GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
ניר ימין: לא, החוק עכשיו יגדיר מהו סוכן.
ניר ימין: השאלה האם צריך להתייחס גם לסוג התמורה.
ניר ימין: יכולה להיות תמורה שהיא לאו דווקא עמלה.
ניר ימין: למה זה הופך אותו ללא סוכן?
הילה דוידוביץ: מחר יקראו לזה בשם אחר ולא בשם עמלה.
אהרון פולק: אם הוא קונה סחורה - - -
דן כרמלי: אז הוא לא סוכן הוא מפיץ.
דן כרמלי: הכוונה היא לא להחיל את זה על מפיצים אלא על סוכנים.
אהרון פולק: צריך לכתוב את זה, זה הכי חשוב.
חיים זילבר: אני לא משפטן אבל לדעתי זה לא עולה מהדברים.
אהרון פולק: זה לא עולה במפורש, בוודאי שלא.
אהרון פולק: בתי המשפט יעשו מזה - - -
אלכס מילר: רבותיי, אני מציע שאם יש לכם סייגים בנושא של ההגדרה הספציפית, איך צריכה להיות המילה הסופית, תביאו את זה לשנייה ושלישית.
אלכס מילר: אין לכם נוסח סגור איך להגדיר את זה, אנחנו מדברים פה באוויר.
אהרון פולק: אבל עכשיו עלה העניין הזה.
ניר ימין: ההגדרה של חוזה סוכנות היה באתר הוועדה, לא שינינו ממנה דבר.
ניר ימין: זה כבר כמה ימים באתר.
רונית פרל: אבל עכשיו הבאתם את ההגדרה של סוכן.
ניר ימין: כן, אבל ההגדרה של סוכן לא נוגעת לעניין של "בתמורה" או "לפי עמלה".
אהרון פולק: אבל גם לשכת המסחר מסכימה, היא אומרת שזה לא חל על מפיצים.
אהרון פולק: זה צריך להיות ברור.
דן כרמלי: אנחנו אומרים שנתקן את זה בקריאה שנייה ושלישית.
הילה דוידוביץ: זה עולה מהנוסח.
דן כרמלי: זה עולה מהנוסח, אני מסכים עם משרד המשפטים.
אהרון פולק: זה לא צריך לעלות מהנוסח, זה צריך להיאמר במפורש.
דן כרמלי: זה נאמר גם כאן לפרוטוקול אז בטח אפשר יהיה לעשות שימוש בפרוטוקול.
איתמר ענבי: ברור שזאת לא הכוונה.
ניר ימין: חוץ מזה אני חושב שקראתי את כל ההגדרות של סעיף 1.
ניר ימין: אני חוזר שוב, בהתייחסות לסימני מסחר, אני חושב שצריך לכתוב באופן מפורש שמדובר גם על סימני מסחר שהם רשומים וגם על כאלה שאינם רשומים, זאת הכוונה.
אלכס מילר: אדוני היועץ המשפטי, אני מציע שלדברי ההסבר נבהיר, במידה ויהיה צורך בקריאה שנייה ושלישית, את העניין של הגדרת סוכן אל מול המפיץ כדי שזה יהיה ברור.
ניר ימין: שלא מדובר על מי שהסחורה מועברת לבעלותו.
אלכס מילר: אין בעיה, זה ייכנס לדברי ההסבר.
קריאה: אני חושב שאנחנו מחטיאים פה את המטרה העיקרית של החוק ב רגע שאנחנו מגדירים סוכן כמי שיש לו הסכם.
קריאה: חלק גדול ממה שהחוק הזה בא להגן זה דווקא על סוכנים שאין להם הסכם.
אהרון פולק: הסכם לא חייב להיות בכתב.
רונית פרל: אתם הגדרתם את זה, "מי שהתקשר בחוזה".
רונית פרל: ומי שלא התקשר בחוזה סוכנות, אז כל המגזר הזה שדווקא הוא זקוק להגנה, אתם פשוט השמטתם אותו מהחוק.
ניר ימין: לא הבנתי איך - - -
רונית פרל: אתם בהגדרה קבעתם שסוכן זה רק מי שהתקשר בחוזה סוכנות.
ניר ימין: אם אין לו חוזה סוכנות הוא ספק.
רונית פרל: אז לא מגיעה לא הגנה?
ניר ימין: לאיזו הגנה הוא צריך להיות זכאי מכוח החוק.
רונית פרל: אם הוא עובד כך ואין לו את חוזה סוכנות.
ניר ימין: חוזה סוכנות לא חייב להיות בכתב.
הילה דוידודביץ: מזה נסיבות שמעוררות מערכת יחסים חוזית מסוג מסוים.
רונית פרל: אבל אתם עכשיו בהגדרה קבעתם "מי שהתקשר בחוזה סוכנות".
הילה דוידוביץ: אבל לא אמרנו מי שהתקשר בכתב.
הילה דוידוביץ: זה בעצם מי שקיימת מול הספק מערכת חוזית מסוימת.
הילה דוידוביץ: זה לא בכתב, זאת לא היתה הכוונה.
ניר ימין: רונית, יכול להיות סוכן שאין לו חוזה סוכנות?
רונית פרל: כן.
ניר ימין: ואז מה הוא צריך להיות – אתם חוזרים מההערה?
כרמל שאמה-הכהן: אפשר להצביע על סעיף 1?
ניר ימין: כן, עם השינויים שהגדרתי.
כרמל שאמה-הכהן: מי בעד סעיף 1 עם השינויים שהוגדרו על-ידי היועץ המשפטי?
כרמל שאמה-הכהן: סעיף 1 אושר.
כרמל שאמה-הכהן: סעיף 2 בבקשה.
ניר ימין: "חובת הצדדים להסכם הצדדים להסכם סוכנות חייבים לפעול זה כלפי זה בנאמנות.
ניר ימין: " אנחנו נקפיד שהמינוחים יהיו זהים.
ניר ימין: בחלק מהמקומות מדובר על הסכם ובחלק על חוזה.
ניר ימין: אנחנו נאחד אותם שבכל מקום יהיה מדובר על חוזה.
איתמר ענבי: דווקא בעניין הזה, בדרך כלל במישור של יחסי ספק וסוכן אז מגינים על זכויות הסוכן כי אומרים שהוא חלק במובנים מסוימים.
איתמר ענבי: אבל דווקא בעניין הזה של החובות האלה, החובה על הסוכן היא חובה מוגברת.
איתמר ענבי: בדרך-כלל כשמדברים על חובת נ אמנות, גם בפסקי דין, מדברים על חובת הסוכן.
איתמר ענבי: גם בדירקטיבה האירופית, אגב, החובות של הסוכן מוגברות לעומת חובות הספק כי ברור שלספק יש הרבה מאוד סוכנים והוא לא יכול להתחייב באותה רמה של מחויבות כלפי סוכן ספציפי.
איתמר ענבי: לכן, הסעיף הזה היה צריך לדבר על חובת נאמנות של הסוכן כלפי הספק.
איתמר ענבי: יש חובת תום לב שהיא מכוח הדין הכללי חלה על שני הצדדים.
ניר ימין: עורך דין ענבי, בסעיף 4 לדירקטיבה מדובר על-כך שגם הספק צריך לנהוג בנאמנות כלפי הסוכן ולא רק של הסוכן כלפי הספק, כפי שמופיע בסעיף 3.
איתמר ענבי: אם תשווה אז תראה שיש הבדל - - -
הילה דוידוביץ: אנחנו מדברים על החובה הקונקרטית הזאת.
איתמר ענבי: בחובות יש הבדל.
איתמר ענבי: על הסוכן חלה החובה לדאוג לאינטרסים של הספק.
איתמר ענבי: זה לא חל בכיוון השני.
ניר ימין: זה בחובות הפרטניות, אבל גם לגבי הספק יש חובות פרטניות.
איתמר ענבי: חובות תום לב.
איתמר ענבי: לא חובות נאמנות.
ניר ימין: חובות של הסוכן הן גם חובות קונקרטיות כאלה לפעול בהתאם להוראות של הספק ולמלא את ההוראות שלו.
ניר ימין: האם זה נחשב בנאמנות או לא, אני לא יודע.
ניר ימין: לעשות מאמץ כדי להשיג את המטרות שהספק מבקש וכו'.
ניר ימין: הספק מצידו צריך לפעול להעביר לסוכן כל מיני סוגי מידעים.
ניר ימין: אני חושב שהחובות הן חובות הדדיות לפי הדירקטיבה.
כרמל שאמה-הכהן: נא להקריא סעיף 3.
ניר ימין: "סיום הסכם סוכנות 3.
ניר ימין: (א) היה חוזה הסוכנות לתקופה בלתי קצובה, רשאי כל צד לסיימו בהודעה בתוך זמן סביר מראש ובלבד שהתקופה של ההודעה המוקדמת לא תפחת מאלה, לפי העניין: (1) במהלך שנת ההסכם הראשונה- של שבועיים; (2) במהלך שנת ההסכם השניה- של חודשיים; (3) במהלך שנת ההסכם השלישית- של שלושה חודשים (4) במהלך שנת ההסכם הרביעית – של ארבעה חודשים; (5) במהלך שנת ההסכם החמישית – של חמישה חודשים; (6) לאחר שנת ההסכם השישית – של שישה חודשים.
ניר ימין: " כאן, כפי שאמרתי, אנחנו נשנה את זה במקום הסכם לחוזה ויהיה סעיף ב': (ב) נקבעו בחוזה סוכנות תקופות הודעה מוקדמת ארוכות מאלה הקבועות בסעיף קטן (א), התקופה החלה על הודעת סיום מאת הספק לסוכן לא תהא קצרה מזו החלה על הודעת סיום מאת הסוכן לספק.
ניר ימין: (ג) חוזה סוכנות לתקופה קצובה שהגיע לסיומו והוארך על ידי הצדדים מבלי שקבעו מועד לסיומו ייחשב, לעניין סעיף זה, כחוזה סוכנות לתקופה בלתי קצובה ותקופת ההודעה המוקדמת הנדרשת תחושב לגבי תקופת החוזה מתחילתו.
ניר ימין: (ד) (1) ניתנה הודעת סיום, רשאי הספק להורות לסוכן להפסיק לאלתר לפעול כסוכן עבורו ובמקרה כזה ישלם הספק לסוכן דמי הודעה מוקדמת בגובה הרווח הצפוי של הסוכן בתקופת ההודעה המוקדמת.
ניר ימין: (2) הרווח הצפוי של הסוכן יחושב לפי כללי החשבונאות המקובלים בישראל, על בסיס הערכה של רווחי הסוכן מעסקאות שעתידות היו להתבצע במהלך תקופת ההודעה המוקדמת בה הופסקה פעילותו.
כרמל שאמה-הכהן: הערות בבקשה.
רונית פרל: לסעיף א', לגבי תקופות ההודעה המוקדמת.
רונית פרל: אנחנו כל הזמן רוצים פה להיות כמו הדירקטיבה האירופאית.
רונית פרל: בדירקטיבה האירופאית נקבעו תקופות הודעה מוקדמת הרבה יותר קצרות.
רונית פרל: אם אנחנו כבר מנסים להידמות למקום היחיד שיש שם את ההסכמים האלה, כדאי גם פה לקצר כי שם נותנים אחרי 3 שנים ומעלה 3 חודשים.
רונית פרל: פה אנחנו נסחפנו עם התקופות ההודעה מוקדמת, שזה לא טוב לסוכן וזה גם לא טוב לספק.
רונית פרל: זה לא רק עניין של ספקים שזה לא טוב להם.
רונית פרל: גם לסוכנים זה לא תמיד טוב.
רונית פרל: אם אנחנו כבר הולכים לפי הדירקטיבה, אז בדירקטיבה כתוב שהחל מ-3 שנים ומעלה זה 3 חודשים באופן קבוע ולא כל שנה מוסיפים עוד חודש ועוד חודש.
רונית פרל: זה סעיף 15 בדירקטיבה.
ניר ימין: אני רואה את סעיף 15 אבל אני חושב שהוא אומר משהו אחר.
ניר ימין: סעיף 15 אומר שבשנה הראשונה זה יהיה חודש אחד.
ניר ימין: בשנה השנייה חודשיים ולשנה השלישית ואילך 3 חודשים.
שוש רבינוביץ: דווקא בשנה הראשונה הדירקטיבה מיטיבה יותר מההצעה כאן.
שוש רבינוביץ: באמת יש פה המלצה, מהשנה השלישית אפשר לעשות פחות אבל האימוץ בכל המדינות באירופה, ואת זה אנחנו באמת בדקנו, שם זה כן 4 שנים, 4 חודשים וכו'.
כרמל שאמה-הכהן: כמה זה בדירקטיבה האירופאית במהלך השנה הראשונה?
איתמר ענבי: חודש.
שוש רבינוביץ: חודש.
כרמל שאמה-הכהן: למה פה שבועיים?
שוש רבינוביץ: משרד המשפטים ביקש.
איתמר ענבי: הרעיון היה שאם הצדדים לא מסתדרים תוך זמן קצר, אז לא צריך לתת להם חודש כדי להיפרד.
רונית פרל: הודעה מוקדמת משרתת גם את הסוכנים, זה לא בריא לאף אחד מהצדדים.
הילה דוידוביץ: יתכן שהוא עובד רק חודשיים, למשל, ואז זה לא הגיוני לתת הודעה של חודש.
הילה דוידוביץ: חשבנו ששבועיים זה זמן סביר.
כרמל שאמה-הכהן: כל הסיטואציות האלה קיימות גם באירופה.
כרמל שאמה-הכהן: מה מייחד אותנו שעברנו לשבועיים?
הילה דוידוביץ: השתכנענו שבשנה הראשונה יש נסיבות שראוי שזה יהיה תקופה קצרה.
הילה דוידוביץ: למשל, אם הוא עובד רק 3 חודשים.
הילה דוידוביץ: אני מוכנה להאריך את זה לחודש, אנחנו לא נתעקש על זה.
הילה דוידוביץ: אנחנו חשבנו שאם הוא עובד רק חודשיים אז לא הגיוני לתת לו חודש.
רונית פרל: ועדיין ההמלצה של הדירקטיבה זה שמשנה שלישית ומעלה זה יהיה רק 3 חודשים ולא חצי שנה.
שוש רבינוביץ: בפועל זה תמיד יותר.
נתנאל היימן: זה "for the first year".
נתנאל היימן: אחרי שעברה שנה, רק אז מגיע לו פיצויים, כמו ביחסי עובד מעביד.
דן כרמלי: אבל שמענו שהיישום בפועל, אדוני היושב ראש, הוא שברוב מדינות אירופה כן הלכו ודירגו והמשיכו לדרג את זה הלאה בחקיקה מקומית של מדינות באירופה ויצרו את זה בצורה קונסיסטנטית שדומה לנוסח הצעת החוק של חבר הכנסת מילר.
כרמל שאמה-הכהן: אלכס, שנה ראשונה למה שבועיים ולא חודש כמו באירופה?
אלכס מילר: לפעמים אנחנו צריכים להיות אור לגויים, לא?
אלכס מילר: אם זה מוסכם אני לא אכנס להיבט של שבוע פלוס או מינוס.
אלכס מילר: אם זה עקרוני, מבחינת היבט הגנת הסוכן יכול להיות שבסוף נישאר עם זה.
אלכס מילר: אם זה לא עקרוני מבחינת כל מי שנמצא כאן אז אפשר להיצמד למה שכתוב בדירקטיבה.
דן כרמלי: הנוסח הקיים עכשיו לעניין השבועיים, משרד המשפטים אמר שזאת היתה גם מחשבה לכך שאם חברה מתקשרת עם סוכן לתקופה קצרה ואחרי חודש או חודשיים רואה שזה לא מסתדר והיחסים לא עובדים ביניהם, אז אין שום טעם לתת הודעה של חודש.
דן כרמלי: לכן עשינו את זה לטובת הספקים והיצרנים במקרה הזה.
דן כרמלי: הגדלנו ועשינו בעניין.
רובי גינל: המחלוקת היא לא בשנה הראשונה.
רובי גינל: המחלוקת היא מהשנה השלישית ואילך ואנחנו מציעים להיצמד לדירקטיבה.