GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אתי בנדלר: ככל שהוועדה תחליט להרחיב את התחולה, אז היא יכולה לדרוש לדון בצו ולדרוש את הרחבתו.
רחל אדטו: אני אגיד לך איזה נורמה אני רוצה.
רחל אדטו: בדרך לכאן חיפשתי 144, תוך שני צלצולים היא ענתה לי, אמרה לי 'בבקשה', וסיימה ב'שיהיה לך יום טוב ושבוע טוב'.
רחל אדטו: זו הנורמה שאני רוצה.
איתן כבל: כיוון שאני לא מוכן בשום פנים ואופן שנחזור על הסאגה שהיתה לנו עם החוק שדרך אגב בחלקו רק יושם ואנחנו עדיין ממתינים לתקנות שנוגעות לגוף מזהם שלא יוכל לקבל מענקים מהמדינה, עדיין ממתינים גם אחרי שבג"צ אמר שנמתין לכמה חודשים, אז כדי שלא נחזור על הסאגה הזאת, החזר מוצר, אתם זוכרים את העניין של חמש השנים וכולי, אדוני היושב ראש, אני רוצה להציע את ההצעה והיא נוגעת בעיקר לפתיחה של הדברים שלך; אני מציע שנעביר את התקנות קודם כל כמו שהן, טוב ציפור אחת ביד משתיים על העץ, נוסיף עוד כמה גופים כדי שיובהר מה זה 10,000 ואני מבקש מאדוני היושב ראש שיהיה ברור, החוק לא ירד מסדר היום, אנחנו נמשיך לעסוק.
איתן כבל: אני מתפרץ בדיוק לדלת שאדוני פתח בעניין הזה, נגמר הסיפור שיתחילו לכדרר אותנו, יגידו 'נביא תקנות מתוקנות ותקנות מתוקנות'.
איתן כבל: קודם כל מה שיש - אנחנו לוקחים.
כרמל שאמה-הכהן: אז בוא נתחיל במלאכת התקנות.
איתן כבל: קודם כל מה שיש ניקח ונמשיך אחר כך עם מלאכת החקיקה, ששם כנראה נצטרך לעשות הרחבות יותר גדולות.
איתן כבל: אני חוזר ואומר, כדי שיובהר, לא נחזור בשום פנים ואופן על הסאגה של שבוע בתקנות, שבוע בתקנות, ובסוף לא נקבל שום דבר.
איתן כבל: תודה, אדוני.
כרמל שאמה-הכהן: נא להקריא את הסעיפים של התקנות.
לאה ורון: האם מאז המכתב של השר כבר נשלחו ההיוועצויות עם שרי התקשורת והתשתיות הלאומיות אליכם?
לאה ורון: התקבלו תשובות לגבי ההיוועצות?
חנה טירי: לא רשמיות.
ברוריה מנדלסון: יש את עמדת השר בעל פה ואנחנו נעביר אותה בכתב בהמשך.
לאה ורון: אני מבינה שמהתשתיות הלאומיות לא הגיע נציג.
כרמל שאמה-הכהן: זה גם סוג של היוועצות.
ברוריה מנדלסון: יש פה נציג של הרשות לחשמל, של הרגולטור של חברת חשמל.
חנה טירי: (מקריאה): "תקנות הגנת הצרכן (מתן שירות טלפוני), התשע"א-2011".
חנה טירי: "בתוקף סמכותי לפי סעיפים 18ב(ב)(1) ו-37 לחוק הגנת הצרכן, התשמ"א-1981 (להלן – החוק), בהתייעצות עם הממונה על הגנת הצרכן והסחר ההוגן, בהתייעצות עם שר התקשורת ועם שר התשתיות הלאומיות ובאישור ועדת הכלכלה של הכנסת, אני מתקין תקנות אלה: "הגבלת זמן המתנה למענה אנושי.
חנה טירי: (א) זמן המתנה של צרכן למענה אנושי של שירות טלפוני חינם, כאמור בסעיף 18ב לחוק, לא יעלה על שלוש דקות.
חנה טירי: "(ב) עברו שלוש דקות מהמועד בו החל הצרכן להמתין למענה אנושי והצרכן לא נענה, יעבירו העוסק לשירות השארת הודעה.
חנה טירי: "(ג) השאיר הצרכן לעוסק הודעה כאמור בתקנת משנה (ב), יחזור העוסק לצרכן בתוך שלוש שעות ממועד השארת ההודעה; השאיר הצרכן לעוסק הודעה שעתיים לפני תום יום העבודה, רשאי העוסק לחזור לצרכן ביום המחרת, עד תום שלוש שעות ממועד תחילת יום העבודה; השאיר הצרכן לעוסק הודעה שעתיים לפני מועד כניסת שבת, רשאי העוסק לחזור לצרכן ביום ראשון, עד תום שלוש שעות ממועד תחילת יום העבודה".
חנה טירי: כמו שאנחנו אומרים, כאשר צרכן מבקש לקבל מענה לתקלה, ליקוי, פגם, כאשר הוא מתקשר לעוסק, זמן ההמתנה עד שעונה לו מענה אנושי לא יעלה על שלוש דקות.
אתי בנדלר: למה הכוונה 'עברו שלוש דקות מהמועד בו החל הצרכן להמתין למענה אנושי'?
תמר פינקוס: מהרגע שהתחיל פררר, פררר.
אתי בנדלר: לא, זה לא מה שכתוב.
חנה טירי: לפעמים אומרים לך להגיע לכך וכך, לחץ 1, ואז אומרים לך, 'לכל פנייה שעניינה ליקויים, לחץ 3', אז מהרגע שבו הוא לוחץ 3, לא מהרגע שבו הוא הרים את השפופרת וחייג, בעצם מהמועד---
אתי בנדלר: יכול להיות שלפעמים המסלול הזה עצמו, עד שמאפשרים לך, 'לצורך קבלת מענה אנושי לחץ את הספרה' שעליה את מדברת, אתה עובר מסלול ארוך מאוד.
חנה טירי: אבל אין בררה, זה נראה לנו מתבקש, אני לא יכולה למנוע מהעוסק לעשות ניתוב שיחות.
חנה טירי: זה נראה לי מאוד הגיוני.
תמר פינקוס: מהרגע שעברנו ממרכזיה אנושית למרכזיה דיגיטלית וכל אחד צריך לשמוע את כל המחלקות שיש, אין לנו בררה.
תמר פינקוס: אנחנו לא יכולים לבוא לחברות ולהגיד 'עכשיו תסגרו את זה, תחזירו חזרה את האנשים'.
אתי בנדלר: זה בסדר, אז אם ככה ה'שלוש דקות' הן נכונות בהתחשב במסלול.
איתן כבל: השלוש דקות לא יכולות---
אתי בנדלר: שלוש דקות ממענה ראשון.
אתי בנדלר: זה מה שצריך להיות, לא מרגע שהוא החל להמתין ל---
יגאל אכטנברג: שייתנו את הליקויים בהתחלה, לא צריך לשמוע את כל השירותים של כל מה שהחברות מציעות.
איתן כבל: לפני ש'אם אתה רוצה לקנות מוצר לחץ 1', אני מציע את הדבר הבא, כדי שיהיה לנו ברור, הרי איך זה מתחיל?
איתן כבל: זה קודם כל פרסומות של כל המוצרים, אחרי שסיימת את כל הפרסומות, המבצעים, אתה עובר ל'אם אתה רוצה לרכוש אחת, שתיים', ומענה אנושי זה תמיד אחרון, בסוף בסוף בסוף.
רחל אדטו: גם מבולבל, לא מספיק ברור, שלא תבין.
איתן כבל: לכן שני דברים ברשותך, קודם כל זה שלוש דקות מהרגע שזה מתחיל, דבר שני, צריך להגדיר, אדוני היושב ראש, את האחוזים של כמה עובר לשלוש שעות.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה מה שאני רוצה לומר כבר שעתיים.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני לא רוצה לקלקל את החגיגה, אבל זה נראה לי---
מיכל רפאלי כדורי: ואם לקוח צלצל מטלפון לא מזוהה, איך אנחנו חוזרים אליו?
איתן כבל: עוד אין לנו סוסים, אין עגלה, הם עוד מכדררים אותנו ברחבה וכבר את רוצה לדעת אם חוזרים למי שהשיחה שלו זה.
מיכל רפאלי כדורי: כי אתם עושים פה גזרות שאי אפשר לעמוד בהן.
איתן כבל: קודם כל אנחנו לא גוזרים גזרות, אני רוצה שנבין, זה אנשים שמשלמים כל חודש.
איתן כבל: את יכולה להסתכל על זה, מיכל, באופן שאני מסתכל על זה.
מיכל רפאלי כדורי: חבר הכנסת כבל, אנחנו בתחרות, חשוב לנו מאוד לענות לאנשים האלה, מאוד מאוד מאוד.
איתן כבל: ברור.
איתן כבל: אני לא רוצה עכשיו לנהל את הוויכוח הזה.
רונית גנון: אבל אתם פוסקים כאן.
רונית גנון: ..
רונית גנון: אני באה מהצד המקצועי בחברות תקשורת לאורך השנים.
רונית גנון: למשל IVR, למשל האופציות, לרוב הן באות לטובת הצרכן, כי הוא לא צריך לעמוד בתור ולחכות לשירותים שהוא לא צריך להם, או לחכות בתור אחד כאשר יש לו נושא כזה או אחר לטפל בו.
רונית גנון: אז לפסוק את זה מתחילת ההקלטות, או מסוף ההקלטות, אני חושבת שזו התערבות בעצם השירות ובעצם המוצר.
רונית גנון: זה אחד.
איתן כבל: אני אגיד לך איך אני מסתכל על זה.
איתן כבל: אני מסתכל על זה שאני מצטרף לשירות, ואני רוצה להיות ביס, אני לא רוצה לעבור לשום חברה אחרת שהיא חברה מתחרה, זה לא משנה, אני רוצה להישאר שם אבל אני יודע שאני משלם מחיר ואני לא VIP, כי גם כשאתה VIP, אני לא רוצה להתקשר עכשיו לאחת מרשתות התקשורת, מכדררים אותך, 'ההוא לא נמצא', 'תשאיר הודעה', 'תחזור אליו', 'הוא יחזור אליך' 'ואתה תחזור אליו' ו'אנחנו נבוא' ו'הוא ישלח לך'.
איתן כבל: כל מה שאני אומר לכם, דרך אגב.
איתן כבל: .. היתה פעם תכנית 'מחפשים את המטמון' והיית נותן תשובה והיית אומר 'מידע אישי 50 שקל'.
איתן כבל: כל מה שאני אומר קרה לי ולכל האנשים מסביבנו.
רונית גנון: אני יכולה להביא רק את הצד המקצועי.
כרמל שאמה-הכהן: הפסקה בדיון חמש דקות.
כרמל שאמה-הכהן: הישיבה נפסקה בשעה 13:30 ונתחדשה בשעה 13:45
איתן כבל: כם, אני רוצה להבהיר כמה נקודות, גם לפרוטוקול, גם ליושב ראש, גם לחברי הכנסת.
איתן כבל: התקנות כפי שהובאו, ואני אומר את זה לנציגים של משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה, כמעט בשום פנים ואופן לא עונות למה שאנחנו התכוונו.
איתן כבל: אני רוצה שיובהר, התקנות בשום פנים ואופן כמעט ואינן עונות על המהות המרכזית שכיוונו אליה בחוק.
איתן כבל: אני רוצה לחשוב שהנציגים של משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה לא הבינו עד הסוף את מהות החוק.
איתן כבל: אני רוצה לתת לכם את הקרדיט.
איתן כבל: דבר שני אני רוצה להבהיר, יש כאן עניין שנכנסו כמה גופים שנמצאים גם ככה בעליהום גדול, מכל מיני כיוונים, בעיקר גופי תקשורת, זה הסיפור, כמעט כולו סביב התקנות האלה ואני מתכוון לכך שזה לא רק אם למישהו יש תקלה, זה בכלל כל אותו עניין שאנחנו מנהלים דין ודברים עם גופים שאנחנו לקוחות שבויים שלהם.
איתן כבל: העניין הזה צריך שיהיה ברור, בכל דבר ועניין.
אתי בנדלר: אין מנוס אלא ללכת לתיקון חוק.
איתן כבל: יכול להיות.
איתן כבל: לכן אני רוצה לומר, גברתי היועצת המשפטית, אדוני היושב ראש, יש אלמנט נוסף, משרדי הממשלה, כפי שהתקנות מובאות כאן, ואולי גם החוק, אולי גם אנחנו צריכים להביא הצעת חוק ממול, למרות שכפי שגם בשיחה שניהלתי עם היועצת המשפטית, ראוי שיובהרו כאן מספר נקודות; לממשלה יש אחריות כוללת על משרדי הממשלה.
איתן כבל: דרך אגב, משרדי הממשלה הם אחד הגופים הכי בעייתיים שקיימים מבחינת מערכת יחסים בין הציבור לבין---
כרמל שאמה-הכהן: לאן אנחנו מתקדמים?
איתן כבל: אני רוצה עדיין, אני אומר את זה כאן ולך, ואני נסמך עליך, אני כן חושב שצריך להעביר את התקנות היום, עם כל הבעיות ועם כל הבעייתיות שמתקיימת.
איתן כבל: מה שאני כן רוצה לומר, שיהיה ברור, אין מנוס אלא במקביל גם להמשיך בחקיקת החוק.
רחל אדטו: זה לא רק שאין מנוס, אלא אם לא יהיו משרדי הממשלה בפנים, אז תמיד יוכלו לומר הגופים הפרטיים והציבוריים שקיימת פה אפליה.
רחל אדטו: ראינו את מספר התלונות בגופים הממשלתיים ואיך הביטוח הלאומי מככב, ואם יש מישהו כאן בחדר הזה שהצליח לקבל מענה טלפוני מהביטוח הלאומי, שיקום כאן, לכן אנחנו עושים פה רבע עבודה אם אנחנו לא מכניסים את הגופים האלה בפנים.
אתי בנדלר: הביטוח הלאומי לא נכנס לחוק הגנת הצרכן.
אתי בנדלר: חוק הגנת הצרכן חל על עוסקים וצרכנים וזו לא מערכת היחסים בין המוסד לביטוח לאומי לבין הציבור.
רחל אדטו: אבל אנחנו דיברנו קודם על מה היתה הכוונה.
רחל אדטו: כשאת שואלת מה כוונת המחוקק, כוונת המחוקק במקרה הזה היא לתת שירות לקהל, להיות הפה של הקהל שכולנו בתוכו כי כולנו אותם לקוחות שבויים.
רחל אדטו: אם את מצמצמת את זה לקבוצות, רק לקחנו את הדוגמה של שירותי רפואה וצמצמנו את זה עוד יותר, רק ללחצני מצוקה, אז אנחנו מוציאים חלק ניכר מהחוק הזה בכלל מכוונת המחוקק.
רחל אדטו: איתן רצה להסתפק בתקנות בתור שלב---
איתן כבל: לא, אני רוצה להציע משהו.
רחל אדטו: אני חוששת שברגע שזה יהיה במסגרת תקנות ויגידו טוב ציפור ביד משתיים על העץ, זה יילך וזה לעולם לא יהיה.
איתן כבל: כיוון שגם אין זמן לקרוא את התקנות ולהביא אותן לאישור, אפילו את מה שיש, אני רוצה להציע הצעה.
איתן כבל: יושבים כאן נציגי משרד התעשייה, המסחר והתעשייה.
איתן כבל: אתם תיפגשו איתי, כמו שאנחנו עושים את זה הרבה פעמים וכך פותרים המון בעיות, בתוך עשרה ימים, נשב, נראה אם אנחנו מצליחים להגיע לדין ודברים שבתוך תקנות אנחנו מצליחים להכיל במערכת ההבנה של הדברים את כל אותם נושאים שאנחנו חושבים שראוי להעביר אותם בתקנות, ונעשה את ההבחנה בין התקנות לבין החקיקה הראשית, כמו שעשינו את זה אז בזמנו בנושאים הקודמים.
חנה טירי: אני רק רוצה לציין שככל שמדובר על להוסיף עוסקים נוספים לתוספת, אז יש מקום באמת לדון בהוספת עוסקים נוספים, אבל ההרחבה של התקנות למעבר לליקויים ופגמים, זה באמת דורש תיקון חקיקה.
אתי בנדלר: שלא לדבר על כך שאם רוצים להרחיב את זה גם על אלה שאינם עוסקים ואינם צרכנים במובן חוק הגנת הצרכן, צריכים במסגרת אכסניה חקיקתית אחרת.
חנה טירי: ואני חושבת שיש הצעת חוק אחרת שמדברת על ממשל זמין.
איתן כבל: כן, אם אנחנו נחכה לממשל הזמין, לא נהיה זמינים עד אז.
אתי בנדלר: לגבי ממשל, חבר הכנסת כבל וחברת הכנסת אדטו מדברים על כלל נותני השירותים.
כרמל שאמה-הכהן: אני רוצה לסכם.
כרמל שאמה-הכהן: אל"ף, גם הדברים שנאמרו פה על ידי חברי הכנסת, בי"ת, כשהוקראו התקנות ועלו הערות וגם אצלי עלו כל מיני תהיות לגבי לאקונות שיש שם, גם אין לנו זמן לסיים היום את התקנות בצורה ראויה עם דיון ממצה, למרות שמאוד הייתי רוצה לצאת היום עם תקנות מאושרות בעניין הזה, כי אנחנו יודעים שאנחנו נוגעים במשהו שהוא חם מאוד והוא יכול להוות מענה לבעיה שנוגעת כמעט לכל אחד בציבור הישראלי, אבל הזמן קצר ונראה לי שיש פה עוד שאלות פתוחות שנשארו---
איתן כבל: המון.
כרמל שאמה-הכהן: די בשאלה אחת שאני ראיתי, שאחרי שלוש דקות, יכול להיות שיש אדם שרוצה להמשיך ולהמתין, הוא לא רוצה שיחזרו אליו עוד שלוש שעות, שצריך לתת לו אפשרות להמתין, כאופציה, אבל את הדברים האלה, היוזם הנמרץ, תנסה לגבש לנו את זה.
איתן כבל: אין בעיה, רק שתדעו, שיותר משלוש דקות זה מהייאוש שתפס אותם.
איתן כבל: אבל זה דיון אחר.
אורי מקלב: אבל, אדוני היושב ראש, מה שנגרם מכך שאחרי זה הוא מחכה שעתיים לתשובה.
כרמל שאמה-הכהן: כן, אבל יכול להיות שהוא ממש צריך אותם והוא לא רוצה---
איתן כבל: אני מציע שאני אפגש איתם ונעשה את ההבחנות.
נחמן שי: צהריים טובים.
נחמן שי: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת הכלכלה.
נחמן שי: על סדר היום צו רשות שדות התעופה (מתן שירותים בשדה התעופה דב הוז) (תיקון), התשע"א-2011.
נחמן שי: רון חלפון, בבקשה.
רון חלפון: סעיף 5 לחוק רשות שדות התעופה קובע כי חלק מתפקידיה של רשות שדות התעופה זה לתת שירותים לשדה תעופה, שיקבע שר התחבורה בצו בהסכמת שר הביטחון בידיעת ועדת הכלכלה של הכנסת.
רון חלפון: שדה דב ועובדה הם שדות שעקרונית הם בסיס צבאי וניתנים שירותים לתעופה האזרחית שם.
רון חלפון: רשות שדות התעופה מחויבת לתת שירותים מכוח צו של שר התחבורה.
רון חלפון: בשנת 1989 שר התחבורה הורה לתת שירותים כאלה לשדה התעופה "שדה דב".
רון חלפון: הצו ניתן בשנת 1989, הוארך מעת לעת.
רון חלפון: עתה אנחנו מבקשים להאריכו בחמש שנים נוספות בהסכמת שר הביטחון.
איתי עצמון: מה הסיבה לכך שהצווים נקבעים כל פעם כהוראת שעה?
רון חלפון: הם לא נקבעים כהוראת שעה, הם פשוט צווים שמוגבלים בתוקף של זמן.
רון חלפון: אני יכול לומר שבנוגע לשדה דב, מאז ומתמיד היו תוכניות לפנות את השדה כדי לאפשר את ההתרחבות של העיר תל-אביב.
רון חלפון: יש תוכניות כאלה גם היום.
איתי עצמון: מה ההיתכנות של התוכנית הזאת עכשיו?
רון חלפון: אנחנו מעריכים שיש היתכנות כזאת.
רון חלפון: בוודאי שלפנות שדות תעופה, כולל כל התוכניות הסטטוטוריות זה דבר שלוקח שנים, ואנחנו מעריכים שייקח יותר מחמש שנים עד שהוא יפונה.
רון חלפון: אז זה בהחלט חלק מהאג'נדה של שר התחבורה.
איתי עצמון: לאן הוא אמור להיות מפונה?
רון חלפון: עדיין אין פתרון לכך.
רון חלפון: לא בהכרח תהיה החלפה שלו בשדה אחר, כלומר יוקם שדה אחר במקום שדה-דב.
רון חלפון: יכול להיות שהשדות הקיימים ייתנו פתרון.
רון חלפון: שדה דב הוא שדה שמטפל בתנועה פנים ארצית בעיקרה, לאילת ולצפון.
רון חלפון: אם יוחלט לפנות את השדה נצטרך לתת פתרונות אחרים, כמו לדוגמה נתב"ג.
נחמן שי: הוועדה רשמה את ההודעה.
נחמן שי: עכשיו דיברנו על שדה דב, עכשיו אנחנו עוברים לשדה השני, לעובדה.
נחמן שי: אותו רעיון?
נחמן שי: אותם שירותים?
נחמן שי: נציג חיל האוויר, בבקשה.
אורן אלקסלסי: אנחנו מסכימים.
נחמן שי: יום עבודה שלם הלך לחיל האוויר בשביל להגיד "אנחנו מסכימים".
נחמן שי: זה מפריע לכם הנוכחות שלהם בשדה?
אורן אלקסלסי: אנחנו חיים בצוותא.
נחמן שי: מה זה אומר, שיש עובדים אזרחים ששייכים לרשות שדות התעופה?
אורן אלקסלסי: כן, בחלק מהמקומות יש עובדים, ובחלק מהמקומות הצבא נותן את השירות.
נחמן שי: את השירות למטוסים האזרחיים.
אורן אלקסלסי: כן.
נחמן שי: נגיד, נוחתים בעובדה, אז הצבא- -
אורן אלקסלסי: דווקא בעובדה מי שעושה את הפיקוח בפועל זה הרשות, ובשדה דב, מי שעושה את הפיקוח זה צה"ל וחיל האוויר.
לאה ורון: כמה נחיתות אזרחיות יש בעובדה?
אורן אלקסלסי: כמה מאות בשנה.
נחמן שי: של אזרחים?
נחמן שי: זה מיועד לאילת בעיקר, נכון?
נחמן שי: זה גם שדה חירום במידה שהוא נסגר.
אורן אלקסלסי: נכון להיום הוא לא מוגדר חירום.
נחמן שי: אבל זה באופן כללי.
רינה פאר: הוא בינלאומי, לא פנים ארצי, מבחינת התעופה האזרחית.
רון חלפון: ויש שם תנועת שכר לאילת, בעיקר ממזרח אירופה.
נחמן שי: רעיון טוב.
נחמן שי: אז הוועדה רשמה את ההודעה.
נחמן שי: תודה רבה, חברים.
לאה ורון: אנחנו מודים לך.
כרמל שאמה-הכהן: על סדר היום הפיקוח על הבטיחות בענף הגז (גפ"מ).
כרמל שאמה-הכהן: הוועדה עקבה אחרי שורה של אירועים חריגים שאירעו בשנים האחרונות, ובעיקר בחודשים האחרונים; החל משנת 2000 קצב הולך ועולה של אירועי כשל בטיחותיים שנגמרו בסוג של פיגועי גז.
כרמל שאמה-הכהן: האחרון שבהם הוא, כמובן, דליפת הגז בבניין מגורים בנתניה – 4 הרוגים, למעלה מ-60 פצועים; פחות מחודש לפני כן – שריפה בדירה בירושלים כתוצאה מדליפת גז – פצוע קל; בפברואר השנה – פיצוץ גז ושריפה בבניין מגורים בבת-ים – הרוג אחד; בפברואר באותה שנה, כמה ימים לפני כן – פיצוץ בלון גז בחדרה שגרם לקריסת תקרת המבנה בבית – שוב הרוגה אחת.
כרמל שאמה-הכהן: אני פשוט לא רוצה להלאות את הנוכחים, אבל יש רשימה של אירועים חמורים כאלה.
כרמל שאמה-הכהן: נדמה שבישראל – מצד אחד זה אולי קצת חיובי - יש יותר פיגועי גז מאשר פיגועי טרור.
כרמל שאמה-הכהן: לכן כוועדת הכלכלה שאחראית על משרד התשתיות שאחראי לפקח על בטיחות משק הגז בישראל יזמנו את הדיון הזה כדי לשמוע איך הדברים האלה קורים, איך אנחנו יודעים עליהם, מה המשרד עושה כדי למנוע.
כרמל שאמה-הכהן: בין לבין אנחנו שומעים על אותן תופעות של גניבת מתכות שגורמות לכשל בטיחות, אנשים שלא מורשים לעסוק בגז ועוסקים בגז, ובעצם מסכנים חיי אדם וגם רכוש רב.
כרמל שאמה-הכהן: כל הדברים האלה צריכים לעלות כרגע על השולחן בדיון הזה, ובהתאם לנתונים שיוצגו לנו נמשיך הלאה.
כרמל שאמה-הכהן: כמובן, הכתובת הראשית היא משרד התשתיות.
כרמל שאמה-הכהן: מה העמדה שלכם לגבי כל אירועי הגז האחרים?
גבי דהן: אני ממלא מקום מנהל אגף הפיקוח על הבטיחות, אני כבר חצי שנה בתפקיד.
גבי דהן: אכן אנחנו מרגישים עלייה באירועי הגז.
גבי דהן: כל אירוע נבדק לגופו; יש מהנדס שיוצא עם חוקר ומבצע חקירה ראשונית בשטח.
גבי דהן: ברוב המקרים כאשר יש נפגע אנחנו אוטומטית מתחברים למשטרת ישראל או לצח"מ שמשטרת ישראל מקימה, ואנחנו מתנהלים מולה בחקירה.
גבי דהן: ברגע שהמהנדס מגיע למסקנה מסוימת על כשל אנחנו מגישים אישום, והדבר עובר לבית המשפט.
כרמל שאמה-הכהן: אתה אמרת במילים שלך שיש עלייה בתדירות המקרים.
כרמל שאמה-הכהן: גם כשמסתכלים על התאריכים רואים שמ-2003-2000, לא היה שום אירוע חריג, ואחרי אירוע ב-2003 האירוע הבא היה ב-2005, אבל מ-2008 – כבר שלושה אירועים באותה שנה, ב-2010 – שני אירועים, ב-2011 - ארבעה אירועים, כולל נפגעים ופגיעה ברכוש.
כרמל שאמה-הכהן: יש מגמה שנעוצה בתהליכים בשוק הגז?
גבי דהן: אני שוב חוזר ואומר, אני לא הרבה זמן שם, אבל ממה שאני למד השוק הזה שואב לתוכו הרבה עברייני גז.
כרמל שאמה-הכהן: תפרט, את זה אנחנו רוצים לשמוע.
גבי דהן: אני מדבר על מילוי לא חוקי, על שינוע, על התחברות.
גבי דהן: העבריינים האלה נמצאים כל הזמן בסביבה.
גבי דהן: אני לא רואה שבשיטת הענישה הנוכחית זה מרתיע חלק.
גבי דהן: יש אנשים שיש נגדם כמה וכמה תיקים, והם נתפסים כל פעם כאשר הם מובילים גז בצורה אימפרוביזורית ולא חוקית לכל מיני מקומות.
כרמל שאמה-הכהן: אתה רואה קשר בין עבריינות הגז הזאת לבין אירועי הגז?
גבי דהן: יש אירועים שהם כתוצאה מההתחברות לאותו חאפר או אותו אדם שפועל באופן לא חוקי.
גבי דהן: למשל, באירוע בחדרה לא היה חיבור לחברה מוכרת, מוסמכת ומאושרת ולא נעשתה שם בדיקה תקנית, והיה שם חור בצינור שגרם לפיצוץ.
גבי דהן: אבל יש הרבה אירועים של חברות מוכרות שנבדקות על ידינו.
כרמל שאמה-הכהן: מה הפיקוח התקופתי שמחייב החוק?
גבי דהן: אני לא רוצה להלעיט אתכם בפריסה של המשרד הקטן הזה, אבל בתוכנית העבודה החודשית והשנתית אנחנו מביאים לידי ביטוי גם את מתקני המילוי שאנחנו מבקרים אותם, מחסנים ומחסני עזר; אני מפקח על כל הצוברים מעל 10 טון – פחות מ-10 טון לא שייך לי; אני בודק במכלים את תקן 70; תחנות תדלוק בגפ"מ, סניפים וסוכנויות שאני עושה שם בדיקות – גם התאמה לרישוי וגם תקן 158, בדיקות תקניות שאני עושה על-ידי המשרד שלי, ואני מביא אותן לחברות; אני בודק גפ"מ בתחבורה, גפ"מ כללי, דיגום בבתי זיקוק.
לאה ורון: השאלה היא האם אפשר להציג לוועדה נתונים, כמה בדיקות ערכתם, באלו תאריכים ערכתם את הבדיקות.
לאה ורון: הבדיקות שבהן מחויבות חברות הגז לבצע אצל הצרכנים – האם אתם אוכפים את זה, האם אתם מקבלים רשימות היכן נערכו הבדיקות – לזה חותר היושב ראש.
ליה שמטוב: כמה תקלות קורות בבנייה החדשה?
גבי דהן: יש לי נתונים לגבי מספר הבקרות השנתיות שאני עושה מול כל דבר ודבר.
גבי דהן: במתקני מילוי תדירות הבקרה היא פעמיים בשנה, ובסך-הכול אני עושה 46 ביקורות.
לאה ורון: בשנת 2010 נערכו 46 ביקורות במתקני המילוי?
גבי דהן: כן.
כרמל שאמה-הכהן: כמה מתקני מילוי יש בארץ?
גבי דהן: 23 מתקני מילוי.
כרמל שאמה-הכהן: כלומר בדיקה חצי שנתית.
זיו אטיאס: אני מהנדס במנהל הדלק והגז.
זיו אטיאס: אגף הפיקוח עורך בדיקה בכל סניף או סוכנות של כל חברות הגז פעם בשנה, ובמסגרת הביקורת בסניף ובסוכנות גם הספק צריך להציג את הבדיקות התקניות והתקופתיות שהוא עורך, גם רשימת צוברים שיש לו, גם רשימת מתקנים.
זיו אטיאס: הדברים האלה נבדקים גם במשרד וגם יוצאים לבדיקה בשטח כשלוקחים אקראית מספר דוגמאות ובודקים שיש התאמה בין מה שמוצהר בסניף לבין מה שקיים בשטח.
זיו אטיאס: יש הרבה מקרים שרואים שיש בעיות בטיחותיות, והדברים האלה מטופלים.
כרמל שאמה-הכהן: יש גם בדיקות שעורכים בתשתית משקי הבית בבנייני מגורים?
גבי דהן: נכון לסוף החודש שעבר אני עומד על 3,400 בדיקות כאלה שאני יוזם מול כל החברות, וכאשר אני מוצא ליקויים אני מעביר לחברות לתיקון.
לאה ורון: 3,400, מאיזה תאריך?
גבי דהן: מתחילת השנה.
לאה ורון: מתחילת 2011.
כרמל שאמה-הכהן: קצב שנתי של 7,000 בערך.
גבי דהן: כן, יש לי יעד שאני אמור להגיע אליו.
גבי דהן: אני עושה את הבדיקות האלה ביוזמתי.
גבי דהן: את חלקן אני עושה לפני ביצוע הבקרה בסוכנות, ואני בא עם החומר לסוכנות ובודק אם גם הם ביצעו ובודק את ההתאמה – איך היה אצלם, ואיך היה אצלי.
גבי דהן: בחלק מהדברים אני נותן להם גם "להמשך טיפול" או "לתיקון".
כרמל שאמה-הכהן: יש כבר מסקנות לגבי האירוע האחרון בנתניה?
כרמל שאמה-הכהן: ממה הוא נבע?
גבי דהן: באירוע האחרון בנתניה אנחנו התחברנו אוטומטית לצח"מ גדול של משטרת ישראל, ואני בעצם לא רוצה להיכנס לחקירה כי אני יודע שלמשטרת ישראל יש נתונים.
כרמל שאמה-הכהן: בגדול, בלי להיכנס לפרטים, מדובר בכשל של תשתית?
גבי דהן: כל מה שאגיד זה כניסה לפרטים, ואני לא רוצה להרוס את החקירה.
גבי דהן: אני מעדיף להשאיר את זה ככה.
כרמל שאמה-הכהן: ממה שפורסם בתקשורת?
כרמל שאמה-הכהן: למה שכבר גלוי אתה יכול להתייחס?
גבי דהן: לא.
גבי דהן: אני יכול להגיד שצירפתי ארבעה אנשים לצח"מ הזה במשך שבוע, ואני בעצם מגבה את הצח"מ הזה בעבודה מול התשתית עצמה ובחקירה מול הגז, מול ספקיות הגז, מול הצנרת שהייתה שם, והם מתעסקים עם החקירה הפנימית.
כרמל שאמה-הכהן: החקירה של הפיצוץ שאירע בבניין מגורים בבת-ים כבר הסתיימה?
גבי דהן: הפיצוץ בבת-ים, עד כמה שאני יודע, לא קשור לגז, אלא לניסיון התאבדות שמישהו שפך על עצמו חומר דליק, וכתוצאה מזה גם מערכת הגז ניזוקה.
כרמל שאמה-הכהן: כלומר זה לא התחיל מהגז.
גבי דהן: זה לא התחיל מהגז בוודאות.
גבי דהן: זה גם אחרי בדיקה של מכבי האש.
כרמל שאמה-הכהן: יש משהו נוסף שאתה רוצה לומר?
גבי דהן: יש לנו משרד קטן מאוד עם משימות רבות, שוק שסופג הרבה פשיעה בתחום.
גבי דהן: אני יודע שאני נוגע מעט, אבל אני סוחט את כל האנשים.
גבי דהן: המשרד הזה גם מתעסק עם כל מיני אירועים בקנה מידה ארצי.
כרמל שאמה-הכהן: כמה משאבים עומדים לרשותך?
כרמל שאמה-הכהן: מה התקציב על הפיקוח והבקרה על שוק הגז?
גבי דהן: אין לי בעיה בכסף, יש לי בעיה בכוח אדם מקצועי, בתקינה.
גבי דהן: כסף זה לא הבעיה.
גבי דהן: הבעיה היא שאני עומד היום עם 10 אנשים- -
כרמל שאמה-הכהן: כוח אדם זה גם כסף.
גבי דהן: אין כוח אדם, צריך לתקנן.
כרמל שאמה-הכהן: חסר כוח אדם במשק הישראל שאפשר לגייס או אין לכם תקציב לזה?
גבי דהן: לא, אין לי תקציב לזה.
גבי דהן: עם 10 אנשים שחלקם מנהלים וחלקם חוקרים אני צריך- -
כרמל שאמה-הכהן: זה כל הצוות, 10 אנשים?
גבי דהן: 10 אנשים זה אנשי שטח, ויש אנשי מטה.
גבי דהן: זה אנשים שמבצעים את הרישומים מול החברות, קנסות, טיפול בפניות הציבור.
גבי דהן: פניות הציבור זה נתח אדיר שאני משקיע בו משאבים.
גבי דהן: כל אזרח שמדווח על אזרח שמחזיק בלון בתוך הבית או בלון שלא נראה לו או צובר שלא נראה לו – אני צריך לשלוח מפקח שיבדוק, יעשה רישום ויצלם, ואני פונה לחברה בדרישה לתקן.
גבי דהן: זאת כמות אדירה של עבודה.
כרמל שאמה-הכהן: האם פניתם לשירות המדינה או אצלכם במשרד לקבל תגבורת של כוח אדם?
גבי דהן: יש עבודה שנעשית, המנכ"ל מעורב ומנסים לפתור את הבעיה.
כרמל שאמה-הכהן: איזו תוספת דרושה לך, לפי דעתך?
גבי דהן: תלוי כמה המדינה רוצה לתפוס.
גבי דהן: אני בא מעולם המשטרה.
לאה ורון: את כל העבריינים.
גבי דהן: אם אתה רוצה לתפוס את כל העבריינים אתה צריך להגדיל את היחידה באופן מהותי.
גבי דהן: היחידה הזאת נבנתה לפני הרבה זמן, היא קטנה, ונפח העשייה בה בתחום הגז רק הלך וגדל.
כרמל שאמה-הכהן: היחידה לפשיעה כלכלית לא עוזרת לכם?
גבי דהן: אני עוזר לה יותר משהיא עוזרת לי.
גבי דהן: כלומר כשהיא מתעסקת עם מישהו מתחום הגז היא שואבת אותי לטובתה כדי שאני אביא חוות דעת ואני אתפוס.
גבי דהן: אבל אני נעזר בה, אני נעזר בשוטרים בשכר שאני מביא דרך המטה הארצי וגם תחנות המשטרה מסייעות לי המון גם בתפיסה של עבריינים, בתפיסה של מכוניות ובהחרמות.
כרמל שאמה-הכהן: מעבר לנושא של שיפור מצבת כוח אדם חסרות לכם סמכויות, על-פי חוק – סמכויות בדיקה, סמכויות חקירה?
גבי דהן: לא הייתי אומר שחסרות לי סמכויות, אבל אין ספק שיש הרבה אלימות ברגע שאתה נתקל בעבריין.
כרמל שאמה-הכהן: כלפי האנשים שלך.
כרמל שאמה-הכהן: כמה אירועים כאלה יש בשנה?
גבי דהן: לא ספרתי, אבל יש אירועים.
גבי דהן: לכן אני תמיד נעזר במשטרת ישראל כשאני נערך לתקוף.
גבי דהן: למשל חאפר שמוביל 40 בלונים מהדרום לכיוון מרכז הארץ, ואתה צריך לעצור אותו.
כרמל שאמה-הכהן: המשטרה משתפת פעולה.
גבי דהן: ברוב המקרים כן.
זיו אטיאס: משתפת פעולה בשכר.
כרמל שאמה-הכהן: טוב, אמרתם שכסף לא חסר לכם.
כרמל שאמה-הכהן: מי הנציג של המשרד לביטחון הפנים?
כרמל שאמה-הכהן: לא הגיע?
כרמל שאמה-הכהן: סגן ניצב קלוד גוגנהיים לא הגיע?
כרמל שאמה-הכהן: וסנדרה מוסקוביץ', ראש תחום חומרים מסוכנים?
סנדרה מוסקוביץ': אני כאן.
כרמל שאמה-הכהן: את מנציבות כבאות והצלה.
כרמל שאמה-הכהן: לא מהמשטרה.
כרמל שאמה-הכהן: הם אישרו הגעה, נכון?
לאה ורון: אנחנו מיד נברר את הסיבה שהם לא נמצאים.
כרמל שאמה-הכהן: משה שרביט, בבקשה.
משה שרביט: אני חבר ועד הבית בכיכר העצמאות בנתניה.
משה שרביט: בעקבות הפקרות האחזקה של חברות הגז שכל אחד מטיל על האחר כחבר ועד הבית אנשים פנו אליי ואמרו שהם מריחים גז.
כרמל שאמה-הכהן: מה עשית עם זה?
משה שרביט: התקשרתי לחברת הגז "פזגז", והם תמיד אומרים, תיקנו, והתקלה הזאת חוזרת כל יום שני וחמישי.
משה שרביט: בעקבות כל הדברים האלה אירע הפיצוץ הזה שמנסים היום להדביק אותו לאיזשהו חאפר.
משה שרביט: חאפר לא יכול לגרום לפיצוץ בנזק אדיר כזה.
משה שרביט: זה צובר של מאות קילוגרמים שגרם לפיצוץ הזה שגרם להרוגים ולפצועים.
משה שרביט: היום אנשים שלנו נותרו ללא דירות, ללא פרנסה וזרוקים ברחוב.
משה שרביט: אנחנו מבקשים, אם יש אפשרות לעזור לנו לדבר עם העירייה שתפטור אותנו מאגרות, שתזרז את הנושא של תוכניות הבנייה וזירוז תוכניות ההריסה כדי שלאנשים יהיה מקום לגור ומקור פרנסה.
כרמל שאמה-הכהן: כשהתלוננתם התלוננתם לחברת הגז, לא התלוננתם אף פעם למשרד התשתיות.
משה שרביט: לא.
כרמל שאמה-הכהן: לא ידעתם שיש כתובת כזאת.
משה שרביט: לא ידענו שדבר כזה קיים.
אסתר שרביט: דרך העירייה נתנו לנו מקום לגור במשך שבוע וזרקו אותנו.
אסתר שרביט: מה אנחנו יכולים לעשות?
אסתר שרביט: גם לשלם משכנתאות וגם שכירויות?
אסתר שרביט: אף אחד לא לוקח שום דבר על עצמו, כלום.
אסתר שרביט: תלכו לביטוח לאומי, תלכו לעירייה – ושום דבר לא קורה, אף אחד לא עושה כלום.
כרמל שאמה-הכהן: זה לא נושא הדיון, אבל אני מוכן לייעץ לכם.
אסתר שרביט: פשוט היינו לוקחים מסמר, דופקים, והכול היה נופל.
אסתר שרביט: ביקשנו מהעירייה שייתנו אישור להרוס ולבנות, שיעזרו במשהו.
אסתר שרביט: כלום.
כרמל שאמה-הכהן: דורון יהודה, בבקשה.
דורון יהודה: אני רוצה לגעת בנקודה שהדיירים עצמם פנו לחברות הגז.
דורון יהודה: היה שם טכנאי שהגיע, ולמרות זאת הריחו ריח של גז שממשיך לצאת.
דורון יהודה: פנו שוב לחברת הגז, פנו למכבי-אש, ולקח 40 דקות עד שהם הגיעו בכלל למקום כאשר הפיצוץ כבר קרה.