GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
נסים מלכי: אני אתחיל קצת בצד המספרי, לתאר קצת את האווירה של מה שקרה פה.
נסים מלכי: מדובר על משאיות, על דלק.
נסים מלכי: מדובר על דברים שהם כבר זהים.
נסים מלכי: בואו לא נשכח – מדובר על למעלה מ- 12,000 נוסעים שמעורבים בדבר הזה – בין אם טיסות שבוטלו ביציאה, בכניסה, טיסות – וזה לא היה טיול לבקר את לרנקה, אף אחד לא רוצה לנחות בלרנקה כדי לאכול שם חומוס.
נסים מלכי: אלה אנשים שנוסעים לניתוחים, שמחות, לוויות.
נסים מלכי: הנזקים הם כבדים ורבים.
נסים מלכי: רק להמחיש על מה מדובר – אנחנו סיפקנו בתי מלון לכל מי שנתקע בחוץ לארץ.
נסים מלכי: כמובן – הסעדה ופיצוי לנוסעים.
נסים מלכי: שילמנו להסדרים ראשונים לכל נוסע ונוסע.
נסים מלכי: העברה לחברה זרה.
נסים מלכי: נוסע – אם לא הספיק להגיע לטיסת ההמשך שלו והיה צריך להגיע במועד מסוים בשעה מסוימת, אז במקום שיש לנו הסדר עם אותה חברה להטיס אותו ב-20 או 300 דולר, שילמנו אלף דולר על כרטיס הטיסה, יותר ממה שהוא שילם לנו בכלל על כל הסבב שלו, וזה על מנת שנבטיח את השירות.
נסים מלכי: כמובן שלא לדבר על מזון שאבד, שלא לדבר על זה שצוותים נשרפו – השתמשו במילה הזו, הפסדי מטען – אנחנו מדברים על אגרות.
נסים מלכי: הנחיתות בלרנקה ועמאן – המחירים ששילמנו שם על הדלקים שונים לחלוטין מהמחירים שאנחנו משלמים באותו מקום שיש לנו הסכמים אתם, בצורה מובהקת בהשוואה למחיר האלטרנטיבי.
נסים מלכי: שלא לדבר על עלויות הנחיתה, ההמראה והמעבר האווירי, שלא לדבר על תביעות.
נסים מלכי: ישנה כבר תביעה ייצוגית אחת, ועוד תבואנה כהנה.
נסים מלכי: לכן – מדובר על נזקים כבדים מאד.
נסים מלכי: נזקים שחברות התעופה, על לא עוול בכפן, נכפה עליהן.
נסים מלכי: אנחנו מסתכלים על אלה שיש לנו מולם את ההסכמים ואומרים: חברים, אנחנו קנינו מוצר, והמוצר הזה היה צריך להיות תקין.
נסים מלכי: אני ער לגמרי לכל עניין שיתוף הפעולה והעבודה היוצאת מן הכלל וכל זה, אבל לא זו הסוגיה.
נסים מלכי: הסוגיה היא כלכלית והיא עלולה להגיע בחברה קטנה להיקפים של משבר רציני.
נסים מלכי: ויש כאן שאלות מהותיות שאנחנו בעצם שואלים.
נסים מלכי: אנחנו רוצים לדעת מי האחראי לכל התהליך הזה.
נסים מלכי: אנחנו חייבים לדעת בעצם כלפי מי האצבע תועבר משום שאנחנו רוצים, את הנזקים שנגרמו לנו, רוצים לפחות לקבל פיצוי על מה שקרה.
גדי טפר: בעיניים של ארקיע, אנחנו היינו הראשונים במשבר, בטיסה ראשונה שקיבלה את המשבר הזה.
גדי טפר: באותו יום, אם אתם זוכרים, היו היציאות הגדולות לפיינל פור של הרבה מאד נוסעים.
גדי טפר: הרבה נוסעים והרבה לחץ הופעל לבצע את הטיסות.
גדי טפר: אנחנו ביצענו בכל דרך את הטיסות האלה בעזרת רש"ת ונכון, היה פה מאמץ משותף של רש"ת ושל כל הגורמים, גם אנשי "פז" ו "מרקורי" כדי לנסות ולהוציא את הטיסות ואת המהלכים האלה.
גדי טפר: הנזקים באמת גדולים.
גדי טפר: הנזקים הישירים, בלי לדבר על תביעות של נוסעים ויהיו כאלה – הלנו לא מעט נוסעים בחו"ל, דחינו טיסות, לא ביטלנו טיסות בינלאומיות, ביטלנו טיסות פנים ארציות.
גדי טפר: עלויות הטיסה היו יותר יקרות ממספר תחומים.
גדי טפר: ברגע שנחתנו בלרנקה עלה לנו הדלק הרבה יותר יקר, אורך הטיסה הוא יותר ארוך וניצלנו יותר דלק ושירותים לאורך הטיסה.
גדי טפר: ביטחון – היה צריך להיות ביטחון בלרנקה, landing fees ואגרות תעופה נוספות.
גדי טפר: כיבדנו את הנוסעים.
גדי טפר: בשלב מסוים היה צוואר בקבוק בנתב"ג של נוסעים שהיה צריך לדאוג להם, ודאגו לנוסעים – והנהלת נתב"ג עזרה לנו בזה, ותודה על כך, אבל היה צוואר בקבוק של אלפי נוסעים שחיכו לטיסות ונשארו שם 12, 14 ויותר שעות.
גדי טפר: בשלב האחרון, אחרי ששר התחבורה אישר לחזור לפעילות תוך כדי דגימות דלק, היו פעמיים או שלוש או יותר מקרים שהיו טיסות שכבר עמדו על המסלול וחזרו חזרה כי שכחו לקחת דגימות.
גדי טפר: הדבר הזה עיכב נוסעים וגרם למעשה לנוסעים 24 שעות עיכוב כתוצאה משריפת צוות בפריז.
גדי טפר: אלה נזקים מאד גבוהים ומאד גדולים שעלו לנו.
גדי טפר: למעשה, הלנו 260 נוסעים בפריז.
גדי טפר: אני מניח שלחברות אחרות גם היו מקרים כאלה.
גדי טפר: באילת לא היה דיספנסר שירוקן דלק.
גדי טפר: לכן, במשך שלושה ימים, מטוסים שנחתו באילת לפני האירוע לא יכלו להמריא מאילת ואנחנו ביטלנו טיסות במטוסים האלה.
גדי טפר: מטוסים שהיו אמורים להמריא משדה דב ביום הראשון לא קיבלו יותר מיום או יותר ממספר שעות מענה.
גדי טפר: לכן, טיסות פנים ארציות בוטלו, ועוד פעם – זה יום חמישי, זה טיסות קצרות, ואוטובוסים גם היו חסרים.
גדי טפר: אנחנו מטיסים קרוב ל-2,000 או 3,00 נוסעים.
גדי טפר: לחלק את זה ל-50 איש באוטובוס – זה כמויות אדירות.
גדי טפר: לא היו אוטובוסים בכמות כזו בארץ ולכן בוטלו טיסות ולא היה דרך לשנע נוסעים לאילת וממנה.
יעקב סופרין: התייחסו לשרשרת האספקה -תש"ן מפעילה את מתקן בילו ואת מערכת הצנרת הארצית.
יעקב סופרין: הדס"ל שיוצא ממתקן בילו עבר את כל בדיקות התקן הנדרשות, אושר לאספקה, הן על ידי המעבדות והן על ידי "נכסי תעופה".
יעקב סופרין: כמובן שהוא עובר סינון, גם בכניסה וגם ביציאה - -
כרמל שאמה-הכהן: כלומר, בוודאות הוא יצא מכם נקי.
יעקב סופרין: נקי לחלוטין.
יעקב סופרין: לא רק זה, אני יכול לציין שסיבי הזכוכית שנמצאו הם בוודאות לא מאתנו כי המסננים שלנו לא מכילים סיבי זכוכית.
נחמן שי: טוב, את זה חוקרים .
יעקב סופרין: נכון, הבדיקה עדיין בעיצומה, אנחנו מבוקרים באופן תדיר על ידי מנהל הדלק מבחינת נהלי התפעול שלנו, שהם נהלים קפדניים, כמקובל בתקני התעופה.
יעקב סופרין: הדס"ל יצא תקין לחלוטין ונקי לחלוטין.
כרמל שאמה-הכהן: אתם בודקים את הבדיקה שלכם במכלים שלכם?
יעקב סופרין: הדס"ל מגיע ממסוף בילו מכמה מקורות, ממקורות הייצור.
יעקב סופרין: במסוף הוא עובר את כל תהליכי הקבלה – שיקוע, דגימה, הדגימות נבדקות במעבדות הבלתי תלויות הקיימות, אחרי קבלת האישור של המעבדה מועברת הבדיקה ל"נכסי תעופה", ואחרי שמקבלים את אישורם, הדלק מאושר לניפוק.
כרמל שאמה-הכהן: והצרכן שלכם זה חוות המכלים.
יעקב סופרין: אמת.
כרמל שאמה-הכהן: אתם בודקים את הדלק פעם נוספת רגע לפני שהוא נכנס לחוות המכלים?
יעקב סופרין: לחוות המכלים יש את המערכות שלהם.
יעקב סופרין: זה כבר באחריותם, שם.
כרמל שאמה-הכהן: כלומר, הקטע של האספקה בין המכלים שלכם למכלים של חברת המכלים – שם לא נערכה בדיקה.
יעקב סופרין: זו צנרת חד מוצרית, מכילה תמיד דס"ל, מזרימה מדי יום, לא צריכה להיות פה בעיה.
אבי פרידמן: אני מופיע פה כיושב ראש פאנל חברות התעופה הזרות.
אבי פרידמן: נאמרו פה הרבה דברים נכונים והרבה דברים לא מדויקים, ואני לא רוצה להיכנס לדקויות אבל חשוב לי מאד, הן כישראלי, שנדבר בקול אחד.
אבי פרידמן: מה שנעשה בתקופה הזו – דיברו כל מיני גורמים ונאמרו כל מיני דברים סותרים.
אבי פרידמן: אנחנו נראים לא טוב בעולם.
נחמן שי: מה חדש?
אבי פרידמן: לא חדש, אבל כשאתה מדבר בחיי אדם, בנושא תעופה, זה קצת מסוכן וזה גם לא נעים.
אבי פרידמן: אני מאד הייתי מבקש, שלפחות מהוועדה הזו תצא קריאה אחת, שיהיה קול אחד שמדבר כשאירוע כזה קורה.
אבי פרידמן: שהקול זה יהיה מאד אמין ושלא תיזרק האחריות מאחד לשני בעניין, כפי שקורה עכשיו.
אבי פרידמן: זה לא סימפטי, זה לא נעים וזה לא צריך לקרות.
אבי פרידמן: אנחנו נראים מאד לא טוב.
אבי פרידמן: זה לא סוד שמספר חברות תעופה בעולם שקלו ורצו להפסיק את הטיסות לישראל בתקופה הזו.
אבי פרידמן: גם היו חברות תעופה שהגיעו לפה עם דלק שהם הביאו מחו"ל ולא לקחו אותו פה.
אבי פרידמן: והיו חברות תעופה שלקחו דלק בארץ, והגיעו עד לרנקה וזה לא היה נעים.
אבי פרידמן: לא לנוסעים – נאמר שהטיסות יצאו בזמן, זה נכון, אבל הן לא הגיעו בזמן.
אבי פרידמן: וכשטיסות לא מגיעות בזמן נגרמת שרשרת של הטרדות ואי נעימויות לנוסעים, והנזקים הם גדולים.
אבי פרידמן: דבר נוסף, ישנו בעולם ארגון – יש לנו בכלל רשימה של המלצות של מספר סעיפים שאני לא אעלה אותם פה, אבל אני חושב שאני אעביר אותם לרשות שדות התעופה ולמשרד התחבורה, ואלו כל מיני פעולות או החלטות שצריך לקבל עליהן החלטה לגבי העתיד.
אבי פרידמן: יש, למשל, ביאט"א, שהוא ארגון התעופה הבינלאומי, חברה שקוראים לה – IFQP – IATA FUEL QUALITY.
אבי פרידמן: יש שם מומחים בינלאומיים שיש להם ידע שהצטבר בכל העולם ואנחנו לא מקושרים אליהם.
אבי פרידמן: אחד הדברים הוא שאנחנו צריכים להיות מקושרים אליהם והם צריכים להיות חלק מההחלטות כשקורה כזה דבר.
אבי פרידמן: אני אעביר את ההמלצות האלה, גם לך ולגם למנכ"ל משרד התחבורה ואני מקווה מאד שתאמצו אותן לקראת העתיד.
אבי פרידמן: דבר נוסף שכרגע הוא ברומו של עולם בעינינו – שר התחבורה הופיע ביום שישי בלילה בטלוויזיה ואמר מפורשות שיש לפצות את הנוסעים ואת חברות התעופה.
אבי פרידמן: אני מבקש לדעת אם מה שנאמר היה סתם לצורך פופוליזם, או – איפה ההחלטה לפצות נוסעים ומי צריך לפצות אותם?
אבי פרידמן: ומי יפצה את חברות התעופה?
נחמן שי: הוא יצא מתוך הנחה שזה לא משרד התחבורה - -
אבי פרידמן: אני יוצא מתוך הנחה שזה לא משרד התחבורה, אבל ישנם פה גורמים שחייבים לקבל עליהם את האחריות משום שגם כאן אנחנו לא נראים טוב.
אבי פרידמן: אני לא מדבר על כל ההוצאות שנגרמו.
אבי פרידמן: יכול להישאל - למה חברות התעופה היו צריכות באותו יום לתת ארוחות לנוסעים ולא רש"ת.
אבי פרידמן: למשל, דוגמה.
אבי פרידמן: למה אני צריך היום לשלם לנוסעים שמתארחים ארוחות, לאסוף את הקבלות ולבוא לרש"ת ולהגיד – היו לי כאלה וכאלה הוצאות.
אבי פרידמן: וגם היו לי הוצאות אחרות.
אבי פרידמן: כל הדברים האלה לא מסודרים.
אבי פרידמן: אז אני מקווה שהוועדה הזו ברשותך, אדוני, גם תקבל החלטות מסוימות או תכוון את כל העניין – מישהו צריך לקחת אחריות על הנושא הזה.
כרמל שאמה-הכהן: אני יכול לעדכן אתכם שיש לנו בדיונים מתקדמים חוק פרטי מצוין של חבר הכנסת אחמד טיבי שעוסק בעיכוב ופיצוי - -
אבי פרידמן: הוא לא קשור במפורש לעניין הזה.
כרמל שאמה-הכהן: במסגרת החוק הזה, בדיונים שימשיכו להתקיים להשלמת החקיקה נתייחס גם לאירועים מהסוג הזה וחלוקת האחריות והטיפול בנוסעים, ועל זה דיברת.
כרמל שאמה-הכהן: כרגע דיברנו כשכוח עליון מוחרג מהחוק.
כרמל שאמה-הכהן: כרגע למדנו עוד פרק בנושא הזה, ונתייחס אליו בהחלט, ויש לנו דיון בחוק הזה ב- 24 במאי.
כרמל שאמה-הכהן: תודה לך על דבריך.
כרמל שאמה-הכהן: קובי זוסמן, מנכ"ל יאט"א, בבקשה.
קובי זוסמן: אל"ף, אני שמח שעשית את הקישור לנושא הצעת החוק משום שבדיונים שאני נמצא בהם בנושא הזה בדרך כלל עולות טענות כלפי חברות התעופה.
קובי זוסמן: כל הצעת החוק הזו בעצם נולדה מתוך זה שחברות התעופה, לפי הגדרת חברי הכנסת, הן תמיד לוקחות על עצמן אחריות לפיצוי נוסעים.
קובי זוסמן: המאפיינים של רשות התעופה הישראלית, כמו שאנחנו יודעים טוב - הם כל כך אב נורמליים שגם בדיונים של ועדת הכלכלה בנושא הפיצוי אי אפשר לבוא תמיד לחברות התעופה בטענות ומענות.
קובי זוסמן: יש פה שדה תעופה אחד, - - זיהומים בדלק, כמו שאנחנו יודעים, אין שדה אלטרנטיבי, יש שיפוצים בנתב"ג, כלומר, יש פה את כל המתכון וכל המרכיבים לעיכובים בטיסה, ובסוף זה לא באחריות חברת התעופה, כי בסוף חברת התעופה היא דייר, היא דייר שפועל - -.
קובי זוסמן: הנושא של הידע העולמי – אני מייצג ארגון שלמעשה מייצג את כל 230 חברות התעופה הסדירות בעולם.
קובי זוסמן: כארגון שכשזה הוא אצר ואגר בתוכו המון המון ידע, וכאשר התחיל הנושא הזה ב- 5 במאי זה ממש העלה נורית אדומה מאד מדאיגה בקרב כל חברות התעופה ברמה העולמית משום שכנראה – ואני אומר את זה ב -- , לא נתקל הארגון באירוע מסדר גודל שכזה .
קובי זוסמן: בהמשך למה שאמר מר פרידמן אני מציע שהוועדות שהולכות לבדוק את האירועים האלה באמת יקחו לעצמם את האפשרות להיוועץ באנשים שמתמחים בתחום הדלק.
אריה רוטברג: אני מפורום מנהלי חברות התעופה בנתב"ג.
אריה רוטברג: אני בהמשך לדברים שאמר קודמי רוצה להשלים את התמונה.
אריה רוטברג: אני, כישראלי, כמי שהקים חמ"ל יחיד על מנת לספק מידע לעולם החיצון, הרגשתי נורא שאני לא יכול לקבל מאף גורם – לא משדה התעופה, לא מספקי הדלק ולא ממי שמספק את הדלק לכל המטוסים, מידע אמין כדי שנוכל להעביר אותו החוצה, לאנשי המקצוע שלנו על - - כמו ש - -אמר, יש לנו ביאט"א גוף מקצועי.
אריה רוטברג: ההערכה שלי היא שאם ב- 6 לחודש היינו נותנים את המידע הזה לאנשי המקצוע שלנו ייתכן שב- 7 לחודש היינו חוזרים לתדלק.
אריה רוטברג: הבקשה שלי משתי הוועדות – הוועדה המקצועית של האנרגיה - -
נחמן שי: איך הייתם חוזרים לתדלק?
נחמן שי: הדלק לא היה נקי.
אריה רוטברג: אם היינו מקבלים אתה תוצאות לידיים, מה שלא קיבלנו מאף גורם, אף גורם לא היה מוכן לספק, וכל אחד הפנה אותנו לגורם אחר.
אריה רוטברג: אם היינו מקבלים לידיים, אנשי המקצוע ביאט"א של ה- IFQ פול שלנו, אנשים - אותו בחור שהוזעק לכאן ביום חמישי, כי בסינגפור התקיים כנס דלק, הם הפסיקו את כל הדיונים שלהם כדי לדון בבעיית הדלק בישראל, הטיסו במיוחד איש "דלתא", חבר בוועדה הזו – במיוחד לכאן, לקיים את הדיון ביום שישי, והוא בסוף יום העבודה ביום שישי נתן את ההמלצה שלו לחברות התעופה שאפשר לחדש את התדלוק בנתב"ג.
אריה רוטברג: לדעתי, אם המידע הזה היה מועבר אלינו כמו שמקובל בכל שדה תעופה לאומי אחר בעולם, כשחברות התעופה מעורבות מייד, מקבלות נתונים, תוצאות מעבדה, אנחנו מעבירים אותם לאנשי המקצוע שלנו וגם, במקרה שלנו, החלטה של נתב"ג לא מספיקה לנו כדי לחדש את אספקת הדלק.
אריה רוטברג: גם אם נתב"ג מוציא NOTAM שהדלק תקין זה לא מספיק טוב לנו, חברות התעופה.
אריה רוטברג: חברות התעופה תקבלנה את הייעוץ שלהן מהוועדה של יאט"א לענייני בקרת האיכות של הדלק, ואת זה לא קיבלנו.
אריה רוטברג: ולכן חברות התעופה המשיכו לסחוב דלק הלוך וחזור או שחברות העדיפו להמשיך לנסוע דרך לרנקה, מאשר לתדלק, כיוון שיש פה חוסר ידיעה.
אריה רוטברג: התחושה בחו"ל היתה שמישהו מנסה להסתיר משהו, וזה יצר לנו שם לא טוב.
אריה רוטברג: אני מדבר כרגע כישראלי, אמנם שעובד בחברה זרה, אבל ישראלי.
אריה רוטברג: אז הבקשה שלי משתי הוועדות – חברה', תתייעצו עם אנשים שלנו ברגע היוודע דבר הבעיה, להעביר את המידע הזה, אנחנו נספק לכם את אנשי הקשר בוועדה המקצועית של יאט"א כדי שחברות הדלק, או מי שמוסמך להוציא את המידע יעביר את זה לידיהם.
אריה רוטברג: זו הבקשה שלנו, לעבודה יותר מסודרת אתנו.
אריה רוטברג: אופיר גלבוע: אני יו"ר חברת "קאל"- קווי אויר למטען.
אריה רוטברג: זה הוא בעצם מוביל המטענים הכי גדול בישראל.
אריה רוטברג: אנחנו עובדים עם מטוסי 747-200.
אריה רוטברג: המילה "מטען" לא נזכרה עד לרגע זה, אולי זה מאפיין מטען, שהוא צועק פחות חזק מנוסעים, אבל מטבע הדברים, מה שטס זה רק דברים שחייבים לטוס, דברים מאד חיוניים, דברים שכל עיכוב יכול לגרום להם נזק.
אריה רוטברג: בראש ובראשונה – מוצרי חקלאות שאם הם יוצאים בזמן אבל מגיעים באיחור, הם מפספסים את הבורסה, ויכול להיות שלא יימכרו, או שיימכרו במחירים נמוכים, יכול להיות שיתקלקלו וכן הלאה וכן הלאה.
אריה רוטברג: רציתי לומר שנגרם נזק גדול מאד, כמו שנגרם לנוסעים, גם לתחום המטענים – גם באמצעותנו וגם באמצעות חברות אחרות.
אריה רוטברג: אני מצטרף פה למה שנאמר, אבל רוצה לחדד משהו – אני לא שמעתי בדיוק את המנדטים שניתנו לאותן ועדות: 1.
אריה רוטברג: האם הוגדר להן מה הם צריכים לקבוע, כאשר אותנו מעניין, כמובן, בראש ובראשונה, לדעת מי הוא האחראי לנזק.
אריה רוטברג: אני לא ראיתי את המנדט המדויק, וזו שאלה שאני מפנה למי שמינה את אותן ועדות.
נחמן שי: יש לך את כתבי המינוי?
אופיר גלבוע: לא.
נחמן שי: זה צריך להיות כתוב בכתבי המינוי.
כרמל שאמה-הכהן: חבר הכנסת מבקש שיוצג לו.
אופיר גלבוע: זה גם חלק מהתהליך.
אופיר גלבוע: בחלק מהמקרים אנחנו לא מהווים כתובת ברורה ומדויקת למרות שאנחנו צד מאד מעוניין וגם נפגע מהעניין הזה.
אופיר גלבוע: אז שוב – אני מצטרף למי ששיבח את ההתארגנות המהירה ושיתוף הפעולה, והפתרון שניתן, אבל אני בהחלט חושב שיש כמה דברים שצריך לשפר, ואחד מהם הוא תהליך התקשורת לחברות התעופה ובכלל באירוע מהסוג הזה.
אופיר גלבוע: הדבר השני זה גם תהליך של פריוריטיזציה.
אופיר גלבוע: בתוך האירוע היו, כמו שנאמר, עשרות רבות של מטוסים שעמדו ושיוועו לדלק, ולא ברור איך נקבעה הפריוריטיזציה בסיטואציה כזו – מי קובע את זה, מי שצועק יותר?
אופיר גלבוע: מי שקרוב יותר למכלים?
אופיר גלבוע: אני חושב שזה צריך להיות חלק מהדברים שייבדקו.
אופיר גלבוע: בתחום הנזק, כמו שנאמר – הנזקים הם אצל חברות התעופה, בראש ובראשונה, ואצל הלקוחות שלהן, בעוד שברור לחלוטין שלא הם אחראים.
אופיר גלבוע: כמו שנאמר, הנזקים הם אצל חברות התעופה, בראש ובראשונה, ואצל הלקוחות שלהם, בעוד שברור לחלוטין שלא הם האחראים.
אופיר גלבוע: אני חושב שכמו באירועים לאומיים אחרים שבהם דואגים לנפגע, גם פה צריך לדאוג קודם כל לנפגעים, ולא להשאיר אותם עם הנזק.
אופיר גלבוע: ברור שהנזק יושב איפה שהוא אצל הספקים שזה או ספקי החומר, או אצל רשות שדות התעופה שאנחנו משלמים לה לאורך השנים אגרות רבות גבוהות מאד.
אופיר גלבוע: ולכן אני חושב שצריך להעביר את הנטל אליהם, ואחר כך שביניהם יפתרו את השאלה מי מהם לוקח כמה אחריות על הנזק.
אופיר גלבוע: תודה.
דוריון כוהנוב: נקרתה פה הזדמנות אדירה בפנינו , כי מה שקרה בז/רגון שלנו זה כמעט - - כאשר בעצם כמעט אף אחד לא נפגע.
דוריון כוהנוב: אנחנו בעצם צריכים לחשוב כאילו אותו דלק שהוא אומר – הדלק שסותם פילטרים, היה עכשיו סותם פילטרים למטוס באמצע האטלנטיק, כשקו הגלישה שלו הוא בערך , ומרחקו מהחוף הוא , וזו שעת לילה, והגלים הם לא כמו על ההדסון, כמו באותו מקרה שהצליחו לנחות על ההדסון.
דוריון כוהנוב: אנחנו צריכים לצאת בסופו של יום לחשוב כאילו קרה משהו, ויש פה, ממה שאני שמעתי על נושא הדלק - - אני לא שקט.
דוריון כוהנוב: אני שומע פה כל מיני אמירות.
דוריון כוהנוב: לדעתי זה דלק שמתאים לשים אותו על אוטובוסים – שייתקעו באמצע האוטוסטרדה, יזוזו הצידה, יחליפו את הפילטר וימשיכו לנסוע.
דוריון כוהנוב: כאשר אנחנו מדברים על דלק של מטוסים – זה לא יכול להיות, הטיפול הזה לא יכול להיות.
דוריון כוהנוב: צריך להיות טיפול שורש.
דוריון כוהנוב: טיפול שורש לא י כול להיות שבודקים אותי אם אני רואה נאמנה במרחק של אבל בסוף מכניסים לי דלק לא טוב למכל של הדלק.
דוריון כוהנוב: אז יש פה פער אדיר בוויכוח על המרכיבים התעופתיים.
דוריון כוהנוב: על כל בורג תעופתי משלמים פי מאה כי עושים לו בדיקות, ועניין הדלק נשאר פה כזה מין דבר בלתי ברור, שאנחנו שומעים – אנחנו לא יודעים בדיוק על מה מדובר, לא יודעים איזה זיהוי, והאם כבר ניקו את כל המכלים.
דוריון כוהנוב: את הצנרת הבנתי שניקו.
דוריון כוהנוב: לא ברור לי שהחליפו את כל הדלק שנמצא במכלים.
דוריון כוהנוב: אז אני מבקש פשוט לה - -את העניין הזה - -
כרמל שאמה-הכהן: אתה טייס פעיל?
דוריון כוהנוב: יש לי רישיון ל-747 – 400 ול- 737.
דוריון כוהנוב: ברגע זה אני לא פעיל.
נחמן שי: אני עוקב בעניין אחרי הנושא הזה בגלל שא י חושב שהוא די סימפטומתי לדיון על מערכות ובכלל למציאות ישראלית מסוימת.
נחמן שי: מה שמאפיין אותה הוא שלאט לאט הפוקוס עובר מהכרה ל – מי ישלם.
נחמן שי: ובכסף אנחנו כנראה הכי טובים.
נחמן שי: אבל לדעתי השאלה המכרעת היא קודם כל האם אפשר היה למנוע את זה, ואם זה נמנע בשלב הקריטי.
נחמן שי: וכאן אני רוצה לשבח את מנכ"ל משרד התחבורה ואת הגורמים האחראים כי קודם כל עצרו את התעופה האזרחית עם כל הנזקים שנגרמו, ותכף אדבר עליהם.
נחמן שי: כי אין דבר יותר חשוב, בעיניי – נדמה לי שזה גם לא דבר מקורי במיוחד, מכך שלא יהיה איזה מינימום, רבע אחוז של סיכון להעלות מטוס לאוויר מתוך חשש שהוא לא יגיע, והתסריט שלך היה מאד מוצלח.
נחמן שי: אז אני חושב שההחלטה לעצור היתה נכונה.
נחמן שי: נכון שפעולות מסוימות המשיכו להתנהל, אבל תפקידו העיקרי של שדה תעופה זה לקבל ולשלוח טיסות, ובעניין הזה היה שיבוש מוחלט.
קובי מור: בהחלט – היו שיבושים, היו עיכובים.
קובי מור: לזה התכוונתי, אבל השדה לא הושבת במובן המלא.
כרמל שאמה-הכהן: בוא נגיד שבין פועל במאה אחוז ל –אפס אחוז זה היה קרוב יותר למושבת.
קובי מור: אין ספק שהיו שיבושים ונגרמה אי נוחות גדולה, והמצב היה רע, אבל זו לא היתה השבתה.
קובי מור: בוא נאמר שלקיים את הדיון אם הושבת או לא הושבת זה קצת לא לעניין.
נחמן שי: עקרון הברזל הוא הבטיחות.
נחמן שי: יש פה הרבה טייסים בחדר הזה, אז זה באמת מקרה של כמעט.
נחמן שי: כמעט, זה לא קרה, אבל זה עלול היה חס וחלילה לקרות.
נחמן שי: וזה היה יכול להיות אסון לאומי.
נחמן שי: אנחנו צריכים להתייחס אל זה כאל אסון לאומי שנמנע, מפני ש- -איפה תדלקו, אגב, את הסופרטנקר כשהוא הגיע?
נחמן שי: זו מהמשפחה של אירועים בסדר גודל כזה שהיה יכול להביא באמת לאסון גדול.
נחמן שי: הדבר השני, אני רוצה להצטרף למה שאמרו נציגי חברות התעופה – הזרות והישראליות.
נחמן שי: אנחנו הובלנו במשך שנה את חוק הטיס, שנועד, בין היתר, לשפר את מצבה הבינלאומי של ישראל בתחום הזה.
נחמן שי: שנה שיושבים פה מ-8 בבוקר, שעות על גבי שעות.
נחמן שי: עכשיו, במאמץ גדול להחזיר את ישראל למקום שמגיע לה.
נחמן שי: והנה, נופל עלינו בבת אחת האסון הזה ומוריד אותנו אחורה.
נחמן שי: אני שומע שהיה כנס של חברות תעופה ושם אומרים שלא היה כדבר הזה.
נחמן שי: אני לא מאמין שלא היה.
נחמן שי: בטח אירוע נדיר ביותר שיש דלק מזוהם ושתעופה נעצרת לכמה ימים.
נחמן שי: מדינה שרוצה להשתייך למועדון האקסקלוסיבי של המדינות המובילות בעולם פתאום מודה שהיא על הקרקע, היא לא יכולה לעלות לאוויר.
נחמן שי: וזה לא רק, באמת, לא רק.
נחמן שי: מה שתיארת שבסוף גם לא היה מי שידבר בקול אחד, שמעתי כבר את הנושאים האלה במערכות אחרות שאני מעורב בהן.
נחמן שי: לא היה קול אחד, לא היתה בהירות, לא היתה אינפורמציה זורמת – גם אתה אמרת את זה, לא ידעתם מה להגיד, אילו הייתם יודעים הייתם מסבירים את זה.
נחמן שי: זה בדיוק הדברים שאנחנו מכירים.
נחמן שי: עכשיו אני רוצה גם לומר שצריכה ליפול החלטה בקצה הדרך – אני פונה אליכם, משרד התחבורה, וכדומה, מי נושא באחריות ומי יפצה.
נחמן שי: הרי ברור שבקצה השרשרת הזו עומדים נוסעים.
נחמן שי: אלפי נוסעים וגם מטענים, שמישהו צריך להחזיר את ההפסד אלא אם יש להם איזה ביטוח לדברים האלה.
נחמן שי: אבל לנוסעים אין ביטוח על זה – טיסות נדחו, הוצאות נזקפו בגלל השהיה בשדה, וכן הלאה וכן הלאה.
נחמן שי: אי אפשר להתנער מהאחריות.
נחמן שי: אי אפשר לומר – זה חלק מהסיכון כאשר אתם טסים.
נחמן שי: כאן, בקצה הדרך – אני לא יודע אם זו הוועדה שלך, דן הראל, או הוועדה שלכם - צריכה לקבוע מי אחראי.
נחמן שי: זה יתגלגל בבתי משפט הרבה שנים אבל בכל זאת, נוסע שמגיע לשדה צריך לדעת שאם הוא לא עולה למטוס, מטפלים בו ומארחים אותו, וכו' וכו'.
יצחק וקנין: אתמול קראתי בדוח מבקר המדינה ביקורת קשה מאד על משרד התחבורה לגבי מכוני הרישוי והמוסכים.
יצחק וקנין: לצערי הרב אני חושב שהדבר הזה הוא סימפטום במערכת הישראלית בכלל.
יצחק וקנין: יש ראש קטן בתחומים מסוימים, ובתחום הזה בעיקר – כמי שליווה את חוק הטיס.
יצחק וקנין: אני חושב שבתחום הזה מישהו צריך לקחת אחריות ולא לחכות שתהיה תקלה שמשבשת את כל המערכת.
יצחק וקנין: אני צופה שמה שכתבו על מכוני הרישוי והמוסכים – נמצא את אותו הדבר, לצערי הרב, שאין פיקוח עליהם.
יצחק וקנין: אף אחד לא בודק איך הם מעבירים את הטסטים, וכמי שקרוב לתחום הזה, אני מבין מה המשמעות של הדברים.
יצחק וקנין: מחר תהיה תאונה ויגידו שזו שרשרת שלמה של דברים שלא עשו אותם.
יצחק וקנין: גם פה - אני קורא לרש"ת, ליאט"א,
יצחק וקנין: לכל הגורמים שאחראים על המערכת שצריכה לתפקד בצורה מסודרת, לקחת אחריות ולסדר את הדברים האלה, שלא נמצא את עצמנו, לצערי הרב, באיזשהו מקום לא טוב בעולם.
כרמל שאמה-הכהן: רק תיקון לדבריך –אתה לא ליווית את החוק, אתה חוקקת אותו.
עמי אתגר: אני רוצה להדגיש את הנושא של חברות התעופה הזרות כמה הוא קריטי לתיירות הנכנסת למדינת ישראל.
עמי אתגר: אנחנו עמלים הרבה מאד להביא את החברות האלה לטוס, וכל הדברים שנאמרו על ידי חברות התעופה הזרות, וגם על ידי החברות הישראליות – זה נושא קריטי לכלכלה של ישראל, המה היא תוכל ליהנות מרמת התיירות.
עמי אתגר: אם חברות התעופה הזרות מייצגות פה את הדברים האלה צריך לבוא ולראות, יכול להיות שמהאירוע הזה, כשתיגמר הבדיקה, אולי גם למנף אותו לדבר מהאספקט של האחריות שהיתה במקרה הזה, כי בהחלט היתה פה אחריות חיובית של שדה התעופה ושל מי שקיבל את ההחלטות האלה.
עמי אתגר: ולגבי נזקים – להדגיש שהדברים בהחלט לא ברורים.
עמי אתגר: מארגני תיירות נכנסת שמטפלים בתיירים שמגיעים לישראל היו בסיטואציה שלא היתה להם כתובת.
עמי אתגר: הם גם היו כתובת לתיירים שנתקעו או שלקחו אותם משדה התעופה חזרה, או שמראש לא הביאו אותם לשדות תעופה, והם שילמו להם את ההוצאות שלהם, כולל בבתי מלון וגם אנחנו מחפשים את הכתובת, כפי שגורמים אחרים מחפשים.
אלכס גרינוולד: אני מייצג את פנאל חברות השכר הזרות.
אלכס גרינוולד: אני מייצג מספר חברות תעופה איטלקיות.
אלכס גרינוולד: אנחנו באותו יום, ה- 5 לחודש, כשרצינו לקבל דלק, לא ידענו מתי נקבל .
אלכס גרינוולד: לא מיליונים של ליטרים, אלא כדי לצאת לקפריסין.
אלכס גרינוולד: המטוס שלנו היה מושבת בשדה התעופה ולא היינו יכולים אפילו לצאת לקפריסין.
אלכס גרינוולד: אתם נתתם את הדעת להתייחסות לנוסעים.
אלכס גרינוולד: התקנה האירופאית שעכשיו חבר הכנסת אחמד טיבי מנסה להעביר בארץ, תקנה 261, מחייבת את חברות התעופה לפצות בגין זה.
אלכס גרינוולד: אין לנו ברירה אלא לשלם ומדובר במאות יורו לכל נוסע.
אלכס גרינוולד: אנחנו לא ידענו לפי איזה סדר ולפי איזו עדיפות הדלק יינתן.
אלכס גרינוולד: נאלצנו להביא מטוס, שתי חברות תעופה באותו יום הביאו שני מטוסים חלופיים כאשר הנזק הישיר היה מעל 100 אלף דולר, והנחיתות בקפריסין גורמות נזקים עצומים – הן בעלויות, הן בשיבוש - - וכמובן - -
כרמל שאמה-הכהן: בראשית הסיכום אני פונה לוועדות הבדיקה לאמץ את הפרוטוקול של הדיון שערכנו פה היום.
כרמל שאמה-הכהן: הערות שלא הובאו בפניכם בצורה רשמית – אפשר לקחת אותן פה ממש מתוך הפרוטוקול כי נאמרו פה הרבה דברים שמצריכים התייחסות.
כרמל שאמה-הכהן: בכל מקרה, שוחחתי עם חברי הכנסת, יש לנו תחושה שיותר מדי דברים כמעט קורים סביב הנושא התעופתי במדינת ישראל, ונכון שהפעם אסון תעופתי לא קרה, למזלנו, אבל בהחלט אפשר לומר אסון תדמיתי, צרכני שירותי כלכלי קרה.
כרמל שאמה-הכהן: לכן, ועדת הכלכלה קוראת לוועדות הבדיקה לסיים את עבודתן ולהציג מסקנות במהירות האפשרית.
כרמל שאמה-הכהן: ועדת הכלכלה תקיים דיון מיידי לאחר הנחת המסקנות, תמצה ותנסה לגבש, היה ונצטרך, גם יוזמות חקיקה כדי להתאים את המציאות הנורמטיבית לאירועים האחרונים.
כרמל שאמה-הכהן: אנחנו חייבים לומר שדי מביך שמדינה שפיתחה את "כיפת ברזל" וטילים, ומחזיקה לוויינים בחלל, הגיעה למצב, גם ברמה התדמיתית הלאומית וגם ברמה כלפי האזרחים שלה והתיירים שנמצאים בה שבו אין דלק ראוי למטוסים להמריא.
כרמל שאמה-הכהן: אני מודה לכולם, היה דיון מעמיק וחשוב, ונתראה כנראה בקרוב.
כרמל שאמה-הכהן: ישיבה זו נעולה.
כרמל שאמה-הכהן: אנחנו פותחים ישיבה שנייה היום של ועדת הכלכלה בעניין הצעת חוק לתיקון פקודת השטרות (מס' 5) (הנפקת פנקסי שיקים המשורטטים למוטב בלבד), התש"ע-2010, של חברי הכנסת פניה קירשנבאום, אברהם מיכאלי, רוברט אילטוב, אורי אורבך, חמד עמאר, דוד רותם, ליה שמטוב, אנסטסיה מיכאלי וציון פיניאן.
כרמל שאמה-הכהן: בקיצור, של ישראל ביתנו.
פניה קירשנבאום: ציון פיניאן לא בישראל ביתנו וגם אברהם מיכאלי לא.
פניה קירשנבאום: אבל כן, רוב הסיעה תומכת.
כרמל שאמה-הכהן: מה שחשוב הוא שזאת הצעה חיובית, ונסיים אותה היום, לדעתי.
כרמל שאמה-הכהן: היא אושרה בקריאה ראשונה ב-6 ביוני 2010.
כרמל שאמה-הכהן: היום אנחנו מקיימים דיון הכנה לקראת קריאה שנייה ושלישית במליאת הכנסת, וזה בעצם האישור הסופי של החוק.
כרמל שאמה-הכהן: אני אתן בפתח הדברים את זכות הדיבור ליוזמת הראשית של הצעת החוק, חברת הכנסת פניה קירשנבאום, להציג איפה הדברים עומדים, מהי הצעת החוק ואיך מתקדמים.
פניה קירשנבאום: תודה, אדוני היושב ראש.
פניה קירשנבאום: הכוונה הראשונה שיהיה כברירת מחדל צ'ק "למוטב בלבד".
פניה קירשנבאום: כמובן, מי שמעוניין ויודיע לבנק, יכול לקבל גם צ'קים רגילים.
פניה קירשנבאום: המטרה היא למנוע מסחר בצ'קים אישיים כי אנשים לא מודעים לכך שצ'ק שהם מוציאים לספק שירות או לכל חברה אחרת זה בעצם כמו כסף מזומן.
פניה קירשנבאום: בהחלט אפשר לראות שבין קריאה ראשונה לבין הכנה לקריאה שנייה ושלישית לקחת כמעט שנה, וזה היה על מנת להגיע להסכמה עם כל הגורמים, כפי שהתחייבנו בוועדת שרים לענייני חקיקה.
פניה קירשנבאום: היום אנחנו נמצאים במצב של הסכמה בין כולם גם על המיקום של החוק, גם על הגורמים שלהם זה נוגע.