמש בהלוואות שחוזרות כדי לגלגל אותן הלאה ולהרחיב את זה לסקטורים נוספים.
אלה מטלון: אז אני מבקשת לשקול את האפשרות הזאת.
אלה מטלון: זה דבר ראשון.
אלה מטלון: דבר שני, אני דיברתי בפגישה שעברה על הנושא של המשאב של אנשים שהוא משאב עצום ולא מנוצל.
אלה מטלון: כשיצאנו מהישיבה הקודמת ניגש אליי מר אדם שוורץ, הדיקן של הפקולטה להנדסת חשמל בטכניון, ואמר לי שבפעילות שיווקית, פעילות הסברתית, הטכניון הצליח להגדיל את מספר הנשים בפקולטה להנדסת חשמל מ-2% ל-20%.
אלה מטלון: הנתון הזה הוא נתון פנטסטי.
אלה מטלון: מר אדם שוורץ גם הוסיף שכאשר הם שואלים בני נוער מה לדעתם עושה מהנדס בוגר הפקולטה להנדסת חשמל, 80% מהם מאמינים שהוא הולך לעבוד בחברת חשמל, שזה נתון מדהים, מזעזע ואומר שצריך לעשות כאן תיקון הסברתי.
אלה מטלון: הצעדים ההסברתיים שאנחנו צריכים לערוך הם חשובים מאוד והם לא כל כך יקרים.
אלה מטלון: הנקודה השלישית שאני רוצה להתייחס אליה, זה שהיו כאן הרבה הצעות שונות וכל אסטרטגיה בעצם נבחנת במבחן הביצוע וחשוב שאנחנו נתחיל לעשות את הדברים בקטן ולראות אם הדברים שאנחנו חושבים שעובדים באמת עובדים, כי מבחן המעשה בסופו של דבר יקבע אם הרפורמות האלה יצליחו או לא.
אלה מטלון: תודה.
רוברט אילטוב: גב' אפרת רהט, מרכז אקדמי דן, בבקשה.
אפרת רהט: אני סמנכ"ל קשרי תעשייה במרכז אקדמי דן ואני באה אולי יותר מהצד של הפתרון, או ניסיון לפתרון.
אפרת רהט: אחד הדברים שזיהינו שאחוז ניכר מהאנשים שעובדים, נכון להיום בעולם ההיי טק, הוא ללא תואר.
אפרת רהט: זה מהווה בהמשך את אחד החסמים להתפתחות הקריירה וזה מגדיל את כמות האנשים שבגיל 45 יוצאים בעצם מהתעשייה.
אפרת רהט: אחד מקהלי היעד שלנו לפנות אליו זה אנשים עובדים שיבואו ללמוד לימודי ערב לתואר ראשון ובי.
אפרת רהט: איי במערכות מידע ו- B.Scבמדעי המחשב, בתקווה שזה יעזור אחר כך למנוע יציאתם משוק העבודה.
רוברט אילטוב: עורך דין רוני שוקן, קרן אברהם.
רוני שוקן: קרן אברהם הוא קצת שונה מהרבה אנשים אחרים שנמצאים פה, עמותה, מאוד ותיקה, שפועלת שנים ארוכות בכל מה שקשור להסדרת היחסים בין יהודים לערבים ובשילוב של הערבים.
רוני שוקן: אחד התחומים שבהם אנחנו מתמקדים זה השילוב של הערבים בשוק העבודה.
רוני שוקן: בהקשר הזה, כשמדברים על מחסור של עובדים בהיי טק, אני חושב שחלק מהבעיה טמון בכך שלא מסתכלים מלכתחילה כמו שצריך, או כמו שאפשר היה לעשות, על האוכלוסייה הערבית.
רוני שוקן: לפני כמה חודשים, בחודש מרס האחרון, נעשה מחקר על ידי משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה, וגילו שם שכ-80% מהאקדמאים הערבים, בוגרי המקצועות המדעיים, מקצועות הנדסה, אינם עובדים בתחומים שבהם הם למדו.
רוני שוקן: כלומר יש על כל חמישה ערבים שלמדו מקצועות מדעיים, שלמדו מקצועות הנדסה, שיכולים להשתלב בתעשיית ההיי טק ארבעה שלא עושים את זה.
רוני שוקן: ונתון שהוא מתוך הדבר הזה, עוד יותר מדהים, זה שיותר מ-42% בכלל לא מחפשים עבודה בשוק העבודה היהודי, הם לא ניגשים, זה לא שהם ניגשים ולא מתקבלים, הם פשוט לא ניגשים.
רוני שוקן: מסיבות שונות, שאני יכול לפרט, אבל אין לנו פה הרבה זמן ואני לא רוצה לקחת יותר זמן ממה שצריך.
רוני שוקן: אנחנו חושבים שהדבר הזה הוא דבר שצריך להסתכל עליו.
רוני שוקן: בהקשר הזה אני רוצה לציין שמרכז ההשקעות במשרד התעשייה, המסחר והתעסוקה, התחיל לפעול בכיוון הזה.
רוני שוקן: יש יוזמה חדשה שמדברת על תמרוץ של עסקים להעסיק סטודנטים ערבים בוגרי מתמטיקה ומקצועות הנדסיים.
רוני שוקן: אנחנו בטוחים שלהצעה הזאת תהיה השפעה מרחיקת לכת.
רוני שוקן: חזי צייג, מנהל מרכז ההשקעות, העריך שבשנה-שנתיים הקרובות מאות סטודנטים ערבים יוכלו להשתלב בתעשיית ההיי טק.
רוני שוקן: בהקשר הזה קורים גם הרבה דברים במשכן הזה.
רוני שוקן: רק לפני כשבועיים נדחתה הצעת חוק של כמה חברי כנסת, לתמרץ העסקה של עובדי היי טק בממשלה, מכרזים ממשלתיים שקשורים בהיי טק.
רוני שוקן: זו היתה הצעת חוק של חבר הכנסת חנא סוייד.
רוני שוקן: היא נדחתה וחבל, כי הדבר הזה בהחלט היה יכול לתרום לתוספת של כוח העבודה שפה נראה לי שמחפשים.
רוברט אילטוב: זה יגיע לפה כהצעה לסדר לדיון בוועדה.
רוני שוקן: אכן.
רוני שוקן: מה שהוחלט זה להסיר אותה כהצעת חוק.
רוני שוקן: הדבר הזה לא יתקדם במסלול של תמרוץ, כפי שהציע חבר הכנסת סוייד, אבל כמו שאמר היושב ראש, חבר הכנסת אילטוב, ההצעה הזאת תגיע כהצעה לסדר ואנחנו חושבים שכדאי להפנות עין לדבר הזה.
רוני שוקן: קרן אברהם זה גם גוף שפועל ויכול בהחלט לסייע בכל מה שקשור לאיתור אנשים, למציאת קשרים ולפתוח להיצעי עבודה חדשים.
רוני שוקן: יש גופים נוספים שעושים את זה ואנחנו בהחלט ממליצים להסב תשומת לב גם לכיוון המגזר הזה ובטוח שזה יכול להיות לתועלת כולם.
רוני שוקן: תודה.
רוברט אילטוב: אכן הנושא הזה הוא חשוב ודורש דיון רחב הרבה יותר עם הגורמים הרלוונטיים.
רוברט אילטוב: יש פה את נציגי משרד הקליטה והעלייה ומשרד המדע והטכנולוגיה?
רוברט אילטוב: מי הקליטה?
רוני בר-און: במשרד הקליטה יש מספר תכניות להשמת מדענים ומהנדסי פיתוח.
רוני בר-און: המרכז לקליטה במדע פועל במסגרת משרד הקליטה או מערך סיוע בכמה ערוצים, אחד מהם זה ייעוץ, הכוונה, יצירת קשר עם מעסיקים פוטנציאליים ומענק הניתן למעסיק כהשתתפות חלקית בהוצאות של עלות העסקת המדען.
רוני בר-און: זה נכון גם לעולים וגם לתושבים חוזרים.
רוני בר-און: ההבדל אצל התושבים החוזרים הוא סכומי הסיוע היותר נמוכים ותקופת הסיוע היא יותר קצרה.
רוני בר-און: הסיוע נפרש בין שנתיים לארבע שנים בהתאם לתכנית המסוכמת עם המרכז.
רוני בר-און: כדי להקל על קליטת המדען במוסד, אנחנו לא קובעים את שכר המדען, מי שקובע את השכר זה המעסיק.
רוני בר-און: מה שאנחנו כן תובעים מהמעסיק, ששכר מינימום עבור בעלי תואר שני, בתנאי שהם רוצים לקבל מאיתנו סיוע, זה יהיה 5,000 ₪ ועבור בעלי תואר שלישי זה 7,000 שקל.
רוני בר-און: כלומר המעסיק יכול לשלם יותר, יבורך על כך, אבל את המינימום אנחנו תובעים.
רוברט אילטוב: אתם חלק מהצוות הבין משרדי בנושא הזה?
רוני בר-און: אני חושבת שלא, עד כמה שידוע לי.
רוברט אילטוב: קליטת עלייה כבר לא חשובה?
חגי לוין: חשובה, אבל חשובים גם הרבה משרדים אחרים.
חגי לוין: ניסינו לעשות משהו מאוד...
רוברט אילטוב: אני חושב שמשרד הקליטה קלט הכי הרבה מדענים בכל התקופה, מכל המשרדים האחרים.
חגי לוין: בהקשר הזה הם לא שותפים בצוות, אבל מצד שני דיברנו רבות, נגיד, מסביב לנושא של השבת מוחות.
רוברט אילטוב: איך אתם יכולים לעשות, לדוגמה, את נושא השבת המוחות בלי הניסיון של משרד הקליטה?
חגי לוין: לא הובנתי נכון.
חגי לוין: בקונטקסט של השבת מוחות, במסגרת עבודת הצוות, אנחנו מדברים באופן שוטף עם משרד הקליטה.
חגי לוין: אז זה נכון שהוא לא נפגש בכל הדיונים עם החברות והכל, אבל בהקשר של השבת מוחות---
רוברט אילטוב: אתם חושבים שהם לא צריכים לדעת את כל המידע?
חגי לוין: לא חושבים שהם לא צריכים לדעת, אבל יש ניסיון לייצר---
רוברט אילטוב: אני חושב שהם צריכים.
רוברט אילטוב: בשביל לייעל גם את הפעילות שלכם, הם צריכים להיות חשופים למידע שאתם שומעים שם.
חגי לוין: בהחלט, אני מסכים, יש תמיד איזה שהוא טרייד אוף בין צוות קטן, ואז קל לזמן הרבה פגישות, לבין צוות מאוד רחב שהופך את העבודה ל---
רוברט אילטוב: אני חושב שהם יהיו מאוד יעילים והם ימצאו את הזמן להתמודד עם לוח הזמנים שלכם.
חגי לוין: אנחנו בהחלט נעדכן את האנשים במשרד הקליטה אודות כל מה שהם---
רוברט אילטוב: אני חושב שלמשרד הקליטה יש גם ניסיון בנושא הזה והוא ניסיון רחב מאוד וגם חשוב שהוא יידע ויראה את המידע כדי לדעת להתמודד עם הנושאים, כי אם אתם תפתחו להם מידע צר, בטח שהם לא יידעו להתמודד עם הבעיות.
רוברט אילטוב: לכן אני ממליץ לכם בחום לצרף את הצוות ואנחנו נדאג שהם יבנו את לוח הזמנים שלהם בהתאם למפגשי הצוות.
רוני בר-און: יש לי עוד זמן?
רוברט אילטוב: לא, אין לך יותר זמן, תודה.
רוברט אילטוב: אני חושב שאת ההישג שלך השגת.
רוברט אילטוב: בבקשה, משרד המדע.
חוסאם מסאלחה: אנחנו בעצם לא קשורים בהכשרה של כוח אדם ישירות לתעשייה, מלבד שבתחום הזה אנחנו כן מממנים מתחילת שנות ה-90 מחקר מדעי בתחום מדעי המחשב והמתמטיקה השימושית באופן יציב ועקבי ומדי שנה משנים את ההכוון באיזה תת תחום במדעי המחשב להקצות את הכספים.
חוסאם מסאלחה: תכנית התשתיות היא תכנית יוקרתית יחסית ועם תקציבי מחקר שהם יחסית גבוהים.
חוסאם מסאלחה: בנוסף לכך, ואולי זה אספקט שהוא חשוב, יש את תכנית מלגות אשכול, להכשרת דוקטורנטים ופוסט דוקטורנטים, כולל בתחום הזה, וזה גם נעשה בצורה עקבית ומדי שנה ישנם מספר אנשים שזוכים במענקים וממשיכים את לימודיהם הגבוהים לדוקטורט ולפוסט.
חוסאם מסאלחה: אספקט נוסף הוא נושא הנשים שכבר אולי שבע שנים שיש לנו תכנית מלגות ייעודית לעידוד נשים לעסוק או ללמוד מדעים מדויקים והנדסה, כולל פעילות שלנו שהיתה בהקמת המועצה הלאומית לנושא נשים במדע.
רוברט אילטוב: אני מקווה מאוד שאתם לקחתם ברצינות את כל הנושאים שדיברנו פה.
רוברט אילטוב: מבחינת הנושא של משרד הקליטה, אנחנו נבקש בכתב ממר יוג'ין קנדל לעדכן אותם ולצרף אותם לצוות.
רוברט אילטוב: אני חושב שמשרד הקליטה וכמכשיר של הממשלה הוא יכול כמעט לפתור את הבעיה בעידוד קליטת העלייה.
רוברט אילטוב: צריך למצוא ולנצל את המכשיר הזה, זה אחד המכשירים שפתר הרבה מאוד בעיות עם הרופאים לדוגמה ונושאים אחרים, גם מהנדסים.
רוברט אילטוב: נקודות לסיכום.
רוברט אילטוב: אני מבקש להודות לכל הנוכחים שטרחו ובאו.
רוברט אילטוב: הנושא הוא חשוב לכלכלה ולמשק הישראלי.
רוברט אילטוב: מצער ומאכזב שהצוות הבין משרדי טרם יכול להציג את תוצאות עבודתו אלא רק נתונים גולמיים.
רוברט אילטוב: אנחנו מאוד נרצה לראות את הנתונים הסופיים ואת ההמלצות.
רוברט אילטוב: מדובר בנושא קריטי בחשיבותו לתעשייה ולחוסנה הלאומי של ישראל וראוי שהרשות המבצעת תפעל בדחיפות להצגת תוצאות לממשלה ולאחר מכן לכנסת.
רוברט אילטוב: אני קורא לצוות הבין משרדי לפעול בדחיפות להשלמת פעילות לפרסום תוצאות העבודה שלו ולהתחיל לעבוד על פתרונות.
רוברט אילטוב: בפרט מבקש שהצוות יתייחס לנושאים הבאים: אחת, שילוב בני 45 בתעשייה.
רוברט אילטוב: מדובר במצאי קיים של כוח אדם.
רוברט אילטוב: שתיים, תכנית לעידוד לימודים אקדמיים בתחומי ההנדסה והמדעים באוניברסיטאות באמצעות הטבות כספיות, לרבות בחינת נושא מתן הלוואות.
רוברט אילטוב: הנושאים שאנחנו מדברים עליהם אינם סובלים דיחוי, הנושאים שעלו היום חשובים ובכוונתי לטפל בהם באופן פרטני, בפרט אמשיך לקדם את החקיקה בנושא עידוד לימודים טכנולוגיים אצל חיילים משוחרר ולגבש פתרונות גם באמצעות חקיקה פרטית לעידוד תעסוקה של בוגרי ההיי טק.
רוברט אילטוב: הוועדה עומדת לרשות
רוברט אילטוב: כם ונמשיך לפעול לקידום נושא ההיי טק בכל האמצעים העומדים לרשותנו.
רוברט אילטוב: הוועדה גם תקדיש דיון לנושא התכנית האסטרטגית לקידום החינוך הטכנולוגי של משרד החינוך.
כרמל שאמה-הכהן: אנחנו מתחילים ישיבה שנייה של ועדת כלכלה.
כרמל שאמה-הכהן: אלו תקנות בהמשך לחוק שחוקקה הוועדה – חקיקה פרטית של חה"כ שי חרמש - בעניין התקן דלקן אוניברסאלי, שלא קשור רק לחברה אחת ספציפית.
כרמל שאמה-הכהן: בעל הרכב שבו מותקן דלקן אוניברסאלי לא כבול להיכנס לתחנת דלק של חברה מסוימת, ויכול לפי הנוחות, הזמינות והמחיר לתדלק במקום שהוא רוצה וחושב לנכון.
כרמל שאמה-הכהן: התקנות נחוצות כדי להפעיל את החוק הלכה למעשה.
כרמל שאמה-הכהן: זה עוד נדבך בצעדים שהמדינה עושה כדי לשכלל את השוק הזה, להגביר את התחרות בו.
כרמל שאמה-הכהן: המטרה הסופית היא להיטיב את השירות ולהוריד המחיר של הבנזין והסולר.
כרמל שאמה-הכהן: הגענו עד לסעיף 3ו).
כרמל שאמה-הכהן: אנחנו עוברים לסעיף 3(ז).
ניר ימין: הוועדה אישרה, לבקשתו של חה"כ חרמש, שסמכות הרשות, שהופיעה בתקנות שהוגשו לוועדה, למנהל מינהל הדלק לאשר מפרט ברגע שהוא מוגש אליו, תהיה סמכות חובה.
ניר ימין: כלומר, ברגש שמנהל מינהל הדלק פותח את המעטפות ורואה שיש זוכה, הוא חייב לאשר את המפרט, כדי שלא יוצר מצב שאין תקן של מכון התקנים וגם אין מפרט מחייב.
ניר ימין: הוועדה אישרה הוראה שאומרת, שהמנהל יאשר זאת בתוך 90 ימים מהיום שבו נבחר זוכה סופי.
ניר ימין: ניסיתי לבדוק איך אפשר להתייחס לאותו זוכה סופי, ומה נחשבת סופיות בעניין הזה.
ניר ימין: ראשית, אני אומר שבתקנות בתי משפט לעניינים מנהליים יש הוראה שאומרת שעתירה לתוצאות של מכרז אפשר להגיש עד 45 ימים אם לא נקבע מועד בדין, אלא אם כן מדובר בתובענה מנהלית.
ניר ימין: זה כאשר מדובר בפיצויים לפי מכרז.
ניר ימין: יכול להיות שיש בזה כדי לתת אינדיקציה לגבי המועדים שבהם המנהל יאשר את המפרט, או לומר שהוא יאשר את המפרט בתוך 90 ימים מיום שהוא רואה שיש זוכה כזה, אלא אם כן קבע בית המשפט אחרת.
ניר ימין: לעיתים בית המשפט יכול לקבוע שהמכרז הזה לא יתקדם, שלא יתקיימו הליכים על פי התוצאות של המכרז וכו'.
ניר ימין: אני לא יודע מהי עמדת הממשלה לגבי העניין הזה.
ניר ימין: קשה להתייחס לאותו זוכה סופי, כאשר אנחנו לא יודעים מתי מסתיים ההליך, מתי יש את הסופיות הזו.
ניר ימין: אני אשמח לשמוע את העמדה של משרדי הממשלה.
ניר ימין: דיברתי על הנושא עם עו"ד אייזנמן.
חגית אייזנמן מלכה: לא לגמרי הבנתי את השאלה שלך.
חגית אייזנמן מלכה: מה שהוחלט בדיון, הוא שאם יש עתירה לבית משפט אז יש החלטה של בית משפט שהזוכה מאושר.
ניר ימין: ואם אין עתירה?
חגית אייזנמן מלכה: אם אין עתירה וחלפו 45 ימים...
לאה ורון: האם אנחנו בונים מראש הליך, שסיומו זו עתירה או לא עתירה לבית משפט?
חגית אייזנמן מלכה: לא.
חגית אייזנמן מלכה: בהחלט לא.
חגית אייזנמן מלכה: אם אין עתירה וחולפים הימים להגשת עתירה, אין שום בעיה.
חגית אייזנמן מלכה: מהיום שבו נבחר הזוכה אנו סופרים 90 יום.
חגית אייזנמן מלכה: אם בתוך ה-90 הימים האלה הוגשה עתירה, אז הסופיות נדחית.
חגית אייזנמן מלכה: אם לא הוגשה עתירה, אז הסופיות היא 90 ימים מהבחירה.