GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יצחק וקנין: מי שהיה בארצות הברית ועבר בידוק, יודע.
אחמד טיבי: כולנו עברנו.
אחמד טיבי: זה בידוק יותר קשה לכולנו.
אחמד טיבי: למה שם אני מסכים להיות נבדק ופה לא?
אחמד טיבי: כי שם בודקים את כולנו: אותו, אותך ואותי.
אחמד טיבי: כאן בשדה זה שונה.
אחמד טיבי: כאן בודקים רק את הערבים, ואת היהודים לא בודקים.
אחמד טיבי: זה בעייתי.
אחמד טיבי: זה עומד בפני בג"צ, ואני מקווה שבג"צ יקבל את ההחלטה הנכונה.
ישראל חסון: לפני שנתיים-שלוש, אישרנו בוועדה הזו תקציב של 300,000,000 שקלים לפרויקט שאמור כבר היה להיות מופעל.
ישראל חסון: זה היה אמור לפתור את הבעיה שחה"כ טיבי מעלה.
ישראל חסון: איפה זה עומד?
שלמה אורן: הפרויקט הזה בשלבים מתקדמים.
שלמה אורן: אנחנו מעריכים שבמהלך 2012 הפרויקט הזה יסתיים.
שלמה אורן: זה בהחלט מרכיב מרכזי בטיפול שלנו בסוגית הבידוק השוויוני, בהתאם להחלטות בג"צ.
ישראל חסון: זה ודאי?
ישראל חסון: אני הבנתי, שהחברה מחו"ל, שהיתה אמורה לספק את האמצעים, נסגרה או נמכרה.
שלמה אורן: החברה המרכזית היא סימנס, ואנחנו עובדים איתה.
שלמה אורן: הפרויקט בתהליך, והוא אמור להסתיים בשנת 2012.
שלמה אורן: הוא נותן מענה לסוגית הבידוק השוויוני.
ישראל חסון: במידה ואתם מכניסים את זה, אתם לא מבטלים את היחידה הזו.
ישראל חסון: היא ממשיכה לפתור את הבעיות.
שלמה אורן: עוד לא הגענו לדיון הזה, ולכן אני לא רוצה לענות לך.
שלמה אורן: בעיקרון, הפרויקט הזה ממשיך ומתקדם.
ישראל חסון: חה"כ טיבי, לפני שנתיים וחצי אישרנו פה בוועדה תקציב של 300,000,000 שקלים להקמת פרויקט, שמטפל בנושא הזה כמעט בלי מגע יד אדם.
ישראל חסון: אתה שם והולך לצ'ק אין.
מגלי והבה: זו היתה גולת הכותרת של כל מי שהתגאה שמצאנו פתרון.
ישראל חסון: כן, וזה יהיה.
ישראל חסון: זו התארגנות, זה תהליך, ואני מקווה שהפרויקט הזה יצליח.
ישראל חסון: חה"כ טיבי, אני חושב, שהחיכוך המרכזי שיש בשדה התעופה לאדם ממוצא ערבי, הוא חיכוך ביטחוני.
ישראל חסון: זה לא חיכוך בצ'ק אין, זה לא חיכוך בדיוטי פרי.
ישראל חסון: זה חיכוך ביטחוני.
ישראל חסון: אני חושב, שאתם צריכים לקבל החלטה.
ישראל חסון: אתם צריכים להחליט עם עצמכם לגבי עמדתכם.
ישראל חסון: לדעתי, עמדת הרשות לא תשתנה.
ישראל חסון: אתה צריך לומר: האם אתה רוצה להקל על נקודת החיכוך הזו, כן או לא.
ישראל חסון: היא תהיה, משום שאני מחויב כלפיך להבטיח שהמטוס ינחת.
ישראל חסון: כשאתה והילדים שלך ממריאים, אני מחויב כלפיך להבטיח שהמטוס הזה ינחת.
אחמד טיבי: האם לדעתך יש בעיה שמתייחסים לקולקטיב שלם כאיום, וכל ערבי נבדק כאילו היה איום?
אחמד טיבי: ערבי זה כולל כל הערבים, כולל דרוזים.
ישראל חסון: תרשה לי להרגיע אותך.
ישראל חסון: אני נולדתי בסוריה, כפי שאתה יודע.
ישראל חסון: בסוריה לא יכלו לקרוא לי ישראל.
ישראל חסון: השם שלי שם היה אדווי, כי נולדתי ביום העצמאות.
ישראל חסון: כאשר אני מגיע לשדה התעופה אני נקרא: אדווי חסון, יליד סוריה, שהוציא את הדרכון בנצרת.
ישראל חסון: באופן קבוע לוקחים אותי הצידה.
ישראל חסון: אני שואל את עצמי, איך אני יכול להתמודד עם זה.
ישראל חסון: אני לא יכול להתעלם מהאיום, ואני לא יכול להתעלם מהמחויבות.
ישראל חסון: יש לי שלוש אלטרנטיבות: אלטרנטיבה מספר אחת היא לתת לו את האמצעי, את האינפורמציה, כדי שהוא יוכל להיכנס לראות ולחפש לפי אינפורמציה.
ישראל חסון: אני לא רוצה לתת לו אינפורמציה.
ישראל חסון: אני לא רוצה להעביר לו אינפורמציה.
ישראל חסון: כאשר אתה תגיע אליי, אני תמיד יכול לבדוק במחשב שלי ולפי זה להעריך מידת סיכון.
ישראל חסון: השיטה שלהם אומרת: אתה מתייחס לכל הכלל , ולאו דווקא לקולקטיב מסוים.
ישראל חסון: יש קולקטיב מסוים שהוא ברמת סיכון יותר גבוהה.
אחמד טיבי: כמה אזרחים ערבים פוצצו מטוסים בנתב"ג?
יצחק וקנין: זו לא השאלה.
אחמד טיבי: כמה אזרחים ערבים ישראליים פוצצו או שמו מטענים בתוך מטוס?
אחמד טיבי: כמה ערבים רצחו ראשי ממשלה?
אחמד טיבי: סתם ככה להאשים קולקטיב שלם.
יצחק וקנין: זה לא קנה המידה.
יצחק וקנין: אני לא חושב, שזה קנה המידה.
אחמד טיבי: האם אתם מצדיקים בדיקה של קולקטיב שלם?
אחמד טיבי: אם אתה חושב שאני ספציפי עונה על פרופיל של מפוצץ מטוסים, מילא.
אחמד טיבי: הבעיה היא עם הפרופיל שמציירים לכל הערבים.
אחמד טיבי: זה נורא.
ישראל חסון: באמת נוראה מוזר.
אחמד טיבי: זה נורא שמתייחסים אל קולקטיב שלם כאל מפוצץ מטוסים, שיכול לא להנחית את המטוס.
ישראל חסון: זה מוזר.
ישראל חסון: אני באמת לא מבין למה הגענו למסקנה הזו.
אחמד טיבי: האם אתם מתייחסים אל קולקטיב יהודי כאל רוצחי ראש ממשלה?
אחמד טיבי: "מעניין למה", אתה אומר בסרקזם.
ישראל חסון: האם קראת את דוח ועדת שמגר?
ישראל חסון: מה הוא חייב את שירות הביטחון הכללי?
ישראל חסון: תקרא אותו ותחזור אליי.
מגלי והבה: אני יצאתי הבוקר מוקדם מהבית, כדי להגיע לדיון הזה.
מגלי והבה: אני מצטער שאין פה את כל חברי הכנסת, שידברו פעם אחת בצורה עניינית על הנושא שעבר את כל גבול הטעם הטוב.
מגלי והבה: היה צריך להיות פה אחראי הביטחון של נתב"ג.
ישראל חסון: אבל אל על זה הדיון.
אחמד טיבי: זה כן.
אחמד טיבי: אתה אמרת שהם בעלי תפקיד בטחוני.
מגלי והבה: אני רוצה להגיד לך: אתה לא יודע מה שמתרחש אצלך.
מגלי והבה: חה"כ אחמד טיבי מייצג אלפי אזרחים שפונים אליו ופונים אליי.
מגלי והבה: כאשר אתה מגיע לש"ג הוא שואל: מאיפה הגעת אלינו?
מגלי והבה: אני אומר: הגעתי מבית ג'ת.
מגלי והבה: מיד מבקשים תעודת זהות.
מגלי והבה: הבן שלי אומר: אבא, אני רוצה לעשות תרגיל לחבר'ה האלה.
מגלי והבה: כאשר הוא מגיע, שואלים אותו: מאיפה הגעת, והוא אומר: מתל אביב.
מגלי והבה: כאשר הוא חוזר שואלים אותו: מאיפה הגעת, הוא אומר: מיפו, ומיד אומרים לו: תעמוד ותביא תעודה.
מגלי והבה: זו לא דרך לבדוק.
מגלי והבה: יש יהודים יותר מסוכנים מאלף ערבים, שאנחנו מכירים אותם ויודעים איך הם מסכנים את הביטחון של מדינת ישראל.
מגלי והבה: אתה דיברת על חיכוך בטחוני.
מגלי והבה: אנחנו מסתובבים בכל העולם.
מגלי והבה: כאשר אתה עומד בשורה, בודקים אותך באופן אקראי ואומרים: "אנחנו רוצים לעשות עליך חיפוש".
ישראל חסון: ככה עושים באירופה?
מגלי והבה: ככה עושים באירופה, ולא שואלים אם אתה אחמד, יוסף או יענקל'ה.
מגלי והבה: בודקים אותך לפי מדגם.
מגלי והבה: אדוני היו"ר, האיש שנמצא פה הוא לא האיש שצריך לתת את התשובות.
מגלי והבה: גיסי פרופסור מנהל מחלקה בבית חולים, וכאשר הוא מגיע ואומר ששמו ג'מאל זידן, אומרים לו לעמוד בצד.
מגלי והבה: הוא אדם מכובד ומנומס, ומתחילים לבדוק לו את כל התיקים.
אחמד טיבי: הוא לפי הפרופיל המאיים.
מגלי והבה: לא יכול להיות שהדברים האלה חוזרים על עצמם.
מגלי והבה: אני לא מבין חברי הכנסת שהולכים ואומרים: אני חבר כנסת.
מגלי והבה: אני בא ועומד בשורה כמו כולם.
מגלי והבה: כאשר מסתכלים עליי, מתחילים לחקור.
מגלי והבה: אני נותן להם, אני מקשה בכוונה, כדי שהם יבדקו, אבל זה הפך לאובססיה, לתפיסת עולם.
מגלי והבה: מערכת הביטחון טועה, מי שהמציא את ההנחיות האלה טועה.
מגלי והבה: אדוני היו"ר, אנחנו בכנסת חייבים למצוא פתרון לסוגיה הזו.
מגלי והבה: דיברו על הפעלת מכשיר, כך שאף אחד לא יידע מי נוסע, הציוד יעבור וייבדק בלי מגע ובלי שאלות.
מגלי והבה: לצערי, הדברים האלה חוזרים שוב ושוב.
מגלי והבה: יש מי שחושב שזה כיסוי על חשבון אותו אזרח ערבי הגון או אחר לפי הגדרות של הביטחון.
מגלי והבה: אתה אומר שהשם שלך אדווי חסון.
מגלי והבה: יש גם קצינים בכירים, שעושים עליהם חיפוש.
מגלי והבה: אני מציע שיבדקו את כולם או שלא יבדקו אף אחד.
יצחק וקנין: בודקים את כולם.
מגלי והבה: בואו ניכנס ארבעתנו לשדה התעופה.
ישראל חסון: זו לא אותה רמת בדיקה, אבל את כולם בודקים.
מגלי והבה: אנחנו ניכנס, ואתה תראה שאת אחמד שמים בצד.
ישראל חסון: האם אין בזה היגיון?
מגלי והבה: אין בזה היגיון.
מגלי והבה: אני בעד שיבדקו את כולם.
ישראל חסון: אתה חושב שאם לא יבדקו, מטוס לא יתפוצץ?
מגלי והבה: זה לא בסדר שאני הופך להיות חשוד בטחוני ברגע שאני מגיע לשדה התעופה.
מגלי והבה: אני מסתובב בכל העולם, ואני לא נפגע כאשר אני מגיע לבידוק בתחנה באירופה או בארצות הברית.
אחמד טיבי: למה במדריד הוא לא כועס?
אחמד טיבי: כי בודקים את כולם.
אחמד טיבי: גם אני לא כועס.
אחמד טיבי: אני מוריד ז'קט גם.
מגלי והבה: ברגע שאתה לוקח אזרחים שלווים, שבאים לחופשה, ועושים את זה בפני הילדים הקטנים שלהם...
מגלי והבה: אני ראיתי חיילים עם דמעות, שאמרו להם תעמדו בצד.
מגלי והבה: איפה אנחנו, בגרמניה?
מגלי והבה: אני מודה לך חה"כ טיבי, שיזמת את הדיון הזה.
מגלי והבה: הדברים האלה חוזרים על עצמם ופוגעים בנפשו של איש שעובר בשדה התעופה.
מגלי והבה: תעשה בידוק לכל התעודות, ואם מישהו חשוד תשים אותו בבידוק.
יצחק וקנין: נושא הדיון הוא לא זה.
יצחק וקנין: נושא הדיון היה תנאי העסקה של העובדים.
מגלי והבה: אני מדבר על אזרח שבא להיכנס לשדה התעופה.
אחמד טיבי: אי אפשר לנתק בין הנושאים.
מגלי והבה: אני נתקל בזה כל שני וחמישי.
מגלי והבה: מתקשר אליי מג"ד במילואים ואומר לי: עכשיו סיימתי תרגיל, באתי עם משפחתי לשדה התעופה, ואיך שנכנסתי לאזור הבידוק והביטחון אמרו לי: "אתה והמשפחה שלך תעמדו בצד".
מגלי והבה: הוא אומר לי: איפה אני צריך להיות, לחפש את עצמי מתחת לאדמה?
יצחק וקנין: אם הנושא היה הבידוק הביטחוני, היינו צריכים לקבל פה שורה של חברי כנסת.
אחמד טיבי: אני רוצה להעיר לדבריו של חה"כ מגלי והבה לגבי נושא הדיון.
אחמד טיבי: אני צריך את עזרתו.
יצחק וקנין: אני התנדבתי לנהל את הדיון, ולא נותנים לי לדבר.
ישראל חסון: אם הדיון הוא הסוגיה הביטחונית, זו לא הכתובת.
ישראל חסון: זה לא צריך להיות פה.
ישראל חסון: אם הדיון הוא בסוגיה: כיצד מבצעים בידוק בטחוני, זה לא היה צריך להיות בשידור.
יצחק וקנין: היינו צריכים לקבל פה שורה של אנשים אחרים, שאחראים על כל מערך הביטחון.
לאה ורון: זה גם לא נושא של ועדת הכלכלה.
יצחק וקנין: זה שייך אולי לוועדת חוץ וביטחון ולא לוועדת הכלכלה.
אחמד טיבי: הבדיקה כן שייכת לוועדת הכלכלה, כי זה שייך למשרד התחבורה.
ישראל חסון: אבל הם מונחים על ידי השב"כ.
אחמד טיבי: האם אנשי ביטחון לא משתתפים לפעמים בוועדת הכלכלה?
ישראל חסון: ד"ר טיבי, אני באמת חושב שהתחושות עליהן אתם מצביעים הן תחושות באמת נכונות.
ישראל חסון: אי אפשר להתווכח עם התחושות האלה.
ישראל חסון: אגב, אני חושב שזה גם לא נעים לצד השני, שאחראי לכך שכל מטוס שממריא ינחת.
ישראל חסון: לפיכך, הוצע פתרון.
ישראל חסון: אני חשבתי, שזה היה צריך להיכנס בשנת 2011.
ישראל חסון: אני מופתע לשמוע שזה יהיה ב-2012.
ישראל חסון: יכול להיות שאני לא זוכר טוב.
ישראל חסון: תבינו מה יהיה בעניין הזה.
מגלי והבה: שיבדקו את כולם.
מגלי והבה: את כולם או אף אחד.
ישראל חסון: בודקים את כולם, אבל לא באותה רמה.
ישראל חסון: גם במדריד בודקים את כולם לא באותה רמה.
מגלי והבה: בואו נעשה סיור.
אחמד טיבי: כאשר תושבים מגיעים, כולם מורידים.
ישראל חסון: לא תושבים.
אחמד טיבי: האם אנחנו לא תושבים?
אחמד טיבי: הבנת מה שאמרת עכשיו?
אחמד טיבי: האם אנחנו בסטאטוס של לא תושבים?
ישראל חסון: האם אתה רוצה להתערב איתי עכשיו?
ישראל חסון: בוא נבדוק איך בודקים את הבסקים.
ישראל חסון: תבדוק, תחזור לוועדת כלכלה ונדבר.
ישראל חסון: לך תבדוק טיסות לבסקים ומהבסקים ואנשים שמוצאים בסקי.
מגלי והבה: בואו נעשה סיור מבלי שנזדהה כחברי כנסת.
מגלי והבה: נבוא לנמל התעופה כל אחד עם הפספורט שלו.
ישראל חסון: במדריד
מגלי והבה: גם במדריד.
מגלי והבה: אנחנו מדברים על המדינה שלנו.
מגלי והבה: בוא נעשה את הסיור.
מגלי והבה: אתה תופתע.
מגלי והבה: אתה תחשוב שאתה במדינה אחרת.
יצחק וקנין: אני חושב, שסטינו מהנושא שהוצע לדיון מהיר.
יצחק וקנין: נושא הדיון המהיר היה: מעמדם ותנאי שכרם של האחראים על הקשר.
יצחק וקנין: לכן, כאשר אנחנו נכנסים פה לסוגיה ביטחונית, זה מחייב דיון במקום אחר, במעמד אחר עם אנשים אחרים: אנשי ביטחון ואנשי שב"כ.
יצחק וקנין: אני לא יודע גם אם אנשי השב"כ יבואו לפה.
יצחק וקנין: זה לא נושא הדיון.
יצחק וקנין: חה"כ טיבי – על השאלות שאתה העלית בנושא של מעמד העובדים, הוא ענה כפי שענה וציין את מה שציין.
אחמד טיבי: אבל חה"כ מגלי והבה לא היה פה.
מגלי והבה: אני יודע על העובדים.
אחמד טיבי: הם ארעיים 10 שנים.
ישראל חסון: הם באותו הסכם כמו של כל העובדים במחלקת הביטחון.
מגלי והבה: האם אתה סנגור של הציבור או של חברות שדות התעופה?
יצחק וקנין: אני שאלתי את השאלה.
יצחק וקנין: שאלתי את האחראי, סמנכ"ל למנהל שקולט את אותם עובדים: האם העובדים האלה אחרי 10 שנים עדיין ארעיים, והוא אמר לי שזו צורת העסקה, ככה זה לגבי כל עובדי הביטחון שמתקבלים לעבודה: היהודים ובני המיעוטים.
יצחק וקנין: זה לא משנה אם שירת בצה"ל או לא שירת בצה"ל.
מגלי והבה: זה לא נכון.
מגלי והבה: אני יכול לתת עכשיו 10 שמות של יהודים, שהייתי שותף לזה שהם נכנסו לקביעות.
אחמד טיבי: אחרי פחות מ-10 שנים.
מגלי והבה: פחות מ-10 שנים.
מגלי והבה: האם אתה רוצה שמות?
מגלי והבה: לא נעים לי.
מגלי והבה: אני לא מתייחס בדברים שלי לאזרח יהודי או אזרח ערבי.
מגלי והבה: אני יכול למנות שמות, ואתה יודע את זה היטב.
מגלי והבה: אני יודע מי יושב שם בדירקטוריון ומי חברי המינהלת.
מגלי והבה: אנחנו שני חברי כנסת ותיקים.
מגלי והבה: אני הייתי מוכן למות למען המדינה הזו, אבל אני לא מוכן לקבל שתהיה אפליה הכי קטנה או עיוות הכי קטן כלפי אזרחים שנותנים את הכל למדינה הזאת.
מגלי והבה: זה לא יעלה על הדעת.
מגלי והבה: אנחנו נתקלים בזה בכל תחומי החיים.
מגלי והבה: האם רשות שדות התעופה לא יכולה לספוג 4 עובדים כעובדים קבועים?
מגלי והבה: אני מוכן למסור שמות ליו"ר.
מגלי והבה: מפאת צניעות הפרט אני לא רוצה למסור שמות של יהודים, שנכנסו לעבוד בצורה ארעית והיום הם קבועים פה, בחיפה ובאילת.
שלמה אורן: בעניין הזה דעתי ועמדתי לא שונה משלך.
שלמה אורן: כולם זכאים לאותה הזדמנות, כולם רשאים להתמודד, כולם רשאים להתקדם, כולם רשאים וראוי שיזכו בקביעות כאשר הם עונים על התנאים.
שלמה אורן: בוודאי שיש יהודים שנכנסו לקביעות, אבל יש גם בני מיעוטים שנכנסו לקביעות.
אחמד טיבי: כמה?
אחמד טיבי: הוועדה רוצה לדעת כמה ערבים שלא שירתו בצבא נכנסו לקביעות, וכמה ערבים שכן שירתו בצבא נכנסו לקביעות.
אחמד טיבי: לדעתי אין לא זה ולא זה.
ישראל חסון: יש.
אחמד טיבי: מה זה יש?
אחמד טיבי: אנחנו רוצים לקבל מידע.
שלמה אורן: מספר בני המיעוטים ברשות שדות התעופה לא נגזר רק מאיזה רקע הם באים.
שלמה אורן: זה קשור למקום המגורים, לרצון שלהם לבוא לעבוד ברשות שדות התעופה, הנגישות שלהם וכו'.
שלמה אורן: כדי להיות עובד קבוע ברשות שדות התעופה צריך להתמודד במכרז על תפקידים שנפתחים.
שלמה אורן: לא מזמן נפתח תפקיד של כבאי.
שלמה אורן: התמודדו במכרז הזה מספר עובדים, כאשר לפחות 50% מהזוכים במכרז היו בני מיעוטים.
שלמה אורן: נדמה לי, שמתוך 7-8 נבחרו 4 בני מיעוטים.
שלמה אורן: הם התמודדו במכרז, הם היו שנתיים-שלוש עובדי ביטחון, ניגשו למכרז, זכו במכרז ויהיו עובדים קבועים בלי שום בעיה.
אחמד טיבי: האם כבאי חייב להיות עובד ביטחון?
שלמה אורן: בוודאי לא.
אחמד טיבי: הוא לא ענה בנוגע לשאלת הקביעות.
יצחק וקנין: הוא ענה לך.
אחמד טיבי: הוא לא ענה.
אחמד טיבי: הוא אמר: התקבלו לאחרונה.
אחמד טיבי: זו לא קביעות.
שלמה אורן: הם יקבלו קביעות.
שלמה אורן: ברגע שהעובד יבחר להיות כבאי, הוא יהיה קבוע.
שלמה אורן: למכרז הזה נגשו אנשים שבאו מהביטחון, באו מהתפעול, באו מהמשרד הראשי.
שלמה אורן: עובדים ארעיים מרשות שדות התעופה נגשו למכרז.
שלמה אורן: מתוך הזוכים למעלה מ-50% היו בני מיעוטים.
שלמה אורן: הם נבחרו להיות כבאים, הם יהיו עובדים קבועים, וזה לא משנה מאיפה הם באו: יהודים, ערבים, בדואים, דרוזים.
שלמה אורן: זה בכלל לא משנה.
אחמד טיבי: האם אדוני מוכן לספק לוועדה מידע מדויק, כמה ערבים קבועים יש ברשות שדות התעופה?
שלמה אורן: אני מוכן לספק את הנתונים.
שלמה אורן: הנושא הזה של בני מיעוטים עומד על סדר יומנו.
שלמה אורן: אני באופן אישי, גם ברקע האישי שלי, עסקתי רבות עם המגזר הבדואי והמגזר הדרוזי.
שלמה אורן: יש לי סימפטיה רבה אליהם.
שלמה אורן: אני חושב, שהאנשים האלה ראויים להתקדם, ראויים לשאת בתפקידים בכירים.
שלמה אורן: אנחנו עושים את כל הפעולות הנדרשות ואת כל המאמצים, כולל פעולות יזומות: אנחנו עושים ועדות קבלה, אנחנו שולחים את הצוותים שלנו לצפון, לכפרים, מפרסמים הודעות, מזמינים את האנשים לבוא ולהתראיין.
שלמה אורן: כלומר, אנחנו עושים הרבה מאוד עבודות יזומות.
שלמה אורן: אנחנו מעוניינים לקלוט בני מיעוטים.
שלמה אורן: זה נמצא על סדר היום שלנו.
שלמה אורן: בחלק מהמקרים, אנשים לא רוצים לבוא כי קשה להגיע לנתב"ג.
שלמה אורן: העבודה היא יומיומית ויש בעיות של נגישות.
שלמה אורן: אני אומר לוועדה באופן חד משמעי: המדיניות של רשות שדות התעופה, בהתאם למדיניות של הממשלה, היא לקדם בני מיעוטים.
שלמה אורן: בכל אותם מקומות שבהם התנאים הם זהים ושווים, אנחנו מתעדפים את בני המיעוטים.
מגלי והבה: לפי הדברים שלך, אחוז בני המיעוטים צריך להיות פי שלושה.
מגלי והבה: אל תגיד שאתם מתעדפים.
מגלי והבה: אם אתה מדבר על אותם בני מיעוטים שאתה קיבלת, אני רוצה לומר שהם עולים עשרות מונים על הרבה מהעובדים סביבם.
מגלי והבה: אני מכיר רבים מהם.
מגלי והבה: עדיין הם נתקעים באותו תפקיד ובאותו מקום.
מגלי והבה: אולי מדי פעם אחד מקודם.
שלמה אורן: אני לא יודע מאיפה יש לך את הנתונים האלה.
שלמה אורן: נתוני מבחני ההתאמה הם נתונים חסויים.
שלמה אורן: אני לא חושב, שהם ידועים.
שלמה אורן: אני אומר עוד פעם: האנשים האלה נבחרו כי הם ראויים.
שלמה אורן: הם עמדו במבחנים, הם נמצאו מתאימים.
שלמה אורן: שאלת המוצא והדת שלהם לא עמדה במרכז הדיון.
שלמה אורן: במרכז הדיון היתה שאלת ההתאמה שלהם.
שלמה אורן: ברגע שהם נמצאו מתאימים, הם נבחרו.
שלמה אורן: הם יהיו עובדים קבועים, וזה בסדר גמור.
מגלי והבה: מה הבעיה עם אותם 4 עובדים?
מגלי והבה: ארבעתם משוחררי צה"ל.
מגלי והבה: אחד מהם רב סרן ואחד סגן אלוף.
מגלי והבה: אני מכיר את האנשים.
מגלי והבה: מה הבעיה להכניס אותם?
מגלי והבה: האם כאשר הם סיימו את השירות שלהם ועברו לקריירה שנייה, הם הפכו להיות שונים?
מגלי והבה: תן להם את הקביעות כמו שאתה נותן לאחרים.
שלמה אורן: זה לא ראוי שאני אדון באופן ספציפי בקביעות של אנשים מסוימים.
שלמה אורן: אני לא חושב, שאני אחליט פה החלטות לגבי אדם פלוני-אלמוני.
מגלי והבה: אני מדבר על מדיניות.
יצחק וקנין: אני שאלתי קודם:
יצחק וקנין: האם יכול להיות שאדם עובד 10 שנים בבידוק הביטחוני ולא מקבל קביעות.
יצחק וקנין: כאן האירו את פניי ואמרו, שאכן הדבר הזה קיים במערכת של הבידוק.
יצחק וקנין: אותם עובדים מקבלים את הקביעות לאחר 10-12 שנה.
יצחק וקנין: זה הסטנדרט.
אחמד טיבי: אגב, לא כל הארבעה שירתו בצבא.
יצחק וקנין: לא משנה אם הם שירתו.
יצחק וקנין: עזבו את השירות הצבאי בצד כרגע.
יצחק וקנין: לא צריך לנפנף בדבר הזה.
יצחק וקנין: אם הם שירתו בצבא, הם שירתו בצבא.
יצחק וקנין: זה לא שייך.
יצחק וקנין: העניין הזה הוא הסטנדרטים והנהלים לגבי קליטת עובדים.
יצחק וקנין: אם הסטנדרט קובע, שעובד יהודי, מוסלמי, דרוזי, מתקבל לאחר 10 שנים, זה הסטנדרט.
יצחק וקנין: אין סטנדרט אחר.
יצחק וקנין: אני לא הבנתי משהו אחר מדבריו.
אחמד טיבי: האם יש אנשים שאחרי 6-7 שנים קיבלו קביעות?
שלמה אורן: בתנאי שהם זכו במכרז על תפקיד קבוע.
יצחק וקנין: שאלתי את השאלה בצורה ספציפית.
יצחק וקנין: הבנתי את מה שאתה מעלה, אחמד.
ישראל חסון: אם אתם חושבים שישנה הונאה ורמייה ברשות שדות התעופה, תביאו את זה לדיון כמו שצריך.
ישראל חסון: נביא את הנתונים, ונפתח את זה.
ישראל חסון: אני לא חושב.
יצחק וקנין: אני לא חושב, שאפילו נעשה עוול לאותם 4 עובדים.
ישראל חסון: אני לא חושב, שאפשר לקחת עכשיו אדם בעל תפקיד ולהגיד לו: אדוני, אתה מעדיף את זה על פני זה.
ישראל חסון: הוא נתן תשובה סדורה: "החוזה שהאנשים האלה עובדים על פיו זה החוזה שאני מעסיק לפיו מאות רבות של אנשים בתחום הביטחוני.
ישראל חסון: זה חוזה אחיד, שהקביעות בו מתקבלת אחרי 9-12 שנה".
שלמה אורן: אמת.
מגלי והבה: האם זה כולל את כל העובדים?
מגלי והבה: הוא משווה את האנשים האלה לסטודנטים שבאים לעבוד במשמרות.
ישראל חסון: זה חוזה אחיד.
שלמה אורן: לאו דווקא סטודנטים.
מגלי והבה: אנשים שבאים לעבוד שנה-שנתיים, בעיקר כאשר הם לומדים, ואחר כך הולכים.
מגלי והבה: אם לא היית מרוצה מאלה שעובדים כבר 10 שנים, היית אומר: "תודה, הבנו".
מגלי והבה: אם הם עושים את עבודתם נאמנה ואתה רוצה אותם, אני לא מבין.
ישראל חסון: כאשר אתה מקבל מאות רבות כאלה כעובדים קבועים.
ישראל חסון: כאשר אתה ביכולת הניהול של הארגון שם הרבה מאוד אנשים ברמה של מסמר בלי ראש, אתה לא יכול מחר לנייד אותם אם הם לא מתאימים לך או אם יש לך סדר עדיפויות אחר.
ישראל חסון: הבעיה הזו מוכרת גם בשב"כ בתחומי האבטחה.
ישראל חסון: הבעיה הזו קיימת בהמון תחומים המקבילים לתחום הזה.
ישראל חסון: אם יש בעיה של קיפוח בהעסקה, זה המקום לדבר עליו.
מגלי והבה: יש.
מגלי והבה: אנחנו מזמינים אותך לוועדה לקליטת עובדים כדי שתראה.
ישראל חסון: אנחנו מדברים על רשות שדות התעופה.
אחמד טיבי: כמה ערבים יש בהנהלה של רשות שדות התעופה?
ישראל חסון: רצינו למנות אדם לתחום הביטחון, והוא לא רצה.
אחמד טיבי: אני מדבר על שירות אזרחי, ואתה מדבר על משהו אחר.
ישראל חסון: רצינו ברשות שדות התעופה להעסיק בן אדם עם רקע ביטחוני ערבי, ואתה לא רצית שהוא יעבוד שם.
אחמד טיבי: אני לא רוצה שהוא יעבוד בתפקיד בטחוני.
אחמד טיבי: חה"כ מגלי והבה רוצה.
אחמד טיבי: אני לא רוצה.
אחמד טיבי: האם אי אפשר להעסיק אותו בתחבורה, במנהלה, במחשבים, בהנדסה, חשבונאות, כלכלה?
ישראל חסון: תגיד לו שאתה לו בדיון שלו.
מגלי והבה: אני מדבר על השוויון ועל העיקרון.
ישראל חסון: אתם לא באותו דיון.
יצחק וקנין: בכלל לא.
אחמד טיבי: דעתנו שונה בנושא הזה, אבל לגבי שוויון והשפלה אנחנו מדברים אותו הדבר.
אחמד טיבי: גם כאשר הוא ובני משפחתו מגיעים, משפילים אותם.
ישראל חסון: זה לא בסדר.
שלמה אורן: יש לזה פתרון, והוא יהיה בעוד שנה-שנה וחצי.
מגלי והבה: שנה וחצי נמשיך להיות משופלים?
שלמה אורן: אני לא אמרתי שאתם משופלים.
מגלי והבה: אני אומר לך: זה שלא בודקים את כולם, או שבודקים סלקטיבית רק בגלל השם והמוצא, זו תעודת עניות לא רק לך אלא לכל מדינת ישראל.
יצחק וקנין: ידידי, אל תענה עכשיו כי אנחנו חוזרים על אותו דבר.
אחמד טיבי: אנחנו מבקשים שהוועדה תקבל נתונים.
יצחק וקנין: הנושא שאנחנו מדברים עליו הוא ברור: מעמדם ותנאי שכרם של אותם עובדים.
יצחק וקנין: קיבלנו תשובות לגבי הנושא הזה, שמספקות אותי כמי שמנהל את הישיבה הזו.
יצחק וקנין: הדברים נאמרו בצורה ברורה.
אחמד טיבי: אני היוזם, ואני מבקש לדעת כמה ערבים עובדים בתפקידים אזרחיים ברשות שדות התעופה, ולכמה ערבים בכלל יש קביעות.
יצחק וקנין: תקבל תשובה כזו.
יצחק וקנין: הם יעבירו תשובות לוועדה.
יצחק וקנין: הנושא שהיה על סדר יומה של הוועדה זה תנאיי עבודתם, מעמדם ושכרם של אותם עובדים שכבר עובדים בתוך המערכת.
אחמד טיבי: אחרי שהופתעתי מהגדרת התפקיד אני שואל, למה לא להעביר אותם לתפקיד אזרחי.
אחמד טיבי: הם לא קשורים לבידוק בכלל.
יצחק וקנין: קיבלת תשובות.
יצחק וקנין: אנחנו לא עוסקים בנושא הביטחון והבידוק.
יצחק וקנין: הבאנו לכאן אדם שתפקידו סמנכ"ל מינהל ברשות שדות התעופה.
יצחק וקנין: הוא בוא לענות על שאלות בנוגע לנושא שאתה העלית לסדר יום.
יצחק וקנין: נושא הביטחון יידון במקום אחר.
יצחק וקנין: מי שצריך לענות על הדברים האלה, זה מי שמתמחה בנושא הביטחון: הקב"ט של רשות שדות התעופה או כל גורם אחר.
יצחק וקנין: האיש הזה ענה תשובות בצורה ברורה.
יצחק וקנין: אני אפילו שאלתי שאלה נוקבת, והדברים נאמרו מפיו.
אחמד טיבי: הצורה הנוקבת שיפרה את המצב?
אחמד טיבי: היא לא שיפרה את המצב.
אחמד טיבי: היא לא שינתה את המצב.
אחמד טיבי: אנחנו רוצים לשנות את המצב.
יצחק וקנין: אני שותף שלך בהרבה דיונים בהרבה ועדות סביב הנושא של העסקת מיעוטים.
יצחק וקנין: אין ספק, שהדבר הזה ראוי להתייחסות.
יצחק וקנין: הוא מקבל את ההתייחסות.
יצחק וקנין: זה נכון שהיא לא מספקת.
יצחק וקנין: אמרתי לך, שבוועדת הכספים, בתקופה האחרונה, אישרנו עשרות משרות במגזר הציבורי לבני המיעוטים.
יצחק וקנין: אני חושב שצריך לעשות יותר, אבל מה שנעשה כרגע זה אור בקצה המנהרה שצריך לברך עליו.
יצחק וקנין: המגמה צריכה להמשיך, למצוא את כל הדרכים להעסיק יותר בני מיעוטים, בתנאי שהם עומדים באותם סטנדרטים ואותם קריטריונים של המשרות המוצעות.
יצחק וקנין: תודה רבה למציע, לחברי הכנסת ולמשתתפים, הישיבה נעולה.
כרמל שאמה-הכהן: בוקר טוב לכל האורחים, חברי הכנסת.
כרמל שאמה-הכהן: העניין על סדר-היום הוא הצעת חוק הבנקאות (רישוי)(תיקון מס' 17)(סליקת עסקאות בכרטיסי חיוב), התשע"א-2011, הצעת חוק ממשלתית; וכן שתי הצעות חוק פרטיות: הצעת חוק כרטיסי חיוב (תיקון – סליקת כרטיסי חיוב), תש"ע-2010, של חבר הכנסת דני דנון (פ/2614); הצעת חוק כרטיסי חיוב (תיקון – ניכיון כרטיסי חיוב), התשע"א-2010, של חברי הכנסת שי חרמש ורוברט אילטוב.
כרמל שאמה-הכהן: קיימנו ב-9 במארס דיון ראשוני בהצעת החוק הממשלתית ובהצעת החוק של חבר הכנסת דני דנון.
כרמל שאמה-הכהן: לאחר מכן הצטרפה הצעת החוק השלישית.
כרמל שאמה-הכהן: לא דנו בסעיפי החוק אלא שמענו את דעות הצדדים, לרבות עמדת האוצר, עמדת חברות האשראי.
כרמל שאמה-הכהן: היום יש לנו תוספת קטנה.
כרמל שאמה-הכהן: ביקשה חברת גמא להציג נתונים לוועדה, אישרנו להם מראש להציג מצגת קצרה, ולאחר מכן נתחיל במלאכת החקיקה.
כרמל שאמה-הכהן: כפי שהבנו כבר מהדיון הראשון, הנושא הוא כבד-משקל, בעל חשיבות למשק – הן למגזר העסקי והן למגזר הצרכני.
כרמל שאמה-הכהן: ההיקפים הם אדירים, למיטב זיכרוני מדובר ב-160 מיליארד שקלים מחזור.
כרמל שאמה-הכהן: זה אומר שכל שכלול של השוק הזה, כל הורדה של התעריפים יוצרת פה מרווחים אדירים שייקלו על כולנו.
כרמל שאמה-הכהן: נציג חברת גמא.
כרמל שאמה-הכהן: אתי בנדלר: ברשותך, אדוני היושב-ראש, אני חושבת שכדאי קודם כול לברר עם חבר הכנסת חרמש אם הוא מסכים לשלב את הצעת החוק שלו בהצעת החוק הממשלתית.
כרמל שאמה-הכהן: היו"ר כרמל שאמה-הכהן: צריך לשכנע אותו.
כרמל שאמה-הכהן: שי חרמש: כן.
כרמל שאמה-הכהן: קיבלתי לחץ פיזי מתון מהיושב-ראש.
כרמל שאמה-הכהן: אתי בנדלר: הוועדה מחליטה לשלב את הצעת החוק.
כרמל שאמה-הכהן: היו"ר כרמל שאמה-הכהן: כן.
כרמל שאמה-הכהן: הוועדה מחליטה פה אחד.
כרמל שאמה-הכהן: שי חרמש: זה לא הישג שלך, זו היתה התחייבות שלי מראש.
כרמל שאמה-הכהן: היו"ר כרמל שאמה-הכהן: אוקיי.
רון גזית: שמי עורך-דין רון גזית, אני מייצג את גמא.
רון גזית: אני רואה שהמצגת לא מצליחה לעלות על המסך, אני אדבר למרות זאת כדי לא לבזבז זמן.
רון גזית: לאה ורון: בכל מקרה, המצגת חולקה גם בעותקים קשיחים והיא מונחת לפני חברי הכנסת.
רון גזית: רון גזית: תודה רבה לכם.
רון גזית: חברת גמא היא חברה שעוסקת בניכיון, מה שמאפיין אותה שהיא לא מוחזקת על-ידי תאגיד בנקאי, היא חברה עצמאית.
רון גזית: אבל, אומַר מראש – קראתי את פרוטוקול הדיון הקודם, היו צעקות "אתם מונופול".
רון גזית: אני כבר בא ואומר – אנחנו לא מונופול ואין לנו כוח גדול מ-20% מהשוק, אבל אנו לא דנים פה בעניינה של גמא.
רון גזית: אין ספק שיש פה אינטרס לגמא, אבל הנושא שעליו אני ממקד את הדיון הוא נושא של הציבור, הפסד הציבור – לעניות דעתי, של 500 מיליון שקלים לשנה – בגלל חסמי כניסה לחברות ניכיון עצמאיות כמו גמא.
רון גזית: גמא קוראת לתחרות, שייכנסו חברות נוספות עצמאיות, כי כיום, שלוש החברות שמתחרות בגמא בתחום הניכיון הן ישראכרט, ויזה כ.א.ל ולאומי קארד, כשמה שמאפיין את שלושתן שהן מוחזקות על-ידי שלושת הבנקים הגדולים בישראל.
רון גזית: על ריכוזיות בתחום הבנקים אין צורך שאני אכביד את הדיבור, אדוני היושב-ראש, הדברים נאמרו ונכתב רבות.
רון גזית: יש כאן מצב אנומלי משום ששלוש חברות האשראי הן גם מתחרות של גמא בתחום הניכיון וגם גמא תלויה בהן בתחום הסליקה.
רון גזית: גמא לא יכולה לעשות ניכיון אם חברות האשראי, חברות הסליקה – ישראכרט, לאומי קארד וויזה כ.א.ל – לא יאשרו לה להתחבר אליהן.
רון גזית: דהיינו, אם בית עסק בא ואומר: אני רוצה לנכות אצל גמא, והוא ממחה את שובריו לגמא כדי שתיתן לו את הכסף מייד עכשיו, היא תלויה בזה בשלוש החברות, וכאן יש אנומליה שהמחוקק צריך לפתור.
רון גזית: האנומליה באה ואומרת שחברות הסליקה הן פעם אחת מתחרות של גמא, ופעם שנייה גמא תלויה בהן.
רון גזית: היו"ר כרמל שאמה-הכהן: אדוני מודע למגבלת הזמן?
רון גזית: רון גזית: כן.
רון גזית: אמרו לי רבע שעה.
רון גזית: אני מקווה שלא תהיינה הפרעות, אני אעמוד בזה, אפילו פחות.