GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
חן בר יוסף: אם נסתכל על התקנות, יש שם שני שלבים: שלב של שנה – אני לא זוכר אם הוא קצר או לא.
ניר ימין: התקופה של השנה לא קוצרה, למיטב זכרוני.
חן בר יוסף: אז מדובר בתקופה של שנה ועוד שלושה חודשים.
חן בר יוסף: אז קודם כל צריך לקחת מהשנה, כי אם ההליך של השנה כושל אז גם אנחנו בדיפון.
לאה ורון: באותה שנה ושלושה חודשים מה קורה?
חן בר יוסף: אחרי שנה זה לפרסום הערות לציבור.
חן בר יוסף: אחרי עוד שלושה חודשים זה פרסום התקן.
ניר ימין: נכון זה מופיע בתקנה 3(ה).
חן בר יוסף: יש שלב, אבן דרך, בשנה, ואם לא עומדים בה גם עוברים לשלב המכרזי.
חן בר יוסף: שניים, על מנת לקבל שיתוף פעולה באותה ועדת קידה – ואני מזכיר: היא נסמכת לגמרי על הצעות שיוצגו לה על ידי המציג - חייב להיות ברור שההליך האלטרנטיבי חי וקיים.
חן בר יוסף: מי שלא ישתתף בהליך הזה יכול למצוא את עצמו עם ההליך האלטרנטיבי.
חן בר יוסף: לכן, על מנת לגרום לזה שיהיה שיתוף פעולה טוב בהליך של מכון התקנים – שהוא הליך חשוב - צריך שגם יהיה מכרז לא רק תיאורטי בעתיד.
חן בר יוסף: בנוסף, גם בהליכים מכרזיים, לצערנו, יש עיכובים כאלה ואחרים.
חן בר יוסף: לחכות עד לתאריך?
חן בר יוסף: כלומר, אם נצא עכשיו בדיוק בשנה, נמצא את עצמנו עם מעטפות ביד, זה נראה לי סיכון שאנחנו כממשלה לא רוצים לקחת, בטח לא אחרי 12 שנים ואחרי עיכובים כאלה ואחרים.
חן בר יוסף: לכן, נכון לצאת למכרז כמה שיותר מהר במקביל.
חן בר יוסף: המכרז הזה אכן יכול להיות שימושי.
חן בר יוסף: הוא לא סתם בזבוז זמן, לא לנו ולא לחברות.
חן בר יוסף: הוא אכן יישמר בכספת, בגלל שכך התחייבנו בתקנות.
חן בר יוסף: אבל יש מצב אפשרי, שיכול להיות שנשתמש בו.
חן בר יוסף: לחכות לרגע האחרון ולראות שתיאמנו את הזמנים, זה נראה לי הליך מסוכן.
ניר ימין: לא התכוונתי להמתין לרגע האחרון.
חן בר יוסף: אתה רוצה שנחכה שלושה חודשים אחרי התקנות.
חן בר יוסף: זה לא נראה לי.
ניר ימין: אם לחברות זה לא מפריע, אני לא אציע את זה.
ניר ימין: זה פשוט היה נראה לי משהו שמשית עלויות לגבי מכרז תיאורטי, לפחות בשלב הראשון.
חן בר יוסף: אני רוצה להגיד עוד משהו גם על ההליך המכרזי עצמו.
חן בר יוסף: ברמה של מכון התקנים – חברות שאמורות לבוא ולחשוף חלק מהנתונים.
חן בר יוסף: אם הוא יודע שהצד השני יכול להסתכל על הנתונים שלו ובהליך המכרזי לעשות שינוי כזה או אחר על התקינה שלו.
חן בר יוסף: בכלל לא בטוח שלא כדאי שהן יגישו את המעטפות של ההליך המכרזי במקביל ועוד לפני שהן נחשפו במכון התקנים ברמות שהן הולכות להיחשף.
שי חרמש: קח בחשבון, שיש סיכוי שמכון התקנים לא יידע לפתח מתקן כזה.
שי חרמש: שלא נחכה שנה וחצי, ואחר כך עוד שנה.
ניר ימין: לא התכוונתי להאריך את המועדים כמובן.
ניר ימין: אמרתי, שעד שמפרסמים את הטיוטה לוקח שנה והמכרז אורך משהו כמו חצי שנה, ולכן אפשר להגיד שהמכרז ייצא רק חצי שנה ממועד פרסום התקנות.
שי חרמש: אני רוצה להציע אבן דרך נוספת להנחת דעתו של הממונה:
שי חרמש: אם תוך פרק זמן של חצי שנה או שמונה חודשים הוא רואה שמכון התקנים לא מצליח להתקדם לדבר ישים, תהיה לו זכות גם באמצע הדרך לחתוך את לוח הזמנים.
שי חרמש: אין טעם לחכות סתם 15 חודש, וכעבור 8 חודשים לא יראו את זה.
עדנה הראל: יש אבן דרך של שנה שנקבעה בישיבה האחרונה, בדיוק מהטעם הזה שאתה מציג.
עדנה הראל: קשה לעשות הערכה.
עדנה הראל: אני חושבת שזה סביר לתהליך התקינה.
צבי קורמן: מה קורה כאשר המתקן החדש עבר את כל תקני הבטיחות, את כל השלבים, ופתאום אחרי תקופה קצרה התגלה זייפן מומחה, הצליח לעלות על הפטנט, הצליח לשווק לשוק כמה עשרות או כמה מאוד התקנים כאלה?
צבי קורמן: מי נושא באחריות הכספים של הנזקים שייגרמו או עלולים להיגרם?
כרמל שאמה-הכהן: זה כמו בכל זיוף אחר.
כרמל שאמה-הכהן: גם היום אפשר לזייף את המתקן.
צבי קורמן: אם מזייפים מתקן של אחת מהחברות הקיימות היום, החברה בולמת את זה מייד.
צבי קורמן: עוצרים את זה מיידית.
לאה ורון: מי אחראי היום לנזק?
צבי קורמן: חברת הדלק המספקת את ההתקן.
צבי קורמן: יש לה יכולת לשתף את כל הפעולות של ההתקנים בכל הארץ באופן מיידי.
ניר ימין: אני לא בטוח שהבנתי את השאלה שלך.
ניר ימין: אם מכון התקנים מגיע לתקן, אז יש תקן לפי ההליך של מכון התקנים, וזה כמו כל מוצר שמבוסס על תקן.
ניר ימין: אם יש מפרט שמנהל מינהל הדלק בחר בו בהליך המכרזי, אז יש בעלים למפרט הזה.
צבי קורמן: נניח שעברו כמה חודשים, מישהו עלה על הפטנט ואנחנו ממשיכים לשווק.
צבי קורמן: באיזו צורה נפצה על הנזק?
צבי קורמן: מה יקרה אם בעל ההתקן זכה במכרז והתחילו לעלות על זיוף?
צבי קורמן: שיווק את ההתקנים המזויפים.
צבי קורמן: שבוע ימים זה כמה מיליוני שקלים, מי יפצה אותנו על הכסף הזה?
צבי קורמן: יש תחנות שזה יכול להכניס אותן לפשיטת רגל, המשחק הזה.
צבי קורמן: מי יפצה?
צבי קורמן: מי אחראי על זה?
יובל: שמי יובל, אני יזם של - - - אוניברסאלי.
יובל: מה שקורה היום זה בדיוק מה שיהיה גם בעתיד.
יובל: כפי שאתה מפעיל היום את התחנה שלך וכל הליך ההתחשבנות שלך אל מול חברת הדלק שלך - ההליך עצמו לא משתנה.
צבי קורמן: רגע, רגע.
צבי קורמן: איזו מין תשובה שמה שיהיה היום יהיה גם בעתיד?
צבי קורמן: היום יש חברה בעלת יכולת כלכלי, שיש לי ממי לדרוש פיצוי.
צבי קורמן: ממי אתבע את הפיצוי מחר, כשיהיה התקן חדש?
יובל: אותו יצרן, אותו ספק - - -
צבי קורמן: אותו יזם יפקיד ערבויות?
לאה ורון: מר קורמן, תאפשר לו להשיב.
יובל: אותו ספק או אותה חברה שמייצרת את ההתקן שייבחר יעמדו בכל הסטנדרטים, בין אם זה מול המינהל, בין אם זה מול חברות הדלק.
יובל: יש סטנדרטים.
צבי קורמן: ערבויות כספיות אני מר.
יובל: זה לא יהווה שום מכשול על מנת לקדם את המיזם.
יובל: מבחינתך, אותו תהליך שקורה לך היום, כפי שקורה עם הסליקה, ממשיך בדיוק.
צבי קורמן: באיזה מקום כתוב שאותו יזם, אותו מפעיל דלקן חדש יפקיד או ייתן ערבויות מספיקות לפצות אותי על הנזקים שייגרמו לי?
יובל: היום יש לך איזושהי ערבות?
צבי קורמן: כן, מיידית, מאותה חברה שמספקת לי את ההתקן, שאותה אני משרת.
צבי קורמן: מיידית.
קריאה: ולמה שזה ישתנה?
צבי קורמן: תכתבו.
צבי קורמן: תכתבו באחת התקנות שמי שזוכה במכרז יהיה אחראי במקרה של כישלון, שמקרה שמישהו יעלה על הפטנט הזה.
דובר: אנחנו לא צופים שהצורה שבה הדלקנים משווקים תשתנה.
צבי קורמן: רבותי, בואו לא נצחק מעצמנו.
צבי קורמן: היום יש שטרות מזויפים של 200 שקלים, עשרות.
צבי קורמן: עובד מתחיל לזהות, אם מחזירים את השטר הזה לעובד התחנה הפסידה כסף, ומדובר באלפי שקלים.
דוברת: ומי מפצה אותך על השטר הזה?
צבי קורמן: אף אחד לא מפצה אותי, אבל שטר אני מיד מממש, מי מפסיק לעבוד אתו.
צבי קורמן: מה קורה עם ההתקן?
צבי קורמן: אני לא יכול לממש אותו, אני לא יודע אם הוא מזויף או לא מזויף.
דוברת: תוך כמה זמן אתה - - -?
צבי קורמן: תוך חודש ימים, עד שיגיע תשלום ויגידו זה וזה מזויף.
צבי קורמן: אז אני כבר אצבור כמה עשרות אלפי שקלים.
צבי קורמן: מי יפצה אותי על זה?
צבי קורמן: זה יכול להכניס עשרות תחנות לפשיטת רגל.
צבי קורמן: היום יש לגוף כלכלי בסיסי כלכלי איתן.
צבי קורמן: אני חברה, מישהו זייף – אסביר לכם איפה זה קרה.
דובר: מי זה?
דובר: היצרנים של הדלקן?
צבי קורמן: לא, היום יש לי את החברה שמפיקה את ההתקן.
צבי קורמן: אם יש זיופים, עסקאות לא כשרות – היא מפצה אותי.
צבי קורמן: אתן לכם דוגמה.
צבי קורמן: לפני שנתיים חברה ענקית, שמחזיקה הרבה כלי רכב, החזיקה באופן קבוע כמה עשרות כלי רכב במוסכים לצורך תיקונים שונים.
צבי קורמן: אותם המוסכים הוציאו את ההתקנים, שמו בכיס עם מצבר קטן.
צבי קורמן: ניגשו למשאבה, הפעילו את ההתקן ותדלקו רכב אחר.
צבי קורמן: עד שהוא עלה, כבר הגיעו לכמה עשרות אלפי שקלים נזקים.
צבי קורמן: מי יפצה אותי על זה.
דובר: מי פיצה אותם?
צבי קורמן: אותה החברה.
דובר: החברה פיצתה אותם?
צבי קורמן: אותה החברה, מפני שהיא אחראית על הדלקן - - -
גבריאל בן הרוש: זה מה שאני אמרתי לגבי ההסדר הקיים.
גבריאל בן הרוש: אם מתדלקת אותי תחנה עם המאסטר, בלי אישור שלי, כמנהל, התחנה לוקחת על עצמה.
גבריאל בן הרוש: היה לי את זה עם חברת "פז".
גבריאל בן הרוש: אנחנו פטורים מתשלום, כי הוא היה צריך להפעיל את המאסטר רק באישור שלי, כמנהל.
גבריאל בן הרוש: המצב לא ישתנה.
יובל: יש סעיף שאומר בצורה מאוד ברורה בתקנה עצמה, שהמכשיר בלתי גניב, שלא ניתן לשכפל אותו או להעתיק אותו.
צבי קורמן: חודרים לפנטגון, אז פה יהיה בלתי גניב?
צבי קורמן: בואו לא נשחק משחק.
יובל: גם כרטיס אשראי ניתן לשכפל.
צבי קורמן: מה קורה היום בשירות עצמי, רבותי?
צבי קורמן: עשרות כרטיסים גנובים.
כרמל שאמה-הכהן: מר קורמן, אם מישהו התרשל בחברה של הדלקנים – הוא יהיה אחראי בנזק כלפיך.
כרמל שאמה-הכהן: אולי זה לא יהיה אוטומטי, אבל תהיה כתובת.
כרמל שאמה-הכהן: אם התחנה התרשלה - - -
צבי קורמן: אבל שיפקיד ערבויות.
צבי קורמן: יכול להיות - - -
כרמל שאמה-הכהן: בסופו של ר, חברה שתנתק דלקנים אוניברסאליים בישראל לא תהיה חברה זניחה או קטנה.
כרמל שאמה-הכהן: אם היא תלך לפרויקט הזה היא צריכה להיות חברה - - -
צבי קורמן: אבל באיזשהו מקום הר הזה צריך להיות כתוב.
צבי קורמן: זה כמו פתיחת חשבון בנק.
צבי קורמן: אתה יודע מה המחזור הכספי בכרטיסי האשראי בהתקנים?
צבי קורמן: זה יכול להגיע ל-30 מיליארד שקל בשנה.
צבי קורמן: זה לא כספים קטנים.
צבי קורמן: כל תדלוק זה כמה מאות שקלים, תוך שנה יכול להגיע ל-30 מיליארד שקלים.
חן בר יוסף: זה לא תוך שנה.
חן בר יוסף: אין לך תשלום כבר בחודש העוקב.
צבי קורמן: עד שאני אדע עוברים חודשיים עד שלושה חודשים.
צבי קורמן: עד שאני מקבל הודעה מחברת האשראי שהכרטיס הזה גנוב או לא כשר, עוברים חודשיים עד שלושה חודשים.
חן בר יוסף: פה אתה אומר שיהיה לך תשלום בסוף החודש על התדלוקים של החודש.
צבי קורמן: זה כשיש לי קשר ישיר עם החברה, לא עם כרטיסי האשראי.
צבי קורמן: אתה מערבב שני תחומים.
צבי קורמן: חברות האשראי זה ר אחד, החברה אתה אני קשור זה משהו אחר.
צבי קורמן: מיידית בסוף החודש אני מזדכה.
צבי קורמן: ב-2 בחודש אני מבקש זיכוי.
יהודה גסנר: אבל פה מדובר על זה שהלקוח עושה הסכם עם חברת הדלק, נכון?
יהודה גסנר: זה מה שהתקנות אומרות.
כרמל שאמה-הכהן: כבר עברנו על זה, אישרנו את זה.
צבי קורמן: בתחנה אתה אומר שאתה מחייב אותי, כבעל תחנה, להקדיש כמה משאבות לדלקן אוניברסאלי.
חגית אייזנמן מלכה: אבל אתה לא מחויב לספק, אלא אם כן יש לך הסכם.
חגית אייזנמן מלכה: זה בסעיף 2.
צבי קורמן: מי עושה אתי הסכם?
חגית אייזנמן מלכה: בלי הסכם אתה לא מספק.
צבי קורמן: עם מי אני אעשה הסכם?
יהודה גסנר: הלקוח עושה עם חברת הדלק הסכם.
יהודה גסנר: אתה עובד עם "פז", נניח?
יהודה גסנר: הלקוח, כדי שיוכל לתדלק בתחנה אצלך, חייב שיהיה לו הסכם עם "פז", באחריות "פז".
צבי קורמן: עד פה מובן.
צבי קורמן: אשאל אותך שאלה.
צבי קורמן: נניח חברת "פז" עשתה הסכם, ונניח - - -
יהודה גסנר: תן לי בבקשה לגמור.
יהודה גסנר: חברת "פז", כמו שהיא עושה היום, ברגע שיש לה מנגנונים שאמורים לזהות גניבה – הם עדיין פועלים.
יהודה גסנר: הם יצטרכו לדעת לזהות שמישהו זייף את ההתקן הזה.
יהודה גסנר: הם יצטרכו לעמוד בזה.
צבי קורמן: חברת "פז"?
צבי קורמן: תכתוב.
צבי קורמן: אני אהיה מבסוט.
מיכל אוגולוניק: מה, אתה מתחייב בשם חברת "פז"?
יהודה גסנר: אתם לא רוצים?
יהודה גסנר: אל תמכרו התקנים בכלל.
אפרת כהן כהן: יש פה שאלה שלא פתורה בתקנות, ואני גם לא בטוחה שאפשר להגיע לפתרון, והיא הסוגיה מי בסופו של ר ינפיק את ההתקן.
אפרת כהן כהן: ברגע שהפתרון יביא לזה שיהיה מנפיק אחד, הוא יצטרך לשאת באחריות.
אפרת כהן כהן: אם בסופו של ר כל אחת מהחברות תייצר לפי ההתקנים, אז כן, כמו היום, היא תצטרך אולי לשאת באחריות.
אפרת כהן כהן: אבל אני באמת לא יודעת איך לפתור, את הסוגיה שמר קורמן מעלה היא נכונה.
אפרת כהן כהן: אם בעל המפרט יהיה גם זה שיספק את ההתקנים, תצטרך להיות לו אחריות מנפיק, כמו האחריות של מנפיק כרטיסי אשראי.
חן בר יוסף: אנחנו רוצים שגם בשוק הזה, למרות שטענו נגדנו שאנחנו רוצים להרוג אותו, אנחנו רוצים שהוא יתקיים עם מספר מתקינים.
צבי קורמן: לשאלתך, אתה אומר שהחברה תחתום על הסכם.
צבי קורמן: נניח שהחברה חתמה אתך על הסכם ונתנה לך 40 אגורות לליטר – מרווח השיווק שלי הוא לא 40 אגורות.
צבי קורמן: איך אני יכול לקבל את ההסכם הזה?
יהודה גסנר: זה בינך לבין חברת הדלק.
צבי קורמן: שאני אתחיל להילחם?
צבי קורמן: אתה פשוט נותן כלי לחברות - - -
יהודה גסנר: זה קיים גם היום.
חגית אייזנמן מלכה: אבל זה קיים - - -
צבי קורמן: אתם נותנים לרוקן תחנות דלק ולעשות ריכוז של שיווק.
יהודה גסנר: מר קורמן, זה קיים לך גם היום.
יהודה גסנר: הבעיה שהעלית קיימת גם היום.
צבי קורמן: לא, לא קיימת היום.
צבי קורמן: אתם נותנים לחברות מסוימות ריכוזיות והיתר, שלא יכולים להשתתף בהנחות בסדר גודל כזה, זורקים אותם מהשוק, עד לפשיטת רגל.
צבי קורמן: אתם רוצים תחרות?
צבי קורמן: איזו תחרות זו תהיה?
כרמל שאמה-הכהן: הערות נוספות לסעיף?
עדנה הראל: בעקבות השיח הזה נדמה לי שיש פה איזושהי טעות בהבנת ההסדר בתקנות.
עדנה הראל: אין המדובר בזה שבעל המפרט הוא שיספק את ההתקנים באופן ישיר לצרכנים.
עדנה הראל: יכול שהוא יעשה את זה, אבל עדיין זה יהיה למכור את הרכיב.
עדנה הראל: ההסדר העיקרי, ככל שאני מבינה, הוא הסדר שקיים היום והוא באמת ההסדר שאישרנו בסעיף 2 בישיבה הקודמת.
עדנה הראל: קרי, ההתקשרות היא התקשרות של חברת דלק לאספקת דלק באמצעות התקן תדלוק אוטומטי,וזה גם מה שנעשה היום.
עדנה הראל: ההתערבות של התקנות האלה היא לעניין הטכנולוגיה וסוג ההתקן, כזה שאיננו מונע מעבר בין חברות.
צבי קורמן: אז אני מבקש שתכניסו סעיף לגבי התחנה, שהחברה שהנפיקה או ששיווקה את ההתקן, היא אחראית לכל מה שקורה.
עדנה הראל: אני חושבת שזאת התערבות בהסדרים המסחריים, שאנחנו לא צריכים להתערב.
צבי קורמן: אין שום הסדר.
צבי קורמן: את מחייבת אותי למכור בהתקן אוניברסאלי.
צבי קורמן: תני לי ביטחון על הכסף שלי.
עדנה הראל: אני לא מחייבת אותך למכור בהתקן אוניברסאלי.
צבי קורמן: את כן מחייבת אותי.
צבי קורמן: כתוב שאת מחייבת אותי.
עדנה הראל: אני לא מחייבת אותך למכור התקן תדלוק בכלל.
צבי קורמן: עבור הדלק אני משלם מראש, לפני שאני מקבל אותו.
צבי קורמן: את אומרת לי שאני חייב לשווק דלק לפי כל ההתקנים שיהיו בשוק.
יובל: אני רוצה להבהיר ר אחד.
יובל: גם אם יהיה ספק אחד שימכור את אותו התקן, הוא לא עושה את הסדר התדלוק מולך או מול הצרכן הסופי או חברת הדלק.
יובל: הסדר התדלוק עצמו הוא בין הלקוח לבין חברת הדלק.
יובל: ברגע שחברת הדלק מאשרת את הלקוח לתדלוק זה אומר שהיא בדקה אותו, היא עושה את כל התהליכים, וזה מה שקורה.
צבי קורמן: לא על זה אני מר.
יובל: יש תהליכים של בקרה ופיקוח - - -
מיכל אוגולוניק: יש חברת דלק אחת.
צבי קורמן: אני מר על זה שיבוא גאון וימצא את כל הרכיבים שאתה שומר בסוד.
צבי קורמן: חודרים לפנטגון, יחדרו גם לזה.
צבי קורמן: אני עובד בשוק, אני נפגש כל יום במשך 50 שנה עם לקוחות.
צבי קורמן: אתם לא תאמינו איזו דרכים אנשים ממציאים.
צבי קורמן: על מה אתה מר בכלל?
כרמל שאמה-הכהן: עוד הערות לסעיף י"ב?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני לא מצביעה, כי אני מסכימה עם האדון.
שי חרמש: אין לנו משמעת סיעתית במפלגה?
כרמל שאמה-הכהן: אתם הסיעה הגדולה בכנסת, אתם צריכים להסתדר.
כרמל שאמה-הכהן: הצבעה בעד סעיף י"ב – רוב נגד - מיעוט סעיף י"ב אושר.
כרמל שאמה-הכהן: סעיף י"ב אושר.
כרמל שאמה-הכהן: נא להקריא את סעיף 4.
צבי קורמן: אפשר להוסיף משהו?
צבי קורמן: אני מבקש להכניס בהסדר שאותו הגוף שישווק את ההתקנים חייב להפקיד ערבויות במקרה של תקלות.
צבי קורמן: חייב להיות גוף יציב, שיפצה את האנשים שיינזקו מההתקנים האלה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מה זה, ביטוח התקנים?
צבי קורמן: שהוא יהיה אחראי כלפיי על ההתקן שהוא הוציא.
כרמל שאמה-הכהן: ניגע בנקודה הזאת.
כרמל שאמה-הכהן: נא להקריא את 4.
חגית אייזנמן מלכה: הקראת סעיף 4 בתקנות – קידוד וצריבה.
חגית אייזנמן מלכה: עד סעיף ד.
חגית אייזנמן מלכה: אחד הרים החשובים בכל הנושא של התקני התדלוק זה הזיהוי החד חד-ערכי של בעל הרכב.
חגית אייזנמן מלכה: לכן פה אנחנו צריכים מאוד להקפיד שלא יהיו חזרות בין בעלי התקנים שונים.
חגית אייזנמן מלכה: אנחנו מפריטים פה את נושא ההתקן הכללי וכל אחד יכול לייצר, אבל הנושא של הקידוד והזיהוי חד חד-ערכי לא יכול להיות מופרט לאין-סוף גורמים.
חגית אייזנמן מלכה: הוא חייב להיות מוחזק בידי כמות מצומצמת מאוד של אנשים.
חגית אייזנמן מלכה: זה יכול להיות בן-אדם אחד, ואז אין סכנה של חזרה על קידוד, או שצריך יהיה לחלק את זה למספר אנשים, שיחלקו ביניהם תחומים של קידוד.
חגית אייזנמן מלכה: זה היבט אחד.
חגית אייזנמן מלכה: היבט שני זה הנושא של הסודיות.
חגית אייזנמן מלכה: אנחנו צריכים מהימנות ואבטחת מידע מאוד גבוהה בחלק הזה של הטעמת הנושא.
חגית אייזנמן מלכה: לכן מה שנקבע פה זה: א.
חגית אייזנמן מלכה: שמי שיקודד או יצרוב יקבל אישור לכך ממנהל מינהל הדלק.
חגית אייזנמן מלכה: ב.
חגית אייזנמן מלכה: שזה יהיה בידי מספר מצומצם של אנשים.
חגית אייזנמן מלכה: נראה לי שאלה העניינים העיקריים פה.
חגית אייזנמן מלכה: ר נוסף, בגלל הנושא של אחידות הקידוד, אסור לנו להגיע למצב שבו לא יהיה מי שיקודד.
חגית אייזנמן מלכה: נניח אותו מקודד פשט רגל או מכל סיבה שהיא לא יכול להמשיך לקודד, חייבת להיות המשכיות - זה מה שתקנת משנה (ג).
חגית אייזנמן מלכה: ההמשכיות היא על-ידי זה שכל הזכויות, כל החומרה וכל התוכנה עוברים לידי מנהל מינהל הדלק, שיוכל להמשיך, הוא באמצעות מישהו אחר, לבצע את הקידוד והצריבה.
ניר ימין: בחלק אחר של התקנות דיברתם על קידוד, צריבה והצפנה.
ניר ימין: הצפנה לא רלוונטית לתקנה הזאת?
יהודה גסנר: זה אותו ר.
לאה ורון: מה זה אותו ר?
לאה ורון: הצפנה זה קידוד בעברית?
יהודה גסנר: זה נכלל תחת אותו נושא.
יהודה גסנר: זה לא שקול חד-ערכית, אבל כשאנחנו מרים על קידוד, זה כולל בתוכו הצפנה.
ניר ימין: אני חושב שאם אתם רוצים להתייחס לאיסור גם להצפין, לפי התקנה הזאת, אז כדאי לכתוב את זה במפורש ולא להניח שבתוך המילה "קידוד" כלולה גם ההצפנה.
יהודה גסנר: אם אסרת עליו לקודד, אז הוא יכול להצפין עד מחר.
יהודה גסנר: אתה יכול להוסיף את זה.
ניר ימין: אני לא מכיר את המאפיינים הטכנולוגיים.
ניר ימין: אם אתה אומר שאתה לא יכול להצפין- - -
יהודה גסנר: אני לא רואה יתרון בהוספה של זה או הורדה.
ניר ימין: אין צורך לכתוב סתם.
ניר ימין: לא הבנתי שקידוד כולל גם הצפנה.
ניר ימין: בסיפא של תקנת משנה (א), ההליך השוויוני צריך להיות גם הליך תחרותי או רק שוויוני, באפשרות שכמה בני-אדם יקודדו?
חגית אייזנמן מלכה: מה זה הליך שוויוני?
ניר ימין: שבוחרים מספר מסוים של אנשים.
ניר ימין: אפשר לעשות את זה בצורה שוויונית בזה שמגישים לך ארבעה אנשים ואתה נותן לכל אחד רבע.
ניר ימין: בהליך תחרותי אתה יכול לבחור שניים שעושים הכי טוב, למשל.
ניר ימין: זה הבדל אחד שאני יכול לחשוב עליו.
חגית אייזנמן מלכה: אני לא רואה הבדל בין האמירה "תחרותי" ל"שוויוני".
חגית אייזנמן מלכה: אפשר את שניהם, אין בעיה.
ניר ימין: בתקנת משנה (ב), בהוראה שמציעה שהמפרט ייתן מידע בנוגע ליכולת שלו – הכוונה היא שהוא צריך רק לספק את המידע על האופן שבו זה מתבצע או שהוא גם צריך להראות את הדרך שבה הוא עושה את זה, שזה ישים, כמו שיש לגבי פטנטים?
ניר ימין: כלומר, לא רק לתת מידע כללי, שלא בטוח אם אפשר באמצעותו לעשות את זה או לא, אלא גם שיראה שאפשר לעשות את זה.
חן בר יוסף: הישימות נבדקת באמצעות סעיף ז(1).
חן בר יוסף: צריך להיות יכולת ביצוע, ידע, ניסיון מוכח, שימוש קודם בטכנולוגיה המוצעת, מקיימים את דרישות המפרט.
חן בר יוסף: זה חלק מזה.
אפרת כהן: אני חושבת שחלק מההערה של קורמן אולי רלוונטית יותר לסעיף הזה.
אפרת כהן: אם הקידוד יתבצע לא על-ידי חברת דלק, שבסופו של ר תספק את הדלק, פה יש את שאלת האחריות.
אפרת כהן: כלומר, אם מחר הקידוד לא בסדר או שיש רשלנות בהליך הקידוד, אז מי שמקדד צריך לשאת באחריות.
חן בר יוסף: להבדיל מ"פז", בחברות האחרות זה כן עובד ככה.
חן בר יוסף: מי שמקודד זה לא חברות הדלק.
אפרת כהן: אבל היום יש הבדל.
אפרת כהן: עכשיו יכול להיות מצב שאני, למשל, נקשרתי עם "סונול" ומחר אני נקשרת עם "דלק", יש פה התקן - - -
עדנה הראל: היום, גם אם זה נעשה על-ידי חברה אחרת, זה נעשה בהתקשרות.
עדנה הראל: "סונול", לצורך העניין, מתקשרת עם מישהו לצורך הקידוד.
עדנה הראל: פה זה לא נעשה בהתקשרות, אלא בהוראה מנהלית – קידוד באמצעות גורם שלישי.
גבריאל בן הרוש: מי שעושה לנו את ההתקנים ואת הקידוד זה לא חברות הדלק.
גבריאל בן הרוש: זה מתקינים מורשים.
גבריאל בן הרוש: דרך אגב, גם למערכת האיתוראן.
גבריאל בן הרוש: אלה חברות שמקבלות את ההסמכה.
עדנה הראל: היום אתה לא קובע מי זה המקודד.
לאה ורון: למה בכלל נדרש אישור של המנהל המקודד וזה לא הסכם בין החברה למקודדים?
חן בר יוסף: כמו שהסבירה חגית, זה חייב להיות רצף, כמו בהנפקת תעודת זהות.
חן בר יוסף: אם יהיו שני גורמים לא מתואמים ביניהם, ששניהם מנפיקים תעודת זהות, יכולים שני אנשים להיות עם אותו מספר תעודת זהות.
חן בר יוסף: כדי למנוע את זה אמרנו שאו שיתוחמו טווחי קוד בין הגורמים השונים - - -
לאה ורון: כמו שעושים בעולם הגדול בקונסוליות עם מספרי תעודות זהות.
קריאה: כמו שעושים בסלולאר, שלכל מקודד יש קידומת.
חגית אייזנמן מלכה: אבל יש את מי שתוחם את זה.
חן בר יוסף: לכן האפשרות קיימת למספר מקודדים.
חן בר יוסף: גם יש אפשרות, אם לא נמצא מספר מקודדים מתאים, שיהיה גורם אחד.
ניר ימין: לטעמכם, אפשר לשלב כאן
ניר ימין: הוראה שמי שאחראי לתוצאות הקידוד יהיה מי שעשה אותו, מי שקודד?
חן בר יוסף: דרך אגב, לא בטוח שהבעיה היא בקידוד.
גבריאל בן הרוש: חבר'ה, אתם מרים על טכנאי.
גבריאל בן הרוש: אנחנו מקבלים את ההתקן מחברת הדלק, נותנים את מספר הרכב, מקבלים את ההתקן ורצים לטכנאי שיושב באיזו מעבדה ועושה את ההתקן באישור חברת הדלק.
גבריאל בן הרוש: חשמלאי רכב עושה את זה.
חן בר יוסף: לא, לא, הקוד מגיע ממערכת יותר מורכבת.
חן בר יוסף: זה שבסוף אתה רואה טכנאי - - -
גבריאל בן הרוש: אבל על-פי הוראה של חברת הדלק.
גבריאל בן הרוש: אני לא יכול לקנות התקן בסופרמרקט ולהסתובב אתו.
חן בר יוסף: גם מחר לא.
צבי קורמן: התיקונים שנעשים בהתקנים, אלה שעושים את התיקונים במשך הזמן יודעים את כל הסודות של ההתקן.
צבי קורמן: שלא יהיו אי הבנות.
ניר ימין: זו כבר עבירה, אתה מר על מישהו שגונב, אם אני מבין נכון.
צבי קורמן: אני יודע שאם יש דלת פתוחה אז גונבים.
כרמל שאמה-הכהן: טוב, מי בעד סעיף 4, עם השינויים שהוסכמו?
כרמל שאמה-הכהן: הצבעה בעד סעיף 4 – רוב נגד – מיעוט סעיף 4 אושר.
ניר ימין: רק בהוראה של ההליך התחרותי והשוויוני?
כרמל שאמה-הכהן: כל מה שהסכמתם.
לאה ורון: זה השינוי היחיד.
דובר: להבנתי, הצבעתם רק על העניין של הליך תחרותי ושוויוני.
דובר: אם הוועדה מחליטה שגם תהיה איזושהי אחריות על מי שעורך את הקידוד הזה זו שאלה אחרת, ואני לא חושב שהתקבלה תשובה אם כדאי לשלב.
חן בר יוסף: דרך אגב, באירוע שקרה לאחרונה זה בכלל לא היה קשור לקידוד.
חן בר יוסף: זה היה קשור להרכבה הטכנית.
חן בר יוסף: יכולות להיות אין-ספור שיטות.
כרמל שאמה-הכהן: אני לא חושב שבתקנות צריך לקבוע מי אחראי.
כרמל שאמה-הכהן: יש דיני נזיקין, יש הסכמים בין צדדים, יקבעו הם מי אחראי באופן ברור.
אפרת כהן: כן, אבל אם המקודד לא יישא באחריות באיזשהו שלב אז- - -
כרמל שאמה-הכהן: אנחנו לא פטרנו אותו מאחריות.
כרמל שאמה-הכהן: הרי טבעי שאם עשיתי פעולה מסוימת, מתוך מקצועיות ומתוך מומחיות, בטח פעולה כמו קידוד, ועשיתי אותה לא נכון או התרשלתי או אפשרתי לפרוץ אותה בקלות קיצונית, אז אני אחראי.
כרמל שאמה-הכהן: אני צריך להגיד את זה?
כרמל שאמה-הכהן: זה ר כל כך ברור.
כרמל שאמה-הכהן: לגבי הערבויות של אותו מקודד – נגיע לזה עוד מעט, ואם צריך נקבע אותן.
כרמל שאמה-הכהן: בבקשה, סעיף 5.
חגית אייזנמן מלכה: "תעריפים 5.
חגית אייזנמן מלכה: היה מחירו של מצרך או שירות הנמכרים לפי תקנות אלה, אחד מן המדדים לבחירת מפרט שאישר המנהל, לא ימכור בעל המפרט שאושר את המצרך או השירות במחיר העולה על הצעתו במכרז.
חגית אייזנמן מלכה: "
חגית אייזנמן מלכה: בעל מפרט קודם כול צריך לאפשר עיון במפרט או למכור את המפרט עצמו.
חגית אייזנמן מלכה: הוא גם יכול לתת שירות של קידוד, במידה שהוא נבחר כמקודד, כאשר לכל אחד מהרים האלה יש מחיר ויכול להיות שזה יהיה אחד הפרמטרים במכרז לבחירת המפרט.
חגית אייזנמן מלכה: מה שאנחנו אומרים פה זה ר די ברור, שאם התחייבת במפרט על תעריף מסוים אתה לא יכול למכור בתעריף שעולה על זה.
חגית אייזנמן מלכה: זה מוסיף לזה מימד, שלא רק שאתה מפר חוזה אלא שאתה גם עובר פה עבירה על החוק.
כרמל שאמה-הכהן: יש למישהו הערות על הר הברור הזה?
כרמל שאמה-הכהן: אנחנו עוברים להצבע.
כרמל שאמה-הכהן: מי בעד סעיף 5?
כרמל שאמה-הכהן: הצבעה בעד סעיף 5 – פה אחד נגד – אין סעיף 5 אושר.
חגית אייזנמן מלכה: "דיווח חודשי לצרכן 6.
חגית אייזנמן מלכה: מי שהתקשר בהסכם תדלוק עם צרכן, ימסור לצרכן או למי מטעמו של הצרכן דיווח חודשי לגבי מידע הנוגע אליו, וכן נתונים נוספים הנוגעים לאותו צרכן, ככל שאלו מצויים בידו, ובכלל זה כל מידע שהתקן התדלוק מאפשר להעביר, אלא אם כן הצרכן הורה אחרת.
חגית אייזנמן מלכה: בשביל ניר, אז כל צרכן יהיה לקוח.
ניר ימין: בשבילי ובשביל החוק.
ניר ימין: בחוק מר על לקוח.
חגית אייזנמן מלכה: התקן התדלוק, מעבר לזה שהוא מאפשר לתדלק, הוא גם מאפשר לקבל מידע.
חגית אייזנמן מלכה: פה נקבע שהמידע יינתן על בסיס חודשי, כאשר מידע מוגדר בהגדרות כזיהוי הצרכן, כלי הרכב, סוג הדלק שרכש, הכמות, מקום הרכישה ומועד הרכישה.
חגית אייזנמן מלכה: כל מה שכלול ברשימת ההגדרה של מידע, יש חובה להנפיק אותו מדי חודש לצרכן.
חגית אייזנמן מלכה: מעבר לזה, יכול להיות מידע נוסף שנצבר על גבי התקן התדלוק, שגם אותו תהיה אפשרות לבקש ולקבל במסגרת הדיווח החודשי.
כרמל שאמה-הכהן: בבקשה, מר שדה.
שוקי שדה: אני מנכ"ל ארגון חברות ההסעה בישראל.
שוקי שדה: בנושא הזה אני לא רואה שום ר שנכתב על הביצוע של רמת הדוחות.
שוקי שדה: למה אני מזכיר את זה?
שוקי שדה: כי היום אנחנו עובדים ברשות המסים מול מערך הדוחות של התדלוק בסיס רמת הבלו.
שוקי שדה: התוצאה היא שאם תהיה לנו התערבבות של מערכות שונות התוצאות יכולות להיות בעייתיות.
שוקי שדה: החברה שאליה אנחנו מתקשרים, היא חייבת לספק לנו את רמת הדוחות ואת הדוחות בכללותם, של כל ארבע או חמש החברות שיספקו לנו את הדלק.
עדנה הראל: יש לנו אולי בעיה של פרטיות בעניין כזה.
שוקי שדה: אם משהו לא ברור אסביר עוד פעם.
עדנה הראל: אני מר על בעיה משפטית.
כרמל שאמה-הכהן: אם יש דוחות כאלה היום, מה הבעיה של הפרטיות אתם מחר?
עדנה הראל: אני לא יודעת איך הם ניתנים היום, אבל לקבוע בתקנות - - -
שוקי שדה: אז אסביר.
שוקי שדה: היום אנחנו מתדלקים על-ידי הדלקן או הפזומט.
שוקי שדה: מערכת הדוחות והנתונים מגיעה לשתי נקודות מוצא: האחת לחברה והשניה לרשות המסים, על החזר הבלו.
שוקי שדה: אנחנו מקבלים החזרי בלו, גם המשאיות וגם ההיסעים, ועל בסיס זה מתנהל כל מערך הרישום הכספי.
שוקי שדה: אם לא יהיה דוח אחד בנתון אחד, יכולה להיווצר פה בעיה מאוד רצינית.
שוקי שדה: כלומר, מה שאנחנו מבקשים שיהיה רשום – עברתי על הכול, לא ראיתי שזה רשום בשום מקום – שזה יהיה דרך החברה שאנחנו קשורים אליה.
שוקי שדה: כלומר, אם אני קשור היום ל"פז" או ל"דלק" או לכל חברה אחרת, היא צריכה לדלות את הנתונים מכל ארבע החברות שאני מתדלק בהן ולהעביר אלי דוח חודשי אחד, שאותו גם רשות המסים מקבלת.
יהודה גסנר: אתה קשור עם ארבע חברות?
יהודה גסנר: אתה לא יכול לתדלק בתחנות - - -
שוקי שדה: לא, לא, לא הבנתם.
חגית אייזנמן מלכה: ההסדר הקיים מנתק אותך מחברה שלך.
חגית אייזנמן מלכה: אם אתה מתדלק בארבע חברות, יש לך הסכמים עם ארבע חברות.
שי חרמש: הוא מאפשר לך מגוון של התקשרויות, גם לחברות וגם לתחנות.
חגית אייזנמן מלכה: ומכל חברה כזאת אתה מקבל דוח.
חגית אייזנמן מלכה: הסעיף הזה אומר שמי שיתקשר בהסכם תדלוק עם צרכן ימסור לצרכן או למי מטעמו של הצרכן דיווח חודשי.
חגית אייזנמן מלכה: אתה יכול לקבוע שיהיה לך מישהו שיקבל את ארבע הדוחות, יסנכרן אותם לדוח אחד ותקבל את הדוח האחד.
שוקי שדה: מי יכול לסנכרן את זה לדוח אחד?
שוקי שדה: על זה אני מר.
שי חרמש: אתה לא יכול להחזיר אותנו לחברה מובילה, כי מזה כבר יצאנו.
שי חרמש: אין חברה מובילה.
שי חרמש: יש תחנת דלק אחת ליד הבית, חברה אחת על כל הארץ ועוד שתי תחנות בפתח-תקווה - - -
שוקי שדה: כבודו, הבעיה שלי היא לא חברה מובילה.
שוקי שדה: הבעיה שלי היא איך אני מעביר את הנתונים בצורה מסודרת, במקום בארבעה דוחות בדוח אחד, לרשות המסים, כי דרכם אני מקבל כסף.