GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
ו': מכיוון שהחוק במתכונתו הנוכחית כמו שציינו כל המשפטנים עסק במערכת היחסים בין חברות התעופה לנוסע וכרגע עולה על הפרק הצעה להוסיף עילה חדשה שהיא מחוץ למערכת החוזים בין נוסע לחברת תעופה, להכניס עילה נזיקית שבין הנוסע לבין המדינה על גבולות הביטחון, אני מבקש שהנושא יחזור לוועדת שרים לענייני חקיקה כדי שנוכל להביע שם את עמדתנו.
אתי בנדלר: על איזה סעיף אתה מדבר?
ו': סעיף 7א', עכשיו הולכים למערכת נזיקין, אנחנו מבקשים לחזור לוועדת שרים לענייני חקיקה.
ישראל חסון: אני מאבחן מה התהליך שאתם מנסים לעשות, יכול להיות שאני אבקש הצבעה על הסעיף הזה, מצידי, אז אתה תלך לוועדת שרים.
ישראל חסון: מה המשחק הזה?
ישראל חסון: נתנו לכם פה אופציה, אמרנו שאנחנו לא מצביעים על זה, לכן תעשו שיעורי בית, הנציגה של משרד המשפטים אמרה שאין עמדה, שהיא לא גיבשה עמדה יחד עם השב"כ.
ישראל חסון: מה המשחק הלא הגון שאתה מנסה לגלגל אליו?
יצחק וקנין: הוא יכול להגיד מה שהוא רוצה, במחילה מכבודו, אנחנו המחוקק ואנחנו נעשה את התהליכים שלנו כמחוקקים.
יצחק וקנין: ירצה להעביר חזרה לממשלה, זכותו הלגיטימית.
יצחק וקנין: הממשלה תגיד את דעתה ואנחנו נעשה את מה שאנחנו חושבים.
אתי בנדלר: כדי להבהיר, נציגי הממשלה יכולים לחזור בכל עת לוועדת שרים לענייני חקיקה כדי לדון בכל סעיף שהוא, אין בכך כדי למנוע את התקדמות התהליך כאן בוועדה.
אחמד טיבי: שאדם שהגיע ועמד בכל הדרישות, שהמדינה תפצה אותו.
כרמל שאמה-הכהן: נתקדם ונשאיר את השאלה לסוף.
אחמד טיבי: אני רוצה שנצביע על הנוסח של חבר הכנסת חסון.
אחמד טיבי: נוסע שהגיע בזמן, עמד בדרישות הביטחון, לא התאפשר לו לעלות, אושר לאחר מכן.
ד': נניח הגיע בזמן, תוך כדי בדיקה התגלה משהו שמעכיר את הבדיקה בצורה חריגה, מה קורה אז?
ד': מה עושים.
ד': מפצה אותו או לא?
אחמד טיבי: אז בשביל מה ביקשתם שלוש שעות מראש?
ישראל חסון: תפצה אותו.
ד': לפצות אותו למרות שהעיכוב הוא מטעמי ביטחון?
ד': על מה אפצה אותו?
ד': על זה שבדקתי אותו ומנעתי אסון?
אחמד טיבי: כמה אסונות כאלה מנעת?
ד': אתם אומרים, הגיע בזמן מגיע לו פיצוי.
ד': זה לא רלוונטי בכלל.
ד': זה לא רלוונטי אם הגיע בזמן, הוא צריך לעבור תהליך מסוים ואם התהליך התארך בגלל סיבות ביטחוניות שלא היו ידועות מראש, אני לא צריך לפצות אותו.
ישראל חסון: אם היית עכשיו בדיון במקום אחר והיית מעלה את הטענה הזו, השאלה שהייתה נשאלת היא כמה מקרים כאלה קורים לך.
ישראל חסון: אם היו לך 30 - - -
ד': אני לא יכול לדעת, הנסיבות יכולות להשתנות.
ד': ישראל חסון: כבר 20 שנה אתה מוציא אנשים בשלוש שעות של בידוק, כמה פעמים זה קורה לך בשנה?
ד': אם זה קורה לך בכל טיסה פעמיים, סימן שמשהו אצלך בתהליך לא סדיר.
ד': אם זה קורה לך שלוש או שש פעמים בשנה, כפי שאמרתם אז אני אומר, זה בסדר, זה במסדרת הסטייה הסבירה ולא קרה כלום.
ד': מה שבאשמתך, תשלם, מה שלא באשמתך אל תשלם.
ד': מי יקבע?
ד': הנוסע יקבע?
ישראל חסון: עומדת לך זכות ההגנה.
ד': אני צריך להתגונן על זה שקיימתי בדיקה ביטחונית?
ישראל חסון: לך לא קורות תקלות?
ד': אז זה יתברר בבית משפט במקרה של תביעה.
ד': אנחנו לא שוללים זכות תביעה.
ישראל חסון: המערכת שלך נקייה מתקלות?
כרמל שאמה-הכהן: אם יש הסכמה להעביר את השאלה, לקראת הקריאה השנייה והשלישית, הוועדה לא מכריעה בה בשלב זה אלא רוצה לא לעכב את הקריאה הראשונה, זה משהו אחד.
כרמל שאמה-הכהן: אם אין בינינו הסכמה ואתם מתכוונים בכל מקרה לפנות לוועדת שרים, אנחנו נכין סעיף כמו שאנחנו רואים וחושבים נצביע עליו ונתקדם.
תמר קלהורה: בכל מקרה צריך לחזור לוועדת שרים, צריכה להיות עמדת ממשלה, השאלה הזו חדשה מבחינתנו.
ד': אין עמדת ממשלה כרגע.
כרמל שאמה-הכהן: גם אין עמדת ועדה בעניין, אנחנו אומרים שהוועדה תקבע עמדה בהכנה לקריאה שנייה ושלישית.
תמר קלהורה: אין בעיה.
כרמל שאמה-הכהן: ממשיכים.
כרמל שאמה-הכהן: סעיף 8א'.
אתי בנדלר: 8א'.
אתי בנדלר: הנפקת כרטיס טיסה לטיסה שמועדיה לא אושרו מראש – פיצויים לדוגמה.
אתי בנדלר: )א( מפעיל טיסה, מארגן או מי מטעמם, למעט נותן שירותי סוכנות נסיעות שאינו מארגן ,שהנפיק ביודעין לנוסע כרטיס טיסה לטיסה, שהמועדים הנקובים בו אינם המועדים שאושרו מראש על ידי רשות שדות התעופה שהוקמה לפי חוק רשות שדות התעופה, התשל"ז– 1977, ובשל כך הטיסה לא הייתה אמורה להמריא במועד הנקוב כאמור והיא בוטלה או המריאה במועד שונה – רשאי בית המשפט לפסוק לנוסע , בנוסף להטבות לפי חוק זה, פיצויים שאינם תלויים בנזק )
אתי בנדלר: בסעיף זה – פיצוי לדוגמה, בסכום שלא יעלה על 10,000 שקלים חדשים.
אתי בנדלר: )ב( בבואו לקבוע את גובה הפיצויים לדוגמה, יתחשב בית המשפט, בין השאר, בשיקולים המפורטים להלן, ולא יתחשב בגובה הנזק שנגרם לנוסע כתוצאה מביטול הטיסה או מהשינוי במועד המראתה: (1) אכיפת החוק והרתעה מפני הטעייה; (2) עידוד הנוסע למימוש זכויותיו; (3) חומרת ההטעיה ונסיבותיה (4) שוויה הכספי של העסקה שבקשר אליה בוצעה ההטעיה.
אתי בנדלר: אני רוצה להזכיר שהדיון בסעיף הזה התחיל בישיבה הקודמת מדובר על אותם טיסות פיקטיביות שמעולם לא אושר מועד ההמראה כפי שמופיע במידע שנמסר לנוסע, או אפילו כפי שמופיע בכרטיס שהונפק לו, המועד לא אושר מעולם ובסופו של דבר, זמן מה לפני מועד הטיסה, מודיעים לנוסע –במקרה הטוב, במקרה הפחות טוב הוא מגיע לשדה התעופה ומגלה שהטיסה, או שכבר יצאה לדרכה או שהיא אמורה לצאת במועד אחר.
אתי בנדלר: למשל מי שקנה נופשון לארבעה ימים תוך ידיעה שהטיסה אמורה לצאת בבוקר ולחזור ביום האחרון בשעות הערב ואז מודיעים לו בסמוך למועד הטיסה שהיא לא תטוס בבוקר אלא בערב והיא לא תחזור בערב אלא בבוקר ובמקום ארבעה ימים נותרו לו יומיים.
אתי בנדלר: זו תופעה שהייתה מאד נפוצה.
אתי בנדלר: בישיבה הקודמת הובא לידיעת הוועדה שישנו מיתון בתופעה אבל היא עדיין קיימת.
אתי בנדלר: היה דיון בוועדה מה זה אושרה מראש על ידי רשויות שדות התעופה וכאן התחלנו לשמוע את עמדת רשות שדות התעופה לנושא.
רינה פאר: שדה תעופה פועל בכל העולם על פי לוח טיסות.
רינה פאר: לחברות הסדירות יש קביעה של לוח טיסות פעמיים בשנה בתיאום גלובאלי עולמי.
רינה פאר: הבעיה היא הבעיה של חברות השכר.
רינה פאר: לגבי חברות השכר, השעות שעליהן רמזה אתי בדבריה, למשל של שש בבוקר, אלה השעות המבוקשות ביותר, שעל פי הסקז'ואלים, ניתנות לחברות הסדירות.
רינה פאר: חברת שכר שמנפיקה כרטיס טיסה מראש לשעות הבוקר למעשה מנפיקה כרטיס לשעה פיקטיבית שמעולם לא אושרה לה.
רינה פאר: מה שכן, רשות שדות התעופה מנסה כמיטב יכולתה, אם אפשר, ברגע האחרון, לדחוס חברת שכר לתוך הסקז'ואל שלה.
רינה פאר: אבל החברות האלה לא עושות מה שצריך היה לחייב אותן, קרי, להודיע לנוסעים.
רינה פאר: אז התופעה היא שנוסע מחזיק בכרטיס טיסה של טיסה לשעה שש בבוקר, שבע בבוקר, כאשר בסקז'ואל זה מאושר לשמונה בערב באותו יום ויש התגודדות כל הזמן של נוסעים בשדות התעופה.
רינה פאר: זאת התופעה שאותה אנחנו מבקשים למנוע מפני שהיא גורמת סבל גם לנוסעים וגורמת לאי סדרים רציניים ביותר והפרעות בניהול שדות התעופה.
רינה פאר: אני חושבת שהדבר בא לידי ביטוי, יכול להיות שיש שינויי נוסח קלים כאלה או אחרים שהייתי מבקשת להכניס, אבל באופן כללי זה אמור לתת פתרון לבעיה מפני שחברות השכר חייבות להבין שהן אינן יכולות להנפיק כרטיסי טיסה לנוסע ואם הן עושות כן ולא מודיעות על השינויים - - - יכול להיות שיש אישורים של 24 שעות מראש שרשות שדות התעופה כן יכולה להכניס אותם לסקז'ואל, אבל אז, השינוי הזה חייב להיעשות על ידי יידוע.
רינה פאר: השינוי יכול להיות לשני הכיוונים, הנוסע חייב להיות מיודע, גם מבחינתו של הנוסע כנוסע, יושבים אנשים על טפם וילדיהם משעות הבוקר ומחכים להמראה שלהם בשעות הערב.
תמר פינקוס: יש משהו לא ברור, אני רוכשת כרטיס בחברת צ'ארטר ואני מקבלת כרטיס לטיסה בשעה שמונה בבוקר.
תמר פינקוס: שעה שמעולם לא אושרה.
תמר פינקוס: מתי רשות שדות התעופה יודעת שלא קיבלתי כרטיס.
תמר פינקוס: כשאני מקבלת את הכרטיס או ביום הטיסה כשבאה אליכם חברת השכר ואומרת, תשמעו, יש לי כרטיסים בשמונה בבוקר, תכניסו אותנו.
תמר פינקוס: מתי באה אליכם חברת השכר לבקש את זה?
רינה פאר: היא לא מודיעה לנו מהם הכרטיסים שהיא ניפקה.
רינה פאר: אין לנו מושג.
תמר פינקוס: את אומרת שאתם יודעים שזה קורה ומנסים להכניס אותם.
תמר פינקוס: קיבלתי ל- 1 בינואר בשעה שמונה בבוקר ואתם עושים טובה לחברת הצ'ארטר ונותנים לי ב- 1 בינואר לשעה שמונה בערב.
תמר פינקוס: מתי ידעתם שהשמונה בבוקר אצלי ואתם נותנים את השמונה בערב.
תמר פינקוס: זה מה שלא ברור לי.
רינה פאר: על שמונה בערב הוא יודע מלכתחילה.
רינה פאר: מהיום שהוא קיבל את הסלוט, הוא יודע שזה שמונה בערב.
אתי בנדלר: גברת פאר, בישיבה הקודמת התבקשתם להמציא לוועדה תשובה לגבי השאלה האם ניתן לפרסם בדרך כלשהי את לוח הטיסות המאושרת לציבור באתר האינטרנט שלכם באופן רגיל ושוטף, גם לגבי טיסות שיצאו ואושרו בעבר וגם לגבי אלה המתוכננות
שמשון כץ: ניתנה תשובה בישיבה הקודמת שהסקז'ואל שלנו מפורסם באתר האינטרנט פרסום מלא, בשוטף.
שמשון כץ: אנחנו לא יכולים להתחייב על מועדים שמהיום לעוד שלושה וחצי שבועות או חודש או משהו כזה.
אתי בנדלר: אבל זה המועד שמונפקים לאנשים כרטיסי טיסה, איך הם יכולים לדעת מה המועד שאושר.
תמר קלהורה: הבעיה במי שהנפיק, לא ברשות.
אתי בנדלר: הנפיקו לי כרטיס לשעה שמונה בבוקר, אני עכשיו רוצה לדעת האם זו שעה פיקטיבית או לא, איך אני יכולה לעלות על כך אם אין לי פרסום של רשות שדות התעופה.
אתי בנדלר: לכן הם התבקשו לבדוק את זה.
ישראל אייכלר: הוועדה ביקשה שכן תכתבו מאושרת בסוגריים, או עדיין לא מאושרת.
שמשון כץ: מה שמפורסם באתר האינטרנט אלה טיסות שאושרו לטיסה.
שמשון כץ: אם את כלקוח תתקשרי אלי או לאתר האינטרנט ותשאלי האם הטיסה בעוד שלושה שבועות קיימת או לא, אם היא לא קיימת בסקז'ואל, היא לא אושרה כרגע לטיסה בשעה שקיבלת את הכרטיס.
תמר קלהורה: לא התייחסתם עובדתית האם בסקז'ואל שאתם מפרסמים כיום אלה רק טיסות של אותו יום?
תמר קלהורה: כמה מראש אתם מפרסמים?
תמר קלהורה: אמרת שלושה וחצי שבועות, שלושה לא.
תמר קלהורה: כמה מראש?
יצחק גורן: שבועיים.
תמר קלהורה: אז אתה אומר ששבועיים קדימה יש לאדם מידע.
כרמל שאמה-הכהן: מה הבעיה לפרסם כל תאריך קדימה?
שמשון כץ: אני יכול לפרסם רק את מה שאישרתי, את זה אין לנו בעיה לפרסם.
כרמל שאמה-הכהן: אז זה לא מוגבל לשלושה שבועות, מוגבל רק למה שאישרת.
תמר קלהורה: נניח אנחנו חודש לפני מועד הטיסה, כרגע עוד לא אישרת אותה, אתה לא מפרסם אותה, אבל זה לא אומר לצרכן שהיא לא תאושר.
תמר קלהורה: שהצרכנים לא יוטעו, אם חודש לפני הם בודקים והטיסה לא נמצאת ברשימה, זה לא אומר להם שהטיסה לא תצא במועד.
תמר קלהורה: רק לנכון לחודש היא עוד לא אושרה אבל זה לא אומר כבר שהכרטיס פיקטיבי והטיסה לא תצא.
תמר קלהורה: אני לא רוצה להטעות את הצרכנים שתהיה היסטריית שווא אם חודש לפני הטיסה לא נמצאת ברשימה, כך שאני לא בטוחה במה זה יועיל.
יצחק גורן: העליתי את הנושא הזה בדיון הקודם וכמו שאמרו פה, התופעה היא שהכרטיס הוא בשמונה בבוקר כשהטיסה למעשה מראש אמורה לצאת בשמונה בערב ומנסים להטעות את האנשים.
יצחק גורן: כמו שהסעיף מנוסח כרגע, יכול להיות שהטיסה בשמונה בבוקר וקיבלתי סלוט ב – 08:10 ואני ממריא ב – 08:10 ואני אהיה מחויב בפיצוי של 10,000 ₪.
יצחק גורן: שלחתי לוועדה הצעה לשינויים בנוסח.
אתי בנדלר: מדוע הנפקת ל – 08:00 בבוקר אם יש לך אישור ל- 08:10?
יצחק גורן: לפעמים עובר זמן מהמועד בו מגישים את המסמכים, "סלוטים" משתנים, כמו שאמרו נציגי רשות שדות התעופה, חברות השכר מקבלות את ה"סלוטים" אחרונים מסיבות כאלה ואחרות.
יצחק גורן: לפי לשון היבשה של החוק כרגע, אין בו שום גמישות והוא פוגע בכולם האופן גורף, הוא לא בא למנוע את המצב כמו שגברתי תיארה, שבן אדם מפסיד יומיים מהחופשה שלו, גם בן אדם שהפסיד עשר דקות - - -
ישראל אייכלר: אפשר לכתוב שעתיים.
יצחק גורן: זה מה שהצעתי.
יצחק גורן: בן אדם שהטיסה שלו מארחת בשעה ו- 50 דקות לא זכאי אפילו לסנדוויץ' לפי הסעיפים הקודמים בהצעת החוק.
יצחק גורן: לעומת זאת, במקרה של סעיף 8א', בהפרש של עשר דקות כל נוסע יכול לקבל סכום עד 10,000 ₪ פיצוי.
יצחק גורן: העברתי לוועדה הצעה לנוסח.
אתי בנדלר: אני כבר לא זוכרת כמה דיונים היו על הצעת החוק הזו אבל הסעיף הזה לא היה במקור והוא עלה כתוצאה מהדיונים כאן כשהסתבר שמדובר בתופעה מאד חמורה ומטרתה למנוע את התופעה של הנפקת כרטיסי טיסה למועדים שבכלל לא אושרו מראש.
אתי בנדלר: נכון שהובאה דוגמת קיצון שאושרה לו טיסה ל- 08:10 והוא הנפיק לשעה 08:00, זה נשמע שובה לב אבל זה לא רציני, איש לא יגיש תביעה לפיצוי לבית משפט, בית משפט לא יחייב אף חברת שכר בפיצויים בשל הפרש של עשר דקות בין המועד שאושר למועד הטיסה.
אתי בנדלר: אבל, אם אושר לו מלכתחילה שעה 10:00 שיתכבד וינפיק כרטיסים לשעה 10:00 ולא לשעה 08:00.
אתי בנדלר: אני לא מבינה מדוע צריך למחול להם בשמרה הזה.
אתי בנדלר: אנחנו צריכים לזכור שבניגוד לפיצויים אחרים או ההטבות האחרות שבהם דן החוק, הסעיף הזה כרוך בהגשת תביעה לבית משפט.
יצחק גורן: תביעות מוגשות בעשרות.
יצחק גורן: אף חברה לא מעוניינת לא להודיע לנוסעים שהטיסה מתעכבת או מקדימה כי הנוסעים מגיעים לשדה ואם הטיסה מתעכבת כשהם בשדה, הם מגישים אחר כך תביעות בעשרות, בצדק מבחינתם.
אתי בנדלר: היו נתונים לגבי העובדה שהתופעה הזו מאד נפוצה.
אתי בנדלר: שידעו שיש איזשהו מיתון וכדאי לשמוע פרטים מרשות שדות התעופה.
יצחק גורן: הבאת בעצמך דוגמה של אדם שנוסע ארבעה ימים ומפסיד למעשה יומיים, אני אפילו לא מדבר על המצב הזה - - -
אתי בנדלר: גם אם הוא מפסיד חצי יום בהיקף כזה.
אתי בנדלר: יצחק גורן: אני מדבר להכניס לסעיף לפחות אותם השעתיים שהם כולם מקבלים במידה והטיסה מאחרת סתם כי למישהו התחשק.
אתי בנדלר: אם הטיסה סתם מאחרת - - -
אתי בנדלר: הסעיף הזה לא דן בזה.
רינה פאר: 7
רינה פאר: ג' לא עוסק בטיסה פיקטיבית, הוא עוסק בטיסה שבוטלה.
שמשון כץ: אנחנו מאד שמחים על הסעיף הזה בחוק.
שמשון כץ: אני בהחלט חושב שבשדה שמוציא 12 מיליון נוסעים בשנה ולפחות 35, 40 טיסות ביום, במיוחד בקיץ העמוס, הטולרנט הזה של לתת שעה או שעה וחצי בין מועד הכרטיס הנקוב לבין ה"סלוט" שאושר בסוף הוא טולרנט שעושה שכל בתהליך תעשייתי שעובד כל כך ברצף.
שמשון כץ: עשר דקות ורבע שעה שקורים בכל "סלוט" ובכל שדה תעופה בעולם ובכל המצבים, אי אפשר להשאיר את זה לשיקול דעתו של הנוסע שבשביל 20 דקות הוא לא יתבע.
שמשון כץ: אם הטיסה הזו היא טיסה של משרד עורכי דין שטסים לחו"ל, הם יתבעו כולם ביחד.
כרמל שאמה-הכהן: כמה זמן זה סביר?
ישראל אייכלר: בכל החוק זה שעתיים.
ישראל אייכלר: במקום ב"מועד שונה" , "למעלה משעתיים".
אתי בנדלר: אם יש פער של עד שעתיים בין המועד שנקוב בכרטיס לבין המועד שאושר, זה לא יחול.
עומר שלו: לאור מה שנאמר פה גם לגבי הדרך בה טיסות סדירות פועלות ומקבלות אישורים מראש לסקז'ואל קבוע לשנה או חצי שנה מראש, הבקשה שלנו שטיסות סדירות יוחרגו מהסעיף הזה.
עומר שלו: אני לא חושב שנתקלנו גם במקרים של טיסות סדירות פיקטיביות, לכן הבקשה שלנו שזה יחול רק על טיסות שכר.
קריאה: אז למה שזה יוחרג אם זה לא קורה?
עומר שלו: יש פרוצדורה מאד מסודרת לקבלת אישורים בנושא טיסות סדירות, היא נעשית בצורה סדורה מזה שנים, היא נעשית מול שלטונות שדות תעופה אחרים ובאמצעות הגורמים בארץ, כל הנושא של טיסות סדירות מוסדר דרך אגון התעופה הבין הלאומי ית"א ואנחנו אל רוצים להיות אפילו בסיטואציה של פיצויים לדוגמה במקרים מהסוג הזה.
אינה צוקרמן: אני מהמועצה הישראלית לצרכנות, יש מקרים שנתקלנו בהם שמי שמטעה את הצרכנים לרכוש את הכרטיסים האלו זה לאו דווקא חברת התעופה, זה לא כשחברת התעופה היא זו שמציעה את זה אלא סוכנות נסיעות כזו או אחרת, היא מציגה מצג שווא שעל פיו הצרכן בוחר לרכוש את כרטיס הטיסה הזה ובכלל לחברת התעופה אין שום קשר למצג השווא הזה.
אינה צוקרמן: פה כן צריך להשאיר מקום לצרכן לתבוע את מי שהציג לו את הטיסה הפיקטיבית ולא להחריג רק בגלל שמדובר בטיסה סדירה.
תמר קלהורה: כרטיס של חברה סדירה שיוצא על ידי גורם אחר?
אינה צוקרמן: הצרכנים, במרבית המקרים, קונים דרך סוכנויות הנסיעות.
תמר קלהורה: מטעם חברת התעופה.
עומר שלו: אנחנו מבקשים שיובהר ברישא שזה יהיה מי שמנפיק כי כרגע מצוין ברישא "מפעיל טיסה מארגן או מי מטעמם".
תמר קלהורה: כתוב "שהנפיק ביודעין".
רון חלפון: אני רוצה להזכיר את ההערה בדיון הקודם, ישנם מקרים שחברות מוכרות כרטיסי טיסה זמן רב מראש, למשל שמונה חודשים מראש.
רון חלפון: באופן רגיל הן מצפות לקבל את הסלוט, הן לא יכולות לקבל את הסלוט, גם חברות סדירות ולכאורה הסעיף תופס גם מקרים כאלה.
רון חלפון: בדיון הקודם היה דיון להגבלת הזמן שקונים את הכרטיס ולא כרטיסים שקונים חצי שנה מראש, גם אם קונים כרטיס חצי שנה מראש צריך לצפות שהמועד יכול להשתנות.
ישראל אייכלר: אולי לא למכור חצי שנה מראש.
רון חלפון: אפשר לומר לא ניתן למכור כרטיסי טיסה בכלל חצי שנה מראש, אבל כל חברה לא יכולה לקבל כל כך הרבה שנה מראש, זה מוצר שלפעמים רוצים לקבל אותו.
רון חלפון: אם אני נוסע לדרום אמריקה אני רוצה לדעת שעוד שנה מחכה לי כרטיס חזרה.
רון חלפון: אם הוא יתעכב בחצי יום, אני חושב שזה לא הנושא.
ישראל אייכלר: החשש הוא שימכרו כרטיסים פיקטיביים.
ישראל אייכלר: הבעיה בטיסות שכר שזה נפוץ שמוכרים כרטיסים שלא היו ולא נבראו.
רון חלפון: אני חושב שטיסות שכר לא מוכרים זמן כל כך רב מראש.
תמר פינקוס: אני מבקשת להעיר משהו מבחינת חוק הגנת הצרכן, אם יש חברה סדירה שמוכרת כרטיס שנה מראש ביודעה שעדיין לא אושר לה הסלוט ובפרסום היא לא כותבת שהשעה עדיין לא ידועה כי זה עדיין לא אושר ומוכרת את זה כאילו זו השעה, זו הטעייה מבחינת חוק הגנת הצרכן.
תמר פינקוס: אני אוכפת את זה נגד חברות נסיעות ונגד חברות תעופה.
תמר פינקוס: לא יכול להיות שיימכר כרטיס ולא חשוב המועד ולא חשוב על ידי מי, שמוכרת חברה סדירה כשהיא יודעת שעוד לא אושר לה שום דבר.
תמר פינקוס: היא יכולה למכור את זה, יש על זה פסיקה של בית משפט, תמכור מה שאתה רוצה אבל תכתוב יש לי אפס מקומות, יש לי אפס שעות, אני לא יודע מה תהיה השעה, אני רוצה שזו תהיה השעה, יכול להיות שתצא בשעה אחרת.
תמר פינקוס: אז אני כצרכן אחליט אם אני רוצה או לא לקנות את הכרטיס הזה או שאלך לחברה אחרת שמבטיחה לי שעה.
תמר פינקוס: אם כתבו לי שעה כשהם יודעים שהשעה הזו לא אושרה, כי עדיין אין אישורים והם לא אמרו לי את זה מראש, זו תהיה הטעייה.
תמר פינקוס: אני רוצה להפנות את כל החברות שמעוניינות בזה, ישנו פסק דין של בית משפט שעבר גם ערעור נגד ואללה שופ, שחל גם עליכם, שאסור למכור משהו בלי להגיד מה המצב.
גידי ארנון: לכן הייתי מוסיף לדבריך, להחריג ולכתוב, אלא אם הודע באופן ברור ובולט.
תמר פינקוס: זה לא להחריג, אם אתם כותבים שעה.
גידי ארנון: הרי אמרת שהבעיה היא ההטעיה, אבל אני לא רוצה להטעות, אני רוצה לתת שירות, אני רוצה לתת שירות, שאדם יוכל לקנות כרטיס גם חצי שנה ושמונה חודשים מראש.
גידי ארנון: אם אני לא מטעה, אבל אני לא יכול לקבל את האישור ואת הסלוט לתקופה כל כך ארוכה מראש, אין לי שום כוונה להטעות, יש לי את כל הציפיות לקבל את הסלוט במועד שקיבלתי אותו בפעם הקודמת, לא יודע את העומסים שיהיו, לא ידוע אם המסלול יהיה בשימושי, כל מיני דברים מהסוג הזה.
גידי ארנון: את אומרת, בצדק, שאני לא אמרו להטעות.
גידי ארנון: אז אם יהיה כתוב "אלא אם הודע לצרכן, ללקוח".
תמר פינקוס: יהיה כתוב שהשעה איננה ידועה.
תמר פינקוס: לא יודעים מה השעה.
גידי ארנון: אז תחריגי את זה לפיצוי לדוגמה, פרסמתי, לא היה לי אישור, לא יצא בזמן, שלם פיצוי לפי החלטת בית המשפט.
תמר קלהורה: אולי הניסוח של הסעיף צריך להיות מנוסח קצת אחרת, אנחנו מדברים על מצב שהיה לנו איחור או ביטול, זאת אומרת שהטיסה, או שיצאה באיחור של חמש שש שעות או אחרי שמונה שעות.
אתי בנדלר: קרה שנוסעים הגיעו לשדה והסתבר שהטיסה כבר יצאה.
תמר קלהורה: אנחנו צריכים להתייחס לזה במקום אחר כי החוק הזה מדבר רק על ביטול או איחור ולא על הקדמה.
תמר קלהורה: אנחנו מדברים על סיטואציה בסיסית של החוק, שיש לנו ביטול או איחור.
תמר קלהורה: לזה נוספת נסיבה מחמירה והיא, שמעולם הטיסה לא הייתה אמורה לצאת במועד שהיה כתוב בכרטיס.
תמר קלהורה: הנסיבה המחמירה הזו היא שמקנה לנוסעים עילה לתבוע פיצויים לדוגמה, זו הסיטואציה, זה הזדון שאנחנו מחפשים ושהוא תנאי לפסיקת פיצויים עונשיים.
תמר קלהורה: כל הדוגמאות שניתנו כאן, הם כולם מקרים שאין בהם זדון ואין בכלל הצדקה לפסיקת פיצויים עונשיים.
לאה ורון: למה אין זדון אם מישהו כותב שמונה והוא לא מקבל סלוט?
תמר קלהורה: כי תנאי לפיצויים עונשיים לפי סעיף 461 להצעת חוק דיני ממונות, התשע"א-2011, תנאי לפסיקת פיצויים עונשיים הוא זדון ואנחנו לא כתבנו פה "בזדון" אנחנו כותבים משהו אחר שהוא שקול נגד זדון כי ככה צריך להיות וככה זה גם בחוק להגנת הצרכן.
תמר קלהורה: במקום להתחיל לכתוב משהו ואז להגיד, אבל במקרה הזה והזה, אני מציעה שננסה לחשוב איך אנחנו מנסחים משהו רזה, שאכן יבהיר שבנסיבה המחמירה הספציפית הזו יש זכאות לפיצויים עונשיים וכל השאר לא.
תמר קלהורה: אנחנו פשוט מגיעים למקומות שבהם יוכל להיות שאין איחור או ביטול, אז זה בכלל לא נכנס לסיטואציה הבסיסית.
תמר קלהורה: אנחנו לא בסיטואציה הבסיסית, אנחנו בסיטואציה של הנסיבה המחמירה.
תמר קלהורה: אולי אנחנו צריכים לשבת ולעגן את הסעיף הזה כי אני מסכימה עם כל מה שנאמר כאן, שכל הדוגמאות האלה הן לא עילות לפיצוי עונשי אבל מבחינה ניסוחית זה לא נכון.
לאה ורון: ה"אנחנו צריכים לשבת" מאד מטריד.
תמר קלהורה: הלשכה המשפטית ואני.
אתי בנדלר: אני רוצה לומר שאת נוסח הצעת החוק הזו, כולל כל השינויים, אנו משתדלים להעביר ומפצירים , בעיקר במשרדי הממשלה, להעביר לנו את ההערות שלהם, ולא פעם ולא פעמיים, ולשמוע כל פעם מחדש בוועדה שאולי צריך להכניס שינוי זה או אחר ובואו נחשבו על זה מחדש, הנושא מאד מטריד, זה לעניין הפרוצדורה.
אתי בנדלר: אני חושבת שיש כאן התייחסות קצת מזלזלת בהצעת החוק הזו, שנדונה בוועדת הכלכלה זמן רב מאד.
אתי בנדלר: יש הרבה מאד מועדים והיו הרבה הזדמנויות לתת את כל הערות לשקול אותן ולהתייחס לזה בכובד ראש כפי שאנחנו בדרך כלל עושים.
אתי בנדלר: סליחה שאני אומרת את זה אבל ליבי כבד על העניין הזה.
אתי בנדלר: דבר שני בעניין הזדון, נאמרה אמירה שמדברת על המועד שבו רוצים למכור מראש בשעה שאין אישור של הסלוטים.
אתי בנדלר: ייתכן שכל השינוי שצריכים לעשות כאן הוא, שההוראה הזו תחול רק אם הכרטיס נמכר ארבעה חודשים לפני מועד הטיסה, חמישה חודשים, ששה חודשים, צריך לקבוע לא בשליפה מהשרוול אלא לשמוע מרשות שדות התעופה מתי בדרך כלל היא מאשרת את כרטיסי הטיסה ושיהיה פער זמן סביר בין קניית הכרטיס על ידי הצרכן לבין מועד הטיסה כדי שאם הוא יידע בסופו של דבר, נניח חודשיים מראש, שהמועד מאד לא מתאים לו, הוא יוכל לבטל ולקנות כרטיס חלופי בחברה אחרת.
אתי בנדלר: אבל להגיד מלכתחילה שיש פה הרבה מאד הערות ואולי נחשוב על תפיסה חדשה, מתי, גברת קלהורה?
תמר קלהורה: לא הובנתי נכון, קודם כל, זלזול בטח לא מצידי ולא מצד חבריי ממשרד המשפטים ואני משוכנעת שגם לא לשאר משרדי הממשלה.
תמר קלהורה: דבר שני, אני מציעה להתחיל את הסעיף ולומר כך, בוטלה או יצאה באיחור טיסה.
אתי בנדלר: יצאה במועד שונה, כי זה כולל הקדמה.
תמר קלהורה: בדיוק זה מה שאני מציעה לומר, אני דמברת על הפיצויים העונשיים, אני רוצה לומר דווקא איחור כי זו הסיטואציה הבסיסית.
תמר קלהורה: בא הנושע ואומר שהטיסה שלו יצאה באיחור, היה אמור לצאת בשעה שש לפי הכרטיס והיא יצאה בשעה 24:00 בלילה.
אתי בנדלר: או שלחלופין הוא קנה כרטיס ל-08:00 בבוקר וכשהוא התייצב שלוש שעות מראש הסתבר לו שהטיסה יצאה בארבע לפנות בוקר.
תמר קלהורה: אז היא בוטלה.
אתי בנדלר: היא לא בוטלה, היא הוקדמה.
אתי בנדלר: זה מה שאושר להם.
תמר קלהורה: אז הערתי שלעניין הקדמת טיסה, עד עכשיו החוק לא דיבר על הקדמת טיסה.
אתי בנדלר: בסעיף הזה מדברים גם על שינוי, לאו דווקא על עיכוב.
תמר קלהורה: בשביל שתהיה עילה לפיצויים עונשיים על הקדמת טיסה, צריכה בכלל להיות עילה כלשהי לפיצוי.
אתי בנדלר: העילה היא שינוי הפער בין המועד שנקוב בכרטיס הטיסה לבין המועד שאושר על ידי רשות שדות התעופה.
אתי בנדלר: הנפקת כרטיס טיסה תוך ידיעה שיש פער בין המועד הנקוב בכרטיס לבין המועד שאושר מראש על ידי רשות שדות התעופה.
תמר קלהורה: התשובה שלי לעניין הזה, שזה לא עניין רק של נוסח אלא זה עניין מהותי כי החוק הזה עוסק בטיסה שאחרה או בוטלה.
תמר קלהורה: עכשיו צריך למצוא - - -
אתי בנדלר: גברת קלהורה, זו הייתה תחילתה של הצעת החוק.
אתי בנדלר: במהלך הדיונים כאן ביקשו מאתנו להרחיב את תכולת הצעת החוק.
תמר קלהורה: אני מנסה לומר שלא מספיק להכניס את זה רק לסעיף של הפיצויים.
תמר קלהורה: את צריכה להכניס את זה למקום אחר בחוק כי זו סיטואציה של הקדמת טיסה, שלא נמצא בשום מקום אחר.
תמר קלהורה: אם תכניסי אותה למקום אחר, אז את גם תוכלי לבוא ולומר, נוסף על מה שמגיע לך, איפה נמצא הנוסע שהוקדמה לו הטיסה?
תמר קלהורה: הוא הגיע לשדה, הטיסה שלו יצאה, הוא צריך לצאת, אז מה מגיע לו?
תמר קלהורה: נוסע שהוקדמה טיסתו והוא תקוע עם המזוודות ולא יודע מי יציל אותו.
תמר קלהורה: מגיע לו סנדוויצ'ים?
תמר קלהורה: מגיע לו מיילים?
תמר קלהורה: מגיע לו פיצוי תרופתי לפי הסעיפים האחרים?
תמר קלהורה: הרי הוא לא נמצא בשום מקום, אז קודם כל צריך להכניס אותו לשם.
אתי בנדלר: את צודקת, אלא שלמיטב ידיעתי, הדירקטיבה האירופית וזה טעון עוד בדיקה, שעליה מבוססת הצעת החוק, לא דנה בהקדמה ולא בשום הקשר אחר הנושא של הקדמת טיסה לא עלה.
אתי בנדלר: גם הנושא של מכירת כרטיסי טיסה פיקטיביים לא כלול בדירקטיבה האירופאית והנושא הזה לא היה כלול מלכתחילה בהצעת החוק שהניח חבר הכנסת אחמד טיבי על שולחן הכנסת ושהתקבל בכנסת בדיון מוקדם.
אתי בנדלר: אלא, שבמהלך הדיונים נשמעו הרבה מאד טרוניות לגבי הנושא של שינוי במועד הטיסה או פער בין מועד הטיסה הנקוב בכרטיס לבין מועד הטיסה שאושר על ידי הרשות המוסמכת לכך, קרי, רשות התעופה האזרחית, ולפיכך, למרות שהצעת החוק מלכתחילה לא עסקה בכך ולא הייתה כוונה להתייחס לפער שכולל הקדמת טיסה לגבי כל הסעיפים האחרים, רק לנושא הזה, של כרטיסי טיסה פיקטיביים התבקשנו להתייחס גם להקדמה.
אתי בנדלר: אם הממשלה חשובת שראוי להחיל את כל סעיפי הצעת החוק ולדון גם בהקדמה, תבואו עם הצעה.
אתי בנדלר: אבל אנחנו התבקשנו להתייחס לנושא של הקדמה, של שינוי במועדים, רק לגבי מועדי טיסה פיקטיביים.
תמר קלהורה: התשובה שלי היא שזה לא מספיק, מכיוון שאם אנחנו רוצים עכשיו להתייחס לסיטואציה בה נוסע מגיע לשדה ומגלה שטיסתו יצאה כבר והוא תקוע, אי אפשר שלא להתייחס לשאלה האם הוא זכאי לסיוע, שזכאי לו מי שטיסתו עדיין לא יצאה.
תמר קלהורה: האם הוא זכאי לפיצוי שזכאי לו מי שטיסתו התארחה.
תמר קלהורה: אני לא קובעת עמדה.
ישראל אייכלר: הסעיף הזה כשלעצמו, רק הסעיף הזה, של ללכת לבית המשפט ולקבל קנס גדול, מפריע לך שזה יאושר כמו שזה נוסח פה, כאשר כתוב הייתה אמורה להמריא במועד הנקוב אבל היא בוטלה או המריאה במועד שונה, שזה כולל קדימה או אחורה, בפער של שעתיים לפחות.
יערה למברגר: נניח שאנחנו מסכימים על המהות שאנחנו רוצים לעגן על החוק.
יערה למברגר: אנחנו מסכימים שאנחנו רוצים להתייחס רק להקדמת טיסה בהיבט הזה ונניח שדנו והסכמנו שלא רוצים לתת את כל הדברים האחרים.
יערה למברגר: עדיין יש בעיה עם הנוסח המוצע, כי הוא נבנה על שאר החוק.
יערה למברגר: דוגמה מעולם אחר של משפט, אדם ששודד חנות, יש לשדוד חנות עם אקדח, ואז זו נסיבה מחמירה, זה נבנה על יסוד מסוים, אם אתה נבנה על יסוד כשאין לך יסוד, אנחנו רואים בזה בעיה.
יערה למברגר: כשמסתכלים על הנוסח, הנוסח אומר, בנוסף להטבות לפי חוק זה, אני מבינה את הסעיף כיום כסעיף שנבנה על נדבך נוסף, פיצויים עונשיים על שאר ההסדרים בחוק.
יערה למברגר: לכן זו הערה משפטית מהותית זו לא הערה של מדיניות.
יערה למברגר: גם אם אנחנו רוצים לעשות את המדיניות הזו אנחנו חושבים שיש בעיה בנוסח המוצע.
תמר קלהורה: אין לי ספק שאם מסדרים בן אדם ונותנים לו כרטיס עם שעה שהיא לא השעה שבה הוא אמור היה להמריא, לא משנה כרגע אם זה הוקדם או התאחר, מבחינת מדיניות, הרציונל של פיצוי עונשי הוא זהה.
תמר קלהורה: זה בדיוק מה שיערה אמרה, זו המהות של פיצויים עונשיים.
תמר קלהורה: לוקחים התנהגות, שבדיני הנזיקין מזכה אותך בפיצוי תרופתי או אגב, בדיני חוזים, מזכה אותך בפיצוי על פי החוזה או בפיצוי מכוח החוק ובגלל נסיבה מחמירה, שהיא היסוד הנפשי הזדון, או בעניינו, בעצם הכוונה לסדר את הלקוחות, בגלל זה אנחנו מקנים לך פיצוי עונשי אבל ההתנהגות היא אותה התנהגות.