GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
כרמל שאמה-הכהן: הסכמה היא רק על פיצוי גבוה יותר.
גדעון ארנון: פיצוי יכול להיות לא מכומת דווקא בכסף.
גדעון ארנון: הוא יכול להיות: אני אתן לך כרטיס טיסה.
כרמל שאמה-הכהן: איך אני יכול להבטיח ודאות, שהלקוח מודע לזכויותיו על פי החוק?
גדעון ארנון: יש סעיף ספציפי בחוק, שאומר שאני חייב ליידע אותו.
כרמל שאמה-הכהן: כלומר, לפני שאתה מגיע איתו להסכמה יש לך חובת גילוי לגבי הזכויות שלו.
אתי בנדלר: יש סעיף בחוק, שהחוק הזה הוא קוגנטי ולא ניתן להתנות עליו.
אתי בנדלר: זה הסעיף שיש בחוק.
קריאה: סעיף 11.
אתי בנדלר: "יידוע הנוסע לגבי זכויותיו לפי הצעת החוק".
אתי בנדלר: כדי שלא יתחילו בנגיסת זכויות הנוסעים על ידי כך שיציעו לנוסע משהו, שעלול להישמע מפתה אבל בעצם ייתן תוצאה כספית פחות טובה לנוסע, אני מציעה שניתן יהיה להציע לנוסע פיצוי אחר, ובלבד שערכו לא יפחת מהפיצוי הזה.
אתי בנדלר: כלומר, אם יציעו לנוסע כרטיס חלופי לארצות הברית והערך הכספי של זה גבוה יותר, מה טוב.
וגיף אליאב: לכאורה, גם אם יש פיצוי אין שום סיבה שהצרכן לא יוכל לוותר עליו.
וגיף אליאב: כלומר, זה שהחוק מטיל חובה לשלם פיצוי בשקלים, זה אומר שהצרכן לא יכול לחתום: "אני מסכים לא לקבל פיצוי בשקלים, ואני מסכים לקבל כרטיס טיסה לארצות הברית".
סלעית קולר: לא, זה חוק קוגנטי.
סלעית קולר: אם אתה לא כותב את הסעיף המפורש, זה לא יכול להיות.
וגיף אליאב: אני יכול לומר: אני מוכן להמיר את הפיצוי בפיצוי אחר.
כרמל שאמה-הכהן: מהן האופציות העומדות לפנינו בשאלה השלישית?
אתי בנדלר: הוראות חוק זה לא יחולו אם הנוסע הסכים לפיצוי אחר, ובלבד שהפיצוי האחר לא יהיה נמוך מהפיצוי המגיע לו לפי סעיף זה.
אתי בנדלר: זה ברמת העיקרון ולא ברמת הנוסח.
אתי בנדלר: האם העיקרון הזה מקובל על היו"ר?
כרמל שאמה-הכהן: הוא צריך להיות מקובל גם על הוועדה.
אחמד טיבי: יו"ר הוועדה מסכים.
אתי בנדלר: אנחנו מדברים על פיצוי או הטבה.
כרמל שאמה-הכהן: בהמשך לדברים שדיברנו לגבי דאון גרייד לנוסעים, קיבלתי תשובה.
כרמל שאמה-הכהן: הלקוח הגיע לשדה תעופה במילאנו, והמנהל הודיע לו שבשל לקוח פלטינום המבקש לעלות לטיסה, הוא צריך לרדת.
כרמל שאמה-הכהן: גם את הפיצוי הוא קיבל לא בצורה של החזר כספי אלא כרטיס טיסה אחר של אל על.
כרמל שאמה-הכהן: הוא כותב לי, שאחרי מה שהוא עבר בשדה לא בטוח שהוא בכלל רוצה לטוס באותה חברה, שהפתיעה אותו בדקה ה-90 בטיעון כזה.
כרמל שאמה-הכהן: הוא היה מבין אם זה היה שינוי של מטוס, אבל כאשר אדם אחר מגיע בדקה ה-90 ומוריד אותו, זה משהו אחר.
כרמל שאמה-הכהן: אני אעביר לכם את התלונה הספציפית, ותבדקו.
כרמל שאמה-הכהן: כנראה שהוא היה אתכם בדין ודברים.
כרמל שאמה-הכהן: אני לא רוצה להגיד את שמו, אבל זה אדם שאפשר להסתמך על דבריו.
יהודית גריסרו: אני אשמח.
כרמל שאמה-הכהן: אנחנו מצביעים על השינויים בסעיף 8.
כרמל שאמה-הכהן: ה צ ב ע ה בעד – 1 נגד – אין נמנעים אין סעיף 8 התקבל
רון חלפון: האם אנחנו מתכוונים לזה בנוסף למה שכתוב בתוספת השנייה?
רון חלפון: זה בנוסף לפער בין מחירי כרטיסי הטיסה?
אתי בנדלר: זאת היתה החלטת הוועדה.
רון חלפון: איך מגדירים את הפער?
תמר פינקוס: יודעים מה הפער.
תמר פינקוס: נניח ששילמתי 1,000 דולר, והכרטיס הזה עולה 500 דולר.
קריאה: בחיים לא תדעו.
קריאה: יש עשרות אלפי תעריפי מחלקות ומטוסים.
תמר פינקוס: אבל הם יודעים כמה הבן אדם הספציפי שילם.
רון חלפון: אבל לא יודעים מה הערך של מה שהוא מקבל במקום.
תמר פינקוס: מה שנותנים לו במקום, זה מה שהוא היה צריך לשלם עבור הכרטיס.
רון חלפון: אי אפשר לדעת.
רון חלפון: לעולם הוא לא יכול לדעת כמה עולה כרטיס טיסה במחלקה אליה הוא עבר.
רון חלפון: יש המון תעריפים.
רון חלפון: לפעמים יכולים להיות פערים אפילו של 100% בין כרטיס לכרטיס.
רון חלפון: כלומר, המנגנון שקובעת פה הוועדה הוא מנגנון לא ישים.
רון חלפון: הוא יכול להוות פתח למשחק אל מול הנוסע.
רון חלפון: תמיד אתה יכול להשוות את הכרטיס במחיר הכי גבוה במחלקת תיירים שאליה הוא הורד.
רון חלפון: התקנה האירופאית מצאה לזה פתרון - להציג אחוזים באופן גס, כמה פחות או יותר ההבדלים בין הכרטיסים.
רון חלפון: בטיסות ארוכות נקבע שהפער הוא 75%.
רון חלפון: בטיסות בינוניות הפער הוא 50%, ובטיסות קצרות הפער הוא 30%.
כרמל שאמה-הכהן: זה מה שעשינו פה.
דפנה עין דור: אבל במקום ההחזר בגין ההפרש.
דפנה עין דור: יכול להיות שאפשר להגיד: פלוס דלתא של פיצוי איקס מסוים.
דפנה עין דור: התוספת השנייה אמורה לעגן את ההפרש בין המחיר הרגיל לבין המחיר במחלקת עסקים.
דפנה עין דור: זה אמור לגלם את הפער ביניהם.
דפנה עין דור: אולי בנוסף צריך להוסיף סכום קבוע.
אתי בנדלר: אולי נקרא את התוספת השנייה.
יוסי פלד: מה זה משנה באיזו מחלקה מדובר, אם הוא מקבל כיסא?
יוסי פלד: הרי זה אותו מטוס ואותו כיסא.
יוסי פלד: יש תמחור של ענף התעופה, שאומר שכיסא איקס עולה 1,000 דולר וכיסא אחר עולה 500 דולר.
יוסי פלד: שני הכיסאות נמצאים באותו מטוס ומגיעים לאותו שדה תעופה.
יוסי פלד: מה איכפת לכם באיזו מחלקה נמצא הכיסא?
יוסי פלד: מעלים את הנוסע למטוס, והוא מגיע ללונדון.
יוסי פלד: יש בסך הכל מחלקת עסקים ומחלקה כלכלית.
יוסי פלד: אם הוא במחלקת עסקים, הוא מסודר מלכתחילה ולא תהיה לו בעיה.
יוסי פלד: אם הוא נמצא במחלקה הכלכלית, כל הכיסאות אותו דבר.
לאה ורון: ומה לגבי המחלקה הראשונה?
לאה ורון: אתה לא לוקח בחשבון נוסע שמעבירים אותו מהמחלקה הראשונה.
יוסי פלד: אלה לא אנשים שמורידים אותם מהטיסות.
יוסי פלד: הם מסודרים מעל ומעבר.
תמר פינקוס: אבל אנחנו מדברים רק על כאלה שירדו.
יוסי פלד: כולם על אותו כיסא.
תמר פינקוס: לא מדובר על כיסא במחלקה הכלכלית המוחלף במחלקה הכלכלית.
יוסי פלד: מדברים פה על קלאסים, רבותיי.
כרמל שאמה-הכהן: מדובר בביזניס ואקונומי.
אסף רזיאל: מה שמנסים לומר, שהאחוזים הנקובים בטבלה מביאים בחשבון מראש את ההפרשים בין עלות כרטיסי הטיסה השונים.
אתי בנדלר: אנחנו מיד נבדוק.
אתי בנדלר: שיגידו לי מתי יש הפרש של 30% בלבד, ואני אהיה מנויה.
אתי בנדלר: אני אעבור קבוע לביזניס.
לאה ורון: שלא לדבר על המחלקה הראשונה.
אסף רזיאל: על הטיסות הקצרות ההפרשים הם לא כאלה גדולים.
כרמל שאמה-הכהן: האם אנחנו צריכים לאשר את זה?
אתי בנדלר: כן, כי את התוספת השנייה עוד לא קראתי.
כרמל שאמה-הכהן: האם אנחנו צריכים לשנות ברביזיה?
אתי בנדלר: הסעיף עוד לא נסגר.
אתי בנדלר: התוספת השנייה היא חלק מהסעיף הזה.
כרמל שאמה-הכהן: אנחנו נשנה כמה דברים.
אתי בנדלר: בסעיף 8 כתוב: "סכומים כאמור בתוספת השנייה".
אתי בנדלר: למעשה, זה חלק מהסעיף.
אתי בנדלר: זה חלק מסך כל הפיצוי.
אתי בנדלר: אני קוראת את התוספת השנייה.
אתי בנדלר: מרחק טיסה שיעור ממחיר כרטיס הטיסה עד 1,500 30% עד 3,500 50% מעל 3,500 75%
רון חלפון: בדיונים הקודמים החליט יו"ר הוועדה, לשנות את המרחקים: 2,000, 4,500 ו-4,500
אתי בנדלר: האם זה לגבי הסעיף הזה או לגבי הסעיף הקודם?
דפנה עין דור: ההחלטה היא לגבי סעיף) 7(ב), אבל אנחנו רוצים להתאים זאת גם כאן.
כרמל שאמה-הכהן: זה אותו עיקרון.
רון חלפון: שהוסכם על ידי הוועדה.
אתי בנדלר: מה ששונה זה לגבי סעיף 3(4) – הטבלה הקודמת בתוספת הראשונה.
לאה ורון: המרחקים ישונו בהתאם לסעיף 7(ב) פסקאות (1)-(3).
כרמל שאמה-הכהן: מה זה 4,500 קמ"ש?
כרמל שאמה-הכהן: מה לגבי לונדון?
רון חלפון: זה בתוך זה.
רון חלפון: כל אירופה.
סלעית קולר: אנחנו מדברים על מקרים בודדים ולא על סיטונאות.
סלעית קולר: אם אדם בודד שעשו לו דאון גרייד ילך לבית משפט, הוא יקבל את ההשבה המלאה על הכרטיס שלו פלוס פיצוי.
סלעית קולר: זה החוק נכון להיום.
סלעית קולר: החברות גם לא יתווכחו על הדברים האלה יותר מדי.
סלעית קולר: ברגע שללקוח עסקי, שהם מאוד רוצים אותו, עושים דאון גרייד, ברוב המקרים הם יגיעו איתו להסדר, ולא במקרה.
סלעית קולר: נניח שלא הגענו להסדר ואני אלך לבית משפט ואראה שהעבירו אותי ממחלקה אחת לאחרת ואני שילמתי מחיר מסוים, סביר להניח שבית המשפט יבוא ויגיד: השבה זה דבר אחד.
סלעית קולר: זה ברור שצריך להשיב, כי לא קיבלת את השירות שעליו שילמת.
סלעית קולר: הוא קיבל טיסה, אבל לא את השירות שעליו הוא שילם.
סלעית קולר: על זה תהיה מחלוקת, האם צריך להוסיף פיצוי או לא צריך להוסיף פיצוי.
סלעית קולר: החוק הזה נועד להיטיב עם הצרכנים ולא להזיק להם.
סלעית קולר: אם אתה בא ואומר, שהפיצוי שולל כבר את ההשבה, כלומר אתם כוללים בתוך זה את ההשבה בין אם היה ובין אם לא היה.
קרן כהן סעד: הטבלה הזו באה ואומרת מהם אחוזי ההשבה.
סלעית קולר: זו בדיוק הנקודה.
כרמל שאמה-הכהן: האם את מתכוונת, שהוא לא יכול לפנות לבית משפט מעבר לחוק?
סלעית קולר: אני אומרת, שברגע שבחוק שאמור להיטיב עם צרכנים אתה קובע ככלל פיצוי, שכנראה כולל בתוכו השבה, ונותן להם פיצוי קטן יחסית - כי ההשבה בתוך זה - אז בעצם מה נתת להם בחוק הזה?
סלעית קולר: לא נתת להם כלום.
סלעית קולר: את ההשבה אני הייתי מקבלת בכל מקרה.
סלעית קולר: אני לא צריכה את הסעיף הזה.
כרמל שאמה-הכהן: פה זה על מסלול אוטומטי.
סלעית קולר: אנחנו מדברים על המקרים הבודדים, בהם האנשים לא הצליחו להסתדר איתם.
סלעית קולר: האדם יפנה לבית משפט.
סלעית קולר: הוא לא צריך את המסלול האוטומטי.
תמר פינקוס: אבל ממילא הוא יכול ללכת לבית משפט.
תמר פינקוס: הוא יקבל את ההשבה, ויגיד: מגיע לי גם פיצוי.
כרמל שאמה-הכהן: ועוד לא קבענו את סכום האחוזים.
כרמל שאמה-הכהן: האחוזים הרשומים פה הם רק הצעה.
כרמל שאמה-הכהן: עוד לא קבענו אותם.
וגיף אליאב: אם הטבלה מתייחסת להשבה, איפה הפיצוי?
וגיף אליאב: אם אנחנו רוצים שהטבלה תתייחס גם להשבה וגם לפיצוי, צריכים להגדיל את האחוזים.
וגיף אליאב: ספק אם האחוזים הקיימים מדברים על השבה.
וגיף אליאב: אני בספק רב אם 30% הוא ההפרש בין הכרטיסים.
כרמל שאמה-הכהן: זה לא יהיה 30%.
וגיף אליאב: אם רוצים שזה יהיה ביחד, האחוזים צריכים להיות יותר גבוהים.
גדעון ארנון: אתה לא יכול לכלול את זה ביחד, כי כיום יש סעיף שאומר שיש לו זכות לפיצוי.
גדעון ארנון: זה לא פוגע בזכויותיו בדין.
גדעון ארנון: זה מה שנותנים לו, כאשר בדין יש לו עוד.
גדעון ארנון: מה שנקבע פה ועוזר לצרכן, זה שיעור קבוע.
גדעון ארנון: הוא לא צריך יותר להתווכח עם חברת התעופה.
וגיף אליאב: אבל השאלה היא, האם זה כולל את ההשבה או לא.
מירי אילדיס: כן.
מירי אילדיס: אמרו קודם, שיכול להיות שמבחינה חשבונאית יתחשבנו איתו בדאון גרייד על המחיר הגבוה ביותר במחלקת עסקים.
מירי אילדיס: פה הוא מפסיד.
מירי אילדיס: לכן, יש פה טבלה, כמו שאמר ידידנו ממשרד התחבורה, שהיא מודל סטטיסטי, שמשקללת בתוכה גם את העניין של ההשבה וגם את העניין של הפיצוי.
מירי אילדיס: זה לטובתו.
סלעית קולר: בואי תני לי את הנתונים.
אתי בנדלר: אולי המחלקה הכלכלית של משרד התחבורה מוכנה לפרוש בפני הוועדה את ההפרשים הממוצעים בין מחיר כרטיס בטיסה רגילה במחלקה כלכלית, לבין מחיר כרטיס במחלקה ראשונה ובמחלקת עסקים.
דפנה עין דור: אני לא יודעת את התשובה, אבל אני יכולה להגיד שהמספרים האלה נלקחו מהדירקטיבה האירופאית.
תמר פינקוס: אבל אנחנו רוצים לדעת מהם ההפרשים בממוצע.
אתי בנדלר: הייתכן שתמורת תוספת של 30% למחיר הכרטיס אני אקבל כרטיס במחלקת עסקים?
אבנר גורדון: יכול להיות.
אתי בנדלר: תגידו לי ולכל הקהל שיושב כאן וצופה בכם למי לפנות.
קריאה: לפעמים זה אפילו תמורת נקודות בוויזה.
אתי בנדלר: אני לא יודעת מה ערך הנקודות.
אתי בנדלר: זה נושא אחר.
קובי זוסמן: יש למעלה מ-90 חברות.
תמר פינקוס: לכן אנחנו שואלים על הממוצע.
קריאה: אם ייקבע, זה יהיה 30%, אבל יש ימים בהם זה יהיה 20%.
כרמל שאמה-הכהן: אני שאלתי עכשיו על שדרוג, וביקשו 1,800 דולר לכיוון מבנגקוק לתל אביב במטוס 767.
קריאה: כנראה שאין מתחרים על הקו.
סלעית קולר: זה לא העניין של הקילומטר.
סלעית קולר: השאלה היא, האם זה קו שיש בו מתחרים או לא.
קובי זוסמן: זה אחד מהתעשיות הכי תחרותיות שיש.
קובי זוסמן: אי אפשר להקיש מזה כלום.
קובי זוסמן: יש למעלה מ- 90 חברות תעופה שמוכרות מוצר בשוק הישראלי.
כרמל שאמה-הכהן: קו תל אביב-בנגקוק הוא לא תחרותי.
קובי זוסמן: אני לא מדבר על הקו הספציפי הזה.
קובי זוסמן: אגב, גם לקו תל אביב בנגקוק יש כמה וכמה חברות שמציעות מוצר.
כרמל שאמה-הכהן: אל על לא היתה מעזה להעלות מטוס כזה לקו לניו יורק.
כרמל שאמה-הכהן: גם הדיילים מודים בזה.
כרמל שאמה-הכהן: כל הנוסעים דיברו על זה.
כרמל שאמה-הכהן: המטוס מתפרק מבפנים.
כרמל שאמה-הכהן: אין חשמל בכיסא.
קובי זוסמן: אל על עומדת בכל התנאים של הסטנדרט העולמי.
קובי זוסמן: אני לא יודע איך להתייחס למה שאתה אומר.
יהודית גריסרו: אם אדוני ירצה לקיים דיון על צי המטוסים של אל על, הקווים והבחירות שלנו של מטוס כזה או אחר, נשמח לבוא ולשטוח את הנתונים.
יהודית גריסרו: אנחנו לא רוצים, שחס וחלילה יוצר פה רושם שהמטוסים שטסים לבנגקוק הם לא ראויים.
כרמל שאמה-הכהן: דיברנו על בנגקוק ולא על הצי של אל על.
יהודית גריסרו: אם לא דיברת על הצי של אל על, אני לא אגיב לזה.
כרמל שאמה-הכהן: בהלוך טסתי להונג קונג ב-777, והיה נהדר.
יהודית גריסרו: אני שמחה שהיתה לך חוויה מצוינת.
אחמד טיבי: זו הסיבה שביטלתי את החזרה איתו.
יהודית גריסרו: אנחנו נדאג בפעם הבאה לטפל בזה, חה"כ טיבי.
כרמל שאמה-הכהן: כבר שהייתי שם ושיניתי את החזרה, דיברתי עם כמה חברים ואמרתי להם שאני חוזר דרך בנגקוק, והם אמרו לי: "אכלת אותה, תצפה ל-767".
כרמל שאמה-הכהן: העיקר שהמטוס נחת.
יהודית גריסרו: כדי, שחס וחלילה, לא יוצר רושם בקרב מי מחברי הוועדה שהקו במטוס ההוא לא ראוי, אני מבקשת להסתייג מזה מאוד.
כרמל שאמה-הכהן: הוא לא שירותי.
יהודית גריסרו: אני הייתי נורא נזהרת מהאמירות השיפוטיות האלה.
יהודית גריסרו: הקו הוא קו ראוי.
כרמל שאמה-הכהן: אני אומר לך מה אני חוויתי.
כרמל שאמה-הכהן: אני מציע לכם להיזהר עם הלקוחות שלכם.
כרמל שאמה-הכהן: זו לא היתה רק דעתי.
כרמל שאמה-הכהן: היתה על כך שיחה בטיסה.
כרמל שאמה-הכהן: הדיילים שלכם גם לא מתגאים במטוס הזה.
יהודית גריסרו: אני באמת חושבת שזה לא הנושא של הדיון.
כרמל שאמה-הכהן: אז אל תפתחי אותו.
לאה ורון: את לא חייבת להשיב לכל מילה של יו"ר הוועדה.
לאה ורון: את גם לא ברשות דיבור.
יהודית גריסרו: אבל אני ממש מרגישה חובה.
לאה ורון: את לא ברשות דיבור, גברתי.
יהודית גריסרו: זאת שיטה מצוינת.
יהודית גריסרו: אני מרגישה חובה, שאם מוציאים דיבה ולשון הרע על החברה, להגיב על זה.
כרמל שאמה-הכהן: דיבה?
כרמל שאמה-הכהן: לשון הרע?
כרמל שאמה-הכהן: האם זה לא היה 767?
וגיף אליאב: אדוני, אני מבין שיש קושי לחברה לקבוע מה הסכום המדויק.
וגיף אליאב: נכון לקבוע שזה יהיה ההפרש, ובכל מקרה ספציפי הנטל יהיה על החברה לחשב זאת.
וגיף אליאב: אם הלקוח לא יסכים שזה ההפרש, הוא יתכבד ויפנה לערכאות משפטיות.
וגיף אליאב: החברות תומכות בדעה, שצריכה להיות אמירה כללית, שצריכים לשלם את ההפרש.
וגיף אליאב: אם תהיה מחלוקת, יגיעו לבית משפט ובית משפט יחליט מה ההפרש הנכון.
וגיף אליאב: צריך לקבוע הפרש ופיצוי, כי אכן יש כאן שינוי בתנאי העסקה וצריך לשלם פיצוי.
הילה שטרן אטיאס: אדוני, אני רוצה להסב את תשומת לבך לסעיף 10 בתקנה האירופית, שגם הוא מאמץ את המנגנון של אחוזים קבועים, הכוללים גם את ההפרש וגם את רכיב הפיצוי.
הילה שטרן אטיאס: גם הוא מדבר על 30%, 50% ו-75%.
הילה שטרן אטיאס: המנגנון הזה בא לשקלל את העובדה שבמחלקת תיירים יש מספר סוגי כרטיס, ועל מנת שלא יוצר מצב שבו אנחנו מפצים את הנוסע על ידי הפרש בין הסכום שהוא שילם במחלקת עסקים לבין מחיר כרטיס בדרגה הגבוהה ביותר במחלקת תיירים, זה בא על ידי חישובים סטטיסטיים, לטובת הלקוח, על הקלאסים השונים שיש בתוך מחלקת תיירים.
הילה שטרן אטיאס: לכן, אנחנו רואים לנכון לאמץ את האמור בתקנה, ולא להחמיר במקום שלא ראוי להחמיר.
רון חלפון: אני חושב, שכל מטרת החוק היא שנוסעים יגיעו לבתי משפט כמה שפחות.
רון חלפון: הם יוכלו לקרוא את החוק, ולדעת כמה הם אמורים לקבל, ולא שחברת התעופה תגיד להם כמה מגיע להם על פי נתונים שנמצאים אצלה, נתונים חסויים שהנוסע לא מכיר.
רון חלפון: המטרה היא שהנוסע יקרא את החוק ויידע בדיוק כמה מגיע לו.
רון חלפון: זו היתה גם המטרה של התקנה האירופאית, ולכן אמצו את המנגנון של האחוזים משווי כרטיס הטיסה.
רון חלפון: רצוי שאנחנו ניצמד למנגנון הזה, בגלל הוודאות ובגלל שמנגנון אחר של הפרשים בין מחירי כרטיסי טיסה הוא לא ישים.
כרמל שאמה-הכהן: כאשר מדברים על פיצוי של 30% עד 1,5000 קילומטר לנוסע שהורידו אותו ממחלקת עסקים למחלקה הכלכלית, שזה יכול להיות גם 60-70 דולר, זה נראה לי....
רון חלפון: כמו שאדוני רמז, 30% אולי לא מניחים את הדעת.
רון חלפון: אפשר לדבר על זה.
רון חלפון: אני מדבר על המנגנון עצמו.
כרמל שאמה-הכהן: אמרנו שאת המנגנון נתקן.
כרמל שאמה-הכהן: כמו ששינינו את הטווחים, נשנה את האחוזים.
כרמל שאמה-הכהן: אני מקווה שיהיה לה רוב.
הילה שטרן אטיאס: הטווחים שונו בגלל שאנחנו מדינת קצה.
כרמל שאמה-הכהן: קיבלנו את דעתכם.
הילה שטרן אטיאס: ולכן אין מקום להחמיר באחוזים, לדעתנו.
אתי בנדלר: כלומר, הקביעות של הדירקטיבה האירופית לא מתאימות לחברות התעופה הישראליות – ואני מזכירה שהחוק הזה לא חל רק על חברות התעופה הישראליות, אבל משום מה הוא הפך להיות כאילו ההתדיינות היא בין אל על וארקיע לבין הוועדה.
אתי בנדלר: אני חושבת, שהכיוון הזה הוא לא נכון מכל מקום.
אתי בנדלר: מקום שהקביעות של הדירקטיבה האירופית אינן מתאימות לחברות התעופה הישראליות, מבקשים להתאים את זה לתנאי הארץ ותושביה.
אתי בנדלר: מקום שהוועדה מבקשת לשנות את זה לעתים לגבי הנוסע שעלול להיפגע, אתם אומרים שיש מקום להיצמד לדירקטיבה.
אתי בנדלר: אני חושבת, שהשיטה הזאת לא כל כך ראויה.
קרן כהן סעד: זאת שאלה מאוד יפה לגבי ההדדיות הזו.
קרן כהן סעד: אנחנו מתייחסים לחברות ישראליות בלבד, כי מעניין אותנו איך תהיה האכיפה על חברות זרות בהקשר הזה.
קרן כהן סעד: זו סוגיה.
קרן כהן סעד: אני בטוחה, שחברות ישראליות ייפגעו יותר.
קרן כהן סעד: אני לא רואה שום סעיף בחקיקה הזו, למעט הקילומטרים, שמיטיב עם חברות התעופה לעומת התקנה האירופאית.
קרן כהן סעד: בתקנה האירופאית אין התייחסות לכך שאחרי 8 שעות זה ביטול, וכאן יש את זה.
אתי בנדלר: פורסמה כתבה בגלובוס על חוק אמריקני חדש, שקבע תנאים הרבה יותר מחמירים מהתקינה האירופית.
אתי בנדלר: לא הצלחנו עוד לעיין בפרטים על החוק האמריקני החדש, אבל שם קבעו שאחרי 4 שעות עיכוב זה ייחשב לביטול.
אתי בנדלר: מסתבר שאנחנו לא המצאנו את הגלגל.
סלעית קולר: יש לי הערה לגבי משהו בעייתי לאורך כל החוק הזה.
סלעית קולר: מה קורה אם חברת התעופה טסה מאירופה לישראל.
סלעית קולר: הרי חלה עליה הדירקטיבה האירופאית לצורך הפיצוי מאירופה לישראל.
סלעית קולר: האם האזרחים הישראלים יקבלו משהו אחד, והאזרחים האירופאים יקבלו משהו אחר?
סלעית קולר: איך זה עובד בדיוק?
מירי אילדיס: יש לזה התייחסות גם בתקנה.
מירי אילדיס: זה תלוי מאיפה את יוצאת, מאיזו תחנה.
מירי אילדיס: אם החברה טסה מאירופה, גם האזרחים הישראלים מקבלים לפי התקנה האירופאית.
מירי אילדיס: בארץ מקבלים לפי החוק הישראלי.
סלעית קולר: פעם אחר פעם יש את השינויים האלה בין הדירקטיבה לבין החוק הישראלי.
סלעית קולר: לא בדיוק ברור אם הצרכן יידע מה מגיע לו ולפי איזו חקיקה.
יוסי פלד: החוק שבו התחלת את הטיסה, הוא החוק הקובע.
יוסי פלד: אם התחלת בישראל, החוק הישראלי הוא הקובע.
יוסי פלד: אם התחלת באירופה, זו הדירקטיבה.
סלעית קולר: נניח שהתחלת בישראל, אתה טס לאירופה ואתה אזרח אירופאי.
סלעית קולר: מה קורה אז?
יוסי פלד: את תקבלי לפי ישראל.
גדעון ארנון: ההנחה היא שאתה לא מוביל אירופאי.
סלעית קולר: כלומר, חלה עליך הדירקטיבה האירופאית.
סלעית קולר: כן צריך להבהיר את זה.
גדעון ארנון: אם אתה מוביל אירופאי, חל עליך גם החוק במדינה אירופאית וגם במדינת היעד.
סלעית קולר: שלא יהיה מצב שיחולו עליו שני חוקים.
כרמל שאמה-הכהן: אנחנו מצביעים על הטבלה.
אסף רזיאל: יש לי שאלה לגבי הטבלה.
אסף רזיאל: האם החזר של 30% הוא נגזרת של הקטע הרלוונטי?
אסף רזיאל: יכול להיות כרטיס שיכלול מספר טיסות.
כרמל שאמה-הכהן: מדובר על כרטיס של אותה טיסה.
אסף רזיאל: צריך לכתוב את זה, כי כתוב בטבלה: 30% ממחיר כרטיס הטיסה, וכרטיס הטיסה יכול לכלול כמה טיסות.
כרמל שאמה-הכהן: מדובר בקטע הטיסה הרלוונטי שבו נגרם האירוע.
אתי בנדלר: איך אנחנו יודעים.
אתי בנדלר: נניח שאתה קונה כרטיס טיסה לסין דרך הודו, והורידו אותך מחלקה רק בקטע בין דלהי לבייג'ין.
אתי בנדלר: איך אתה יודע איזה חלק מתוך מחיר כרטיס הטיסה מתייחס לקטע הזה?
כרמל שאמה-הכהן: פרופורציה של הקילומטראז'.
כרמל שאמה-הכהן: לא הגיוני שיורידו אדם מהונג קונג לטייפיי, והוא יקבל 100% פיצוי על כל הכרטיס.
כרמל שאמה-הכהן: יש היגיון גם.
כרמל שאמה-הכהן: קילומטרים זה דבר מוחלט.
כרמל שאמה-הכהן: בודקים את הקילומטרים בין שדה תעופה בן-גוריון להונג קונג.
כרמל שאמה-הכהן: זה יחס משולש.
כרמל שאמה-הכהן: אם העוול שגרמו לו הוא על מחצית הדרך, הוא יקבל מחצית הפיצוי.
מירי אילדיס: זו שיטה שעובדת היום גם בנושא של כבודה.
מירי אילדיס: זה נקרא פרורטות.
מירי אילדיס: גם היום זה מחושב ככה.
קריאה: יכול להיות עיוות, ואנחנו רוצים למנוע עיוות.
אחמד טיבי: זה גורם לדיכאון אדיר.
אתי בנדלר: אני מבקשת להבהיר שוב את הנוסחה.
אתי בנדלר: אני לא הצלחתי להבין את זה.
אתי בנדלר: נניח שאדם שילם עבור כרטיס טיסה מישראל לבייג'ין סכום מסוים.
אתי בנדלר: בחלק מהדרך הוא נדרש לרדת למחלקה אחרת.
כרמל שאמה-הכהן: הפיצוי יהיה הפיצוי הקבוע כפול היחס שבין הקטע שהוא נפגע בו חלקי כל הקטע.
סלעית קולר: אבל זה צריך להיות כתוב באיזושהי צורה.
וגיף אליאב: אולי זו הסיבה להפריד בין השבה לפיצוי.
אתי בנדלר: אמר עו"ד רון חלפון, שמדובר כאן בכלי פשוט לנוסע, על מנת שיידע איזה פיצוי מגיע לו.
אתי בנדלר: באיזשהו שלב בטיסה ניגש אליי הדייל ואומר: גברתי, תרדי בבקשה למחלקת התיירים.
כרמל שאמה-הכהן: באמצע הטיסה?
אתי בנדלר: באמצע הטיסה, כי יש נוסע שמרגיש לא טוב וצריכים לפנות את המקום.
אבנר גורדון: אין דבר כזה.
אתי בנדלר: האם זה תמיד יהיה בתחנת ביניים והקילומטראז' יהיה ברור?
אבנר גורדון: ודאי.
אתי בנדלר: האם זה נתון שניתן לברור?
מירי אילדיס: זה מאוד פשוט.
מירי אילדיס: אנחנו עושים את זה כבר היום בנוגע לחישובי אחריות על כבודה שהולכת לאיבוד או מתעכבת.
מירי אילדיס: זה כבר קיים במנגנון היום.
יהודית גריסרו: יתרה מזו, כאשר את רוכשת כרטיס טיסה ויש בו כמה קטעים, אז כבר בדיאלוג על כרטיס הטיסה יש מחיר לכל לג.
יהודית גריסרו: לא מדובר במחיר כללי.
יהודית גריסרו: זה לא פיקס פרייס.
יהודית גריסרו: לכן, אין שום בעיה להתחקות אחר אותו מחיר ולקיים את הפיצוי בהתאם.
וגיף אליאב: אפשר לכתוב: באופן יחסי למשך הטיסה או למרחק.
לאה ורון: למרחק בקילומטרים.
כרמל שאמה-הכהן: משך הטיסה זה לפעמים קצת בעיה, כמו הטיסה האחרונה שטסה 5 שעות ולא עשתה קילומטרים.
כרמל שאמה-הכהן: ברעיון של שיעור הפיצוי ממחיר כרטיס הטיסה, חה"כ טיבי, הצעת החוק שלך מקילה מדי.
כרמל שאמה-הכהן: אתה קובע: עד 1,500 קילומטרים - מי שיורדיו אותו ממחלקת עסקים למחלקה הכלכלית יקבל 30% ממחיר הכרטיס, עד 3,500 קילומטר מדובר ב-50%, ו-75% מעל 3,500 קילומטר.
כרמל שאמה-הכהן: מה היית אומר אם אותך היו מורידים ממחלקת עסקים בטיסה לניו יורק?
אחמד טיבי: אני לא מציע להם לעשות את זה.
רוברט טיבייב: אין מצב.
רוברט אילטוב: לזה אין ערך.
אחמד טיבי: להוריד מישהו ממחלקת עסקים למחלקה הכלכלית בטיסה של 10-12 שעות זה קשה פיזית.
אחמד טיבי: נפשית, לחבר כנסת כזה זה קשה מאוד.
רוברט טיבייב: ולגבי חבר כנסת אחר?
אחמד טיבי: גם קשה.
כרמל שאמה-הכהן: וברצינות?
אחמד טיבי: אני תומך להעלות את הסנקציה.
אחמד טיבי: ככה.
כרמל שאמה-הכהן: אני מציע, שבמדרגה הראשונה נקבע 50% במקום 30%.
כרמל שאמה-הכהן: במדרגה השנייה נקבע 75% במקום 50%, ובמדרגה האחרונה, כיוון שמדובר בטיסות ארוכות, נקבע פיצוי של 100%.
אתי בנדלר: ואז זה יכלול גם את ההשבה.
קרן כהן סעד: אבל אנחנו מדברים על שנמוך, חברים.
קרן כהן סעד: איך אנחנו מחזירים 100% לנוסע שטס את הטיסה ושונמך?
קרן כהן סעד: זה בלתי סביר.
רוברט אילטוב: אני רוצה להבין מה המקור.
רוברט אילטוב: על מה התבסס אחמד טיבי כאשר הביא את הנתונים האלה.
אחמד טיבי: אתה הגעת באיחור של כמה חודשים.
אחמד טיבי: מדובר בתקינה האירופאית.
רוברט אילטוב: האם אתה רוצה לשנות את התקנה האירופאית?
אחמד טיבי: להחמיר.
אחמד טיבי: בכל זאת מדובר באזרחים ישראלים, שאי אפשר להוריד אותם ממחלקה עסקית למחלקה כלכלית.
יהודית גריסרו: אגב, למה?
רוברט אילטוב: כלומר, אנחנו יותר מחמירים מהאירופאים.
אחמד טיבי: אני מסכים עם היו"ר, שצריך להחמיר ולשדרג את הפיצוי.
יהודית גריסרו: אפשר להבין למה ההחמרה של התקנה האירופאית?
כרמל שאמה-הכהן: כי אני חושב, שהאירופאים הקלו פה.
וגיף אליאב: העובדה היא שבארצות הברית זה השתנה.
כרמל שאמה-הכהן: מה השתנה בארצות הברית?
וגיף אליאב: קבעו שאחרי 4 שעות הפיצוי יהיה במאות דולרים.
קרן כהן סעד: אנחנו מדבריך על שנמוך.
קרן כהן סעד: מה הקשר ל-4 שעות?
יהודית גריסרו: אנחנו מדברים על שנמוך.
כרמל שאמה-הכהן: אני מסתכל על זה מתוך ניסיון החיים.
כרמל שאמה-הכהן: אין פה נוסחאות מורכבות.
כרמל שאמה-הכהן: אם היו נותנים לי פיצוי של 30% כאשר היו מורידים אותו למחלקה כלכלית ממחלקת עסקים בטיסה קצרה, זה היה פיצוי קטן מדי.
כרמל שאמה-הכהן: לגבי טיסה ארוכה – אם לא היה לי לא נעים מכם, הייתי עושה את זה גם יותר מ-100%.
כרמל שאמה-הכהן: זה לא בסדר להוריד אדם בטיסה של 10 שעות, ולא לאפשר לו את הצורה שבה הוא רצה לטוס.
כרמל שאמה-הכהן: אולי האדם הולך ישר לפגישה שמאוד חשובה לו, ואתה הורס לו את כל היום אחרי זה?
קריאה: שיישב עם העם.
אחמד טיבי: זו הגישה: שיישב עם העם.
כרמל שאמה-הכהן: זה לא קשור ל"לשבת עם העם".
אחמד טיבי: אל"ף, הוא היה יכול לבחור לשבת עם העם קודם.
אחמד טיבי: בי"ת, גם במחלקת עסקים העם יושב.
כרמל שאמה-הכהן: יש אנשים שנוסעים לסין לתערוכה, הכל מתוזמן אצלם והם צריכים לתפקד באותו יום באופן מלא.
כרמל שאמה-הכהן: זה קשה.
כרמל שאמה-הכהן: בגלל זה הם משלמים מראש יותר.
קרן כהן סעד: אבל אתם צריכים להבין, שחברת תעופה אף פעם לא רוצה לשנמך נוסעים ששילמו עבור כרטיס במחלקת עסקים.
קרן כהן סעד: זו צריכה להיות ההבנה.
קרן כהן סעד: אין לנו שום רצון כזה.
קרן כהן סעד: לפעמים יש לנו אילוץ להחלפת מטוס, בגלל תקלה או דברים אחרים הקוראים בחיי יומיום.
קרן כהן סעד: עכשיו עדיף לי לעכב את כל הנוסעים בשביל לא לשנמך נוסע אחד.
קרן כהן סעד: זה מה שאתה אומר.
כרמל שאמה-הכהן: האם את תעכבי מטוס שלם בשביל 200-300 דולר פיצוי?
קרן כהן סעד: זה לא 200-300 דולר.
קרן כהן סעד: אנחנו מדברים על מחלקת עסקים.
כרמל שאמה-הכהן: 1,000 דולר.
יהודית גריסרו: כפי שאמרה קודם קרן, ברור לגמרי שאנחנו היינו רוצים שלא יקרה שנמוך בכלל.
יהודית גריסרו: אין לנו מוטיבציה כלכלית לכך, ובוודאי לא מוטיבציה שירותית לכך.
יהודית גריסרו: למה להפלות אותנו?
יהודית גריסרו: בעיני, הוועדה צריכה לתת לזה תשובה.
יהודית גריסרו: אנחנו מתמודדים בזירה בינלאומית.
יהודית גריסרו: התחרות היא תחרות קשה מאוד.
יהודית גריסרו: למה להפלות אותנו ביחס לחברות האירופאיות?
רוברט טיבייב: אני מסכים.
כרמל שאמה-הכהן: האם אתה רוצה שלא נעשה שום שינוי?
רוברט טיבייב: למה סתם להקשות?
כרמל שאמה-הכהן: לפני רגע החברות ביקשו להגדיל את הטווחים בטבלה, ונענינו לבקשתם, בניגוד להמלצה האירופאית.
כרמל שאמה-הכהן: הסבירו לנו שישראל היא מדינת קצה.
רוברט טיבייב: אם אתה אומר את זה, בסדר.
קרן כהן סעד: בוא נתייחס רגע למרחקים.
קרן כהן סעד: המרחקים שונו.
כרמל שאמה-הכהן: לפי בקשתכם.
קרן כהן סעד: תזכרו שמדינת ישראל היא מדינת קצה.
קרן כהן סעד: הבאנו לפניכם את הטבלה.
קרן כהן סעד: אתם יכולים לראות כל טיסה: לונדון-בנגקוק, לונדון-הונג קונג.
קרן כהן סעד: לכל חברת תעופה אירופאית יש בין 4 ל-8 אפשרויות אחרות להטיס נוסע תוך שעה ולא לעכב אותו.
קרן כהן סעד: בגלל זה הקילומטרים שונו.
קרן כהן סעד: לאל על יש טיסה יומית לבנגקוק, ואין לה כל יום טיסה להונג קונג.
קרן כהן סעד: זו הסיבה ששונו המרחקים.
קרן כהן סעד: התאמנו את זה למפה הגיאוגרפית שלנו.
כרמל שאמה-הכהן: הסכמנו אתכם.
קרן כהן סעד: אבל אתה אומר: כיוון שהסכמנו לזה, בואו לא נסכים לזה.
יהודית גריסרו: זה לא חליפי.
כרמל שאמה-הכהן: זה לא בא לפצות על זה.
כרמל שאמה-הכהן: זה אומר, שהדירקטיבה האירופית היא לא תורה מסיני.
קרן כהן סעד: אני לא אומרת שהיא תורה מסיני, אבל יש היגיון בפיצוי.
יהודית גריסרו: אבל זה לא חליפי.
יהודית גריסרו: ההסכמה היא בגלל שהגיאוגרפיה של מדינת ישראל היא כזו.
יוסי פלד: אדוני, אנחנו מדברים על מדינה שיש לה מסלול אחד שבקושי עובד, שאף אחד לא יודע מה קורה עם הדלק.