GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יהודה שושני: כולנו מקווים שזה כבר יהיה במהלך אפריל, ולהערכתי, זה תלוי רק בהיבטים בטיחותיים שאף אחד מאיתנו לא רוצה לקחת אותם.
יהודה שושני: זאת אומרת, אם אנחנו נעבור ונבין שהרכבת הזאת יכולה להסיע נוסעים בלוח הזמנים הקרוב של אפריל, אנחנו מבחינתנו נסיע נוסעים על התוואי הזה.
יהודה שושני: לאור בקשתו של ראש העיר אנחנו הבנו את המצוקה, הבנו את כל מה שניתן, אנחנו באמת, אבל לא כדי לומר אלא כדי לעשות, עושים את הכול כדי לעמוד בלוח הזמנים הזה.
כרמל שאמה-הכהן: כלומר כרגע המאמץ זה שיתחיל במהלך אפריל, כאשר ההבטחה הקודמת שנשמעה פה בוועדה ל-17 באפריל נדחתה לאוגוסט?
מלכאן כיומרס: לא, מדובר על שאטל שייסע מהתחנה המרכזית לכיכר ספרא, לא מדובר על הפעלת הרכבת בהפעלה מלאה, ההפעלה המלאה תהיה באוגוסט, שלא יהיו אי בנות.
לאה ורון: אולי מר שושני שקיבל רשות דיבור יסביר.
יהודה שושני: הפעלה מלאה עם נוסעים לאור כל הציר, התוואי מהר הרצל עד פסגת זאב תהיה במהלך אוגוסט.
יהודה שושני: אנחנו נפעיל עם נוסעים הפעלה חלקית משער שכם עד תחנה מרכזית עם נוסעים כבר מאפריל מתוך הנחה כמו שאמרתי שנקבל את כל האישורים הבטיחותיים, ועל זה אף אחד מאיתנו לא התפשר, אפילו יותר מהר ככל שניתן עם נוסעים לאותו פרק נסיעה.
אלי לוי: מה קורה?
אלי לוי: אני מבקש לדבר.
כרמל שאמה-הכהן: בבקשה, מר לוי.
אלי לוי: קודם כל אגיד תודה לוועדה על הזימון הבהול של יושב ראש הוועדה, לחברי הכנסת, ראש העיר, המנכ"ל, אתחיל מיוסי, אני אעשה את זה זריז.
אלי לוי: אני אצמצם את הדברים שלי.
אלי לוי: יוסי המנכ"ל שהכרנו אותו לפני חודשיים שלושה, אני רוצה שזו תהיה תקופה חדשה.
אלי לוי: יוסי דיבר על שיתוף פעולה, אני מקווה באמת שזה יהיה עכשיו שיתוף פעולה, לנו אין שיתוף פעולה עם כל נושא התחבורה שהיה לנו במרכז העיר.
אלי לוי: אני אתן דוגמה קטנה שיבדקו את זה.
אלי לוי: שלשום שמעתי שרוצים לסגור חלק מרחוב שלומציון, זה מראה שאין שיתוף פעולה.
אלי לוי: ניר, אני לא בא להתנגח, אני שם את הדברים על השולחן, זה קיים, ברטוב יצא כבר באיזושהי דרך.
עיריית ירושלים: לא מכירים את זה, אז זה בסדר.
אלי לוי: יש הרבה דברים שאתה לא מכיר, אני מצטער.
אלי לוי: אני גם מצטער שהיינו צריכים להביא את ראש העיר לפה בשביל להיפגש איתו.
אלי לוי: אחד הדברים הקשים שהיה בסיור עם ועדת הכלכלה, שאיזה גברת ברחוב יפו שם שאלה – עם כל הכבוד חברי הכנסת באו, אבל איפה ראש העיר?
אלי לוי: אנחנו לא רואים אותך ולא מרגישים אותך, יכול להיות שיש הרבה דברים שאתה לא מודע להם.
אלי לוי: אני רוצה להאמין שאם יוסי ואני מאמין ביוסי, עד כמה שהצלחתי להכיר אותו בימים האחרונים, אני מאמין שזו תקופה חדשה בלשכת המנכ"ל.
אלי לוי: לא רוצה לחזור על אלפי חניות שסגרו לנו, על סוחרים שפשטו רגל.
אלי לוי: במיידי, בוא נלך כמו שאמרת, כרמל, מה עושים עכשיו?
אלי לוי: עכשיו במיידי, בואו לא נסתכל על איזה חגיגות וזיקוקי דינור אנחנו נעשה כשנפתח את הרכבת, בוא נראה את הפצועים שהשארנו בשטח.
אלי לוי: בואו במיידי להקים קרן אמיתית, לא להתלות על כל מיני קרנות, להקים קרן לסוחרים במצוקה.
אלי לוי: יש סוחרים במצוקה, אני לא מדבר על אלה שכבר פשטו רגל.
אלי לוי: במיידי, קרן פיצוי חייב, אסור להתעלם מאיתנו, כי עברנו את הפיגועים.
אלי לוי: הפיגוע השני זה היה הרכבת הקלה, מבחינתנו מה שאני מרגיש, אני לא רוצה להגיד מה עושים מה לא עושים, כל התנועה שלנו של המסחר שלנו עבר למלחה, תלפיות וגבעת שאול.
אלי לוי: רוקנו לנו את העיר מתוכן.
אלי לוי: עיר בלי לב, בן אדם בלי לב לא יחיה.
אלי לוי: מרכז ירושלים נאבד אותה, לא ייתן שלא ישימו את כל הדגש במרכז העיר, כי גמרו אותנו.
אלי לוי: אחרי שראינו את המצוקה של הגברת, וראיתם שלא יכולה לקנות סחורות לחנות הבגדים לקראת פסח, לזה חייב להיות קרן ולא קרן שעושה בעיות.
אלי לוי: לא בן אדם שבא ואומרים לו אתה צריך להביא לנו מהבנק שאתה בסדר, הוא לא בסדר בבנק, אין לו כסף כבר בבנק, הוא על הפנים.
אלי לוי: אנחנו צריכים קרן של העירייה, של הממשלה, של מישהו שיבוא וייתן תשובה.
רחל אדטו: ויש פה חברה שתהיה שותפה.
יעקב לוי: יום שישי אמרו שהמנכ"ל וראש העיר יעשו מרתון בירושלים, הוא סגר את מרכז העיר, אנחנו זרקנו את כל הסחורה, את כל הסחורה יום שישי.
יעקב לוי: סגרו את מרכז העיר, לא היה לנו אפילו 10 קונים, האנשים פשוט לא באו.
אריה ביבי: הגישה היא – כל האנשים לבוא לעיר, ולא להגיד - - -
כרמל שאמה-הכהן: הערה ברורה.
אריה ביבי: להשתתף, ולא לא הגיע.
יעקב לוי: אני זוכר לפני הבחירות, כמה פעמים אמרתם אנחנו נעזור לכם להוריד בארנונה, נעזור לכם, רק אני אהיה ראש העיר ואתם תראו מה שאני אעשה.
יעקב לוי: הבטחות לבד, רק הבטחות היו.
כרמל שאמה-הכהן: כבוד ראש העיר.
עיריית ירושלים: בקלות רבה יכולנו לברוח מהאחריות לא לבוא לכן.
עיריית ירושלים: בהתראה קצרה ביטלתי דברים בשביל להגיע לכאן.
כרמל שאמה-הכהן: האמת שכן.
כרמל שאמה-הכהן: האמת שגם בסיור שמעתי שרוב הדעות היו שראש העיר בכלל לא יגיע, שהוא לא ירצה להגיע לדיון.
כרמל שאמה-הכהן: האמת היא הוא בא מיוזמתו גם בלי לחץ מצד הוועדה, פשוט זימנו והוא הגיע זה נחשב בהתראה קצרה.
עיריית ירושלים: דבר שני שאני רוצה לומר.
עיריית ירושלים: אני בהחלט מוכן ולוקח לא מעט אחריות, בוודאי מהצד של העירייה לתאם, לסנכרן, ובעיקר כפי שאמר חבר הכנסת חסון, האתגר הגדול ביותר זה איך גורמים לעסק להתכנס מהר.
עיריית ירושלים: מאז שנכנסנו לתפקיד זה היה סוף 2008, תחילת 2009, הסתיימו העבודות הפיזיות – גם החשמל, גם המסילה, הכול הסתיים כבר לפני חודשים ונכנסנו לתהליך של ההשקה של הרכבת.
עיריית ירושלים: אני חייב לומר שהוא לא תוכנן כהלכה, ואת האנרגיה שלנו אנחנו עכשיו משקיעים איך לקצר טווחים, איך לקצר את הטסטינג עם נוסעים, איך להקטין את הסבל, איך להניע יותר אנשים למרכז העיר.
עיריית ירושלים: אני באופן אישי, נפגשתי לפני ההפעלה של אגריפס פעמיים עם החבורה, פעמיים לפני שהפעלנו, ואני ביקשתי להבין מה החלופות שעומדות לנו על סדר היום, והקשבתי לחלופות שהחברים מציעים.
אריה ביבי: סירבתי לחלופה.
אלי מזרחי: סירבתי להן.
עיריית ירושלים: בדקתי ושמעתי ואני יכול לנמק ולהסביר, למה שיקול הדעת שהפעלתי הגענו לתוצאה שהגענו אליה.
עיריית ירושלים: אני רוצה לומר לחברים שבפקק הענק שיש במרכז העיר עד להפעלת הרכבת, היתה חלופה, החברים העלו חלופה לשולחני להניע את התנועה ברחוב בצלאל - בדקנו ובחנו.
עיריית ירושלים: ראינו ש-40% מהרוכשים בשוק משתמשים בתחבורה ציבורית.
אלי מזרחי: לא נכון, באופן חד משמעי, אתה יודע שזה לא נכון, תפסיקו עם זה כבר, מספיק עם הונאת דעת הזאת.
כרמל שאמה-הכהן: אתה דיברת בלי הפרעה אדוני, אמרת את הערך והיא נשמעה, דברים שאמרת לפרוטו-קול.
עיריית ירושלים: הדברים נאמרו, כאשר מזיזים – מי שלא יודע בנושא תחבורה כאשר מזיזים מציר לציר יש כאלה שהם מסבירים למה זה טוב, ויש כאלה מסבירים למה זה רע.
עיריית ירושלים: באותה אנלוגיה שאומרים למה מזיזים מרחוב יפו לרחוב אגריפס, אם מעבירים מאגריפס לרחוב בצלאל - - -
אריה ביבי: לא ביקשנו - - -
עיריית ירושלים: חברים, תנו לי לסיים את דבריי.
עיריית ירושלים: יש לזה יתרונות וחסרונות, אז בצלאל פקוק, ולחליפין מרחיקים תנועה מסוחרי רחוב יפו, לכל דבר יש יתרונות וחסרונות.
עיריית ירושלים: אתם יכולים לקנא בי, אני לא מציע לכם לקנא בי כמי שכן מוכן לקבל אחריות על הפתרונות שמוצעים.
עיריית ירושלים: אין פה מתוק מול מר, זה החלטות בין דבר לכולרה, לצערי, וצריך לקבל החלטה מה הכי פחות מזיק לכלל בראייה קצת יותר רחבה.
עיריית ירושלים: קיבלנו החלטות, אני לא חוזר מאף החלטה שקיבלנו.
עיריית ירושלים: תוך כדי תנועה אנחנו כן מוכנים ובדקנו, וקיבלנו את העמדה של חלק מהחברים שבכל זאת אפשר להסיט לפחות את התנועה, אבל גם מה שמסיטים זה תחבורה לא עירונית שהיא מגיעה מחוץ לעיר שאפשר לוותר עליה שתגיע לתחנה המרכזית לתקופת הביניים.
עיריית ירושלים: זה יקרה ביום שישי, אנחנו נקטין כ-20% מהנפחים ברחוב אגריפס, ביום שישי הקרוב אני מקווה שהכול הסתדר.
עיריית ירושלים: שלב הבא בתהליך הזה זה להתחיל להניע - - -
ישראל אייכלר: מאיפה - - -
עיריית ירושלים: כנראה חלק לבצלאל.
עיריית ירושלים: לא ברחוב יפו, ברחוב יפו לא ניתן.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: למה לא חד סטרי, אדוני ראש העיר?
אריה ביבי: אז למה אתה לא עושה?
עיריית ירושלים: אני מוכן לבדוק כל חלופה חדשה שאני שומע עליה היום.
עיריית ירושלים: אני אשלוף סתם פתרונות, כי בניגוד למה שלפעמים אני שומע כאן, יש לנו לשמחתי הרבה 800 אלף תושבים בעיר, לכולם יש דעה טובה, ואני מכבד כל דעה, אבל בסוף צריך לשכלל אותם.
עיריית ירושלים: לשבת עם משרד התחבורה, עם משרד האוצר, עם אגד, עם כל השחקנים, כל דבר שעושים צריך להתייעץ עם סוחרי בצלאל, להתייעץ עם אלף ועם בית.
עיריית ירושלים: זה לא החלטה פשוטה, בנושא תחבורה לא מקבלים החלטות מעכשיו לעכשיו.
עיריית ירושלים: גם שמעתי פה, באתי גם לשמוע.
עיריית ירושלים: יש כאן חלק מהרעיונות שנוכל לבדוק עוד פעם.
עיריית ירושלים: אין לנו מחוייבות אלא למה טוב לציבור ולעיר ירושלים.
עיריית ירושלים: הכאב הזה שאני שומע אותו לא מהיום, אני רץ בציר הזה שלוש פעמים בשבוע, עוצרים אותי כל הזמן ומדברים איתי, אני מודע, אתם אולי זה פעם הראשונה שהסתובבתם שם, אני שם לפחות פעם בשבוע רץ בדרך ומכיר את המצוקות.
אריה ביבי: אני מזמין אותך להיות איתי 15 שעות ביום ברחוב אגריפס.
עיריית ירושלים: ברשותכם, כרגע ממוקדת כל האנרגיה שלנו איך להשיק ולהאיץ את הרכבת, ואיך לייצר נפחי תנועה בתוך מרכז העיר.
עיריית ירושלים: בזמנו פניתי גם למשרד הפנים וגם למשרד התחבורה לבחון את המשמעות של שיפוי ופיצוי, התשובה היא, אגיד בצורה עדינה, תשכח מזה.
כרמל שאמה-הכהן: גם אני קיבלתי - - -
עיריית ירושלים: זה גם תקדימים וגם השלכות רוחב וכל מיני שיקולים שכרגע אין לי זמן להתעסק איתם.
עיריית ירושלים: תרצה הכנסת למנות ועדת בדיקה, כל המידע שיש לנו ניתן אותו, כל מה שאנחנו צברנו, כל הנסיון ייבחן, תרצו למנות אהלן וסהלן, אני לא אתנגד, ההיפך, נשתף פעולה, ניתן את כל המידע.
עיריית ירושלים: יותר מזה, אנחנו כבר תוך כדי תנועה, מתכננים את שני הקווים הבאים כבר למעלה משנה, שמשרד התחבורה והאוצר מוכנים לשים 5 מליארד שקל נוספים בתכנית החומש הבאה שכוללת את הקו הירוק ואת הקו הכחול, השקעה מאוד דרמטית בשילוטים, ובהסדרי תנועה, ובשדרוג תחנות האוטובוס, בסידרה לא מבוטלת של פרויקטים שיושבים על השולחן, ואנחנו לשמחתי הרבה אני חייב לומר הסקנו לא מעט מסקנות, חלקן זה שינוי שיטת העבודה הקווים הבאים לא יהיו כמו שהיו בעבר, אלא בניהול עירוני, ואנחנו, ואני, כראש עיריית ירושלים, יחד עם המנכ"ל, ואני חייב להגיד בשיתוף פעולה יוצא דופן לטובה עם משרד התחבורה ומשרד האוצר הרבה מסקנות כבר מסיקים לקווים הבאים.
עיריית ירושלים: שיטת העבודה, בקיטועים וכיוצא בזה.
עיריית ירושלים: את הכאב של התושבים לא באתי לשמוע פה בכנסת, באתי כאן קודם כל לכבד את הועדה בכנסת ולומר שהנושא הוא מורכב, זה לא כזה שחור לבן כמו שלפעמים זה נראה כשעושים סיור בשטח.
עיריית ירושלים: הסוחרים שאני נפגשתי איתם לפני צמתי החלטה קריטיים באגריפס, ואני ביקשתי מהמנכ"ל ומזוהר ידידינו לשבת ברמה יומיומית, לא ברמה שבועית ולא יכחישו החברים, להחזיק את החיכוך הזה כמה שיותר קרוב, אני רוצה את הסוחרים קרוב אליי.
עיריית ירושלים: זה לא אומר שכל דבר שהם ימליצו בשיקול הדעת שאנחנו מפעילים אנחנו מקבלים, זה לא אומר.
עיריית ירושלים: אני כבר מודיע לחברים ולנציגים שאני מכיר אותם, אנחנו חברים ברמה אישית.
עיריית ירושלים: אני מבין את המצוקות, והכלים שיש למערכת העירונית נכון להיום זה להתמקד בהשקה ולדבר מול הממשלה.
עיריית ירושלים: תחליט הממשלה להקים קופה, אני לא יודע מה גודלה, אני אמליץ להשקיע אותה בפיתוח קדימה, זאת תהיה ההמלצה שלי.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: ולא פיצוי לסוחרים?
עיריית ירושלים: אסביר גם מדוע.
עיריית ירושלים: כי נכון להיום, השאלה כמה – 10 מליון שקל, 20 מליון שקל, 30 מליון שקל, אני אמליץ למדינה להשקיע אותם בלפתח ולייצר להם קופה, ולהשקיע ולגרום להם כי בשיפוי בסך הכול יחסית לכסף קדימה, אני טוען שכסף קדימה זה לייצר להם קופה, זה פי עשר, זה פאקטור 10 יותר טוב לסוחרים, כך נהגנו במשאבים העירוניים.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אתה צריך להעלות את שכר המינימום.
עיריית ירושלים: אני מדבר כאיש שבא מהתחום העסקי.
עיריית ירושלים: אני יודע שהסוחרים ירצו לייצר קופה ולהביא בכבוד, זה לתת להם חכות.
עיריית ירושלים: ושיחזרו הביתה בסוף הערב בכבוד רב עם קופה ולפרנס את עצמם זה מה שאני עושה קדימה.
עיריית ירושלים: תרצו לעשות ועדת חקירה אחורה, העירייה תעמוד ותתן את כל המידע עם כל המשמעות של העניין הזה לוועדת בדיקה כזו או אחרת.
כרמל שאמה-הכהן: אני אסכם את הדברים.
כרמל שאמה-הכהן: אני חושב שברור לכולם שגם הגיון בסיסי וגם הגינות בסיסית מחייבים פיצוי ושיפוי כזה או אחר של סוחרי מרכז העיר.
כרמל שאמה-הכהן: אנחנו רואים שסיטיפס תבעה פיצוי, קיבלה פיצוי במאות מיליונים מהמדינה, כלומר, יש כאן שאלה כנראה מי התובע ואיך הוא תובע ואיזה לחץ הוא מפעיל.
רחל אדטו: שבית משפט יפסוק.
כרמל שאמה-הכהן: אני לא אומר שאולי מגיע פיצוי לסיטיפס, אבל עובדה שהיא קיבלה את הפיצוי.
כרמל שאמה-הכהן: העירייה לא יכולה לפצות את הסוחרים.
כרמל שאמה-הכהן: אני מכירים את המבנה הפיננסי - - -
יעקב לוי: היה תקדים.
כרמל שאמה-הכהן: כפי שאני רואה את הדברים, עיריית ירושלים לא תוכל לפצות את הסוחרים.
כרמל שאמה-הכהן: הממשלה יכולה אבל כנראה לא רוצה לפצות, זה לא נמצא על סדר יומה, אני ניסיתי לברר.
כרמל שאמה-הכהן: אבל מה שכן, עיריית ירושלים, אדוני ראש העיר, יכולה לתת לסוחרים האלה זה גיבוי.
כרמל שאמה-הכהן: אני חושב שהדרך היחידה שנותרה להם זה לתבוע את הפיצוי שלהם מכוח דין, ולתבוע זו צריכה להיות תביעה רצינית אשר היא מנומקת ומבוססת על ידי מיטב עורכי הדין ועל ידי מיטב המומחים, זו הדרך היחידה שתניע את הגלגלים.
עיריית ירושלים: זו זכותם המלאה.
כרמל שאמה-הכהן: אבל חלק מהעניין שהעירייה כן יכולה לאגד אותם, לעזור להם - - -
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: העירייה לא מסכימה, לא רוצה לתת להם את הזכות.
עיריית ירושלים: זה לא ראוי מבחינה ציבורית שאנחנו נביא את הסוחרים לתביעה נגד העירייה והמדינה.
עיריית ירושלים: ירצו הסוחרים זו זכותם המלאה, אנחנו את כל המידע שיש לנו נציג.
כרמל שאמה-הכהן: אולי תתבעו אחד את הצד השני, לא נגרם נזק לעיר ירושלים פה?
עיריית ירושלים: כשאני עובד מול המדינה אני לא תובע אותה.
עיריית ירושלים: אני דורש, אני מוכן להתעקש על משאבים של העירייה.
כרמל שאמה-הכהן: אבל אחרי שאתה דורש, ולא יוצא מזה כלום.
כרמל שאמה-הכהן: מגיעים לשלב - - -
ירון רחמים: אנחנו בחרנו אותך לרשות העיר לא המדינה.
ירון רחמים: לא נחזיק מעמד עד שתעשה את זה, אתה רוצה שאנחנו גם נממן?
ירון רחמים: אין לנו כספים, לא נשרוד חודש חודשיים, אין לנו משכורות - אנחנו בחרנו בך.
כרמל שאמה-הכהן: אמרו כאן חברי כנסת שהם יחלו בתהליכים של חקיקה בכנסת, אני לא תולה בזה יותר מדי תקוות.
עיריית ירושלים: אני חושב שזה לא הוגן להשלות אותם .
כרמל שאמה-הכהן: בגלל זה אני אומר, אני לא תולה בזה יותר מדי תקוות בחקיקות פרטיות שמול עמדת הממשלה שיצליחו להביא לידי פיצוי.
כרמל שאמה-הכהן: אני רואה את המסלול היחידי שלהם כרגע כפי שהוא נראה כרגע רק דרך בתי המשפט במדינת ישראל.
מלכאן כיומרס: מה עם גישור?
מלכאן כיומרס: אפשר דבר כזה לגישור לועדת הכלכלה אולי כן תשמע.
כרמל שאמה-הכהן: אם היתה לנו סמכות לחייב מישהו להגיע לאיזשהו הליך איתכם - הרי יש לנו רצון שיתחיל איזשהו הליך אתכם, אין לנו את הסמכות הזו, יש סמכות של חקיקה, חקיקה לוקחת זמן, חקיקה לא תעבור בניגוד לעמדת הממשלה בעניין הזה, כי זו הערכתי והלוואי שמישהו יפתיע אותי לטובה.
מלכאן כיומרס: אפשר בגישור להגיע לסכום הרבה יותר מינימאלי מאשר תביעה, התביעה היא במיליארדים.
כרמל שאמה-הכהן: אנחנו לא חלק מגישור.
מלכאן כיומרס: אני אומר לפרוטוקול, התביעה אם תהיה תביעה בבית המשפט, היא תהיה על סכומים אסטרונומיים.
מלכאן כיומרס: מה שאפשר לעשות את זה בגישור כדוגמת פיצוי בארנונה שמונה שנים אחורה.
כרמל שאמה-הכהן: אני מוכן שתתבע, כמה שניזוקת, תתבע, צריך לשלם את האגרה של התביעה זה עניין שלכם.
כרמל שאמה-הכהן: אבל אני חשבתי, ראש העיר חושב אחרת.
כרמל שאמה-הכהן: אני, אם הייתי ראש עיר, הייתי הולך עם הסוחרים בעניין הזה כתף אל כתף, המימון מבלי להתבייש מהמדינה, כי גם העירייה ניזוקה, גם התושבים ניזוקים.
כרמל שאמה-הכהן: חלק מהבעיה שלהם זו בעיה שתהיה להם בעיה של קואורדינציה, של שיתוף פעולה ושל מימון.
כרמל שאמה-הכהן: יש סוחר שכן יכול לממן ויש סוחר שאומר לי שהוא כבר לא יכול לשלם את המען למדינה, ויש סוחרת שפגשתי שאומרת שהיא כבר לא יכולה לקנות את הסחורה לחג.
עיריית ירושלים: מה הציפייה שלך מהעירייה, לא הבנתי?
כרמל שאמה-הכהן: לעזור להם להרים את התביעה הזו מול המדינה.
עיריית ירושלים: עירייה לא יכולה לעזור להרים תביעה לסוחרים, אין דבר כזה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: המדינה פוגעת.
עיריית ירושלים: זה גם לא הוגן.
עיריית ירושלים: אתם יכולים לבקש מהעירייה לפעול, לקדם, להביא פתרונות, להביא לשם תנועה.
כרמל שאמה-הכהן: איך אתם מביאים את הפתרונות?
עיריית ירושלים: מה זאת אומרת, הצגנו לכם תכנית, העסק מתכנס, תכניות העבודה של העירייה, זה מאסה מאוד גדולה.
מלכאן כיומרס: עירייה תהיה נסחטת על ידי משרדי הממשלה, היא לא יכולה לתבוע.
מלכאן כיומרס: היא תהיה הכי קלה לסחיטה היא לא יכולה לתבוע.
אריה ביבי: אדוני ראש העיר, תביא חניות ותהפוך את זה חד סיטרי, לפחות חצי מהבעיה פתרת.
אריה ביבי: מה הבעיה?
אריה ביבי: תעשה את זה חד סטרי, תראה איך שאתה מרוויח 50% מהבעיה שלך, זה פשוט.
כרמל שאמה-הכהן: אנחנו כוועדת כלכלה שאחראים על משרד התחבורה ועל ההקשר הזה מבקשים לנסות להקדים בכל צורה את כל מועדי ההפעלה כדי לנסות ולפתור - - -
עיריית ירושלים: זה כבר לשמחתנו נעשה.
עיריית ירושלים: אני חייב להגיד תודה למשרד התחבורה ולמשרד האוצר שזה שינוי בחוזה, זה הוצאת עוד כספים, הם נענו לבקשתנו והם מקדימים.
עיריית ירושלים: יש עוד כמה נושאים שעל סדר היום אבל בעניין הזה אני יכול לומר לך שבקשתך נענתה.
כרמל שאמה-הכהן: אני כיושב ראש ועדת הכלכלה מבטיח לכם, בסמכותי, אם תגיע חקיקה פרטית לעניין פיצוי, היא תידון בצורה מהירה ללא שום עיכובים, למרות שיש לנו מאות חוקים שמחכים בסדר היום תקבלו עדיפות ראשונה, אבל אני בספק אם יעברו את המכשלה של עמדת ממשלה בעניין הזה בחקיקה פרטית.
אלי מזרחי: תשחטו את הפרה הקדושה שקוראים לה רכבת קלה, תפתרו את כל הבעיה.
כרמל שאמה-הכהן: אני נועל את הדיון.
כרמל שאמה-הכהן: תודה לכבוד ראש העיר.
כרמל שאמה-הכהן: על סדר היום: תקנות מועצת הצמחים (ייצור ושיווק)(דרכי מינוי חברי המועצה וחברי ועדות ענפיות)(תיקון), התשע"א-2011 – בקשה נוספת לאישור התקנות.
כרמל שאמה-הכהן: משרד החקלאות, בבקשה.
ניר ימין: לפני שהמשרד מציג שוב את התקנות, אני אולי אסביר בכמה מילים.
ניר ימין: אדוני, כפי שאתה זוכר, התקנות נדונו ואושרו בוועדה.
ניר ימין: אחד הסעיפים בתקנות נגע לשאלת ההיטלים, ואיזה תוספת ביחס לאילו היטלים.
ניר ימין: האם תהיה תוספת של 50% או 75%?
כרמל שאמה-הכהן: לא להיטלים, למשקל ההצבעה.
ניר ימין: משקל ההצבעה – נכון, סליחה.
ניר ימין: אני חושב שאתה הצעת שתהיה תוספת של 50%, והמשרד ביקש לשקול את זה.
ניר ימין: לאחר מכן חזרו ואמרו שזה בסדר.
ניר ימין: אני לא זוכר אם זה היה מהלשכה המשפטית או מלשכת המנכ"ל – גם וגם.
ניר ימין: בהתאם לזה יצא מכתב האישור מהוועדה, ולפי תקנון הכנסת והנוהג בכנסת, ברגע שיש מכתב אישור בעצם הסתיים הדיון.
ניר ימין: סעיף 110 שעוסק בדיון מחדש מדבר על החלטה שטרם הונחה על שולחן הכנסת, והפירוש של זה היה לעניין תקנות עד שיוצא מכתב אישור.
ניר ימין: ברגע שיש מכתב אישור לא ניתן לקיים דיון מחדש, ולכן המשרד מביא שוב התקנות כי לא היתה ברירה אחרת.
כרמל שאמה-הכהן: מה הבעיה לעשות את זה?
ניר ימין: אין בעיה.
כרמל שאמה-הכהן: למה אתם מביאים את זה מחדש?
אורי נוסבאום: השרה ביקשה שבמקום 50%, החישוב של הקולות יהיה קול אחד פלוס 75% ממספר הקולות שמחושבים לפי ההיטלים במקום ה-100% שקבוע היום.
כרמל שאמה-הכהן: האם יש על זה הסכמה?
אורי נוסבאום: כן, עם המועצה ובמשרד.
אורי נוסבאום: יש על זה הסכמה.
דוד ישראלי: המגדלים לא מסכימים.
כרמל שאמה-הכהן: אדוני המנכ"ל, מה דעתך על העניין?
צבי אלון: דעתי היא שהנקודה הזאת לא היתה בכלל בבקשה של משרד החקלאות בזמנו.
צבי אלון: כבודו העלה את זה, והסבו את תשומת ליבך.
צבי אלון: אתה אמרת שבאמת משקל טוטאלי של הגודל נראה לך גבוה מידיי, והצעת את ה-50%.
צבי אלון: אני מבין שאחרי שהנושא הוצג אצל שרת החקלאות היא באה בדברים, ואני מניח שהיא גם דיברה איתך על זה שהיא חושבת שזה צעד קיצוני מידיי, והיא מבקשת שהצעד שאתה יזמת יהיה מתון יותר.
צבי אלון: אני חושב שזה נכון לנהוג כך כי בסך הכול ה-100% היה באמת בנסיבות מסוימת נותן משקל גדול ומופרז לגודל.
צבי אלון: אני מציע שאנחנו נקבל את הבקשה של שרת החקלאות לעשות צעד מתון יותר, ונתרשם.
צבי אלון: אני גם הסבתי את תשומת ליבה של הוועדה בזמנו שהמכשלה העיקרית היתה חוסר השתתפות בבחירות.
צבי אלון: אם ישתתפו בבחירות יותר אנשים, הדברים יהיו סבירים יותר.
כרמל שאמה-הכהן: נציגת משרד התמ"ת, אצלכם יש משהו מקביל שנקרא התאחדות התעשיינים, ויש מפעלים גדולים ומפעלים קטנים.
כרמל שאמה-הכהן: איך הולך המנגנון של הבחירות להתאחדות התעשיינים?
חן כהן: מצטערת, אין לי ממש מידע בנושא הזה.
חן כהן: אני יכולה לברר את הנקודה הזאת ולהעביר לכם.
כרמל שאמה-הכהן: נציג המגדלים, בבקשה.
דוד ישראלי: אדוני, כפי שכבר התבטאנו בעניין הזה בישיבות הקודמות, אנחנו מתנגדים התנגדות נחרצת למפתח של כמות הכסף שבן אדם משלם לגוף הזה שנקרא מועצת הצמחים שיהווה את המפתח לקביעת מספר הקולות שהוא יכול להשפיע ולהצביע.
דוד ישראלי: רק לסבר את האוזן, כפי שאתם יודעים, נכון שיש קונפליקט כשחלק גדול מאוד מהמגדלים - יש ויכוח על השאלה כמה אחוזים זה.
דוד ישראלי: אבל, כל פעם אנחנו שומעים מספרים אחרים.
דוד ישראלי: השבוע היינו בפגישה אצל שרת החקלאות, ואמרו שיש 5,000 מגדלים.
דוד ישראלי: פה בוועדה מנכ"ל מועצת הצמחים בישיבה האחרונה נקב במספר של 3,500.
דוד ישראלי: אנחנו מייצגים 1,700 מגדלים בענף הפירות.
דוד ישראלי: נוצר מצב פרדוקסאלי שאנשים שהם מגדלים גדולים בסדר גודל של 3,000 דונם – שזה מגדל מאוד גדול – לא מיוצגים בכלל, פרט לקול הבודד שמוקנה לו בקטע הדמוקרטי של התקנות שלכל מגדל יש קול אחד, פלוס כל הקולות שמוקנים לו בזכות כמות ההיטלים שהוא משלם.
דוד ישראלי: נוצרת סיטואציה מגוחכת שמרבית הדונמים המעובדים במדינה בענף הפירות לא יהיו מיוצגים.
דוד ישראלי: במה אנחנו עוסקים?
דוד ישראלי: מהו סדר הגודל?
דוד ישראלי: על מה המלחמה הגדולה פה על סעיף 7(ב)?
דוד ישראלי: המלחמה הגדולה היא שבמקום קול אחד יכול להיות לאותו אחד, לו הוא היה משלם היטלים, 100 קולות – זהו סדר הגודל.
דוד ישראלי: מדובר פה על סדרי גודל שהם לא מידתיים בעליל, אין פה בכלל על מה לדבר.
דוד ישראלי: הוויכוח פה הוא האם לשמר את הכוח בידי המנגנונים הגדולים?
דוד ישראלי: דובר על קיבוצים מול מושבים.
דוד ישראלי: אני לא הייתי מחלק את זה בדיוק בצורה כזאת.
דוד ישראלי: אבל, בוא נאמר שלקומפלקסים הגדולים שמאוגדים מול החקלאי הבודד, ואז בוודאי שלחקלאי הבודד אין שום יכולת להשפיע, ומכאן גם הנטייה של מרבית החקלאים לא ללכת ולהצביע, כי ממילא הם לא משפיעים.
דוד ישראלי: זה גם מה שיהיה בבחירות הקרובות, כי גם 50% לא נותנים פתרון לעניין, אדוני.
דוד ישראלי: בטח 75%.
דוד ישראלי: זה לגמד מעט את הנטייה הדמוקרטית במירכאות שאנחנו מנסים להביא לכאן.
דוד ישראלי: אתן דוגמה קטנה.
דוד ישראלי: פרסמה מועצת הצמחים הודעה למגדלים בנושא הבחירות.
דוד ישראלי: הבחירות מוגדרות כלליות וחשאיות בפרסום של מועצת הצמחים.
דוד ישראלי: באף מקום לא כתוב שהן דמוקרטיות.
דוד ישראלי: כתוב שהן כלליות וחשאיות, וזה נכון כי פה אנחנו מדברים על פלוטוקרטיה – מי שיש לו יותר כסף יש לו יותר זכות הצבעה.
דוד ישראלי: זה דבר שאנחנו צריכים לתת את הדין.
דוד ישראלי: דבר נוסף – מפורסמים פה שני קריטריונים.
דוד ישראלי: מפורסם הקריטריון של למי יש זכות להיבחר.
דוד ישראלי: אבל, לא מפורסם באף מקום בכל הפרסומים האלה שפורסמו לחקלאים לקראת הבחירות, מהי זכות הבחירה האמיתית של כל אחד ואחד, ולא מפורסם הדבר הזה.
רונן כהן: יש מועדים, יש תקנות.
רונן כהן: כתוב מה צריך לעשות.
דוד ישראלי: אל תפרסם, כי הדבר הזה זה הטעיית הציבור.
דוד ישראלי: זו הטעיית הציבור כי ברגע שאתה לא כותב מה זכויות ההצבעה, ואנשים לא יודעים אז הם לתומם יחשבו שלכל אחד יש זכות אחת, והדבר הזה הוא פשוט לא ייאמן במדינה שנחשבת מדינה דמוקרטית היחידה במזרח-התיכון.
דוד ישראלי: העניין הזה פה הוא אשכרה "עבודה בעיניים".
אורי נוסבאום: אבקש להתייחס.
אורי נוסבאום: לגבי כלליות וחשאיות – כך מנוסח בחוק.
אורי נוסבאום: בסעיף 4(ב)(1) כתוב שחברים שהם נציגי המגדלים שהם מכל ענף ייבחרו בבחירות כלליות וחשאיות, כפי שיקבע השר.
אורי נוסבאום: זה קבוע בחוק, והמועצה פרסמה את מה שהחוק אומר.
אורי נוסבאום: דבר נוסף לגבי ההתחשבות בעניין הכלכלי - גם בחוק עצמו כתוב שחלקו של כל ענף במליאה יהיה לפי החלק היחסי של אותו ענף במחזור הכספי השנתי הכולל של הענפים.
אורי נוסבאום: זאת אומרת, גם החוק ראה לנגד עיניו התחשבות במחזור הכספי, ולא רק במה שאתה קורא לזה הביטוי הדמוקרטי של קול אחד לכל אחד.
דוד ישראלי: כבוד היושב-ראש יודע את דעתנו.
דוד ישראלי: אנחנו בעד שינוי החוק.
דוד ישראלי: זו המטרה הברורה שלנו.
דוד ישראלי: זה גם פה.
אורי נוסבאום: הערה נוספת למה שאמרת לגבי הודעה למגדלים על מספר הקולות שיש להם.
אורי נוסבאום: לפי התקנות ועדת הבחירות שולחת.
אורי נוסבאום: היא לא מפרסמת את זה לכלל הציבור, אלא היא שולחת לכל בוחר את מספר הקולות שיש לו.
אורי נוסבאום: זה עוד לא נעשה כי עוד לא הגיע המועד לכך.
דוד ישראלי: למה אתם שומרים על חשאיות בעניין הזה?
דוד ישראלי: כשהמועד יגיע, האם תפרסם את זה?
דוד ישראלי: אני אדע כמה יש לו וכמה יש להוא, או שאני לתומי צריך לחשוב שלכל אחד יש רק קול אחד?
אורי נוסבאום: אני יכול למצוא את התקנה, ולהקריא לך.
אורי נוסבאום: אתה יכול גם לעשות את זה לבד, ולקרוא את התקנה.
דוד ישראלי: אני קראתי את התקנות, וזה לא כתוב שם.
דוד ישראלי: אין שם הגדרה שאתם צריכים לפרסם את זה, את זכות הבחירה – דבר אלמנטארי.
כרמל שאמה-הכהן: האם אין ספר בוחרים?
רונן כהן: יש ספר בוחרים, ולפי המועדים שקבועים בתקנות צריך לפרסם את ספר הבוחרים תחילה, ואחר כך, למיטב זכרוני, 45 יום לפני הבחירות לפרסם את המשקל של כל אחד ואחד מהמגדל אחרי שספר הבוחרים מתאשר, כי הרי זה משקל יחסי.
רונן כהן: אי-אפשר להגיד מהתחלה משקל מוחלט.
צבי אלון: וגם מה נפרסם?
צבי אלון: הרי זה נושא הישיבה עכשיו.
צבי אלון: רציתי להוסיף כמה מילים.
צבי אלון: ראשית, לטובת הפרוטוקול, אני בישיבה הקודמת דיברתי על כך שיש 3,500 ומשהו אנשים , מבלי לקחת בחשבון את הדרוזים שהם סדר גודל של 1,000 אנשים.
צבי אלון: חשוב לומר לטובת הפרוטוקול כי מבחינת השטחים, אדוני, משלמים ומשתתפים בהיטלים קרוב ל-80% מהשטחים, ולא כמו ששמענו כאן.
צבי אלון: נכון שיש אנשים שדווקא חלקם עם החלקות היותר קטנות, שעוברים על החוק ולא משלמים את ההיטלים.
צבי אלון: אבל, לגופו של עניין, מעבר לדיון שהתקיים כאן לגבי הרעיון שלך שאולי למתן את המשקל של הגודל של השטחים, כשאנחנו אומרים לתת איזשהו משקל לגודל ההיטלים, בעצם לקחנו את זה כמדד לגודל השטח.
צבי אלון: אני רק רוצה להזכיר לעצמנו שהסקטור במדינת ישראל בנוי במשקל גדול קיבוצים ומושבים, והחוק קבע שקיבוץ הוא מגדל - - -.
צבי אלון: אני לא איש קיבוץ, ואני לא מגן על שום סקטור.
צבי אלון: אני רק רוצה להציג בצורה אובייקטיבית את התמונה לוועדה.
צבי אלון: יש לנו משק משפחתי, מושבות ומושבים, ויש לנו, בעיקר בפירות שעל זה אנשים מדברים כאן, משקל גדול למשק השיתופי לקיבוצים.
צבי אלון: מבחינת החוק הוא מגדל אחד.
צבי אלון: עלתה שאלה, והיא נכונה, גם לגבי מגדל גדול בראש פינה, ומגדל גדול בערוגות, וגם ודאי לקיבוצים, והחוק דיבר על כך שניתן איזשהו ביטוי לגודל המשק, בעיקר כשעל-פי החוק מגדל זה לא נניח אותם 30 חברי קיבוץ שעובדים במטע או בפרדס.
צבי אלון: לא לקחו אותם כמגדלים, אלא רק מגדל אחד.
צבי אלון: זאת אומרת, אם לא היינו נותנים, או אם החוק לא היה נותן איזשהו משקל לגודל, היה אבסורד שאני עם העשרה דונם שלי, וקיבוץ שיש לו 500 דונם פרדס היה באותה התייחסות.
צבי אלון: שוב, אני חוזר, אני חושב שהיוזמה שלך כיושב-ראש הוועדה לתת איזשהו ביטוי מוגבל יותר לגודל השטח הוא נכון.